kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sigge Ericsson

John Sigvard "Sigge" Ericsson, född 17 juli 1930 i Alanäs, Jämtland, död 2 november 2019, var en svensk skridskoåkare. 

Sigge Ericsson tävlade för IF Castor i Östersund och vann sammanlagt 16 SM-guld, 11 individuella och 5 i stafett under åren 1952–1962. 

Han utgav år 1956 självbiografin Vinnande skär.

Meriter
 11 individuella SM-guld på distanser från 1 500 - 10 000 meter.
 EM 1954 - sammanlagt brons i Davos   
 VM 1954 - sammanlagd 4:a i Sapporo  
 EM 1955 - sammanlagt guld i Falun
 VM 1955 - sammanlagt guld i Moskva
 1955 - Svenska Dagbladets guldmedalj
 EM 1956 - sammanlagt brons i Helsingfors
Olympiska vinterspelen 1956 – silver på 5 000 meter. 
Olympiska vinterspelen 1956 – guld på 10 000 meter.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Norrländsk uppslagsbok, Band 1, 1993

Externa länkar
Bilder från Jamtlis bildarkiv
Sigge Ericsson på Släktföreningen Huss

Svenska skridskoåkare
Födda 1930
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1956 från Sverige
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1952 från Sverige
Olympiska guldmedaljörer 1956
Olympiska silvermedaljörer 1956
Svenska olympiska guldmedaljörer
Svenska olympiska silvermedaljörer
Män
Avlidna 2019
Världsmästare i skridsko
Europamästare i hastighetsåkning på skridskor
Svenska mästare i hastighetsåkning på skridskor
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1952
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1956
Personer från Alanäs socken
Mottagare av Svenska Dagbladets guldmedalj
Svenska idrottare under 1900-talet
Lionhead Studios

Lionhead Studios var ett brittiskt datorspelsföretag grundat av Peter Molyneux år 1997. Företaget köptes år 2006 av Microsoft och lades ner 2016.

Ludografi

Externa länkar
Lionheads webbplats

Referenser 

Datorspelsutvecklare
Brittiska datorspelsföretag
Företag bildade 1997
Dotterbolag till Microsoft
Ej längre existerande brittiska företag
Betelpalm

Betelpalm (Areca catechu) är en växt inom släktet arekapalmer och familjen palmer. Betelpalm är en palm vars frukter används som stimulantia och medicinalväxt som odlas i Ostindien och på Söderhavsöarna för dess betelnötters skull. 

Vildväxande betelpalmer kan bli 30 meter höga. Nötterna påminner om små kokosnötter och blir cirka 5 centimeter stora. Blommorna är vita och doftande, men dem får man ytterst sällan se hos krukodlade exemplar. Bladen är fjäderformade och kan bli upp till ett par meter långa. Som krukväxt var palmen vanligare för ganska länge sedan, varefter den försvann för att på senare år återkomma.

Det vetenskapliga namnet Areca kommer av det sydindiska ordet adekka, som är ett inhemskt växtnamn. Catechu är ett hinduiskt växtnamn.

Utbredning 
Betelpalm härstammar ursprungligen från Filippinerna.

Användning 
Betel är ett milt stimulerande njutningsmedel som används i Syd- och Sydostasien och Taiwan. Betelpalmens nötter, betelnötter, hackas med kniv, blandas med lite kryddor och släckt kalk. Kalken hjälper till att frigöra de aktiva ämnena. Blandningen viks in i ett löv och tuggas, varvid alkaloiderna i nötternas oljiga saft, främst arekolin, löses ut i saliven, som får en rödaktig färg. Andhämtningen tilltar, och salivutsöndringen ökar. Beteltuggningen ger en relativt mild stimulans och har inom folkmedicinen fått en vidsträckt användning bland annat som uppiggande och sexualstimulerande medel. 

