kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vjatjeslav Glazkov

Nation:  

Vjatjeslav Glazkov född 15 oktober 1984, Lugansk, Ukrainska SSR, Sovjetunionen är en ukrainsk boxare som mest är känd för att han vann silvermedalj i Världsmästerskapen i taekwondo 2007 i Chicago i herrarnas supertungvikt och bronsmedalj i herrarnas supertungvikt i OS 2008 i Peking.

Karriär 
Glazkov vann Universiadens världsmästerskap i boxning 2004, då han slog azerbajdzjanen Elçin Əlizadə. 
I världsmästerskapen 2005 besegrade han den litauiska boxaren Jaroslav Jaksto, men förlorade sedan mot kubanen Odlanier Solís. I världsmästerskapen 2007 i Chicago utplånade han colombianen Óscar Rivas och sedan vann han över Jaroslav Jaksto. Glazkov slog kinesen Zhang Zhilei i semifinalen, men förlorade sedan mot den italienska vänsterhandsboxaren Roberto Cammarelle.

Meriter

Olympiska meriter

Olympiska sommarspelen 2008
  Huvudartikel: Boxning vid olympiska sommarspelen 2008

Källor

Ukrainska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Ukraina
Tävlande i boxning vid olympiska sommarspelen 2008
Födda 1984
Män
Ukrainska boxare
Levande personer
Personer från Luhansk
Själens dunkla natt

Själens dunkla natt (spanska: La noche oscura del alma) är ett verk av den spanske poeten och katolske mystikern Johannes av Korset. Tillsammans med Bestigningen av berget Karmel utgör den ett sammanhängande verk som beskriver själens väg till förening med Gud.

Uttrycket "själens dunkla natt" används ofta för att beskriva en fas av mörker och torka i en persons andliga liv.

Externa länkar 
Onlineversion av Själens dunkla natt 

Kristen mystik
Kristna skrifter
Litteratur under 1500-talet
Bestigningen av berget Karmel

Bestigningen av berget Karmel är en 1500-talsskrift av den spanske mystikern Johannes av Korset. Boken är en systematisk beskrivning av själens väg till förening med Gud genom askes och kontemplation. Tillsammans med Själens dunkla natt utgör den ett samlat verk om kristen mystik.

Kristen mystik
Kristna skrifter
1570-talets litteraturår
Wilhelm von Beetz

Wilhelm von Beetz, född 27 mars 1822 i Berlin, död 22 januari 1886 i München, var en tysk fysiker.

Beetz var först docent vid Berlins universitet, sedermera professor vid militära undervisningsanstalter i samma stad. År 1855 blev han professor vid universitetet i Bern, 1858 i Erlangen samt 1868 professor i fysik vid Polytechnikum i München, för vilket han 1874-77 var direktor. Han adlades 1876 och invaldes samma år som utländsk ledamot av svenska Vetenskapsakademien.

Beetz skrev ganska många vetenskapliga arbeten, bland vilka de viktigaste behandlar gasstaplars elektromotoriska kraft (1853), den galvaniska polarisationen (1873), åtskilliga kroppars elektriska ledningsförmåga (1878) och magnetiska företeelser (1858 och 1868). Större betydelse hade emellertid hans lärareverksamhet. Hans Leitfaden der Physik utgavs 1893 i elfte upplagan. Han utgav även en annan lärobok: Grundzüge der Elektricitätslehre (1878).

Källor

Tyska professorer i fysik
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Fysiker under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Forskare från Berlin
Födda 1822
Avlidna 1886
Män
Ugglan
Philip Howard

Philip Howard kan syfta på flera personer, bland andra:

 Philip Howard, 20:e earl av Arundel, romersk-katolsk martyr
 Philip Howard (kardinal), dennes sonsonson
Elçin Əlizadə

Nation:  

 
Elçin Əlizadə född 2 januari 1986 i Baku, Azerbajdzjan, är en azerbajdzjansk boxare som mest är känd för att han vann silvermedalj i VM i boxning 2005 i Mianyang i herrarnas tungvikt.

