kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Isoinokosteron

Isoinokosteron, 20-hydroxyecdysteron, 20E  eller ekdysteron är ett polyhydroxylerat steroidhormon. Ämnet är vanligt hos insekter, där det behövs för skalömsning och metamorfos, omvandlingen från larv till färdig insekt. Isoinokosteron förekommer även hos vissa växter, där ämnet skyddar växten mot insektsangrepp. Däggdjur saknar den receptor för hormonet som insekterna har, men hormonet verkar påverka människokroppen även om det råder oenighet om exakt hur den verkar. 

Enligt en publicerad studie utförd av WADA (World Anti-Doping Agency) ledde tillskott av Ekdysteron till kraftigt ökad muskeltillväxt och styrka i deltagarna vid styrketräning  . Ekdysteron är inte dopingklassat men är listat i WADAS "Monitoring Program" , en lista för att undersöka hur vissa prestationsförhöjande ämnen används i olika idrotter. 

Isoinokosteron har den kemiska formeln C27H44O17.

Källor 

Androgener
Alkoholer
Dopning
Nordre, Sudre, Austre och Vestre

Nordre, Sudre, Austre och Vestre,  alternativt  Nordre, Södre, Östre och Västre är i nordisk mytologi de dvärgar som Oden och hans bröder placerar under de norra, södra, östra och västra kardinalpunkterna. Tillsammans upprätthåller de himlavalvet, skapat av jätten Ymers skalle. De representerar antagligen de fyra vindarna, som även hänger ihop med de fyra hjortar som lever i världsträdet Yggdrasil. Jämförelser kan även göras med de fyra jättar som personifierar vindarna i grekisk mytologi.

Se även
 Ny och Nedan

Dvärgar i nordisk mytologi
Fyrtal
Blasfemimålet i Arjeplog 1687

Blasfemimålet i Arjeplog år 1687 hölls mot Erik Eskilsson och Amund Thorsson, två samer som anklagades för blasfemi i egenskap av anhängare av samisk religion under kristningen av samerna år 1687. 

Eskilsson och Thorsson tillhörde de mer förmögna samerna i Pite lappmark, som kände sig trygga mot kyrkan på grund av de höga skatter de hade råd att betala till kronan. Vid denna tidpunkt var samerna både kristna och anhängare av den samiska religionen parallellt. De var utåt kristna och gick i kyrkan, men utövade samtidigt hemma sin egen religion. 

Vid en av de predikningar, som prästen Herr Per höll mot den samiska religionen, hördes Eskilsson och Thorsson säga att det var konstigt att prästen var så fientligt mot de samiska gudarna, och att det var självklart att de inte skulle överge sina fäders tro. Prästen gjorde då ett hembesök tillsammans med tre kristna samer. Han vandaliserade det hedniska altaret och tog med sig trolltrumman med våld. Eskilsson och Thorsson kom då efter honom, tog tillbaka trumman han stulit och skällde ut honom. Prästen svarade då att Gud var domaren, och undrade om Thorssons far varit botfärdig. Thorsson svarade då: 
"Om min far hamnade i helvetet, så kan jag väl tåla vad han lider".      

Prästen skrev därefter till myndigheterna och anmälde dem för "avgudadyrkan". I sin anmälan rekommenderade han dödsstraff, med motiveringen att samerna aldrig skulle bli helt kristna om man inte utrotade sådan "ohyra". Eskilsson och Thorsson ställdes inför rätta under tinget i Arjeplog 7–9 februari 1687.

Anklagelserna var avgudadyrkan och hädelse, på grund av att de hade en annan religion än kristendomen. Den andra punkten var förolämpning av en präst. Eskilsson friades från den andra punkten. Domstolen informerades om att prästen hade sålt brännvin till samerna vid samma tillfälle, och att Eskilsson hade varit berusad då han skällt ut prästen för stölden. Han friades därför från det åtalet. Åtalet om avgudadyrkan avskrevs efter att han, vid tinget 9–13 februari, avsvor sig sin religion och överlämnade sin trumma. 