Betel är milt vanebildande, men tillfällig användning är knappast skadlig för en frisk människa. Ett mer omfattande missbruk har dock rapporterats störa sexualdriften och förorsaka impotens. En ökad risk för munhålecancer har också rapporterats. Får man för mycket betelolja i sig ger arekolinet effekter som påminner om ett kraftigt alkoholrus: trötthet, kräkningar, diarré och skakningar. Munhålan och tänderna får också en mörkröd beläggning.

Krukväxt 
Betelpalm måste stå ljust, men trivs inte alls i direkt sol. Den är känslig för torka i alla avseenden, och jorden får aldrig torka ut. Det gäller att vattna så att jorden verkligen är ordentligt genomvattnad och sedan vattna igen innan jorden är torr, bara det översta jordlagret får ha hunnit bli torrt. Likaså trivs den bäst med hög luftfuktighet, vilket gör att man bör duscha den så ofta det är möjligt. Torka orsakar lätt angrepp av spinnkvalster. Från tidig vår till sen höst vattnas plantan med växtnäring varje vecka, men under vintern endast varannan vecka. Bästa temperatur är 18-20 °C, och 16 °C är den absoluta nedre gränsen. Omplantering sker när det behövs, det vill säga när krukan är full av rötter och då lämpligast på våren. Betelpalm förökas med frö, men det är svårt att lyckas med det.

Produktion

Källor

Externa länkar 

Ask för betelnötter och nötknäppare i Bohusläns museums samlingar 

Palmer
Be Växtindex
WP:Projekt Kina
Paolo Portoghesi

Paolo Portoghesi, född 2 november 1931 i Rom, död 30 maj 2023 i Calcata i Lazio, var en italiensk arkitekt och arkitekturhistoriker.

Portoghesi ritade tillsammans med Vittorio Gigliotti enfamiljshuset Casa Papanice (1969–1970), som uppvisar ett komplext spel med konvexa och konkava former, inspirerat av det borrominiska formspråket. Portoghesi och Gigliotti ritade även den omdebatterade moskén (1984–1992) i norra Rom.

Bibliografi (urval)
 2000 – Nature and architecture
 1985 – Opere
 1982 – After modern architecture
 1971 – Roma del Rinascimento
 1967 – Roma barocca : Storia di una civiltà architettonica 
 1967 – Borromini: architettura come linguaggio
 1966 – Bernardo Vittone: Un architetto tra illuminismo e rococò

Källor 

Födda 1931
Italienska arkitekter under 1900-talet
Män
Arkitekturhistoriker
Avlidna 2023  
Arkitekter från Rom
Riddare av Hederslegionen
Fordson Dexta

Fordson Dexta var en jordbrukstraktor som tillverkades på Ford Dagenham i Dagenham, Essex, England, från november 1957 till september 1964.

Modeller 
Den levererades i tre olika huvudutföranden, vilka tekniskt sett var mycket lika varandra. 
957E Dexta (nov 1957-sept 1964) Kännetecken: Dieselmotor (Perkins 3-144)
959E Petrol Dexta (1958-1959) Kännetecken: Ottomotor (Bensinmotor) och extra lång motorhuv. 
960E Super Dexta (apr 1962-sept 1964) Kännetecken: Dieselmotor (Perkins 3-152) och extra hög bakaxelutväxling, samt säregen grill. 

Samtliga modeller kunde även levereras i så kallat "Narrow" utförande, vilket betyder att traktorn var extra smalbyggd. 

Från och med 1959 monterades skyddsram på samtliga som såldes i Sverige (enligt lag).

Dexta
Dexta
Marie Cederschiöld högskola

Marie Cederschiöld högskola, tidigare Ersta Sköndal högskola och Ersta Sköndal Bräcke högskola, är en privat högskola, bildad den 1 januari 1998. Den är förlagd till Stigbergsgatan på Södermalm i Stockholm. På högskolan bedrivs utbildning på grundnivå och avancerad nivå i vårdvetenskap och socialt arbete, samt i teologi och kyrkomusik. Forskning bedrivs inom humaniora, samhällsvetenskap, vårdetik, diakoni och kyrkomusik och forskarutbildning inom området Människan i välfärdssamhället. Högskolans uppdragsutbildning erbjuder kompetensutveckling och skräddarsydda vidareutbildningar.