Karriär
I VM i amatörboxning 2001 vann Əlizadə silvermedalj mot ukrainaren Ismail Sillakh. Sedan vann han bronsmedalj i EM i amatörboxning 2006 i Plovdiv. Där slog han vitryssen Viktar Zujeŭ i den första matchen, men förlorade sedan mot ukrainen Denis Poyatsika. I världscupen 2006 slog han amerikanen Adam Willett och kazaken Zhenis Taumurinov, men förlorade i semifinalen mot kubanen Osmay Acosta och vann bronsmedalj.

Azeriska boxare
Födda 1986
Män
Olympiska bronsmedaljörer 2008
Levande personer
Idrottare från Baku
Charles Boyle, 4:e earl av Orrery

Charles Boyle, 4:e earl av Orrery, född den 28 juli 1676, död den 28 augusti 1731, var en brittisk militär och diplomat, sonson till Roger Boyle, 1:e earl av Orrery, far till John Boyle, 5:e earl av Cork.

Orrery blev som ung student beryktad genom sin häftiga litterära strid med filologen Bentley om de så kallade Falarisbreven.  Han blev Fellow of the Royal Society 1706. Orrery ingick sedermera på den militära banan och blev 1709 generalmajor, deltog i de diplomatiska förhandlingarna före Utrecht-freden och hölls 1721 en tid fängslad såsom misstänkt för jakobitiska stämplingar. Ett av hans skyddsling George Graham uppfunnet astronomiskt instrument fick till hans ära namnet orrery, små mekaniska modeller av solsystemet.

Källor

Tryckta källor

Noter 

Brittiska generaler
Brittiska diplomater
Irländsk adel
Alumner från Christ Church, Oxford
Ledamöter av Royal Society
Diplomater under 1700-talet
Brittiska militärer under 1700-talet
Personer på Irland under 1700-talet
Födda 1676
Avlidna 1731
Män
Ugglan
Vilhelm Hansson

Oskar Vilhelm Hansson, född 11 april 1885 i Stockholm, död på samma ort 18 november 1948, var en svensk skådespelare, regissör och manusförfattare.

Filmografi
 Roller
 

 

 Regi och foto

Teater

Roller

Referenser

Externa länkar
 
 
 
 

Svenska skådespelare
Svenska manusförfattare under 1900-talet
Svenska regissörer
Män
Födda 1885
Avlidna 1948
Skådespelare från Stockholm
Viktar Zujeŭ

Nation:  

 

Viktar Zujeŭ (vitryska: Віктар Зуеў) född 22 maj 1983, är en vitrysk boxare som mest är känd för att han vann tungviktssilvermedalj i OS 2004 i Aten, Grekland.

Meriter

Olympiska meriter

Olympiska sommarspelen 2008
  Huvudartikel: Boxning vid olympiska sommarspelen 2008

Födda 1983
Belarusiska boxare
Män
Belarusiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Vitryssland
Tävlande i boxning vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Vitryssland
Tävlande i boxning vid olympiska sommarspelen 2008
Levande personer
Personer från Vitsebsk
Falaris

Falaris (grek. Φάλαρις, lat. Phalaris), envåldshärskare i Akragas (Agrigentum) på Sicilien (omkr. 565-549 f.Kr.), dit han hade invandrat från
Astypalaia. I egenskap av huvudman för en tempelbyggnad lyckades han med tillhjälp av en väpnad arbetarhop tillvälla sig envåldsmakten i Akragas, varefter han småningom underkuvade åtskilliga kringliggande städer. 

Sitt sålunda grundade välde sökte han trygga genom en rad av våldshandlingar, men blev under ett upplopp offer för folkets raseri. Falaris är en bland de första grekiska "tyranner", vilka gjort denna benämning i så hög grad förhatlig. 

Såsom exempel på hans grymhet brukar i synnerhet omtalas den ihåliga, av Perillos förfärdigade tjur av mässing (brons, koppar), i vilken de som drabbades av hans onåd blev levande brända. Dock hyste man redan under forntiden tvivel om trovärdigheten av denna berättelse, vilken sannolikt står i förbindelse med den av fenicierna på Sicilien införda Molokskulten. 

