kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Svenska litografförbundet

Svenska litografförbundet var en fackförbund, bildat 1904 med namnet Internationella litografiska förbundet, som en utbrytning ur Sveriges litografiska förbund. Det uppgick 1973 i Grafiska fackförbundet.

Historia
1881 bildades Litografiska föreningen i Stockholm. Även om det var en yrkesförening, där även arbetsgivare var medlemmar, så utgjorde den ändå grunden för en blivande riksorganisation.
1891 bildades Senefelderförbundet i Malmö.
1894 bildades en förening i Norrköping
1897 tillkom Göteborgs litografiska förening
1895 stiftades Sveriges litografiska förbund på en kongress i Norrköping
1899 började man samarbeta med Typografförbundet som erbjöd sig att mot en avgift ge lika rättigheter till litografer som typografer, i första hand vid konflikter.
1903 lämnade Malmöavdelningen förbundet efter missnöje med löneavtal och att samarbete inte ingåtts med utländska litografförbund.
1904 bildades på initiativ av föreningarna i Malmö och Lund Internationella litografiska förbundet med säte i Malmö och det gamla förbundet upplöstes året därpå.
1909 deltog förbundet i storstrejken och skuldsattes. medlemsantalet sjönk från 361 år 1908 till 211 år 1910. 
1923 hade förbundet 745 medlemmar. 
1925 bildades en förhandlingsorganisation kallad Grafiska industrikartellen tillsammans med Svenska typografförbundet och Svenska bokbindareförbundet.
1928 namnbyte till Svenska litografförbundet.
1973 bildades Grafiska fackförbundet genom att förbundet slogs samman med Svenska bokbindareförbundet och Svenska typografförbundet.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Vidare läsning
Kjellberg, Anders (2017) The Membership Development of Swedish Trade Unions and Union Confederations Since the End of the Nineteenth Century (De svenska fackförbundens och centralorganisationernas medlemsutveckling sedan slutet av 1800-talet) (Studies in Social Policy, Industrial Relations, Working Life and Mobility). Research Reports 2017:2 (uppdaterad 2019). Lund: Department of Sociology, Lund University. (om medlemsutvecklingen i bland annat Svenska litografförbundet)

Historiska LO-förbund
Fackliga organisationer bildade 1904
Fackliga organisationer upplösta 1973
Jens Lieblein

Jens Daniel Carolus Lieblein, född den 23 december 1827 i Kristiania, död den 13 augusti 1911 i Eidsvoll, Akershus fylke, var en norsk egyptolog, Norges första professor i ämnet från 1876. Han var far till författaren Severin Lieblein.

Lieblein företog ett flertal studieresor i Egypten, och var bland annat, tillsammans med Henrik Ibsen, med vid Suezkanalens öppnande 1869. Han reste också till många museer med egyptiska samlingar för att studera. I sina skrifter behandlade han särskilt egyptiernas kronologi och religion. Hans viktigaste verk är Dictionnaire de noms hiéroglyphiques, en ordre généalogique et alphabétique (1871) och Hieroglyphisches Namenwörterbuch (1891), och han skrev även bland annat Gammelægyptisk Religion, populært fremstillet (3 band, 1883–1885). Mellan 1866 och 1868 var han redaktör för månadstidskriften Norden, och redigerade mellan 1877 och 1878 tillsammans med Ernst Sars Nyt norsk Tidsskrift, där han publicerade avhandlingar och artiklar också utanför sitt specialämne.

Källor

Noter

Externa länkar 

Norska historiker under 1800-talet
Egyptologer
Forskare från Oslo
Födda 1827
Avlidna 1911
Män
Alumner från universitetet i Oslo
Frisöranställdas förbund

Frisöranställdas förbund var ett fackförbund, bildat 1906 med namnet Svenska frisörbiträdesförbundet. Det uppgick 1989 i Handelsanställdas förbund.

