kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Béhanzin

Béhanzin, född 1844 och död 10 december 1906, i Blida i Algeriet), var den tolfte och siste suveräne kungen i Dahomey, nuvarande Benin. Han efterträdde sin far Glele (regeringstid 1858-1889) och regerade mellan 1889 och 1894. Då hans signum var en haj och ett ägg fick han tillnamnet "Hajkungen" (på fon: Hossu Bowelle). Béhanzin ledde motståndet mot Frankrike i första (1890) och andra Dahomeykriget (1892-1894) som båda slutade med fransk seger - det första med att Porto-Novo togs över av Frankrike, det andra med att hela landet kom under franskt protektorat.

Då Béhanzin vägrade att överlåta landet som koloni, deporterades han med sin drottning Lakoukou Massè, sonen Ouanilo och döttrarna Agbopano, Mécougnon, och Potassi, samt elva andra hustrur med cirka femtio barn, och hov 1894 till Martinique. 1906, mot slutet av Béhanzins liv, fick följet bosätta sig i Algeriet. Prins Ouanilo Béhanzin sökte under flera år tillstånd från Frankrike att enligt kungens vilja jordfästa fadern i Abomey bredvid hans företrädare. Ouanilo fick tillåtelse att flytta kvarlevorna först 1928.

Prins Ouanilo utbildade sig till jordbruksingenjör och jurist och blev den förste svarte juristen i Paris. Ouanilo dog 1928 i Dakar på vägen hem till Frankrike efter jordfästningen i Abomey, 42 år gammal. Ouanilo begravdes först i Bordeaux, men 2006 flyttades även hans kvarlevor till Abomey.

2006, hundra år efter Béhanzins död, firades hans minne genom utställningar och seminarier i Benin och Frankrike.

Se även 
 Kungar i Dahomey

Film 
  med Delroy Lindo som Béhanzin

Litteratur 
 Joseph E. Harris Africans and Their History Penguin 1998.
 Unesco General History of Africa. Vol. VII: Africa under Colonial Domination, 1880-1935 University of California 1990.
 A. Adu Boahen, Jacob F. Ade Ajayi, Michael Tidy Topics in West African History Addison-Wesley 1987.
 Maryse Condé Last of the African Kings University of Nebraska Press 1997

Referenser

Externa länkar 
 Behanzin Hossu Bowelle 
 Walter H. Wills The Anglo-African Who's Who and Biographical Sketchbook, 1907, se sida 404 för dödsrunan 
 Flera fotografier av Brian McMorrow från Abomey, flera med anknytning till Béhanzin 

Födda 1844
Avlidna 1906
Personer i Benins historia
Män
Franska Västafrika
Anders Andersson i Intagan

Anders Andersson, (Andersson i Intagan), född 26 maj 1825 i Hjärtums socken, Göteborgs och Bohus län, död 20 januari 1908 i Hjärtum, var en svensk lantbrukare och riksdagsman.

Andersson var lantbrukare i Intagan i Hjärtum. Han företrädde bondeståndet i Inlands Södre, Inlands Nordre, Inlands Torpe och Inlands Fräkne härader vid ståndsriksdagen 1865–1866. Han var även ledamot av riksdagens andra kammare för Inlands domsaga i Göteborgs och Bohus län.

Källor 
 Förteckning på hedervärda bonde-ståndets ledamöter vid lagtima riksdagen i Stockholm år 1865, bondeståndets protokoll 20/10 1865

Noter 

Bondeståndets riksdagsledamöter
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Personer från Hjärtums socken
Födda 1825
Avlidna 1908
Män
Snö (sång)

Snö är ledmotivet till långfilmen Arn – Tempelriddaren från 2007 och är inspelat av Laleh med London Symphony Orchestra i England. "Snö" blev nummer 66 på Trackslistans årslista för 2008. Den nådde 14:e plats på Sverigetopplistan.