Historia 
Högskolan bildades den 1 januari 1998 genom sammanslagning och integrering av högskoleutbildningar, forskningsverksamheter och vidareutbildningsprogram vid Ersta diakonisällskap och Stiftelsen Stora Sköndal. Namnet var då Ersta Sköndal högskola. 2010 blev Bräcke diakoni delägare, och 23 januari 2017 ändrades namnet till Ersta Sköndal Bräcke högskola. I oktober 2019 fick högskolan ytterligare en ägare, då Stockholms sjukhem gick in som en av fyra delägare. Den 24 januari 2022 bytte högskolan namn till Marie Cederschiöld högskola, efter diakonissan Maria Cederschiöld (1815–1892).

Högskolebyggnaden i Stockholm 
Högskolan är inrymd i lokaler som ursprungligen var avsedda för Navigationsskolan i Stockholm. Byggnaden uppfördes 1907 på Stigberget på Södermalm efter ritningar av arkitekten Georg Ringström. Där utbildades sjöbefäl fram till nedläggningen 1985. En sevärdhet är tidkulan i masten på taket, som användes för att exakt markera klockslaget 12.00 GMT. Korrekt tid var viktig vid longitudbestämning med hjälp av astronomiska observationer. Radions tidssignal gjorde tidkulan föråldrad och den astronomiska lägesbestämningen har senare ersatts av satellitnavigering. Tidkulan i Stockholm avvecklades 1936 men är åter i drift sedan 1987.

Referenser

Externa länkar 
 

Högre utbildning i Stockholm
Universitet och högskolor i Sverige
Enskilda utbildningsanordnare i Sverige
Byggnader och anläggningar på Södermalm
Utbildningsinstitutioner bildade 1998
Stensjön, Jönköpings kommun

Stensjön är en sjö mellan Tenhult, Lekeryd och Öggestorp i Jönköpings kommun och ingår i . Huskvarnaån rinner genom sjön. Tovrida udde ligger vid sjöns norra strand. Vid provfiske har bland annat abborre, braxen, gers och gädda fångats i sjön.

Fisk 
Vid provfiske har följande fisk fångats i sjön:

 Abborre
 Braxen
 Gärs
 Gädda
 Gös
 Mört
 Sarv
 Siklöja
 Sutare

Se även 
 Lista över sjöar i Jönköpings kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 
 
 

Insjöar i Motala ströms avrinningsområde
Insjöar i Småland
Insjöar i Jönköpings kommun
Insjöar i Sverige om minst två kvadratkilometer
Guldskeppet

Guldskeppet var ett svenskt kulturpris som delades ut under perioden 1970-1979 av Litteraturfrämjandet. Litteraturfrämjandet (tidigare Boklotteriet) instiftade detta hederspris, som skulle tillfalla en kulturpersonlighet som gjort särskilt stora insatser för kulturen. Priset delades ut första gången 1970 och tillföll Astrid Lindgren och den sista mottagaren var Alf Sjöberg 1979. Guldskeppet bestod av en statyett formgiven av professor Karl Göte Bejemark. Från och med 1980 delade Litteraturfrämjandet istället ut hederspriset Vingpennan.

Pristagare 
 1970 – Astrid Lindgren
 1971 – Anders Österling
 1972 – Ivar Harrie
 1973 –
 1974 – Ebbe Linde
 1975 – Stellan Arvidson
 1976 – Alf Ahlberg
 1977 – Karl Ragnar Gierow
 1978 – Victor Svanberg
 1979 – Alf Sjöberg

Se även 
 Litteraturfrämjandets stora pris
 Litteraturfrämjandets stora romanpris
 Carl Emil Englund-priset
 Vingpennan