Historia
1890 bildades den första fackliga frisörorganisationen: Fältskärs-, perukmakare- och barberarebiträdesföreningen i Stockholm
1906 bildade delegater från ett femtontal orter det landsomfattande Svenska frisörbiträdesförbundet vid en konferens i Stockholm och Einar Håkansson blev dess förste ordförande.
1907 inträffar den första strejken i Landskrona. För att få opinionen med sig inrättas en s.k. kamprakstuga och sådana kamp- eller stridsrakstugor användes även vid senare konflikter för att blidka den allmänna opinionen.
1921 ledde en konflikt till kraftiga lönesänkningar och följden blev att medlemsantalet sjönk från 1000 till 166.
1926 organiserades allt fler arbetare vid bad-, tvätt- och strykinrättningar och man ändrade därför namn till Svenska frisör- och tvättarbetareförbundet. 
1927 lämnade tvättarbetarna förbundet för Grov- och fabriks
1928 blev förbundets nya namn istället Svenska frisörarbetareförbundet.
1930-talet. Man organiserade allt fler damfrisörskor, som senare kom att bli den dominerande yrkesgruppen i förbundet.
1931 började man inrätta kooperativa frisersalonger och de uppgick 1932 till 12 stycken, men idén övergavs och verksamheten togs över av det helägda bolaget Frisören AB.
1950 hade förbundet 44 avdelningar med 4077 medlemmar.
1978 ändrades namnet till Frisöranställdas förbund.
1980 hade förbundet 4140 medlemmar, varav 307 män och 3833 kvinnor. 

1989 uppgick förbundet i Handelsanställdas förbund.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Vidare läsning

Kjellberg, Anders (2017) The Membership Development of Swedish Trade Unions and Union Confederations Since the End of the Nineteenth Century (De svenska fackförbundens och centralorganisationernas medlemsutveckling sedan slutet av 1800-talet) (Studies in Social Policy, Industrial Relations, Working Life and Mobility). Research Reports 2017:2 (uppdaterad 2019). Lund: Department of Sociology, Lund University. (om medlemsutvecklingen i bland annat Frisöranställdas förbund)

Historiska LO-förbund
Fackliga organisationer bildade 1906
Fackliga organisationer upplösta 1989
Kvikkjokks kyrka

Kvikkjokks kyrka är ligger vid sjön Saggat i samhället Kvikkjokk. Kyrkan tillhör Jokkmokks församling i Luleå stift.

Historia
Silvermalm upptäcktes i trakten 1650-talet och 1661 anlades Luleå silververk med smältverk i Kvikkjokk och som gudstjänstlokal använde man en del av det hus som byggdes som bergmästarbostad. Det första kapellet byggdes 1764 och revs i början av 1900-talet.

Kyrkobyggnaden
Nuvarande träkyrka uppfördes 1906 av byggmästare Gottfrid Svensson från Luleå efter ritningar av arkitekt Fritz Eckert som godkänts 1899. Kyrkan invigdes 7 juli 1907 av biskopen.

Kyrkan består av en långsträckt salskyrka, med ett lägre och smalare kor i öster och ett vapenhus i väster. I norr finns en vidbyggd sakristia invid koret. Den är uppförd av bilat liggtimmer som utvändigt klätts med stågad träspån och invändigt med pärlsponat panel. Taktäckningen är av sågat spån utom över sakristian, där taket är plåtklätt. Ytterväggarna är målningbehandlade med en blandning av rödfärg och tjära.

Kyrkorummet har öppen bänkinredning och täcks av ett tredingstak. Väggarna var ursprungligen brunlaserade liksom bänkarna. Innertaket är ett tredingstak med delvis synliga takstolar. Fönstren, grupperade tre och tre, är rundbågade och har svarvade kolonetter efter förebild från stavkyrkorna. Rosettfönstret över altaret sattes igen 1926. År 1936 spändes två dragjärn tvärs över kyrkorummet för att stabilisera
ytterväggarna som börjat luta utåt.

Större förändringar genomfördes 1950-1951 efter förslag av Seth Fridén. Ytterdörrarna byttes ut. Altaret flyttades fram och den gamla predikstolen från 1764 återuppsattes efter renovering. År 1961 restaurerades kyrkan och interiören målades i ljus färgsättning, starkt avvikande från Eckerts ursprungliga utformning.

Intill kyrkan står en klockstapel, även den ritad av Eckert. Det är en klockbock med huv som täcks av korslagda sadeltak och som kröns av en spira.

Inventarier
Predikstolen och dopfunten är samtida med tidigare kapell från 1764. I tidigare kapell fanns även ett hörnskåp och ett altartäcke som är broderat med tenntråd på kläde.
Altarskåpet är ritat 1925 av Torben Grut oich har en målning utförd av Gerda Höglund.
Orgeln, tillverkad 1968 av Grönlunds Orgelbyggeri, har fem stämmor fördelade på manual och pedal.

Bilder

Referenser

 Jokkmokks församling
 Kyrkkåtor

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Luleå stift
Kyrkobyggnader i Jokkmokks kommun
Kyrkobyggnader invigda 1907
Träkyrkobyggnader i Sverige
1907 i Sverige
Carmen Giorgetti Cima

Carmen Giorgetti Cima, född 1954, är en italiensk översättare av svensk litteratur, bosatt i Varese.

