kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Flaggsnapper

Flaggsnapper (Lutjanus carponotatus) är en fisk i familjen Lutjanidae (vars medlemmar ofta kallas snappers) som finns i Indiska oceanen och västra Stilla havet.

Utseende 
Flaggsnappern är en fisk med förhållandevis hög kropp, sluttande panna samt avrundade rygg- och analfenor. Ryggfenan består av 10 taggstrålar, följda av 14 till 16 mjukstrålar. Analfenan har en liknande uppbyggnad med 3 taggstrålar och 9 mjukstrålar. Den övre delen av kroppen är blågrå till brun (ofta skär för populationer i djupare vatten), övergående till gulvitt eller vitt på nederdelen och buken. Fenorna är gulaktiga, bröstfenorna med en tydlig svart fläck vid basen, och längs sidorna löper 8 till 9 gula (i synnerhet för populationerna i djupare vatten), orange eller gulbruna strimmor. Arten kan bli 40 cm lång, sällan dock över 30 cm.

Vanor 
Arten lever vid rev på 2 till 80 meters djup. Den samlas ofta i stim om 20 till 30 individer. Som mest kan arten bli 20 år gammal. Födan består främst av fisk, men flaggsnappern tar även kräftdjur som bland annat krabbor.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar Indiska oceanen och västra Stilla havet från Indien till norra Australien.

Betydelse för människan 
Ett mindre kommersiellt fiske förekommer, men arten har framför allt betydelse som sportfisk. Främsta metoder är fiskspö och långrev, men trålning förekommer också. Fångsten säljes vanligen färsk.

Referenser 

Abborrartade fiskar
Heinrich von Poschinger

Heinrich Joseph Karl Ludwig von Poschinger, född 31 augusti 1845 i München, död 10 augusti 1911 i La Bollène, var en tysk skriftställare.

Poschinger var ämbetsman först i bayersk tjänst och 1876–1900 vid tyska rikskanslersämbetet (sedermera riksinrikesministeriet). Sina sista år tillbringade han vid franska rivieran och utgav i Nice en tyskspråkig tidning, "Riviera-Tageblatt".
 
Poschinger gjorde sig mest känd genom sina många och voluminösa publikationer om Otto von Bismarck och dennes politiska verksamhet, varigenom han samlade ett mycket omfångsrikt material till Bismarcksforskningens tjänst.
 
Bland dessa arbeten kan nämnas Fürst Bismarck als Volkswirt (tre band, 1889–91), Fürst Bismarck und die Parlamentarier (tre band, 1894–98; band 1 innehåller en samling av Bismarcks "Tischgespräche"), Neue Tischgespräche und Interviews (två band, 1895–98), Fürst Bismarck und der Bundesrat (fem band, 1897–1901), Bismarck-Portefeuille (fem band, 1898–1900), Stunden bei Bismarck (1910) och Also sprach Bismarck, 1846–1898 (tre band, 1910–11). 

Poschinger skrev även en biografi över Bismarcks förtrogne medhjälpare Lothar Bucher, Ein Achtundvierziger. Lothar Buchers Leben und Werke (tre band, 1890–94) samt utgav flera politiska aktsamlingar och preussiske ministerpresidenten Otto Theodor von Manteuffels memoarer (tre band, 1901) jämte en samling dokument ur dennes efterlämnade papper (tre band, 1902).

Källor

Tyska ämbetsmän
Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Tyska författare under 1800-talet
Personer från München
Födda 1845
Avlidna 1911
Män
Ugglan
Askungen (film, 1997)

Askungen () är en amerikansk musikal TV-film från 1997, producerad av Walt Disney Television. Askungen spelas av den då tonåriga sångerskan Brandy Norwood som blev den första afroamerikanskan att spela denna roll. Övriga medverkande är Whitney Houston som Gudmodern och Paolo Montalban som Prinsen.