Kulturpriser i Sverige
Priser och utmärkelser instiftade 1970
Gul kungsblomma

Gul kungsblomma eller Kung Leopolds spira (Aphelandra squarrosa) är en växt inom släktet kungsblommor och familjen akantusväxter. Gul kungsblomma är en växt vars vackert mörk gröna blad har silvervita till gräddgula markeringar utmed bladnerverna. I toppen på stammen sitter spiran, det vill säga den gula, axlika blomställningen. Mellan de gula högbladen utvecklas de små gula blommorna, men själva blomman håller inte så länge, medan det gula axet bibehåller sin färg i månader. Bladen kan bli ganska stora, upp till 30 centimeter långa. Själva plantan blir inte mer än halvmetern hög.

Det vetenskapliga namnet Aphelandra kommer av grekiskans apheles och betyder enkel och andros betyder man, och syftar på de encelliga ståndarna. Squarrosa betyder fjällig, vilket kan syfta på blomställningens utseende.

Förekomst
Gul kungsblomma härstammar ursprungligen från sydöstra Brasilien.

Odling
Gul kungsblomma kräver mycket ljus men tål inte direkt sol från vår till höst. Vattningen är det lite knepigt med, om den får för lite faller bladen och får den för mycket kan den angripas av gråmögel. Vattnar man så att jorden blir riktigt genomvattnad och sedan inte vattnar igen förrän översta jordlagret är torrt, bör det gå bra. Risken att vattna för mycket är störst vintertid, medan växten under varma sommardagar ibland kan behöva vattnas varje dag. Den mår också bra av att duschas så ofta det är möjligt med ljummet vatten. För torr luft och för lite vatten orsakar angrepp av spinnkvalster. Vattna med krukväxtnäring en gång i veckan från vår till höst. Kan stå i normal rumstemperatur året runt men mår bäst om den placeras svalt på vintern, men den lägsta temperaturen får ej understiga 15°C. Sval placering under vintern kräver att man inte vattnar för mycket, men heller inte låter jorden torka ut helt. Det är inte alldeles enkelt att få växten att klara övervintringen. Efter övervintring beskärs plantan på våren genom att klippa bort de gamla blomställningarna så att nya skott utvecklas i bladvecken. Våren är också rätt tid för omplantering. Gul kungsblomma förökas enklast med toppsticklingar som tas på våren. De nya skott som utvecklats efter beskärningen är lämpliga att ta som sticklingar.

Akantusväxter
Gu Växtindex
Sweetie

Sweetie (Citrus ×aurantium 'Oroblanco') är en sort av citrusfrukt som är en korsning mellan grapefrukt och pomelo. Den räknas till sortgruppen limetter (C. ×aurantium Limetta-Gruppen).
Skalet är grönt till färgen. Eftersom Sweetie inte innehåller så mycket syra som till exempel grapefrukt är den betydligt sötare, därav namnet. Sweetie odlas främst i Israel.

Citrusfrukter
Sydväst

Sydväst är en huvudbonad som skyddar mot regn och blåst. Den består av en huva med ett kort brätte framtill och ett långt brätte baktill, för att täcka nacken och hindra vatten från att rinna in under kragen. Eftersom en sydväst kan ramla av i hård vind, exempelvis på sjön, har den vanligen band att knyta under hakan.
Historiskt tillverkades sydvästen av impregnerat tyg, men sedermera är plastmaterial vanligare. 

Plagget användes ursprungligen av fiskare i Nordatlanten, ofta tillsammans med en oljerock. Sydvästen associeras med just äldre tiders sjömän, bland annat genom den populära målning som blivit känd som "Fiskargubben".

Namnet kommer från holländskans zuidwester; det som skyddar mot sydvästvinden.

Se även 
 Regnkläder
 Galonbyxor

Referenser

Externa länkar 

Huvudbonader
Skyddsutrustning

it:Impermeabile (abbigliamento)#Cerata
Jean-François Paul de Gondi

Jean-François Paul de Gondi Retz, Kardinal de Retz, född 20 september 1613, död 24 augusti 1679 i Paris, var en fransk kardinal och politiker.