Listplaceringar

Källor

Filmlåtar
Låtar skrivna av Laleh Pourkarim
Musiksinglar 2007
Svenskspråkiga sånger
Olof Anderson i Hasselbol

Olof Anderson (i riksdagen kallad Anderson i Hasselbol), född 7 september 1842 i Ransäter, död 28 mars 1932 i Stockholm, var en svensk lantbrukare och politiker (liberal). 

Olof Anderson, som kom från en bondesläkt, var lantbrukare i Hasselbol i Alster, där han också var kommunalnämndens ordförande 1885–1896. 

Anderson var riksdagsledamot i andra kammaren 1887–1908 för Ölme, Visnums och Väse häraders valkrets. I riksdagen tillhörde han Gamla lantmannapartiet 1888–1894 och Lantmannapartiet 1895–1896, varefter han betecknade sig som vilde 1897 innan han 1898 anslöt sig till Bondeska diskussionsklubben som 1900 uppgick i Liberala samlingspartiet. Han var bland annat suppleant i konstitutionsutskottet 1891–1894 och i statsutskottet 1900–1908. Som riksdagsledamot engagerade han sig främst i landsbygdsbefolkningens situation, till exempel i skattefrågor. Han skrev i riksdagen 25 egna motioner och motionerade om ändring i resereglementet, försäljning av brännvin, tullar, skatter och införande av villkorliga straffdomar. Under flera år motionerade han om befrielse från skyldighet att deltaga i byggande o underhåll av kyrka, prästgård, tingshus o häradsfängelse också upprepade gånger mot tvånget att delta i byggande och underhåll av kyrka, prästgård och andra offentliga byggnader på landsbygden, införande av villkorliga straffdomar.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1990), band 4, s. 380

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Gamla lantmannapartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Lantmannapartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Bondeska diskussionsklubben 
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Värmländska politiker
Personer från Ransäters socken
Födda 1842
Avlidna 1932
Män
Hudiksvalls flygplats

Hudiksvalls flygplats, tidigare regional flygplats. Linjetrafik har bedrivits till Stockholm-Arlanda samt Stockholm-Bromma. Linjen Hudiksvall-Arlanda flögs mellan åren 1977 och 2001 av olika flygbolag. Bl.a Air Hudik, Holmstroem Air samt Swedeways Airlines. Det bedrivs inte längre någon reguljär trafik.

Se även
 Lista över flygplatser i Sverige

Källhänvisningar

Flygplatser i Gävleborgs län
Byggnader och anläggningar i Hudiksvalls kommun
Överstyrning

Överstyrning anger uppträdandet hos ett fordon vid forcerad körning. Överstyrning innebär att fordonet har en tendens att svänga mer, i förhållande till rattutslaget vid förlorat väggrepp. Motsatsen till överstyrning är understyrning.

Orsaker till överstyrning 
Ett fordons tendens till överstyrning påverkas av flera faktorer. Exempelvis väggrepp, aerodynamik, fjädringssystem och förarens beteende. Överstyrning kan inträffa vid både låg och hög sidoacceleration. Generellt sett innebär överstyrning att bakdäckens slipvinkel överstiger framdäckens slipvinkel; detta gäller även när båda är små. Överstyrning är vanligast hos bakhjulsdrivna bilar och märks i synnerhet vid gaspådrag i kurva. Detta beror på att bakdäcken måste hantera både sidkraften på grund av kurvtagning och motorns vridmoment samtidigt. Fenomenet kallas vanligen för att bilen får sladd, och är även en bilsportgenre kallad för Drifting.

Se även 
 Däck (hjul)
 Fjädringssystem
 Fordonsdynamik
 Halkkörning
 Sidkraft
 Drifting

Fordonsdynamik
Körteknik
Lady Susan

Lady Susan är en kortroman av Jane Austen. Romanen skrevs 1794 men publicerades långt senare, först 1871. På svenska utkom den 1993 i översättning av Eva Liljegren.