Det finns inga uppgifter om hur målet mot Thorsson gick, men det anses att även han friades, eftersom det inte finns någon anteckning om att han avrättades. Det torde ha inneburit att även han avsvurit sig sin tro. 

Mellan 1667 och 1687 fälldes 8 norrlänningar för hädelse eller trolldom, av vilka två avrättades, och mellan 1665 och 1708 finns tre bekräftade dödsdomar mot samer för hädelse vilket var den vanliga benämningen för anhängare av den gamla samiska religionen.

Se även
 Aike Aikesson
 Lars Nilsson (avrättad 1693)

Referenser

 Larsen, Kajsa, Blad ur samernas historia, Carlsson, Stockholm, 1994

Externa länkar 
 Rannsakningarna mot Erik Eskilsson

1687 i Sverige
Samisk historia
Förföljelse av hedningar
Rättegångar
Norrbottens historia
Häxprocesser i Sverige
Maquoketa

Maquoketa är en stad (city) i den amerikanska delstaten Iowa med en yta av 9 km² och en folkmängd, som uppgår till 6 025 invånare (2005). Maquoketa är huvudorten i Jackson County, Iowa.

Kända personer från Maquoketa 
 Norris Brown, senator för Nebraska 1907-1913
 George Ryan, guvernör i Illinois 1999-2003

Källor 

Orter i Iowa
Jackson County, Iowa
Norris Brown

Norris Brown, född 2 maj 1863 i Maquoketa, Iowa, död 5 januari 1960 i Seattle, Washington, var en amerikansk republikansk politiker. Han representerade delstaten Nebraska i USA:s senat 1907-1913.

Brown studerade juridik vid University of Iowa och inledde 1884 sin karriär som advokat i Dallas County, Iowa. Han flyttade 1888 till Buffalo County, Nebraska. Han var delstatens justitieminister i Nebraska 1905-1907 innan han valdes till en mandatperiod i senaten. Han kandiderade till omval utan framgång.

Han gifte sig 1885 med Lula K. Beeler. Paret fick två döttrar. Browns första hustru avled 1925 och han gifte om sig två år senare med Ann L. Howland som avled 1937.

Browns grav finns på Forest Lawn Memorial Park i Omaha, Nebraska.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Norris Brown Papers vid Nebraska State Historical Society

Amerikanska republikaner
Ledamöter av USA:s senat från Nebraska
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Maquoketa
Födda 1863
Avlidna 1960
Män
Erik Kylberg

Erik Gustafson Kylberg, född den 5 februari 1882 i Fridene församling, Skaraborgs län, död den 20 december 1947 i Haga, Göteborg, var en svensk målare och tulltjänsteman. Han var bror till Henrik Kylberg, Ulla Rinman, Fredrik Kylberg och Carl Kylberg.

Erik Kylberg kom tidigt i beröring med konsten, och liksom sin äldre broder Carl fick han i unga år handledning i akvarellmålning av sin faster Regina Kylberg. Långa tider tjänstgjorde Erik Kylberg vid Mo sågverk på Västerbottens kust, och här hade han en stuga på ön Hättan. Det var här i ensamheten som han började måla.

1939 hade han sin första utställning uppe i Norrland, och våren 1944 framträdde han tillsammans med Hans Norsbro på Lorensbergs konstsalong i Göteborg.

Då Kylberg pensionerades från Tullverket 1947, valdes han omedelbart in i Göteborgs Konstnärsklubb.

Kritikerna mottog Erik Kylbergs konst från och med den första utställningen 1939 hos Västerbottens Läns Konstförening i Umeå med "övervägande respekt och stort intresse".

1947 genomförde Filip Wahlström en minnesutställning över Erik Kylbergs konst på Lorensbergs konstsalong i Göteborg. Kylberg är representerad vid bland annat Västergötlands museum. Han är begravd på Östra kyrkogården i Göteborg.