Biografi 
Retz var son till generalen Philippe-Emmanuel de Gondi och Françoise Marguerite de Silly.

Han prästvigdes 1643. Den 19 februari 1652 utsågs han av påve Innocentius X till kardinalpräst och mottog tre år senare den röda biretten och titelkyrkan Santa Maria sopra Minerva. 

Retz blev en av de ledande inom fronden, och misstänksamheten och avskyn mellan honom och kardinal Mazarin var ömsesidig. Mazarin såg Retz som ett politiskt hot och förmådde den minderårige kungen Ludvig XIV att fängsla Retz i Vincennes i december 1652. Då Retz fortfarande satt i fängelse utnämndes han 1654 av Innocentius X till ärkebiskop av Paris. Sommaren 1654 lyckades Retz fly ur fängelset och begav sig till Rom, där han 1655 deltog i konklaven som valde Fabio Chigi till ny påve.

Efter Mazarins död 1661 återvände Retz till Frankrike och försonades med Ludvig XIV. Retz utnämndes till abbot av stiftet Saint-Denis. Under sina sista år författade han sina memoarer, postumt utgivna 1717.

Bibliografi (på svenska) 
 En upprorsmans minnen (Stockholm 1963)

Externa länkar 
 SvD: Rebellisk kardinal på luffen

Romersk-katolska ärkebiskopar
Franska kardinaler
Franska politiker under 1600-talet
Födda 1613
Avlidna 1679
Män
Personer under fronden
Teresa Kali Stark

Teresa Kali Stark (tidigare Pozgaj, ursprungligen Berndt), född 10 augusti 1972 i Höllviken, är en svensk sångerska och låtskrivare. Hon började sjunga i gospelkörer vid nio års ålder och har sedan dess hämtat inspiration från soul, jazz och R&B. Teresa Stark har medverkat som lead- och körsångerska bakom en mängd artister, kanske främst som gästsångerska för den svenska hiphop- och soulgruppen Prominent och danska Michael Learns to Rock. Hon ingick dessutom som sångerska i den Malmöbaserade houseakten Physics. 2003 släppte hon soloalbumet Out of bounce.

Teresa är släkt med sångerskan Christina Nilsson, riksspelemannen Carl-Erik Berndt och kompositören och kapellmästaren Gert Willy Berndt.

Diskografi

Album 
Out of bounce (2003)

Singlar 
Sacrifice (2002)
Do me right (2002)

Externa länkar

Svenska låtskrivare
Svenska sångare
Kvinnor
Födda 1972
Levande personer
Out of bounce

Out of bounce är sångerskan Teresa Pozgajs debutalbum. Det kom ut 2003.

Rush hour
No favours
Got that feeling
On my own
Sacrifice
Do me right
Lonely with you
Miracles
Love comes by the minute
Gone for good
Anything
Live my life
The end is the beginning

Svenska debutalbum
Musikalbum 2003
Stadsvakten i Stockholm

Stadsvakten i Stockholm utgjorde den kommunala ordningspolisen före det moderna polisväsendets inrättande i Stockholm 1850. Stadsvakten kallades i folkmun för "korvar", förmodligen den folketymologiska tolkningen av "corps-de-garde" .

Medeltiden 
De medeltida lokala ordningsreglerna, de så kallade burspråken, krävde att varje borgare ständigt skulle ha vapen och brandredskap i ordning, vara beredd att skydda sin stad, och skulle, efter vårdskrivarens tillsägelse, själv patrullera staden nattetid, vilket kallades "att gå burvård". För att administrera detta var staden indelad i fyra kvarter under årligen ombytta brand- och kvartermästare.