Under Falaris namn finns en samling av 148 brev, vilka dock av Richard Bentley bevisats vara oäkta och sannolikt härröra från Antoninernas tidevarv.

Källor
 

Grekiska tyranner
Avlidna 549 f.Kr.
Män
Födda okänt år
Ugglan
Hermann Kopp

Hermann Franz Moritz Kopp, född 30 oktober 1817 i Hanau, död 20 februari 1892, var en tysk kemist.

Kopp blev 1843 extra ordinarie och 1853 ordinarie professor i Giessen samt 1864 ordinarie professor i Heidelberg. Han utförde värdefulla undersökningar rörande sambandet mellan kropparnas fysikaliska egenskaper och deras sammansättning. Men framförallt inlade han stora förtjänster om kemins historia. Hans Geschichte der Chemie (fyra band, 1843–1847) är ett klassiskt arbete, fullständigat med avseende på de äldsta perioderna genom Beiträge zur Geschichte der Chemie (1869–1875). Han invaldes som utländsk ledamot av svenska Vetenskapsakademien 1875.

Källor

Tyska professorer i kemi
Personer verksamma vid universitetet i Gießen
Personer verksamma vid Heidelbergs universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Kemister under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Hanau
Födda 1817
Avlidna 1892
Män
Ugglan
Roger Boyle, 1:e earl av Orrery

Roger Boyle, 1:e earl av Orrery, baron Broghill, född den 25 april 1621, död den 16 oktober 1679, son till Richard Boyle, 1:e earl av Cork, yngre bror till Richard Boyle, 1:e earl av Burlington, farfar till Charles Boyle, 4:e earl av Orrery, var en brittisk statsman.

Orrery hyllade under inbördeskriget rojalistiska tänkesätt och ämnade efter Karl I:s avrättning bege sig till utlandet, för att erbjuda sonen sin medverkan till Stuartarnas återinsättning på tronen. Cromwell uppdagade emellertid planen, hindrade Boyles utresa och förmådde honom att i stället övertaga ett generalsbefäl mot irländarna. Boyle stod sedan under dessa strider troget vid Cromwells och Iretons sida, intogs med åren av allt större beundran för Cromwell och var medlem av parlamentet 1654 och 1656 samt av det nya överhuset 1657. Han anses ha varit en av de förnämsta upphovsmännen till förslaget om att bekläda Cromwell med kungavärdighet, och han framkastade även en plan på giftermål mellan Karl II och Cromwells dotter Frances. Efter den store protektorns död sökte Boyle först stärka Richard Cromwells ställning, men när han kommit till insikt om hopplösheten därav, inbjöd han Karl att landstiga på Irland.

Efter restaurationen, till vilken Boyle som medlem av "convention parliament" kraftigt medverkade, upphöjdes han 1660 till earl av Orrery, och Karl II ville efter Clarendons fall göra honom till dennes efterträdare som kansler, men Boyle avslog av hälsoskäl anbudet. Boyle sysslade under sina senare år mycket med litterära arbeten, utgav romanen Parthenissa (1:a avd. i 6 band 1654, fullständig 1665) samt skrev flera tragedier och ett par komedier, vilka alla har ansetts vara utan egentligt litterärt värde. Hans samlade dramatiska arbeten utgavs 1743. Av större betydelse är hans State letters (utgivna 1742).

Källor

Noter

Personer på Irland under 1600-talet
Irländsk adel
Brittiska dramatiker
Födda 1621
Avlidna 1679
Män
Richard Boyle, 1:e earl av Burlington

Richard Boyle, 1:e earl av Burlington, 2:e earl av Cork, född den 20 oktober 1612, död den 15 januari 1698, var en angloirländsk militär, son till Richard Boyle, 1:e earl av Cork, far till Charles Boyle, 3:e viscount Dungarvan, farfar till Charles Boyle, 2:e earl av Burlington och farfarsfar till Richard Boyle, 3:e earl av Burlington.