Lady Susan skiljer sig från Austens andra romaner genom att den är en brevroman. Romanen består av 41 brev och en avslutning. Huvudpersonen lady Susan skiljer sig också från Austens övriga huvudpersoner genom att vara osympatisk och amoralisk. Lady Susan är vacker, charmerande och intelligent och charmar också de flesta män. Men i hennes brev till den likasinnade väninnan, Alicia Johnson, avslöjas hennes verkliga känslor.

Huvudpersoner 
Lady Susan Vernon, änka, omkring 35 år. Manipulativ och förförisk. Försöker gifta bort sin unga dotter Frederica och själv hitta ett ännu bättre parti.
Frederica Vernon, dotter till Lady Susan. 
Catherine Vernon, svägerska till Lady Susan. 
Charles Vernon, svåger till Lady Susan. 
Reginald De Courcy, bror till Mrs. Vernon. 
Lady De Courcy, mor till Mrs. Vernon. 
Alicia Johnson, Lady Susans närmsta vän och den hon anförtror alla sina manipulativa planer.

Filmatiseringar 
Lady Susan filmades av Whit Stillman med titeln Love & Friendship (efter ett annat av Austens tidiga verk). Den visades på Sundance Film Festival i januari 2016 och fick biopremiär i USA den 13 maj 2016. Filmens huvudroller spelas av Kate Beckinsale, Chloe Sevigny, Xavier Samuel och Stephen Fry.

Utgivning 
Lady Susan (1871)

Referenser

Externa länkar 
 

Brittiska romaner
Engelskspråkig litteratur
Brevromaner
Verk av Jane Austen
TT Circuit Assen

TT Circuit Assen är en nederländsk racerbana som används främst för roadracing, men även för bilar. Den första banan byggdes redan 1925 och användes fram till 1955, då en helt ny bana byggdes. Den renoverades 2006.

Se även
TT Assen 2006
TT Assen 2007
TT Assen 2008

Externa länkar
Officiell webbsida

 

MotoGP-banor
Racerbanor i Nederländerna
Assen
Matthew Charles Sanders

Matthew Charles Sanders, mera känd under sitt artistnamn M. Shadows, född 31 juli 1981, är en amerikansk  sångare i  metal/metalcore-bandet Avenged Sevenfold (A7X).

Sanders började sjunga i tidig ålder. När han började Huntington Beach High School gick han med som sångare punkbandet Successful Failure. 1999 startade han bandet Avenged Sevenfold med bandets nuvarande gitarrist Zacky Vengeance, före detta trummisen The Rev och Matt Wendt.

Sanders gifte sig 17 oktober 2009 med Valary DiBenedetto. Tillsammans har de två söner, Cash och River.

Diskografi

Med Avenged Sevenfold
Studioalbum
Sounding the Seventh Trumpet (2001)
Waking the Fallen (2003)
City of Evil (2005)
Avenged Sevenfold (2007)
Nightmare (2010)
Hail to the King (2013)
The Stage (2016)
Life is but a dream (2023)

Livealbum
Live at the GRAMMY Museum (2017)

Livealbum/Studioalbum (DVD + CD)
Live in the LBC & Diamonds in the Rough (2008)

Hitsinglar (nummer 1 på Billboard Hot Mainstream Rock Tracks)
"So Far Away" (2011)
"Hail to the King" (2013)
"Shepherd of Fire" (2013)

Samlingsalbum
The Best of 2005–2013 (2016)

Externa länkar

Officiell webbplats (Avenged Sevenfold)

Amerikanska sångare
Män
Födda 1981
Levande personer
Tom Brown

Thomas Pollock "Tom" Brown, född 26 september 1922 i San Francisco i Kalifornien, död 27 oktober 2011 i Castro Valley i Kalifornien, var en amerikansk högerhänt tennisspelare.