Familj
Föräldrar var Gustaf Henrik Kylberg, född 1837 i Tun, Skaraborgs län och Eleonora Gustava, född von Essen 1852 i Agnetorp, Skaraborgs län. Farfar var Lars Wilhelm Kylberg (1798–1865), kapten vid Värmlands jägare, jordbrukare, konstnär och farmor var Maria Elisabeth Dorothea, född Ahlberg (1798–1873). Erik Kylberg gifte sig 1940 med Märta Paulina, född Karlander (1902–1989). Gemensamma barn var Eleonora och Marina.

Referenser
Erik Kylberg - en minnesbok, Filip Wahlström, Rundqvists Bokförlag, Göteborg 1948
Sveriges dödbok 1947-2003, (CD-ROM version 3.0) Sveriges Släktforskarförbund 2003
Sveriges befolkning 1900, (CD-ROM version 1.02) Sveriges Släktforskarförbund 2006
Släktsida "Olbers" med förgrening till Kylberg

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Konstnärer från Göteborg
Gravsatta på Östra kyrkogården i Göteborg
Födda 1882
Avlidna 1947
Män
Philippe Léonard

Philippe Léonard, född 14 februari 1974, är en belgisk före detta fotbollsspelare.

Philippe Léonard avslutade karriären som försvarare i rumänska Rapid Bukarest 2008. Han har dessförinnan spelat för moderklubben Standard Liège under två sejourer samt i den franska ligan (Ligue 1) där han representerade AS Monaco samt OGC Nice. Under tiden i Monaco blev han fransk mästare vid två tillfällen, 1997 samt 2000. Han spelade även i Champions League med Monaco 1998. Monaco gick till semifinal mot Juventus FC där Léonard blev målskytt. Léonard har även representerat Belgiens landslag i bland annat EM 2000. Sammanlagt spelade han 26 A-landskamper.

Belgiska landslagsspelare i fotboll
Födda 1974
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2000
Män
Levande personer
Spelare i Standard Liège
Spelare i AS Monaco FC
Spelare i OGC Nice
Spelare i Feyenoord
Spelare i FC Rapid Bucureşti
Kom hem som nån annan

Kom hem som nån annan är Emil Jensens debutalbum. Albumet utgavs den 27 oktober 2004.

Låtlista  
"Kom hem som någon annan" - 3:44
"Naken ner på knä" - 2:49
"Längs hörnen" - 4:21
"Hela vägen ner" - 3:15
"Bud från april" - 3:16
"Ond igen" - 3:53
"Sönderblåst slätt" - 2:49
"Telefonkiosk" - 4:18
"Flod utan banker" - 4:11
"Väck mig inte imorgon" - 4:15

Svenska debutalbum
Musikalbum 2004
Fathi Jamal

Fathi Jamal, född 11 februari 1959 i Casablanca är en marockansk fotbollstränare. Han är bland annat känd för att ta det marockanska U21-herrlandslaget till en bronsmatch i U-20 VM 2005.

Referenser

Marockanska fotbollstränare
Födda 1959
Män
Levande personer
Personer från Casablanca
Allodaposuchus

Allodaposuchus är en utdöd släkting till vår tids krokodiler. Den levde på öarna som skulle bli Rumänien och Spanien för omkring 90 - 75 milj. år sedan. Den blev cirka 3 meter lång. Den åt troligen ägg och kadaver men även levande varelser som stora ödlor, fisk samt skadade eller sjuka dinosaurier.

Förhistoriska kräldjur
Ralf Åkesson

Ralf Åkesson, född 8 februari 1961 i Oxelösund, är en svensk stormästare i schack.

Åkesson vann SM i schack 1985 i Uppsala och 1999 i Lidköping. Han erhöll stormästartiteln 1995. Han spelade för Sverige i Schackolympiaderna 1996, 1998 och 2000 med totalt 15 poäng på 28 partier (+9, =12, −7).