Burlington hjälpte sin fader vid upprorets kuvande på södra Irland, stod högt i gunst hos Karl I och deltog på den kungliga sidan i inbördeskriget, försträckte Karl II mycket pengar under dennes första regeringsår samt ställde på ålderdomen sitt stora inflytande i Vilhelm III:s tjänst under dennes kamp för sin nyvunna trons befästande.

Källor

Noter

Externa länkar 

Brittiska militärer
Irländsk adel
Engelsk adel
Personer på Irland under 1600-talet
Födda 1612
Avlidna 1698
Män
Tandtekniker

Tandtekniker tillverkar tandproteser, kronor, broar (bryggor) och implantat, som tandvården använder för att ersätta förlorade eller skadade tänder med. Till tandteknikerns arbete hör också framställandet av bettskenor och tandregleringsapparatur.

Efter vidareutbildning kan en tandtekniker bli sjukhustandtekniker och arbeta med att bygga exempelvis estetiska proteser såsom ögon av akrylat, näsprotes eller öronprotes. En person som arbetar med detta kallas anaplastalog. För att arbeta som anaplastolog krävs den treåriga högskoleutbildningen till tandtekniker. Dessutom skall man kunna skulptera och modellera kroppsdelar samt kunna spegelvända objekt och ha mycket god färgkänsla.

En tandtekniker kan arbeta offentligt, oftast inom folktandvården, eller vanligen på ett tandtekniskt företag som kallas dentallaboratorium som dock inte är ett laboratorium i vanlig mening.

Se även
Sveriges Tandteknikerförbund
Tandläkare
Tandsköterska
Tandhygienist

Externa länkar
Yrkesförbund 

Yrken inom hälso- och sjukvård
Odontologi
Richard Boyle, 1:e earl av Cork

Richard Boyle, 1:e earl av Cork, född den 13 oktober 1566, död den 15 september 1643, var en irländsk statsman, vanligen kallad "den store earlen". Han var far till Richard Boyle, 2:e earl av Cork, Roger Boyle, 1:e earl av Orrery och Robert Boyle, 

Cork emigrerade 1588 i torftiga villkor till Irland för att söka sin utkomst och lyckades där samla en förmögenhet, vilken dock till största delen gick förlorad under upproren på ön mot slutet av Elisabets regeringstid. År 1604 inköpte emellertid Cork av sir Walter Raleigh för en ringa summa dennes gods i Cork, Waterford och Tipperary samt mångdubblade snart genom energiskt odlingsarbete deras värde. Genom inkallade engelska arbetare anlade han hamnar och städer, byggde vägar och lade grunden till södra Irlands järnindustri. Tretton fasta slott tryggade honom mot upprorsförsök av den irländska befolkningen.  

År 1603 adlades han för sina förtjänster om det engelska väldets befästande på södra Irland, 1616 blev han peer och 1620 earl av Cork och viscount Dungarvan. År 1631 utsågs han till Irlands lord-skattmästare. Med Strafford låg han ständigt i strid och motarbetade ivrigt dennes politik; han måste också finna sig i att en undersökning anställdes angående åtskilliga av hans något tvivelaktiga godsförvärv. Vid det stora irländska upproret 1641 tryggade han engelsmännens besittning av Munster och levererade med hjälp av sina söner och underhavande en formlig batalj mot de upproriska.

Källor 

 

Personer på Irland under 1500-talet
Personer på Irland under 1600-talet
Irländsk adel
Födda 1566
Avlidna 1643
Män
Richard Boyle

Richard Boyle kan syfta på flera personer, bland andra:

* Richard Boyle, 1:e earl av Cork (1566–1643)
 Richard Boyle, 1:e earl av Burlington (1612–1698)
 Richard Boyle, 2:e viscount Shannon (1675–1740)
 Richard Boyle, 3:e earl av Burlington (1694–1753)
 Richard Boyle, 2:e earl av Shannon (1727–1807)
 Richard Boyle, 4:e earl av Shannon (1809–1868)
 Richard Boyle, 9:e earl av Cork (1829–1904)
 Richard Boyle, 6:e earl av Shannon (1860–1906)
Länsrätten i Kalmar län

Länsrätten i Kalmar län var en svensk länsrätt, vars domkrets omfattade Kalmar län. Kansliort var Kalmar. Länsrätten i Kalmar län låg under Kammarrätten i Jönköping. 2010 ersattes Länsrätten i Kalmar län av den nya Förvaltningsrätten i Växjö.