Tenniskarriären 
Tom Brown var en av de främsta amerikanska amatörspelarna i tennis på 1940-talet efter andra världskriget. Brown rankades som bäst 1946 som nummer 4 i USA. Han kom dock under karriären att stå i skuggan av landsmannen Jack Kramer, som vid två tillfällen besegrade honom i Grand Slam-finaler och dessutom var den dominerande spelaren när de två spelade dubbel tillsammans. 
    
Brown nådde 1946 semifinalen i Wimbledonmästerskapen, som då spelades första gången efter krigsuppehållet. I den matchen besegrades Brown av slutsegraren Yvon Petra från Frankrike. Petra sade efteråt att matchen mot Tom Brown var hans tuffaste under hela turneringen. Brown ledde med 2-0 i set, innan Petra vände matchen och slutligen vann med 8-6 i det femte setet. Brown lyckades däremot vinna både dubbeltiteln (med Jack Kramer) och mixed dubbeltiteln (med Louise Brough) i samma turnering. 

I september 1946 nådde Brown finalen i Amerikanska mästerskapen, där han besegrades av Jack Kramer över tre set. På vägen till final hade Brown besegrat föregående årets mästare Frank Parker och också toppspelaren Gardnar Mulloy. År 1947 nådde Brown singelfinalen i Wimbledon, där han åter mötte Kramer, som återigen vann i tre set. Sin sista Grand Slam-titel vann Brown i mixed dubbel 1948 i Amerikanska mästerskapen tillsammans med Louise Brough.

Brown var känd som en briljant spelare med kraftfulla grundslag som han slog med stor precision. På grund av sin förmåga att på banan dölja sina känslor, kallades han ofta för "Mr Poker Face" (jämför med storspelaren Helen Wills Moody som kallades "Little Miss Poker Face").

Grand Slam-finaler, singel (2)

Finalförluster (2)

Grand Slam-titlar (dubbel och mixed dubbel) 
Wimbledonmästerskapen
Dubbel - 1946 (med Jack Kramer)
Mixed dubbel - 1946 (med Louise Brough)
Amerikanska mästerskapen
Mixed dubbel - 1948 (med Louise Brough)

Referenser

Källor 
Martin Hedges, 1978. The Concise Dictionary of Tennis. Mayflower Books Inc ().
Tom Brown, 2007. As Tom Goes By: A Tennis Memoir. Fithian Press ().

Amerikanska tennisspelare
Födda 1922
Män
Avlidna 2011
Idrottare från San Francisco
Fana (olika betydelser)

Fana kan syfta på:

 Fana – en variant av flagga
  Kyrkfana – ett standar i kyrkliga processioner
 Ryttarfana – en typ av svenskt kavalleriförband under 1500-talet
 Truppfana – ett militärt fälttecken
 Sovjetiska segerfanan – den fana som den 30 april 1945 hissades av den segrande Röda armén över Riksdagshuset i Berlin
 Fanbärare – en person som har till uppgift att bära en fana eller ett standar

Geografi
 Fana, Bergen, tidigare en kommun, numera en kommundel i Bergen, Norge
 Fana, Mali, en stad i Koulikororegionen i Mali

Se även
 Standar
Lista över Bahrains regenter

Positionen Kung av Bahrain kom till i februari 2002 när dåvarande emiren Hamad ibn Isa al-Khalifah gav sig själv en kungatitel. Mellan 1783 och 1971 var titeln för Bahrains ledare Hakim av Bahrain. Precis som emirerna är kungen av Bahrain statens ledare och har näst intill absolut makt.