Åkesson spelar schack i klubbarna Västerås SK, och för Södra SS.

Referenser

Externa länkar
 Ralf Åkesson på fide.com (på engelska)
 Ralf Åkessons schackpartier på chessgames.com (på engelska)

Svenska schackspelare
Födda 1961
Män
Levande personer
Stormästare i schack
Personer från Oxelösund
Sverigemästare i schack
Albrekt av Preussen (1809–1872)

Albrekt av Preussen, född 4 oktober 1809 i Königsberg (nuvarande Kaliningrad), död 14 oktober 1872 i Berlin, var fjärde sonen till kung Fredrik Vilhelm III, därmed yngre bror till kejsaren Vilhelm I av Tyskland, och general.

Biografi
Albrekt hade 1866 i preussisk-österrikiska kriget en kavallerikår och i 1870-71 års krig en kavalleridivision, med vilken han bland annat deltog i operationerna mot franska Loire-armén. Efter krigets slut blev Albrekt generalöverste. 

Albrekts residens i Berlin från 1830 till sin död var det efter honom uppkallade Prinz-Albrecht-Palais på Wilhelmstrasse 102, där idag museet Topographie des Terrors står.

Familj

Albrekts föräldrar var Fredrik Vilhelm III av Preussen och Louise av Mecklenburg-Strelitz.

Han var 1830-1849 gift med sin kusin prinsessan Marianne av Nederländerna (död 1883) och ingick efter skilsmässa från henne, 1853, morganatiskt äktenskap med friherrinnan Rosalie von Rauch (dotter till general Gustav von Rauch, död 1879), som upphöjdes till grevinna von Hohenau.

Barn 
 Charlotte av Preussen (1831-1855); gift på Charlottenburg 1850 med Georg II av Sachsen-Meiningen (1826-1914) 
 Albrekt av Preussen (1837-1906); gift i Berlin 1873 med Marie av Sachsen-Altenburg (1854-1898)
 Elisabeth (f. och d. 1840) 
 Alexandrine av Preussen (1842-1906); gift i Berlin 1865 med Wilhelm av Mecklenburg-Schwerin (1827-1879) 

 Georg Albrecht, greve von Hohenau (1854-1930); gift 1:o 1878 med friherrinnan Laura Saurma von und zu der Jeltsch (1857-1884); gift 2:o 1887 med Margarethe zu Hohenlohe-Oehringen (1865-1940) 
 Bernhard Wilhelm, greve von Hohenau (1857-1914); gift 1881 med Charlotte von der Decken (1863-1933)

Källor

Externa länkar 

Preussens prinsar
Födda 1809
Avlidna 1872
Män
Personer från Königsberg
Kering

Kering, tidigare PPR (Pinault-Printemps-Redoute), är ett franskt holdingbolag som specialiserar sig på handel och lyxvaror. Huvudkontoret ligger i Paris. Det grundades av François Pinault 1963 och leds sedan 2005 av François-Henri Pinault. År 2005 byttes företagsnamnet till förkortningen PPR istället för det utskrivna Pinault-Printemps-Redoute. Den 22 mars 2013 meddelade PPR att man skulle byta namn och hädanefter gå under namnet Kering.

Kering äger bland andra Gucci.

Finansiella data 

''Källa:'OpesC'

Tidigare ägda dotterbolag 
 Rexel
 Guilbert
 Printemps - Paris motsvarighet till Stockholms NK
 Pinault
 Kadeos
 Bédat & Co - såldes 25 februari 2009 till Malaysiska Sdn Bhd tillsammans med Viviane Fankhauser

Främsta konkurrenter är bolagen:
LVMH - även börsnoterat på Paris börsen CAC
Richemont - även börsnoterat på Schweiz börsen

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Franska företag
Företag bildade 1963
Ekonomi
Albrekt av Preussen (olika betydelser)

Albrekt av Preussen kan syfta på:

 Albrekt av Brandenburg-Ansbach, högmästare i Tyska orden
 Albrekt av Preussen (1809–1872), prins av Preussen
 Albrekt av Preussen (1837–1906), prins av Preussen

Se även 

 Albrekt av Brandenburg
François Pinault

François Pinault, född 1936 i Les Champs-Géraux, är en fransk företagsledare och konstsamlare.