Giorgetti Cima studerade nordiska språk vid Università degli Studi di Milano, där hon blev fil.dr 1977. Hon blev 1981 gästforskare vid Stockholms universitet, har varit med vid flera seminarier i Sverige samt lett ett italienskt radioprogram om svensk litteratur.

Hon började översätta under sin studietid, och har sedan dess översatt en lång rad författare från svenska till italienska. Hennes första skönlitterära uppdrag var Olof Lagercrantz roman Min första krets. Bland andra författare hon översatt märks Ingmar Bergman, Stig Claesson, Stig Dagerman, Kerstin Ekman, P.O. Enquist, Lars Gustafsson, Pär Lagerkvist, Torgny Lindgren, Håkan Nesser, Agneta Pleijel, Hjalmar Söderberg och Carl-Henning Wijkmark. Hon har också översatt Stieg Larssons Millennium-trilogi för förlaget Marsilio Editori.

Utmärkelser 
2008 – De Nios översättarpris
2009 – Årets Sverigefrämjare i Italien
2011 – Svenska Akademiens tolkningspris

Källor

Externa länkar 

Italienska översättare
Italienskspråkiga översättare
Mottagare av De Nios översättarpris
Födda 1954
Levande personer
Kvinnor
Emma Mehonic

Emma Mehonic, född 3 november 1983 i Helsingborg, är en svensk skådespelare.

Biografi 
Mehonic har gått två år på teaterlinjen på Fridhems folkhögskola, och gick ut Teaterhögskolan i Stockholm 2009. På Dramaten och Unga Dramaten har hon medverkat som storasystern i Askungen (2009) och Amy i Citizenship (2010), samt i Inferno (2010), En egen ö (2011) och Mira går genom rummen (2011).

Hon har även medverkat i kortfilmen Etablissemanget (2008) och som Evelyn i Lasse Hallströms Hypnotisören (2012), och har i tv synts som Lovisa i två avsnitt av SVT:s Anno 1790 och som Håkansson i Utbildningsradions barnprogram Cirkuskiosken.

Filmografi 

2019- Livet i Mattelandet, säsong 2

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Noter

Webbkällor

Externa länkar 

 Emma Mehonic på Helsingborgs stadsteater
 

Svenska skådespelare
Födda 1983
Levande personer
Kvinnor
Skådespelare från Helsingborg
Alumner från Teaterhögskolan i Stockholm
Erholm

Erholm är ett slott i Danmark.   Det ligger i Rørup Sogn i Assens Kommune och Region Syddanmark, i den centrala delen av landet,  km väster om huvudstaden Köpenhamn. Erholm ligger  meter över havet. Det ligger på ön Fyn, nära den gamla landsvägen mellan Odense och Middelfart, ungefär lika långt från båda städerna.

Gårdens ålder är okänd. Den ägdes 1546-1563 av Claus Basse. Den ärvdes av hans dotter Ellen Basse, gift med Otte Norby och som äktenskapet var barnlöst ärvdes gården i stället till dennes bror också gift med en dotter till Claus Basse. I början av 1700-talet tillhörde gården rådman Jeremias Split. Efter hans död gick gården till hans änka Karen Johannesdotter, och därefter till hennes nye man krigskommissarien Andreas Simonsen. Från denne ärvdes den 1725 av Andreas bror, före detta kammartjänare hos Fredrik IV. Han lät uppföra en ny mangårdsbyggnad i trä, och köpte 1759 det närbelägna godset Søndergårde samt Gjelsteds kyrka av greve Wedell och lät göra bägge godsen till fideikommiss för sin brorsons dotters kommande man. Simonsen dog 1774, och fideikommisset tillföll då lantdomaren på Fyn Lorenz Christian Ernst Cederfelt, som 1822 efterträddes av sin son med samma namn.

Den nuvarande huvudbyggnaden uppfördes 1850-1853 efter ritning av Johan Daniel Herholdt.

Terrängen runt Erholm är platt. Den högsta punkten i närheten är  meter över havet,  km norr om Erholm. Runt Erholm är det ganska tätbefolkat, med  invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Vissenbjerg,  km öster om Erholm. Trakten runt Erholm består till största delen av jordbruksmark.

Inlandsklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är januari, med  °C.

Kommentarer

Källor 

 Nordiska Taflor Pittoreska utsigter från Sverige, Norge och Danmark i träsnitt med text band 1.