Tidigmodern tid 
Under den medeltida stadsordningens upplösning under 1500-talet lättades gradvis upprätthållandet av dessa bestämmelser, och vid slutet av århundradet blev det nödvändigt att överlämna bevakningen åt yrkessoldater, varför en ny skatt, den så kallade "knektpengen", började krävas av borgerskapet, vars vaktskyldighet dock alltjämt kvarstod. Sålunda uppstod omkring år 1594 en särskild stadsvakt, vars första vaktlokal (corps-de-garde) byggdes 1624 utanför rådstugan vid Stortorget. Denna vakt organiserades som ett militärkompani, och kallades under 1700-talet  för stadsmilitärkompaniet. Det stod under politikollegiets inseende. Vid 1600-talets mitt utgjordes denna styrka av 70 man, vilket ökades, så att det 1761 utgjordes av 130 man under en kapten eller kompanichef, förutom övrigt befäl. 1809 reglerades styrkan till 136 man. Vaktens huvudsakliga uppgift var då att postera nio platser, eskortera fångar, utsända handräckningspatruller, avlämna kungörelserna till kyrkorna, och så vidare. Efter 1815 huserade Stadsvakten i Stockholm i Sifwertska kasernen vid Tjärhovsgatan på Södermalm. 

Stadsvakten  kallades under 1600- och 1700-talet Korvar.  Det fanns en undergren inom yrkesgruppen som kallades paltar. Uttrycket "lagoma korvar är bäst" uppges  överståthållare Carl Sparre yttrat när chefen för vaktstyrkan, fänrik Resenhoevt, begärde att rekryterna skulle vara längre.

Militärkåren 
1835 omorganiserades stadsvakten till Stockholms stads militärkår som bestod av två kompanier, där det ena fick överta det samtidigt upplösta, 1730 bildade brandvaktskompaniets nattbevakning. Militärkåren var ställd direkt under överståthållarämbetet. Vid polisverkets omorganisation 1850 indrogs nattbevakningskompaniet och 1875, i samband med inrättande av en civil brandkår, försvann den sista resten av den gamla stadsvakten.

Se även 
 Stadsvakt
 Separationsvakten i Stockholm
 Polis

Källor

Noter

Ordningsmakt
Stockholms historia
Riskfraser

Riskfraser eller R-fraser är ett klassificeringssystem av hälsorisker för kemiska produkter som används inom EU. EU kräver att riskfraser och skyddsfraser samt motsvarande farosymboler och farokod framgår av förpackningen på hälsofarliga kemikalier. Riskfraserna presenterades först i Bilaga III i rådsdirektiv 67/548/EEG. Varje riskfras åtföljs även av en kod som består av ett versalt R och en siffra. I listan nedan förklaras vad dessa koder betyder. Texterna är hämtade ur Kemikalieinspektionens föreskrift KIFS 2005:5. Från och med 1 juni 2015 används Faroangivelser enligt CLP-förordningen på förpackningarna och finns hos Kemikalieinspektionens hemsida.

Lista över riskfraser

Enkla riskfraser

Sammansatta riskfraser
Följande sammansatta riskfraser skall anges i märkningen istället för enkla fraser i nedan angivna kombinationer.

Externa länkar
 Direktiv 67/548/EEG
 Information om CLP-förordningen på Kemiinspektionens hemsida

Kemikaliesäkerhet
Djupgroven

Djupgroven är en liten by i Skellefteå kommun i Västerbotten. Byn ligger mellan Klutmark och Skråmträsk cirka 20 km väster om Skellefteå. Där finns en stor dansbana där det arrangeras dansbandstävlingar.

Referenser 

Orter i Skellefteå kommun
Uppdämning

Uppdämning, uppdämningspolitik (eng. containment), var en utrikespolitisk strategi som tillämpades av USA under kalla kriget. Uppdämning beskrevs i George F. Kennans berömda artikel "The Sources of Soviet Conduct", mer känd som X-artikeln, som publicerades i juli 1947 i tidskriften Foreign Affairs. Idén var att besegra Sovjetunionen genom att hindra den från att sprida kommunismen till andra länder: "Huvudinslaget i USA:s politik gentemot Sovjetunionen måste vara en långsiktig, tålmodig men fast och vaksam uppdämning av ryska expansionstendenser". Många av uppdämningspolitikens idéer hade först beskrivits i Kennans långa telegram (februari 1946) men då utan att ordet "uppdämning" användes. Kennans idéer inspirerade till Trumandoktrinen och dominoteorin.