Pinault grundade PPR (Pinault-Printemps-Redoute) där bland annat Fnac, Gucci och Puma AG ingår. Koncernen leds sedan 2005 av sonen François-Henri Pinault. Sedan 2013 kallas koncernen för Kering. Pinault grundade även Groupe Artémis som är ett investmentbolag som äger till exempel fotbollsklubben Stade Rennais FC. Bolaget styrs idag av hans son François-Henri Pinault.

Pinault har en av världens största samlingar av modern och samtida konst med verk av bland andra Andy Warhol, Mark Rothko, Jeff Koons och Damien Hirst. Han har byggt ett museum i Venedig som öppnade 2006. Han har också låtit bygga om Bourse de Commerce i Paris och där han ska ställa ut en del av sina samlingar. Bourse de Commerce öppnade upp sina dörrar våren 2021. Pinault har lagt omkring 120 miljoner euro på museet och ombyggnationen har letts av Tadao Ando, som har jobbat med Pinault förr. Högst upp i museet finns även en restaurang som drivs av Michel Bras som även driver en världskänd restaurang i södra Frankrike.

Se även
Christie's

Källor

Noter 

Personer inom Frankrikes näringsliv under 2000-talet
Män
Födda 1936
Levande personer
George Ryan

George Homer Ryan, född 24 februari 1934 i Maquoketa, Iowa, är en amerikansk republikansk politiker. Han var guvernör i delstaten Illinois 1999–2003. Ryan är känd för sitt motstånd till dödsstraffet och en korruptionsskandal som fick honom att sitta i fängelse i fem år. 

Ryan är uppvuxen i Kankakee County, Illinois. Han deltog i Koreakriget i USA:s armé. Han gifte sig med Lura Lynn och paret fick sonen Homer och fem döttrar: Joanne, Julie, Jeanette, Lynda och Nancy. Tre av döttrarna är trillingar.

Ryan var ledamot av Illinois House of Representatives, underhuset i delstatens lagstiftande församling, 1973–1983, varav de två sista åren talman. Han var sedan viceguvernör 1983–1991 och delstatens statssekreterare Illinois Secretary of State 1991–1999.

Som guvernör omvandlade Ryan 167 dödsstraff till livstids fängelse i slutet av sin mandatperiod. Det innebar att alla fångar utom fyra som vid den tidpunkten inväntade sitt dödsstraff i Illinois fick livstids fängelse i stället. Ryan benådade de fyra övriga.

Ryans korruptionshärva härrör sig från hans tid som delstatens statssekreterare. Han dömdes 2006 till sex och ett halvt år i fängelse. Ryan inledde sitt straff följande fängelsestraff 7 november 2007 i Wisconsin men flyttades i februari 2008 till det federala fängelset i Terre Haute, Indiana i och med att hans tidigare fängelse bestämde sig att inte längre inhysa över 70 år gamla fångar. Han frigavs från fängelset den 30 januari 2013.

Referenser

Noter

Externa länkar
biografi på National Governors Associations webbplats
Illinois Blue Book
Ryans uppträdande emot dödsstraff vid University of Chicago Divinity School 2002
biografi på webbplatsen som förordar Nobels fredspris till Ryan
tysk översättning av Ryans tal i januari 2003 i samband med att han omvandlade 167 dödsstraff i Illinois till livstids fängelse
en webbplats som förespråkar dödsstraff om Ryan
artikel av David Schaper på NPR:s webbplats, om att Ryan började avtjäna sitt fängelsestraff 2007
artikel i Chicago tribune om att George Ryan är frigiven.