Filmen är en remake av musikalen Cinderella från 1957. Den två timmar långa "Wonderful World of Disney Special" genererade uppskattningsvis 60 miljoner tittare, vilket gav bolaget de högsta tittarsiffrorna på 16 år. Filmen vann därefter en Emmy Award

Rollista
Brandy – Askungen
Whitney Houston – Gudmodern
Paolo Montalban – Prinsen
Bernadette Peters – Askungens styvmamma 
Natalie Desselle-Reid – Minerva, Askungens styvsyster
Veanne Cox – Calliope, Askungens styvsyster
Whoopi Goldberg – Drottning Constantina, Prinsens mamma
Victor Garber – Konung Maximillian, Prinsens pappa
Jason Alexander – Lionel, Prinsens butler

Referenser

Noter

Amerikanska romantiska komedifilmer
TV-filmer 1997
Brandy Norwood
Engelskspråkiga filmer
Charles Perrault-filmatiseringar
TV-program i American Broadcasting Company
Filmer om bröllop
Amerikanska filmer 1997
Kungligheter på film
The Marriage Counselor

The Marriage Counselor (originaltitel Temptation: Confessions of a Marriage Counselor) är en  romantisk dramafilm  som hade premiär den 23 mars 2013, den är regisserad av Tyler Perry.

I filmen spelar Jurnee Smollett som Judith, en nygift äktenskapsrådgivare som ger bra rådgivning till andra men har svårigheter att hantera problemen i sitt eget äktenskap. Andra skådespelare i filmen är Lance Gross, Vanessa L. Williams och Brandy Norwood.

Rollista 
 Jurnee Smollett – Judith
 Lance Gross – Bryce
 Vanessa L. Williams – Janice
 Brandy Norwood – Melinda
 Kim Kardashian – Ava
 Robbie Jones – Harley
 Ella Joyce – Sarah
 Candice Coke – Äldre Judith

Referenser 

Amerikanska filmer 2013
Amerikanska romantiska komedifilmer
Filmer i regi av Tyler Perry
Engelskspråkiga filmer
Kvartsporfyr

Kvartsporfyr är en eruptiv bergart, som i en finkornig till tät grundmassa innehåller större korn av kvarts och fältspat eller endast fältspat (felsitporfyr). Grundmassan består på samma sätt av kvarts och fältspat.

Förekomst och användning
Kvartsporfyr är ofta en hållfast, väderbeständig och vacker bergart, som lämpar sig för teknisk användning. Särskilt vacker är korsit från Korsika, som innehåller sfäriska, radialstrålande klumpar. Liknande bergarter förekommer på flera ställen i Thüringerwald, i Pennsylvania, USA, med flera platser.

Under namn av ögondiorit, eller klotgranit, är en liknande bergart känd i Sverige och Finland. I Norge finns permiska kvartsporfyrgångar i Osloområdet.

Bland felsitporfyrerna, som tidigare mycket användes till prydnadsföremål, är Älvdalsporfyren berömd.

Källor
Meyers varulexikon. Forum 1952.

Mineral
Belka och Strelka

Belka (Белка – ekorre) och Strelka (Стрелка – pil) var två hundar som sköts upp i den sovjetiska satelliten Korabl-Sputnik-2 (Sputnik 5) den 19 augusti 1960. Rymdfärden varade i knappt ett dygn.

Ombord fanns också en grå kanin, 42 möss, två råttor, flera flugor samt ett antal plantor och svampar. Alla ombord överlevde återkomsten på jorden.   

Strelka fick sex valpar med hunden Pusjok. Pusjok deltog i olika experiment på jorden men skickades aldrig upp i rymden. En av valparna, Pusjinka (Пушинка – fluffig), överlämnades 1961 av Nikita Chrusjtjov som gåva till Caroline Kennedy, dottern till den amerikanska presidenten John F. Kennedy.

Idag ligger kropparna från Belka och Strelka i säkerhet i Kosmonautmuseet i Moskva. Belka sitter i ett glasvitrin och Strelka är en del av vandringsutställningen som har besökt USA, Kina, Australien, Israel och många andra länder.

2010 släpptes en rysk animerad film med ryska titeln Белка и Стрелка (Belka och Strelka, släpptes i Sverige under den internationella titeln "Space Dogs") om hundarnas äventyr i rymden.

Referenser 

Berömda hundar
Sovjetunionens rymdprogram

en:Soviet space dogs#Belka and Strelka
Olav Galle

Olav Galle, död 1531, var en norsk adelsman. Han var bror till Gaute Galle. 

Galle var borgherre på Tom i Borgsyssel. Han tillhörde från början troligen Knut Alvssons parti, tilltvingade sig länsherradömet på Akershus 1525, men berövades 1527 sitt slott och tvingades till underkastelse. Han förblev till sin död en av riksrådets främsta medlemmar.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Norsk adel
Norska riksråd
Födda 1400-talet
Avlidna 1531
Män
Svensk uppslagsbok
Personer i Norge under 1500-talet
Gaute Galle

Gaute Galle, död omkring 1553, var en norsk adelsman. Han var bror till Olav Galle.