Domkrets 
Länsrätten i Kalmar läns domkrets bestod av Kalmar län och omfattade Borgholms, Emmaboda, Hultsfreds, Högsby, Kalmar, Mönsterås, Mörbylånga, Nybro, Oskarshamns, Torsås, Vimmerby och Västerviks kommuner. Beslut av kommunala myndigheter i dessa kommuner överklagades därför som regel till Länsrätten i Kalmar län. Mål om offentlighet och sekretess överklagades dock direkt till Kammarrätten i Jönköping.

Från den 15 februari 2010 tillhör domkretsen Förvaltningsrätten i Växjö, förutom Västerviks kommun och Vimmerby kommun som av geografiska skäl fördes över till Förvaltningsrätten i Linköping.

Centrala statliga myndigheter vars beslut överklagades till Länsrätten i Kalmar län 
Det fanns inga stora, statliga myndigheter med säte i Kalmar län.

Se även 
 Förvaltningsdomstol
 Länsrätt
 Kammarrätt
 Regeringsrätten

Referenser 

Kalmar län, Länsrätten i
Kalmar län
Organisationer bildade 1979
Organisationer upplösta 2010
Länsrätten i Kronobergs län

Länsrätten i Kronobergs län var en svensk länsrätt, vars domkrets omfattade Kronobergs län. Kansliort var Växjö. Länsrätten i Kronobergs län låg under Kammarrätten i Jönköping. 2010 ersattes Länsrätten i Kronobergs län av den nya Förvaltningsrätten i Växjö.

Domkrets 
Länsrätten i Kronobergs läns domkrets bestod av Kronobergs län och omfattade Alvesta, Lessebo, Ljungby, Markaryds, Tingsryds, Uppvidinge, Växjö och Älmhults kommuner. Beslut av kommunala myndigheter i dessa kommuner överklagades därför som regel till Länsrätten i Kronobergs län. Mål om offentlighet och sekretess överklagades dock direkt till Kammarrätten i Jönköping.

Från den 15 februari 2010 tillhör domkretsen Förvaltningsrätten i Växjö.

Centrala statliga myndigheter vars beslut överklagades till Länsrätten i Kronobergs län 
Det fanns inga stora, statliga myndigheter med säte i Kronobergs län.

Se även 
 Förvaltningsdomstol
 Länsrätt
 Kammarrätt
 Regeringsrätten

Referenser 

Kronobergs län, Länsrätten i
Kronobergs län
Organisationer bildade 1979
Organisationer upplösta 2010
Upplands runinskrifter 889

Upplands runinskrifter 889 står på västra sidan vägen som går från Västerby mot Nyboda, på norra sidan riksvägen 72, ca 100m norr om korsningen med länsväg 72. En informationstavla vid stenen saknas.

Inskriften
Runsten är i granit och är 2 meter hög.En stor bit på den övre vänstra sidan saknas idag. Innehållet av texten är dock bevarat och finns i den Samnordiska runtextdatabasen i två tolkningar. Av dessa två tolkningar passar Williams 1990 bäst till de idag synliga runorna på stenen.