Viceguvernörer i Illinois
Guvernörer i Illinois
Amerikanska brottslingar
Alumner från Ferris State University
Personer från Maquoketa
Födda 1934
Levande personer
Män
Joe Namath

Joseph William "Broadway Joe" Namath, född 31 maj 1943 i Beaver Falls i Beaver County, Pennsylvania, är en amerikansk fotbollsspelare (quarterback).  

Joe Namath har ungerska förfäder och växte upp i närheten av Pittsburgh. Han spelade i ungdomen förutom amerikansk fotboll även basket och baseball. Han fick ett stipendium vid University of Alabama och spelade där 1962-1964. 1965 skrev han på för New York Jets. 1969 ledde Namath Jets till segern i AFL-NFL World Championship (Super Bowl III) mot Baltimore Colts.

Under kvalmatchen för New York Jets 1972 i Oakland, där Namath deltog, sjöng Glen Campbell, som Natmath spelat mot i filmen Norwood, den amerikanska nationalsången som öppning till matchen.

Referenser 

Amerikanska utövare av amerikansk fotboll
Män
Födda 1943
Levande personer
Quarterback i amerikansk fotboll
Spelare i New York Jets
Spelare i Los Angeles Rams
Florian Maurice

Florian Maurice, född 20 januari 1974, är en fransk före detta fotbollsspelare (anfallare) som mellan 1996 och 1999 spelade sex landskamper och gjorde ett mål för det franska landslaget.

Maurice spelade nästan hela sin karriär för franska klubbar och hade sin bästa tid hos Paris Saint-Germain när laget vann den franska cupen samt den franska ligacupen 1998. Maurice spelade även för Marseille samt Lyon. I Lyon var han en framgångsrik målskytt i mitten av 1990-talet och han fick plats i Frankrikes trupp till de Olympiska sommarspelen 1996. Även första tiden i Marseille blev framgångsrik för Maurice då laget gick till final i Uefacupen 1999.

Franska fotbollsspelare
Födda 1974
Spelare i Olympique Lyonnais
Spelare i Olympique de Marseille
Spelare i RC Celta de Vigo
Spelare i SC Bastia
Spelare i FC Istres
Spelare i Paris Saint-Germain FC
Spelare i LB Châteauroux
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Frankrike
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1996
Xaver Scharwenka

Franz Xaver Scharwenka, född 6 januari 1850 i Samter nära Posen, död 8 december 1924 i Berlin, polsk-tysk tonsättare och pianist, bror till Philipp Scharwenka.

Scharwenka studerade vid Kullaks akademi och var 1868–74 lärare där, varefter han begav sig ut på konsertresor. Som pianist har han besökt nästan hela Europa (Skandinavien 1883) och firade stora triumfer, särskilt genom en ytterst omsorgsfull frasering och ett utomordentligt stackatospel. 

År 1881 öppnade han i Berlin ett eget konservatorium med utmärkta lärarkrafter, förestod 1891–98 eget konservatorium i New York och återinträdde därefter vid sitt Berlinkonservatorium, som 1893 hade sammanslagits med Klindworths pianoinstitut. År 1914 öppnade Scharwenka tillsammans med Walter Petzet en musikskola jämte pianolärarseminarium. 

Hans kompositioner utmärker sig genom nervfull rytmik och polsk nationalfärg. Bland hans 4 pianokonserter blev de i c-moll och b-moll allmänt uppskattade. Han skrev vidare två pianotrior, en pianokvartett, piano-, violin- och cellosonater, en symfoni, operan Mataswintha (1894) med mera samt utarbetade en Methodik des Klavierspiels.

Källor

Noter 

Tyska klassiska kompositörer
Polska klassiska kompositörer
Födda 1850
Avlidna 1924
Män
Personer från provinsen Posen
Ja må han le... Va?

Ja må han le...Va? är en ungdomsbok skriven av Per Nilsson och utgiven 1993.