Lista över Bahrains ledare

Härskare (Hakim) 
Hakim al-Bahrayn ("härskare av Bahrain")
 Schejk Ahmad ibn Khalifah Al Khalifah (1783 - 1796)
 Schejk Abdullah ibn Ahmad Al Khalifah (1796 - 1843) tillsammans med följande tre:
 Schejk Sulman ibn Ahmad Al Khalifah (1796 - 1825)
 Schejk Khalifah ibn Sulman Al Khalifah (1825 - 1834)
 Schejk Muhammad ibn Khalifah Al Khalifah (första gången) (1834 -1842)
 Schejk Muhammad ibn Khalifah Al Khalifah (andra gången) (1843-1868)
 Schejk Ali ibn Khalifah Al Khalifah (1868 - 1869)
 Schejk Muhammad ibn Khalifah Al Khalifah (tredje gången) (september - december 1869)
 Schejk Muhammad ibn Abdullah Al Khalifah (december 1869)
 Schejk 'Isa ibn Ali Al Khalifah (december 1869 - 9 december 1932)
 Schejk Hamad ibn Isa Al Khalifa (1872-1942) (9 december 1932 - 24 februari 1942)
 Schejk Salman ibn Hamad Al Khalifa (1895-1961) (24 februari 1942 - 2 november 1961)
 Schejk 'Isa ibn Sulman Al Khalifah (2 november 1961 - 16 augusti 1971)

Emirer 
Amir ad-Dawlat al-Bahrayn (Emir av staten Bahrain)
 Schejk 'Isa ibn Sulman Al Khalifah (16 augusti 1971 - 6 mars 1999)
 Schejk Hamad ibn 'Isa Al Khalifah (6 mars 1999 - 14 februari 2002)

Kungar 
Malik al-Bahrayn (Kung av Bahrain)
 Schejk Hamad ibn 'Isa Al Khalifah (14 februari 2002 - nuvarande).

Källor 

Bahrains regenter
Bahrains historia
Bahrain
Anders Andersson i Backgården

Anders Andersson (i riksdagen kallad Andersson i Backgården), född 2 december 1842 i Norra Härene församling, Skaraborgs län, död där 24 juli 1913, var en svensk hemmansägare och riksdagsman.

Andersson var ägare till hemmanet Backgården i Norra Härene socken i Skaraborgs län. Han var även politiker och ledamot av riksdagens andra kammare 1894–1905, invald i Kinnefjärdings, Kinne och Kållands domsagas valkrets i Skaraborgs län.

Källor

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Födda 1842
Avlidna 1913
Män
Personer från Norra Härene socken
Pan-gröna koalitionen

Den pan-gröna koalitionen (Fànlǜ Liánméng) är en politisk allians i Republiken Kina (Taiwan), som i motsats till det tidigare statsbärande partiet Kuomintang, föredrar taiwanesisk självständighet framför en återförening med Fastlands-Kina.

Namnet är taget från det största medlemspartiet, DPP, som har grönt i sin partisymbol, tack vare dess ursprungliga förbindelse med miljörörelsen.

Medlemspartier 

 Demokratiska progressiva partiet (DPP)
 Taiwans Solidaritetsförbund
 Taiwans Självständighetsparti

Politiska partier i Taiwan
Narrbuskeväxter

Narrbuskeväxter (Lardizabalaceae) är en växtfamilj av ordningen Ranunculales med nio släkten och 36 arter. De förekommer i sydöstra Asien och i sydvästra Sydamerika.

De är besläktad med månfrörankeväxter och berberisväxter, från vilka den avviker genom flera fruktämnen med talrika fröämnen och extrorsa ståndare. Frukten är bär. Nästan alla arter är slingrande buskar med handlikt sammansatta blad och ensamma eller i klasar sittande blommor. Många har saftiga, ätliga frukter.

Systematik
Familjen kan delas in ytterligare i underfamiljer och tribus:

underfamilj Decaisneoideae 
underfamilj Lardizabaloideae 
tribus Stauntonieae 
tribus Lardizabaleae
tribus Sinofranchetieae

Referenser

Noter

Webbkällor

Trikolpater
Radiokaka

Radiokaka, även kallad kexkaka, ischokladkaka, danskchokoladkaka, automobilkaka, källarkaka, radiotårta och lördagskaka, är ett bakverk. Radiokaka består av lika delar Mariekex och chokladsmet med kokosfett (likt ischoklad). Dessa ingredienser varvas i en avlång bakform och ställs sedan i kylskåp några timmar för att stelna. Den färdiga kakan skivas som en sockerkaka eller brödlimpa.

