kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hawker Dankok

Hawker Dankok var ett engelsktillverkat jaktflygplan konstruerat av Sydney Camm vid Hawker Company för det danska marinflyget.

Hawker Dankok var en dansk variant av det brittiska jaktflygplanet Hawker Woodcock II. Flygplanet var ett dubbeldäckat tillverkat i trä som kläddes med duk. Från Woodcock överfördes konstruktionen av flygplanskroppen med några mindre ändringar runt förarkabinen och ett vingställ med mindre spännvidd, samtidigt förlängdes bakkroppen något. Som motor valde man en 385 hk AS Siddeley Jaguar IV luftkyld stjärnmotor som drev en tvåbladig propeller. Flygplanen var försedda med hjullandställ. Den första prototypen flögs första gången 18 december 1925 av piloten George Bulman, leveranserna av de tre flygplanen till Danska Marinens Flyvevæsen inleddes i februari 1926.

I början på 1920-talet insåg Marinens Flyvevæsen att man behövde jaktflygplan för att skydda sina spaningsflygplan. Man gav i uppdrag till Orlogsværftet att konstruera ett flottörförsett jaktflygplan, men utvecklingen efter första världskriget visade att flottörflygplan blev för långsamma i jaktrollen. Marinens Flyvevæsen bestämde sig i stället för att inrätta en avdelning med landbaserade flygplan på luftmarinestationen i Ringsted. Kontakt togs med Hawker i England om inköp av ett lämpligt flygplan med licensrätt för egen produktion vid Orlogsværftet. Hawker föreslog en modifierad variant av jaktflygplanet Woodcock II som just levererats till RAF. Efter att tre fabrikstillverkade flygplan levererades från England 1926 inledde Orlogsværftet tillverkningen av ytterligare 12 flygplan som levererades till Marinens Flyvevæsen 1927. Flygplanen blev Danska Marinens första jaktflygplan och även det första danska flygplan som utrustades med sittfallskärm. Samtliga flygplan var placerade vid 2. luftflotille i Ringsted och på Avnø från 1927 till 1937, då de sista fyra kvarvarande flygplanen ställdes i förråd och ersattes av Hawker Nimrod.

En engelsktillverkad Dankok satte 1927 skandinaviskt höjdrekord med en flygning upp till 28 208 fot (8 598 m). Ett flygplan finns bevarat på Tøjhusmuseet i Köpenhamn.

Brittiska jaktflygplan
Flygplan tillverkade av Hawker
José Antonio Primo de Rivera

José Antonio Primo de Rivera, född 24 april 1903 i Madrid, död 20 november 1936 i Alicante (avrättad), var en spansk politiker. Han var son till Miguel Primo de Rivera, Spaniens diktator 1923-1930.

Primo de Rivera ledde det fascistiska Falangistpartiet (på spanska Falange Española, från 1933 sammanslaget med det nationalsyndikalistiska JONS till Falange Española de las Juntas de Ofensiva Nacional-Sindicalista, förkortat FE de las JONS).

Politisk karriär
Den spanska fascistpartiet nådde aldrig några nämnvärda politiska framgångar under José Antonio Primo de Rivera, trots hans omtalade karisma (än idag är han den ende i spansk nutidshistoria som vanligen nämns enbart vid förnamn). I valet 1936 röstade enbart 0,7 procent av väljarna på FE de las JONS. Problemet för partiet var att man, till skillnad från fascisterna i Italien och nazisterna i Tyskland inte ville kompromissa med rörelsens radikala och sekulära karaktär, vilket omöjliggjorde allianser med den spanska konservatismen och traditionella högern. Resultatet blev ett elitistiskt parti och Primo de Riveras mål blev militärkupp snarare än valseger.

Avrättning
Efter militärrevolten mot den spanska republiken 1936 greps Primo de Rivera för olaga vapeninnehav och fängslades. Sedan upproret utvecklats till ett inbördeskrig anklagades han för att ha konspirerat mot republiken, dömdes till döden och avrättades genom arkebusering den 20 november. Det spekuleras att Franco efter sitt insjuknande 1975 hölls knappt vid liv till den 20 november, för att leva ytterligare på den symbolik som de Riveras dödsdag ännu efter 39 år innebar.