Gaute Galle understödde sin broders länspolitik. 1531 hjälpte han Kristian II men bytte parti efter dennes fängslande och förblev i övrigt lojal mot kronan.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Norsk adel
Födda 1400-talet
Avlidna 1550-talet
Män
Svensk uppslagsbok
David Kalisch

David Kalisch, född 23 februari 1820 i Breslau, död 21 augusti 1872 i Berlin, var en tysk fars- och kuplettförfattare. 

Kalisch, som hade judiska föräldrar, sökte i ungdomen sin utkomst på handelsbanan. Han vistades 1844–46 i Paris, där han umgicks med Georg Herwegh, Heinrich Heine, Karl Marx och Pierre-Joseph Proudhon. Efter 1846 ägnade sig han i Berlin åt författarbanan, där han vann framgång med farsen Ein Billet von Jenny Lind och lustspelet Einmal hunderttausend Thaler (1847). Det sistnämndas dragningskraft låg i det alldeles nya, på sitt område epokgörande sätt, varpå kupletten där var använd. 

Av hans farser, vilka vann oerhört bifall i Nordtyskland, kan nämnas Ein gebildeter Hausknecht ("En husdräng med bildning", 1862), Berlin wie es weint und lacht (bearbetning av Laurencins och Eugène Cormons "Paris qui pleure et Paris qui rit"; "Löjen och tårar", 1862) och Einer von unsre leut ("Vi äro alla lika", 1861). 

Kalisch uppsatte 1848 skämttidningen "Kladderadatsch". Sina pjäser samlade han i Berliner Volksbühne (fyra band, 1864) och i Lustige Werke (fem band, 1870). Sina muntra, drastiska kupletter, ofta starkt kryddade med politisk satir, utgav han samlade i Berliner Leierkasten (tre band, 1857–66).

Källor

Noter

Tyska dramatiker under 1800-talet
Tyskspråkiga dramatiker
Personer från Breslau
Födda 1820
Avlidna 1872
Män
Ugglan
Ludwig Kalisch

Ludwig Kalisch, född 7 september 1814 i Lissa, död 3 mars 1882 i Paris, var en tysk författare. 

Kalisch, som hade judiska föräldrar, förde som yngling ett kringirrande liv och studerade därefter vid tyska universitet. Från 1843 uppträdde han som humoristisk författare, bland annat av skämtsamma ballader och romaner, men tvingades 1849 fly till följd av delaktighet i revolutionära rörelser och bodde sedan mest i Paris. Av hans arbeten kan nämnas Das Buch der Narrheit (1845), Poetische Erzählungen (1845), Paris und London (1851) och Heitere Stunden (1872). Han skrev även flitigt i tidningar.

Källor

Tyska författare
Tyskspråkiga författare
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från provinsen Posen
Födda 1814
Avlidna 1882
Män
Ugglan
Nicolai Kleinenberg

Nicolai (Nicolaus) Jakob Kleinenberg, född 11 mars 1842 i Libau, död 5 november 1897 i Neapel, var en balttysk zoolog. 

Kleinenberg blev privatdocent i zoologi i Jena, var sedermera Anton Dohrn behjälplig med grundandet av den zoologiska stationen i Neapel samt blev därefter professor i zoologi i Messina och Palermo. Han var en av sin tids främsta forskare inom morfologi – särskilt embryologi. 

Sedan Kleinenberg 1872 i en monografi över släktet Hydra (ett av de ursprungliga flercelliga djuren) påvisat nervsystemets första framträdande inom organismernas serie, följde studier av flera maskformers embryologi och detta organsystems evolutionära utveckling, samtidigt som han lämnade grundläggande bidrag till kännedomen om en del andra organs utvecklingshistoria. Hans förord till den tyska upplaga av Francis Maitland Balfours handledning rörande hönsäggets embryologi väckte på sin tid mycket uppseende på grund av den satiriska skärpan, med vilken han gisslade en del missriktningar inom den morfologiska vetenskapen. Bland hans arbeten kan förutom de nämnda framhållas Sullo sviluppo del Lumbricus trapezoides (1878) och Die Entstehung des Annelids aus der Larve von Lopadorhynchus (1886).