Slott i Danmark
Byggnader och anläggningar på Fyn
Assens kommun
Käte Hamburger

Käte Hamburger, född den 21 september 1896 i Hamburg, Tyskland, död den 8 april 1992 i Stuttgart, Tyskland var en tysk germanist, litteraturvetare och filosof. Hon var professor vid Stuttgarts universitet.

Hamburger doktorerade 1922 i München. Hamburger hade judiskt påbrå och flydde till Sverige 1934 på grund av de nazistiska judeförföljelserna i Tyskland. Hon återvände till Tyskland 1956. I Sverige var hon aktiv som språklärare, journalist och författare. 

Framförallt fick hon internationell uppmärksamhet inom litteraturteorin genom sin teoretiska uppsats Die Logik der Dichtung (Svenska: Poesins logik). Tillsammans med Eberhard Lämmert samt Franz Karl Stanzel försökte Käte Hamburger på 1950-talet återinföra en rationell och analytisk metod inom germanistiken i Tyskland.

Litteratur 
 Hamburger, Käte, Tolstoj: Biografi och analys. Natur och kultur, nr. 153. (Stockholm 1945) 
 Hamburger, Käte, Thomas Mann: humanitetens diktare. Natur och kultur, nr. 154 (Stockholm 1945)
 Hamburger, Käte, Schiller: Problemen i hans verk. Natur och kultur, nr. 155. (Stockholm 1947)
 Hamburger, Käte, "Rainer Maria Rilke", Studentföreningen Verdandis småskrifter, nr. 499. (Stockholm 1949)
 Hamburger, Käte, Die Logik der Dichtung, 4. Aufl. (Stuttgart 1994) 
 Hamburger, Käte, Wahrheit und ästhetische Wahrheit (Stuttgart 1979) 
 Hamburger, Käte, Das Mitleid (Stuttgart 1985) -

Källor

 Bossinade, Johanna och Schaser, Angelika, "Käte Hamburger. Zur Aktualität einer Klassikerin", Querelles. Jahrbuch für Frauen- und Geschlechterforschung, Bd. 8, (Göttingen 2003). - 
 Raberg, Frank, "Käte Hamburger, vor 17 Jahren gestorben", Momente - Beiträge zur Landeskunde in Baden-Württemberg, Nr. 1/2009 s. 23

Externa länkar 
 Fem-Biographie: Käte Hamburger

Tyska professorer
Tyska författare
Tyska filosofer
Tyska litteraturvetare
Födda 1896
Avlidna 1992
Kvinnor
Kommendörer av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Vallø slott

Vallø slott är ett slott och gods i Valløby socken i Stevns kommun.

Slottet består av fyra flyglar kring en borggård. Västra flygeln med två sidoflyglar och två torn uppfördes av Peder Oxes änka Mette Rosenkrantz 1586. Två lägre flyglar byggdes senare till av Fredrik IV. Den östra flygeln i endast en våning med en åttkantig paviljongbyggnad i mitten, uppfördes av byggmästaren Laurits Thurah för drottning Sophia Magdalenas räkning.

Vallø omtalas första gången redan på 1200-talet. Det kom på 1400-talet i en av de mäktiga Axelsönernas ägo, Olof Axelsens. Genom hans dotter kom slottet Rosencrantz ägo, men dessa sålde den senare till Kristian IV:s svärmor Ellen Marsvin. Kirsten Munk lät senare sälja godset till Christen Skeel. Dennes släktingar sålde 1699 slottet till Fredrik IV, och kungen lät 1713 inrätta Vallø till ett grevskap, som han skänkte till Anna Sophie Reventlow. Vid Kristian VI:s tronbestigning fråntogs han alla sina gods, och kungen lätt istället 1731 skänka Vallø till drottning Sophia Magdalena, som på sin födelsedag 1737 gjorde slottet och godset till ett adligt Jungfrukloster Vallø stiftelse.

Källor 
 Nordiska Taflor Pittoreska utsigter från Sverige, Norge och Danmark i träsnitt med text band 1.

Externa länkar

Slott i Danmark
Stevns kommun
Rydhave

Rydhave är ett slott på Norra Jylland, Danmark, menllan Skive och Holstebro.

Slottet tillhörde i äldre tid Claus Maltesen Sehested, som dog som ståthållare på Ösel 1612. Det gick sedan i arv inom släkten Sehesteds ägo fram till 1800-talet, då det såldes till länsgreve Raben. Redan i slutet på 1700-talet hade man dock börjat sälja av delar av de underlydande godsen.