Se även 
 Spanien under Franco
 Spanska inbördeskriget
 Francisco Franco
 Miguel Primo de Rivera
 Pilar Primo de Rivera
 Falangistpartiet

Referenser

Noter

Födda 1903
Avlidna 1936
Spanska politiker under 1900-talet
Spanska inbördeskriget
Personer som blivit avrättade genom arkebusering
Män
Personer från Madrid
Rikard Palm

Rikard Gunnar Wilhelm Palm, född 8 februari 1961, är en svensk journalist och under en period nyhetsankare för SVT:s nyhetsprogram Rapport.

Biografi
Palm växte upp i Farsta i södra Stockholm och har arbetat som sjukvårdsbiträde, vaktmästare, spärrexpeditör, taxichaufför och busschaufför på SL. Han gick journalistutbildning på Tollare folkhögskola i Nacka och inledde därefter sin journalistiska karriär på tidningen Hälsingekuriren i Hälsingland. Han gjorde en kortare sejour som kriminalreporter på Sundsvalls Tidning innan han 1990 började på TV 2 i Sundsvall som reporter på nyhetsredaktionen Mittnytt. Efter fyra år i Sundsvall rekryterades Palm till Rapport i Stockholm. Två år senare, 1996, fick han med kort varsel hoppa in för en plötsligt sjuk programledarkollega på morgonnyheterna och var under en period nyhetsankare på Rapport morgon. 

Rikard Palm är även känd för bloopers från sina nyhetssändningar som roar många. Palm blev bland annat uppmärksammad i spanska medier när han rakade av mustaschen mellan två nyhetssändningar efter att tittarna reagerat.

Tittarna reagerade rejält då SVT valde att flytta honom från morgonsändningarna till nattsändningar i november 2008.

Referenser

Födda 1961
Svenska journalister under 1900-talet
Svenska TV-programledare
Män
Levande personer
Svenska journalister under 2000-talet
Swedeways

Swedeways var åren 2000-2001 ett svenskt regionalflygbolag med huvudkontor på Hudiksvalls flygplats och med bas på Sundsvall-Timrå Airport mellan Sundsvall och Härnösand.

Externa länkar

Ej längre existerande svenska flygbolag
Flygbolag bildade 2000
Flygbolag upplösta 2001
Nicolás Canales

Nicolás Canales, född 27 juni 1985 i Santiago, är en chilensk fotbollsspelare.

Födda 1985
Chilenska fotbollsspelare
Män
Levande personer
Personer från Santiago de Chile
Spelare i CF Universidad de Chile
Fotbollsspelare i SL Benfica
Spelare i CFR Cluj
Spelare i CA Unión Española
Spelare i Cobresal
Spelare i Club Deportivo Palestino
Spelare i Nefttji Baku
Spelare i Colo-Colo
Spelare i Club de Deportes Santiago Wanderers
Chilenska idrottare under 2000-talet
Per Stenborg

Per Stenborg, född 1966, är en svensk meteorolog och väderpresentatör. Han är meteorolog sedan 1990. Stenborg började 1995 på Sveriges Television i de regionala nyheterna ABC. Sedan 1998 presenterar han även vädret i de rikstäckande nyhetsprogrammen Rapport och Aktuellt. Han har läst matematik, fysik och meteorologi vid Uppsala universitet. Stenborg är den ende i Sverige som har en text-tv-sida vikt bara för sig, nämligen SVT Text sid 417, där han skriver månatliga sammanställningar av det svenska vädret. Hösten 2011 gav Stenborg ut "Väderdagbok 2012" på Bonnier Fakta och hösten 2012 uppföljaren "Väderdagbok 2013".

Referenser 
 Presentation av Stenborg på svt.se
 Senaste månadskrönikan av Stenborg på svt.se
 Senaste månadskrönikan av Stenborg på nätupplagan av SVT Text
 Väderdagbok 2012 på bonnierfakta.se
 Väderdagbok 2013 på bonnierfakta.se

Födda 1966
Svenska väderpresentatörer
Män
Levande personer
Olycksfall-akut-ambulans