Källor 

Embryologer
Tyska professorer i zoologi
Personer verksamma vid Jena universitet
Zoologer under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Liepāja
Balttyskar
Födda 1842
Avlidna 1897
Män
Ugglan
Philip Galle

Philip Galle, född 1537 i Haarlem, död 1612, var en nederländsk kopparstickare och förläggare.

Galle grundade ett konstförlag som blev centrum för kopparsticksproduktionen i Antwerpen under slutet av 1500-talet och långt in på 1600-talet. Philip Galle arbetade i en något torr och kärv teknik, som i viss mån även kan spåras i hans söner, Dirick och Cornelius Galle.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Externa länkar 

Nederländska förläggare
Nederländska grafiker
Födda 1537
Avlidna 1612
Män
Svensk uppslagsbok
Personer från Haarlem
Cornelius Galle den äldre

Cornelius Galle (den äldre, för att skilja honom från sonen och sonsonen), född 1576, död 29 mars 1650, var en belgisk kopparstickare. Han var son till Philip Galle och bror till Dirick Galle.

Cornelius Galle var familjens mest berömda medlem. Efter en mångårig vistelse i Italien där han arbetade efter Rafael, Tizian, Guido Reni med flera, återvände han till Antwerpen och utvidgade förlagsrörelsen 1610. Tillsammans med brodern Dirick var Cornelius Rubens främste kopparstickare, men deras stil visade sig senare för kärv för Rubens manér.

Cornelius Galles son och sonson med samma namn fortsatte senare familjens förlagsverksamhet fram till 1600-talets slut.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Nederländska grafiker
Födda 1576
Avlidna 1650
Män
Svensk uppslagsbok
Juan Nicasio Gallego

Juan Nicasio Gallego, född 14 december 1777, död 9 januari 1853, var en spansk romersk-katolsk präst och poet.

Bland Gallegos många synnerligen talrika oden, elegier och sonetter är främst ett ode, som trots en svulstig stil behållit sin betydelse och ansetts som ett av Spaniens främsta patriotiska kväden, nämligen El dos de Mayo, där de hjältar som fallit i kriget mot fransmännen 1808 hyllas. Gallego var en trogen klassiker och en skarp kritiker av romantiken. En upplaga av hans samlade dikter utgavs i Rivadeneyras Biblioteca de autores españoles (1875).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Externa länkar 
 

Spanska romersk-katolska präster
Spanska poeter
Spanskspråkiga poeter
Poeter under 1800-talet
Spanska författare under 1800-talet
Personer från Zamora
Födda 1777
Avlidna 1853
Män
Svensk uppslagsbok
Robert von Patow

Erasmus Robert Freiherr von Patow, född 10 september 1804 i Mallenchen, Niederlausitz, död 5 januari 1890 i Berlin, var en preussisk ämbetsman och politiker.

Patow sysslade som ämbetsman i olika ministerier (från 1836) främst med finans- och tullföreningsfrågor och visade därunder tidigt böjelse för frihandelspolitik. Han var under tiden april till juni 1848 handelsminister i ministären Ludolf Camphausen, stödde 1849 som överpresident i provinsen Brandenburg ministären Friedrich Wilhelm von Brandenburg, tog samma år avsked ur statstjänsten och bekämpade därefter som ledamot av preussiska deputeradekammaren från moderatliberal ståndpunkt både reaktionen och den demokratiska radikalismen.
 
Under tiden november 1858 till mars 1862 var Patow finansminister i "den nya erans ministär" (under Karl Anton av Hohenzollern-Sigmaringen). Han förberedde konflikten mellan regeringen och deputeradekammaren genom att 1861 föreslå och genomdriva endast provisoriskt beviljande av de för arméreformen nödiga medlen. År 1866 organiserade han som civilguvernör den av Preussen nyerövrade provinsen Hessen-Nassau och Frankfurt am Main, tillhörde 1871–73 (som medlem av Liberale Reichspartei) tyska riksdagen, blev 1872 ledamot på livstid av preussiska herrehuset och var 1873–81 överpresident i provinsen Sachsen.

Källor

Preussens handelsministrar
Preussens finansministrar
Tyska riksdagsledamöter
Tyska ämbetsmän under 1800-talet
Tyska politiker under 1800-talet
Personer från Brandenburg
Födda 1804
Avlidna 1890
Män
Ugglan
Dalslandsturism

Dalslandsturism, av föreningen skrivet DalslandsTurism, är en ideell förening som bildades 2003 i samband med att Dalsland kanotmaraton + började planeras. Syftet med föreningen är att främja turistnäringen i Dalsland.