Historia 
Det finns olika teorier kring varför kakan kallas radiokaka.

En teori som nämns i TV-programmet Historieätarna på SVT är att den lanserades i radions barndom på 1920-talet med fördelen att den kan ätas ljudlöst, utan att det knaprar, vilket var en fördel när man lyssnade på radio med hörlurar och ljudsvaga kristallmottagare. Med samma argument gjordes reklam för bananer som "traktering vid radiokalas".

En teori enligt radioprogrammet Zimmergren & Tengby i Sveriges Radio är att den fick sitt namn i samband med att receptet förmedlades i radioprogrammet Karusellen med Lennart Hyland på 1950-talet. Zimmergren & Tengby ifrågasatte teorin att Mariekex kan ätas ljudlöst. Enligt teorin ska kakan ha funnits sedan tidigare, men under andra namn än "radiokaka". 

En anledning till att den kallas radiokaka kan vara att den ser ut som forna tiders radioapparater, med sina högtalargaller, när man skär upp den. Den fanns med 1951, när ICA-kuriren publicerade Mina bästa knep, goda råd från husmor till husmor. Under 1980-talet fanns receptet med i kokboken Sju sorters kakor.

I ett nummer av Dagens Nyheter 1933 publicerades följande text: "... eller en radiokaka, en sån där med käx och choklad och kokosfett".

Referenser 

Bakverk
Taiwans solidaritetsförbund

Taiwans solidaritetsförbund är ett politiskt parti i Republiken Kina (Taiwan), bildat 24 juli 2001 av anhängare till den förre presidenten Lee Teng-hui.

Solidaritetsförbundet kämpar aktivt för att Taiwan ska förklara sig som en självständig stat och söka internationellt erkännande som sådan.

Man är en del av oppositionsalliansen Pan-gröna koalitionen.

Politiska partier i Taiwan
Politiska partier bildade 2001
Nationalistiska partier
Krasnystaw

Krasnystaw (; ukrainska: Красностав, Krasnostav) är en stad i östra Polen. Krasnystaw ligger i Lublins vojvodskap. Staden hade 18 980 invånare (2016). Staden är känd för sin öl-festival kallad Chmielaki.

Före andra världskriget hade Krasnystaw cirka 8 000 judiska invånare. Den fattiga delen av Krasnystaw kallad Grobla fungerade som getto. Det som idag är skola nr5 fungerade som deportationscentral för de judar som med tåg fördes till Belzec för att mördas.

Death metal-bandet Coffins kommer från Krasnystaw.

Referenser

Externa länkar 

Städer i Lublins vojvodskap
Stadskommuner i Lublins vojvodskap
Lariosaurus

Lariosaurus, även känd vulgarly som Lierna Monster, är ett utdött släkte kräldjur med mycket liten, inte förlängd skalle.

Kända fossil finns från musselkalken vid Perledo i Lombardiet.

Källor 

Förhistoriska kräldjur
Reptiler från Triasperioden
Tetis

Tetis är en segelbåt. Det är byggd i plast och har negativ akter. Typen byggdes vid Nielsens Båtbyggeri i Oxelösund. Skrovet kunde även köpas separat. Detta gör att det idag finns många varianter på Tetis-båten.

Källhänvisningar
Sailguide Tetis

Kölbåtar
Nya Zeelands damlandslag i fotboll

Nya Zeelands damlandslag i fotboll representerar Nya Zeeland i fotboll på damsidan. Efter att Australien inför VM 2007 bytte federationstillhörighet, från OFC till AFC, räknas man som det starkaste laget inom området. Den första landskampen spelades den 25 augusti , vilken spelades mot Hongkong under asiatiska mästerskapen i Hongkong. Laget coachas sedan 2021 av Jitka Klimková.