Handling
Boken handlar om en pojke som kallas Robert, men som egentligen heter Roberto. Han är trött på hur det är hemma så han planerar att rymma hemifrån natten till hans trettonde födelsedag vilket han också gör. På vägen ifrån allt träffar han på två människor; en svartklädd raggarbrud som heter Veronica och en gammal tant som heter Clara. Tillsammans träffar de massor av konstigt folk när de är ute på staden mitt i natten och det blir en händelserik natt.

Källor

Skönlitteratur 1993
Svensk ungdomslitteratur
Svenska romaner
Svenskspråkig skönlitteratur
Black Uniforms

Black Uniforms var ett metalpunkband från Malmö.

Diskografi 
 Back from the Grave (demo 1986)
Vi fulla (vill knulla)
Do you conform?
F.O.A.D
Never surrender
Freddy Krueger

 Horror Holocaust (demo 1987)
 The smell of death
 Teenage waste
 Suck my cock
 Computer world
 Sacrifice

 Faces of Death (LP 1989)
Sacrifice
City of the dead
Do u conform?
Teenage waste
Acid punk
Trapped
City of the dead 2
Uncut
Over 'n' out
A good cop is...
Into the funhouse
Computer world

 Straight Edge, My Ass (samlingskassett 1990)
Vi fulla (remix)
Do u conform?
 Fuck Off And Die
Never surrender
Freddy 
Smell of death
Teenage waste
Suck my cock
Computer world
Sacrifice
Acid punk (live)
A good cop... (live)
Cannibal carnage
Ticket to g-town
Rokk rollz
Cb's on the loose

Splatter Punx On Acid (LP/CD 2002)
Vi fulla...
Do u conform?
F.O.A.D
Never surrender
Fred k
The smell of death
Teenage waste
Suck my cock
Computer world
Sacrifice
The right to survive
Cannibal carnage
G-town (ghosttown)
Rokk rolls

Samlingar som BU medverkat på
 Really Fast Vol 5 - Various Artists (LP)

Svenska hardcoregrupper
Christer Elmehagen

Raul Nils Christer Elmehagen, född 1946, är en svensk näringslivsman. Han är jurist, civilekonom och reservofficer.

Elmehagen var verkställande direktör för pensionsförvaltaren AMF Pension 1998-2008 och efterträddes av Ingrid Bonde. Idag har han flera styrelseuppdrag i näringslivet, bland annat som ordförande för Optimal print A/S. Han har även varit styrelseordförande i bl.a. Micronic AB.

Elmehagen är även vice ordförande för Försäkringsarbetsgivarorganisationen och styrelseledamot i Sveriges Försäkringsförbund. 

Elmehagen hamnade under 2009 i blåsväder efter att ha flyttat sina egna pensionspengar, 33 miljoner kronor, från AMF pensions fonder till räntefonder, när han i sin roll som vd för AMF hade privilegierad information om att värdet på AMF-fonderna skulle skrivas ner med åtta procent. Han har för sitt arbete som VD under 10 år totalt erhållit mer än 100 miljoner kronor: 62 miljoner kronor i pensionsinbetalningar samt lön och bonus under samma period på totalt 42 miljoner kronor.

Referenser

Webbkällor
 AMF Pension styrelse och ledning Hämtad 2008-05-10
 Micronics styrelse Hämtad 2008-05-10
 Hans pension 62 miljoner kronor Hämtad 2009-03-21
 Pensionerad chef kostar 104 miljoner Hämtad 2009-03-21
 Bäckström: Gå till botten med AMF Hämtad 2009-03-23
 AMF kräver återbetalning av Elmehagens pension Hämtad 2009-04-18

Tryckta källor
 Artikel i tidskriften Reservofficeren, 2003:1 sid 8, utgiven av Sveriges Reservofficersförbund, Norra Skåne offset, Hässleholm

Personer inom Sveriges näringsliv
Svenska reservofficerare
Män
Födda 1946
Levande personer