Referenser 

Dalsland
Organisationer bildade 2003
Bengtsfors kommun
Turism i Sverige
Vårtkråkor

Vårtkråkor (Callaeidae) är en liten familj fåglar endemisk för Nya Zeeland. Den innehåller tre monotypiska släkten. En av familjens arter är utdöd och två, kokako och spetsnäbbad vårtkråka, är utrotningshotade. De hotas främst av predation från introducerade däggdjursarter som råttor, mårddjur och klätterpungdjur. Den tredje arten, huja, dog ut i början av 1900-talet. 

Familjen verkar vara en kvarleva av en tidig expansion av tättingar till Nya Zeeland. Arterna har inga nära släktingar utom skägghonungsätaren, och deras mer avlägsna släktskaper är fortfarande okända.

Ekologi
De två nu levande arterna är marklevande sångfåglar, 26–38 cm långa. De bor i täta skogar, där de livnär sig på insekter. De har starka ben och fjäderlösa skinnflikar under näbben. Vingarna är rundade och vanligen svaga, vilket ger dem mycket begränsad flygförmåga. De är monogama och håller permanenta revir.

Referenser

Fågelfamiljer
Max Standfuss

Max Standfuss, född 6 juni 1854 i Schreiberhau, Schlesien, död 22 januari 1917 i Zürich, var en tysk zoolog.

Standfuss var från 1892 till sin död privatdocent i entomologi och från 1899 titulärprofessor vid tekniska högskolan i Zürich. Han blev ryktbar särskilt genom sina undersökningar rörande temperaturens inverkan på fjärilarnas utveckling i puppstadiet, undersökningar, som lämnade resultat, vilka ansågs som bevis för möjligheten därav, att de av en individ förvärvade egenskaperna kunna ärvas av dess avkomma.

Källor

Tyska entomologer
Tyska professorer
Personer från Schlesien
Födda 1854
Avlidna 1917
Män
Ugglan
Mahognysnapper

Mahognysnapper (Lutjanus mahogoni) är en fisk i familjen Lutjanidae, vars medlemmar ofta kallas snappers, som finns längs Amerikas östkust från North Carolina i USA till norra Brasilien.

Utseende 
Mahognysnappern har en tämligen hög kropp samt en ryggfena som består av två delar, en styv med 10 taggstrålar, och en mjukare med 11 eller vanligtvis 12 mjukstrålar. Även analfenan har liknande uppbyggnad, med 3 taggstrålar och 8 mjukstrålar. Arten har grå till mörkt olivfärgad rygg och ovansida, som gradvis övergår till silvervitt på nederdelen och buken. Vanligen har den ett rödaktigt skimmer över hela kroppen. Under den bakre delen av ryggfenan har den en stor, mörk fläck. Fenorna är gulaktiga till röda, stjärtfenan med en mörk kant. Munnen har underbett, och stjärtfenan är svagt urgrupen. De stora ögonen är klarröda.

Arten kan som mest bli 38 cm lång och väga 1,3 kg, men är vanligen klart mindre.

Vanor 
Mahognysnappern lever i klart, varmt vatten över klippbottnar och korallrev, mera sällan över sand- eller sjögräsbottnar. Den kan gå ner till 100 m, men föredrar grunt vatten. Nattetid jagar den småfisk, bläckfiskar, räkor och krabbor. Under dagen bildar den ofta stora stim.

Fortplantning 
Arten leker under maj till juli. Äggen, som kläcks inom ett dygn, och de unga larverna är pelagiska.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar västra Atlanten längs Amerikas kust från North Carolina i USA över Mexikanska golfen och Västindien till nordöstra Brasilien.

Betydelse för människan 
Mahognysnappern är en populär mat- och sportfisk. Fångsten sker framför allt med ljuster, mjärdar, nät och fiskspö. Köttet saluförs i regel färskt. Det kan emellertid ge upphov till ciguateraförgiftning.

Referenser 

Abborrartade fiskar
Johan Georg Rist

Johan Georg Rist, född den 23 november 1775, död den 5 februari 1847, var en dansk diplomat av holsteinsk börd.