Se även
Rollback

Politiska begrepp
Kalla kriget
Johanna Sjöberg

Johanna Sjöberg,  född 8 mars 1978 i Bromölla, är en svensk simmare med fjärilsim och frisim som specialitet. Hennes främsta meriter är ett OS-brons på 4x100 m frisim från OS i Sydney 2000 samt silver på såväl 50 m fjärilsim och 100 m fjärilsim vid Europamästerskapen i Istanbul 1999. Vid Europamästerskapen i Sevilla 1997 tog hon brons på 100 m fjärilsim. Hennes främsta individuella merit i VM och OS är en nionde plats (utslagen i semifinal) på 100 m fjäril vid OS i Atlanta 1996 och tionde plats i OS i Sydney på samma distans endast 3 hundradelar från en finalplats. Hon var dessutom en framgångsrik kortbanesimmerska, med bland annat fem VM-guld i lagkapp 1999-2002, och två VM-silver på 100 m fjäril 1999 samt 2000. Sjöberg är bosatt i Stockholm men har även bott i Helsingborg.

2014 deltog hon i sjätte säsongen av TV-programmet Mästarnas mästare.

Meriter
 Årets Idrottskvinna och vinnare av Världscupen i fjärilsim (1999).
 Världsmästare i lagkapp 4x100 Frisim och 4x100 Medley vid kortbane-VM i Moskva (2002).
 Silver på 100 fjärilsim och brons på 100 frisim vid kortbane-EM i Antwerpen (2001).
 Guld i lagkapperna 4x50 frisim och 4x50 medley vid kortbane-EM i Antwerpen (2001).
 Guld i lagkapperna 4x50 frisim och 4x50 medley vid kortbane-EM i Valencia (2000). 
 Europamästare i lagkapperna 4x100 frisim och 4x100 medley vid EM i Helsingfors (2000). 
 Silver på 100 fjärilsim vid kortbane-VM i Aten (2000).
 Världsmästare i lagkapperna 4x100 frisim och 4x100 medley vid kortbane-VM i Aten (2000).
 Europamästare på 100 fjärilsisim vid kortbane-EM i Lissabon (1999).
 Europamästare i lagkapperna 4x50 frisim och 4x50 medley vid kortbane-EM i Lissabon (1999).
 Europamästare i lagkappen 4x100 medley vid EM i Istanbul (1999).
 Guld och världsrekord i lagkappen 4x200 frisim vid kortbane-VM i Hongkong (1999).
 Europamästare på 50 och 100 fjärilsim vid kortbane-EM i Rostock (1996).

Svensk mästare 27 gånger i lång bana och kort bana + ett flertal silver och brons från EM, VM och OS.

Mästerskapsmedaljer och placeringar

OS

Kortbane-VM

Europamästerskap

Kortbane-EM

Klubbar
 Bromöllaortens SS
 Helsingborgs SS
 Södertälje SS
 Spårvägen Simförening

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

Födda 1978
Svenska simmare
Frisimmare
Fjärilssimmare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Sverige
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2000
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2004
Världsmästare i simning
Europamästare i simning
Svenska mästare i simning
Kvinnor
Levande personer
Personer från Bromölla
Simmare i Helsingborgs SS
Simmare i Södertälje SS
Simmare i Spårvägen Simförening
Cluster (musikgrupp)

Cluster, tyskt minimalistiskt krautrockband från sjuttiotalet med Dieter Moebius och Hans Joachim Roedelius bakom rattarna. Har samarbetat med bl.a. Brian Eno och medlemmar från NEU!. Den senare koalitionen ledde till ett nytt projekt under arbetsnamnet Harmonia, och även detta innebar minimalistiska synthslingor.

Diskografi 
 

Tyska rockgrupper