Källor 
 Nordiska Taflor Pittoreska utsigter från Sverige, Norge och Danmark i träsnitt med text band 1.

Slott i Danmark
Holstebro kommun
Aerosan

Aerosan (ryska: aэросани,"luftsläde") är en propellerdriven, skidburen motorsläde.

Det var framförallt Sovjetunionen som använde denna typ av fordon före och under andra världskriget för transporter och spaningsuppdrag i arktiska områden samt vintertid då hjulfordon hade svårt att ta sig fram. Den svenska armén gjorde försök med en aerosan under 1940-talet utvecklad av Landsverk. Pansarsläden kallad "Sländan" men visade sig vara instabil och klumpig så projektet lades ner 1948.

Externa länkar
 Landsverk Pansarsläde

Militära fordon
Kokkedals slott

Kokkedals slott kan syfta på:

 Kokkedals slott, Jylland – ett slott på Jylland i Östra Han härad i Danmark
 Kokkedals slott, Själland – ett slott beläget vid Mikkelborg i Hørsholm kommun i Nordsjälland
Víctor Raúl Haya de la Torre

Víctor Raúl Haya de la Torre, född den 22 februari 1895 i Trujillo, död den 2 augusti 1979, var en peruansk politiker.

Han grundade 1924 reformpartiet Alianza Popular Revolucionaria Americana (APRA), som snabbt blev det enda folkliga partiet i landet. Fram till sin död var Haya de la Torre Perus mest populära politiker, även om APRA förlorade mycket av sin reformvilja och mest hängav sig åt demagogiska slagord. Torres önskan var alltid att bli president i Peru, men armén förvägrade honom konsekvent detta.

Källor

Externa länkar 

Peruanska politiker under 1900-talet
Födda 1895
Avlidna 1979
Män
Translokutionaritet

Translokutionaritet ("genom talet") är en kunskapsteoretisk nybildning skapad av den danske filosofen Ole Fogh Kirkeby för att komplettera de tre kategorierna inom den anglosaxiska talaktsteorin (Austin och Searle): lokutionära, illokutionära och perlokutionära talhandlingar.

Det kan populärt formuleras genom frasen: "Jag vet inte vad jag menar tills jag hör vad jag säger". Häri ligger antagandet att medvetandet kontrolleras av en inre dialog, förutom uppmuntran, intryck, mentala bilder, erinrade händelser, känslor och stämningar. Dialogen dominerar den inre rösten, och därför är tänkandet vanligtvis tvetydigt, med mindre att vi kan forma våra tankar som ett okommenterat inre monologiskt uttalande.

Denna formulering är endast bindande för oss i det ögonblick det kommer över våra läppar och blir till ljud. Stoikerna sa just att meningen är immateriell, men ljudet kroppsligt, och som kroppslighet, som materialitet, lever ljudet sitt eget liv och har verkan tillbaka på oss. Således får språket en dominerande roll som ett villkor för möjligheten att tänka, men inte ett allenarådande. En tanke kan också vara en icke-diskursivt artikulerad känsla. Denna feedbackprocess upplevs ofta av konstnärer, medan de arbetar i olika medier, oavsett om det är genom skrift, färger och form, plastik eller musik, och har ofta utformats på ett sätt så mediet utvidgar deras avsikter, eller till och med bidrar till den skapande processen.

Stravinskij skrev: 
"Det är den kreativa andens uppgift att sikta den information den får från fantasin eftersom det är nödvändigt att den mänskliga verksamheten ger sig själv gränser. Ju mer konsten kontrolleras, bearbetas, desto friare är den." – (Dansk utgåva: Musikalsk Poetik, s. 63; svensk utgåva: Musikalisk poetik)

I det ögonblick en annan person mottar den artikulerade tanken förstärks translokutionaritetens effekt ytterligare genom personens "förståelsearbete". Translokutionariteten utvidgas av Kirkeby till att också omfatta kompetens och vilja: "Jag vet inte vad jag kan innan jag gör det" och "Jag vet inte vad jag vill, innan min beslutsamhet att vilja blir till handling" och "Jag vet inte vad som händer förrän jag skeende-skes av det."