Inskriften i runor

ᛅᚯᛋᚢᛚᚠᛦ᛫ᚢᚴᛅᛁᚱ᛫ᛅᚱᚠᛅᛦ᛫ᚠᛅᛋᛏ[ᛏ_ᚠᛋ᛫ᛋᛏᛁᚾ᛫ᚱᛁᛏᚢ᛫ᚦᛁᛦ᛫ᛋᛅᚮᛏᚱ᛫ᚾᛅᚢ]ᚢᚠᚢᚱᛁᛦ᛫ᛅᚯᛏ᛫ᛅᚾᚦᚢᚱᛋᚢᚴᛁ__ᚾᚯᛅᛦ

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter

Referenser

Noter

Upplands runinskrifter 0889
Silvassa

Silvassa (marathi: सिल्वासा , gujarati: સેલ્વાસ) är huvudstad i det indiska distriktet och tidigare unionsterritoriet Dadra och Nagar Haveli, sedan 2020 tillhörigt unionsterritoriet Dadra och Nagar Haveli och Daman och Diu. Silvassa har ett genomsnittligt höjdläge på 32 meter över havet. Folkmängden uppgick till 98 265 invånare vid folkräkningen 2011.

Staden har ett flertal fabriker och industrier som ger omfattande statsinkomster, och vilket också möjliggör den låga beskattning staden har.

Demografi 
Vid 2011 års folkräkning hade Silvassa en befolkning på 98 265 invånare, varav 57 % var män och 43 % kvinnor. Läskunnigheten i Silvassa ligger på 78 % av befolkningen. Bland männen är läskunnigheten 82 %, och bland kvinnor 72,5 %, 14,5 % av befolkningen är under sex års ålder. Marathi och gujarati dominerar som språk i staden, men Silvassa anses också vara hemort för warlikulturen. Denna utgörs av en folkgrupp som talar warli, som kan sägas vara en säregen blandning av marathi och gujarati.

I Silvassa finns också ett ansenligt antal med romersk-katolska kristna, eftersom staden i flera århundraden varit del av de portugisiska kolonierna i Indien, tillsammans med Goa, Daman och Diu. En särpräglad indisk-portugisisk kultur har därför utvecklats, som är lätt att identifiera.

Källor

Noter 

Orter i Dadra och Nagar Haveli och Daman och Diu
Tjf

Tjf eller TJF kan avse:

 tjf – en person som upprätthåller en tjänst, när den ordinarie befattningshavaren tillfälligt är frånvarande, se Tjänsteförrättande
TJF – en förening bildad år 1979 för att bevara olika gamla smalspårsfordon i Västervik, se Tjustbygdens Järnvägsförening
Foro Italico

Foro Italico, tidigare Foro Mussolini, är en idrottsanläggning i Rom, Italien. Komplexet anlades mellan 1928 och 1938 och har varit arena för flera betydande idrottsmästerskap, varav det främsta kanske är OS i Rom 1960.

Anläggningen ligger vid foten av det moderna Roms högsta kulle, Monte Mario, och nära floden Tiberns strand. Vid samma tid uppfördes det intilliggande Palazzo della Farnesina (dåvarande Palazzo del Littorio). Arenan anses vara ett mästerverk inom 1930-talsarkitektur och ritades av Enrico Del Debbio och Luigi Moretti på uppdrag från Benito Mussolini. Foro Italico är ett tydligt och välbevarat exempel på idrottsanläggningar som uppfördes under fascisttiden i propagandasyfte för att skapa nationell stolthet och för att koppla samman idrott med regimen. 

Foro Italico-komplexet omfattar Roms Olympiastadion, Stadio dei Marmi ("Marmorstadion"), Stadio Olimpico del Nuoto (simanläggning) och tennisbanor.

Sportevenemang 
 Rome Masters sedan 1949
 Olympiska sommarspelen 1960 
 Europamästerskapet i fotboll för herrar 1968 
 Europamästerskapen i friidrott 1974 
 Europamästerskapet i fotboll för herrar 1980 
 Europamästerskapen i simsport 1983
 Världsmästerskapen i friidrott
 Världsmästerskapet i fotboll 1990 
 Världsmästerskapen i simsport 1994
 Världsmästerskapen i simsport 2009

Litteratur 
 Giorgio Muratore: Die Kultstätte der faschistischen Jugend in Jan Tabor: Kunst und Diktatur, Ausstellungskatalog, Wien 1994
 Robert Schediwy: Städtebilder - Reflexionen zum Wandel in Architektur und Urbanistik, Wien 2005 (speziell S. 210 ff.)