Rist blev 1797 privatsekreterare hos finansministern Schimmelmann samt var 1801-02 legationssekreterare i Petersburg och 1803-06 i Madrid. Han blev sedan chargé d’affaires i London, men var ändå ej i stånd att ge sin regering behövliga underrättelser om den anfallsexpedition, som sommaren 1807 förbereddes mot Köpenhamn. 

Rist var 1808-10 chargé d’affaires i Hamburg och efter stadens införlivande med Frankrike dansk generalkonsul till 1813 samt hade där många svårigheter att utstå mot de franska myndigheterna. Som tysk till börden kände han sig naturligtvis upprörd över kejsar Napoleons våldshandlingar och, hur lojal han än var, missnöjd med danska regeringens politik dessa år. 

Senare användes han i flera viktiga kommissioner angående holsteinska förhållanden och författade 1830 en flygskrift mot Uwe Lornsens plan på ett självständigt Slesvig-Holstein. År 1832 hörde han till de "erfarna män", som skulle rådslå om provinsialständernas organisation i de två hertigdömena, och var 1834-46 medlem av provinsregeringen på Gottorp. Rists Lebenserinnerungen utgavs i 3 band 1880-88.

Källor

Noter

Födda 1775
Avlidna 1847

Danska diplomater
Personer i Danmark under 1800-talet
Personer från Schleswig-Holstein
Män
Peter Frederik Rist

Peter Frederik Rist, född den 7 juli 1844, död den 25 juni 1926, var en dansk militär och författare.

Rist deltog som frivillig officersaspirant i kriget 1864 och sårades vid Dybbölställningens fall 18 april samma år, blev löjtnant 1866 och avancerade 1894 till överstelöjtnant, men lämnade sin tjänst i armén 1904. 

I sin första bok, Fra stövlettiden (1884), lämnade han en förträfflig skildring av soldatlivet i Danmark på 1700-talet, och 1899 berättade han med värme Olaf Ryes saga.

Ännu mera uppseende väckte hans ypperliga berättelse En rekrut fra 64 (1889) och sedan följde bland annat Efter Dybböl (1892).

Även äldre tider skildrade han, i Pagebreve (1898, bilder från Fredrik V:s hovliv) och en större berättelse från kriget 1659, Lasse Månsson fra Skaane (1903). År 1898 översatte han Heidenstams Karolinerna.

Rist var vidare medutgivare av tidskriften Museum (1889-1896) och samlingen Memoirer og Breve (1905 ff.) samt ledare av generalstabens krigshistoriska arbeten 1896-1901.

På svenska
 Soldater (översättning Ernst Lundquist, Geber, 1891)
 Lasse Månsson från Skåne: en berättelse från Karl X Gustafs danska krig (översättning Karin Jensen, Wahlström & Widstrand, 1923)

Källor 

 

Födda 1844
Avlidna 1926 

Danska militärer under 1800-talet
Danska fackboksförfattare
Danskspråkiga fackboksförfattare
Män
Personer från Köpenhamn
Judoklubben Budo

Judoklubben Budo är en judoklubb belägen i den gamla Lillhagsskolans lokaler på Hisingen i Göteborg. Klubben grundades 1961 av tränande på klubben Hie-Gou, bland andra Karl Wöst och Rolf Johansson. Efter att ha haft några olika träningslokaler flyttade man tillbaka till Hisingen och den nuvarande lokalen på Hisingen 1976. I september 2018 öppnade klubben också en filial i Eriksberg.

Genom åren har klubben varit representerad i såväl Göteborgs Judoförbund som Svenska Judoförbundet, likväl som i Europeiska domarkommittén genom Karl Wöst. Under 2010-talet har medlemsantalet pendlat mellan ca 230 och ca 300 stycken medlemmar.

Källor

Judoklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1961
Kampsportsklubbar i Göteborg
Memoirer og Breve

Memoirer og Breve är ett danskt bokverk i serieform. 

Serien utkom i 51 band, utgivna av Julius Clausen och P.Fr. Rist (Köpenhamn 1905–1927, fotografiskt nytryck 1966–1974). Varje band har illustrationer och register.

Serien omfattar ett urval av kända och mindre kända danskars självbiografier och brevväxlingar. De i texterna omtalade personerna presenteras (så långt det har varit möjligt att identifiera dem) i fotnoter.

Källor 

 

Dansk litteratur
Självbiografier