Se även 
Diskurs

Referenser

Litteratur 

Filosofiska teorier
Epistemologi
Termer inom språkfilosofi
Pragmatik
Filosofiska termer
Agha Muhammad Yahya Khan

Agha Muhammad Yahya Khan (Sindhi: آغا محمد یحیٰی خان), även känd som Yahya Khan, född 4 februari 1917, död 10 augusti 1980, var en pakistansk general och politiker av kurdiskt härkomst. Han var Pakistans tredje president mellan 1969-1971. Khan var centrala mannen i utförandet av folkmordet i Bangladesh, folkmordet på befolkningen i dagens Bangladesh som resulterade i döden på 3 000 000 bengaler.

Biografi
Khan var chef för en infanteridivision i Pakistans armé mellan 1962 och 1964, och blev överbefälhavare för armén 1966. År 1969 anmodade president Mohammad Ayub Khan honom att ta över makten i landet för att förhindra inbördeskrig. Efter Pakistans nederlag i kriget mot Indien 1971, då dåvarande Östpakistan gjorde sig självständigt som Bangladesh tvingades Yahya Khan avgå och efterträddes av Zulfikar Ali Bhutto.

Referenser

Externa länkar 

Födda 1917
Avlidna 1980
Män
Pakistanska militärer
Pakistans presidenter
Alumner från United States Army Command and General Staff College
Ringmaneter

Ringmaneter (Coronatae) är en ordning i nässeldjursklassen maneter. De flesta maneter i ordningen är små och lever pelagiskt på djupt vatten, men kronmaneten kan nå en storlek på 20-30 centimeter. Ringmaneter har en konisk eller välvd till mer utbredd klocka som delas i en övre och en nedre del av en fåra. Den nedre delen av klockan är flikig eller veckad och har en krans av kraftigare tentakler.

Externa länkar 

Maneter
Gudstjänsten (radioprogram)

Gudstjänsten i P1 är ett program i  Sveriges Radio P1. söndagar kl 11:03. Det hade premiär 1925 och är Sveriges Radios äldsta program. Den första gudstjänsten, och det allra första svenska radioprogrammet, sändes dock i radio 25/12 1923 från Jakobs kyrka i Kungsträdgården innan Sveriges Radio fanns.

Programmen är kristna gudstjänster från olika kyrkor och samfund runt om i landet. Det sänds även gudstjänster som innehåller religionsmöten eller samtalsgudstjänster om livets stora frågor.

Referenser

Externa länkar
Gudstjänsten i Sveriges Radio

Kristna media i Sverige
Program i Sveriges Radio
Radioprogram startade 1926
Religionsprogram i radio
Hudskelett

Hudskelett är ett yttre skelett (en form av exoskelett) bildat av huden hos vissa djurgrupper, som skyddar underliggande mjuka vävnader men som även kan fungera som fäste för muskler. Hudskelettet kan vara olika kraftigt och utgöras av förtjockade och hårda partier i huden. Hos vissa grupper kan det bli mycket kraftigt medan det är mjukare eller bara partiellt utvecklat hos andra. Hudskelett bildat av kitin förekommer hos leddjur, och bildas då av kutikulan. Även korallernas skelett och blötdjurens skal är hudskelett som består av kitin medan tagghudingarnas hudskelett utgörs av kalcium. Även fiskarnas fjäll är en form av hudskelett och sköldpaddornas och krokodilernas pansar är hudskelett som bildats av läderhuden. Hos sköldpaddorna sitter hudskelettet delvis samman med det inre skelettet.

Källor
 Svensk uppslagsbok (1955) Hudskelett
 Nationalencyklopedin, Hudskelett

Djuranatomi
Integumentsystemet
Screaming Eagles

Screaming Eagles kan syfta på:

 Screaming Eagles – det inofficiella namnet på en amerikansk armédivision, se 101st Airborne Division
 Cape Breton Screaming Eagles – ett kanadensiskt ishockeylag
 Philadelphia Blazers – ett ishockeylag som unsprungligen var tänkt att baseras i Florida under namnet Miami Screaming Eagles
Morgonandakten

Morgonandakten i P1 är ett program i  Sveriges Radio  P1 som hade premiär 1930 och har en andlig inriktning. Bytte namn till Andakten i P1 den 1 januari 2023.

Morgonandakten sänds kl  05.46 varje vardag. Den tar upp existentiella frågeställningar och andliga upplevelser. Merparten av andakterna är kristna, men det sänds även judiska och muslimska andakter i samband med större högtider inom dessa religioner. Under ett antal temaveckor delar de fem världsreligionerna på dagarna. Bibeln, Torah, Koranen och musik förekommer i andakterna.

Referenser

Externa länkar
Andakten i P1 

Program i Sveriges Radio
Radioprogram startade 1930
Religion i Sverige
Religionsprogram i radio