Laget deltog i Peking-OS 2008 där de slutade sist i gruppen och därför inte gick vidare till kvartsfinal.

Nya Zeeland har deltagit i sex VM-turneringar, VM 1991, 2007, 2011, 2015, 2019 och 2023. Under VM 2011 tog landslaget sitt första VM-poäng någonsin, när man i gruppspelets sista match, med start i den 90:e minuten, lyckades hämta upp ett 0–2-underläge mot Mexiko. Nya Zeeland hamnade ändock, poängen till trots, sist i sin grupp.

Laguppställning
Följande spelare är uttagna till VM 2023.

Referenser 

Landslag startade 1975
Fotboll i Nya Zeeland
Fotbollslandslag
Nyzeeländska landslag
P4 Kronoberg

P4 Kronoberg är Sveriges Radios lokala kanal för Kronobergs län. P4 sänder lokala program och nyheter i P4 varje vardag mellan klockan 06.00 och 17.34. Lokala nyheter sänds även på helger mellan kl 08.30 och 13.30.

I den lokala kanalen sänds tre programblock med inriktning på aktuella händelser och personer: P4 Morgon, Förmiddag i P4 och Eftermiddag i P4. Kanalen kan avlyssnas i hela Kronoberg, via webben eller appen Sverigesradio Play.

På Sveriges Radio Kronoberg arbetar omkring 40 personer i radiohuset på Västergatan i centrala Växjö. Utöver den lokala produktionen är kanalen en av de största producenterna av riksprogram utanför storstäderna.

Flera riksprogram produceras även på Sveriges Radio i Växjö. Här görs ett av Sveriges populäraste program, "Ring så spelar vi". SR Kronoberg är en av de största sändningsorterna i Sverige. Varje år produceras cirka 3000 timmar lokal radio i P4 och cirka 800 timmar nationell radio i P1, P2, och P4.

Riksprogram från SR Kronoberg
P1"Naturmorgon", samordning av livsåskådning.
P2 "Klassisk morgon i P2",  "P2-live".

P4"Ring så spelar vi",  material åt Radio Sweden, "Sverigematchen", "Vi i femman"

Sveriges Radios frekvenser i Kronoberg
P1 frekvens88,9 MHz:P2 frekvens
101,7 MHz:
P3 frekvens
99,3 MHz
P4 Kronoberg, frekvens
100,2 MHz.

Referenser

Externa länkar
 
 

Radiokanaler och radiostationer startade 1977
Kronoberg
Kronobergs län
Växjö
Fem på mystiska heden

Fem på mystiska heden är en bok skriven av Enid Blyton. Den kom ut 1954, och ingår i Fem-serien.

Handling
Den handlar om 4 ungdomar och hunden Tim som beger sig till ett stall precis bredvid en mystisk hed. Där träffar de Henrietta, en flicka som vill vara pojke precis som karaktären George. På mystiska heden träffar de ett romsällskap, bl.a. pojken "Snuvan". På heden hittar de ett mystiskt spår som leder till ett ännu mer mystiskt sandtag.

Fem på mystiska heden är skriven av den engelska barnboksförfattarinnan Enid Blyton.

Se även
Fem-böckerna

Femböckerna
Skönlitteratur 1954
Fem reser till havet

Fem reser till havet är en bok skriven av Enid Blyton. Den kom ut 1954, och ingår i Fem-serien.

Handling
Det är lov från skolan och femgänget beger sig till kusten i Cornwall för ännu ett spännande äventyr. Där bor de hos en familj och träffar pojken Yan som bor hos sin farfar i en koja. Vid havet ligger en gammal ruin med ett mystiskt blinkande ljus om nätterna. Ett teatersällskap kommer till det lilla samhället och femgänget får stifta bekantskap med den roliga hästen Klampe.

Se även
Fem-böckerna

Femböckerna
Skönlitteratur 1953