Källor

Externa länkar 
 
 VIRTUAL TOUR "Foro Mussolini"

Sportanläggningar i Italien
Sport i Rom
Byggnader och anläggningar i Rom
Roma Q. XV Della Vittoria
Bear River-massakern

Bear River-massakern, även benämnd massakern vid Boa Ogoi, ägde rum den 29 januari 1863 i närheten av dagens Preston i sydöstra Idaho. USA:s armé nedgjorde cirka 400 Shoshoner-indianer.

Referenser

Litteratur 
 Kass Fleisher, The Bear River Massacre and the making of history  (Albany : State University of New York Press, c2004).
 Rod Miller, Massacre at Bear River : first, worst, forgotten  (Caldwell, Idaho : Caxton Press, 2008).

1863 i USA
Indiankrigen
Krigsåret 1863
Idahos historia
Undine

För fartyget med detta namn, se M/V Undine. 
Undine är en kortroman av Friedrich de la Motte Fouqué som handlar om Undine, en vattenande som gifter sig med en riddare vid namn Huldbrand för att få en själ. Verket publicerades första gången på tyska år 1811 och blev mycket populärt. Det har bearbetats för scen åtskilliga gånger; bl.a. som opera 1814 med librettot av Fouqué och musik av E.T.A. Hoffmann, och som skådespel av Jean Giraudoux år 1938. På svenska utgavs verket senast år 2012.

Asteroiden 92 Undina är uppkallad efter Fouqués romangestalt.

Källor 
 Jätten som glömdes bort – Friedrich de la Motte Fouqué

Se även 
Undin

Tyska romaner
Tyskspråkig litteratur
Skönlitteratur 1811
Scandinavian Boat Show

Scandinavian Boat Show är en båtmässa som arrangeras av Stockholmsmässan i Älvsjö. Mässan äger rum i november varje år. 

Scandinavian Boat Show är en mindre mässa och har mer en inriktning mot större och exklusivare motor- och segelbåtar än systermässan Allt för sjön.

Externa länkar
Scandinavian Boat Show
Sweboat branschorganisation

Båtmässor
Båtmässan

Båtmässan är en båtmässa som arrangeras av Svenska Mässan i Göteborg. Mässan äger rum årligen i februari. Mässan behandlar segelbåtar, motorbåtar och tillbehör men även vattenliv och natur.

Externa länkar
Båtmässan
Sweboat branschorganisation

Båtmässor
Mässor i Göteborg
Backpacker 2

Backpacker 2 är ett datorspel från Tati Mixedia som är en uppföljare till Backpacker och kom ut 1997. Det går till på samma sätt som det förra. Man ska resa jorden runt. För att klara sig måste man jobba i olika yrken där man besvarar frågor för att gå vidare. Om man skulle få slut på pengar kan man ringa hem och låna. 

Man kan också köpa olika souvenirer i olika städer, som man sedan kan sälja dyrare i andra länder där de är mer efterfrågande. När man ska börja spela kan man välja mellan två svårighetsgrader, "Turist" som är det lätta och "Globetrotter" som är det svåra. Om man väljer Globetrotter får man svårare frågor och det kommer fler alternativ till svar.

Spelstil 
BackPacker 2 skiljer sig från BackPacker (1) i den grad att det ger mer frihet. Man tvingas inte till en specifik startposition (Göteborg) utan man kan välja att börja i vilken stad och land man vill. Denna stad blir även slutdestination för att avsluta spelet. Den stad man väljer innebär framför allt under spelets gång att alla pengar man tjänar kan ses i startlandets valuta. Viktigt att tänka på är att spelet gjordes 1997 och många valutor har försvunnit, framförallt i och med införandet av Europeiska Unionens gemensamma valuta Euro.

BackPacker 2 har 70 destinationer att besöka och 70 arbeten och 6000 frågor med illustrationer.

Källor

Fotnoter

Datorspel 1997
Utbildningsspel (datorspel)
Jorden i fiktion
Windows-spel
Datorspel utvecklade i Sverige

da:Backpacker_(spil-serie)#Backpacker_2