Olycksfall-akut-ambulans eller OLA-ambulans var en ambulansverksamhet i Göteborg och Mölndal som började utvecklas i början av 1970-talet och som formellt blev till en egen specialambulans 1980. Ambulanserna avvecklades 1 februari 2009. Ambulanserna bemannades med speciellt utbildad personal som enbart larmades ut som förstärkning vid misstänkt akut, livshotande tillstånd. Besättningen bestod av två ambulanssjukvårdare med en 20-veckors sjukvårdsbiträdesutbildning och en HIA-sjuksköterska. En förändring som skett i samband med nedläggningen är att personal med kompetens för intubation ersatts med att all ambulanspersonal skall använda larynxmask istället då den tekniken kräver mindre kunskaper. Vilket ses som orsaken till att patienter under januari och februari 2010 anlände till Sahlgrenska Universitetssjukhuset med matrester som riskerade hamna i lungorna, vilket är livshotande.  Verksamhetschefen efterlyste då brådskande åtgärder eftersom, "patienterna kommer in och faktiskt dör varje vecka, kanske delvis på grund av att luftvägen hanteras fel". och vilket ledde till en Lex Maria anmälan.

Se även 
 Västra Götalandsregionen

Referenser

Noter 
  

Räddningstjänsten i Sverige
Blomquist Communication

Blomquist Communication (tidigare Blomquist Annonsbyrå) är Sveriges äldsta ännu verksamma kommunikations- och reklambyrå, grundad 1932 av Sven O. Blomquist. Arbetar i första hand för uppdragsgivare från dagligvaruhandeln och med samhällskommunikation. Bland uppdragsgivarna märks Stockholms stad, Energimyndigheten, Huddinge kommun, Mälardalstrafik, Spelinspektionen, SL, Polismyndigheten, Avtalat, Gofido, Hantverkarna Stockholm, Assa Abloy och Lidingöloppet.

Blomquist är en del av Worldwide Partners, världens största oberoende nätverk med ett 70-tal byråer i mer än 40 länder, bland annat de nordiska länderna.

Kontoret ligger i Stockholm.

Externa länkar
Webbplats

Svenska reklambyråer
Företag bildade 1932
Tokyo (olika betydelser)

Tokyo kan syfta på:

 Tokyo – Japans huvudstad
Tokyo prefektur – en prefektur i Japan
Stortokyo – Tokyos storstadsregion
Tokyo (Chips-låt) – en låt av Chips och Carola
Tokyo (Danny Saucedo-låt) – en låt av Danny Saucedo

Äldre stadsbenämningar
De två kinesiska tecken (東京), som på japanska utläses tōkyō ('östra huvudstaden'), har också varit namnet på städer i dagens Kina, Korea och Vietnam. Några exempel:
Kaifeng
Gyeongju
Hanoi
Liaoyang

Se även
Megatokyo – en webbserie
Tokio Hotel – en tysk popgrupp
Hawker Nimrod

Hawker Nimrod var ett engelskt hangarfartygsbaserat jaktflygplan konstruerat av Sydney Camm vid Hawker Aircraft.

Hawker Nimrod utvecklades ur landjaktflygplanet Hawker Fury som ett eget projekt inom Hawker Aircraft. Det första arbetsunderlaget gavs namnet Hawker Norn, men när Air Ministry skrev flygplansspecifikation 16/30 för den serietillverkade varianten ändrades namnet till Nimrod.

Flygplanet var dubbeldäckat med en öppen förarkabin bakom den övre vingen. Hjullandstället var fast med kåpor monterade över hjulen för att minska luftmotståndet. Den vattenkylda motorn drev en tvåbladig propeller.

De första serietillverkade Nimrod I som levererades till Fleet Air Arm 1933 placerades vid 801 Naval Air Squadron, 802 Naval Air Squadron och 803 Naval Air Squadron. I september 1934 levererades Nimrod II som var bestyckad med en starkare motor till ytterligare fyra divisioner. I alla varianter tillverkade Hawker 92 flygplan varav fyra exporterades. Vid andra världskrigets utbrott var Fleet Air Arms Nimrod ersatta av Sea Gladiator.

Varianter 
 Nimrod I, drevs med en 477 hk Rolls-Royce Kestrel II MS motor. 
 Nimrod II, drevs med en 608 hk Rolls-Royce Kestrel V motor. 
 L.B V (Land Biplan V), tillverkad för danska marinen, drevs med en 535 hk Rolls-Royce Kestrel IIIS motor och beväpnades med 2 x 8 mm kulsprutor och 4 x 12 kg bomber.

Operatörer 
 Danmark köpte två fabrikstillverkade flygplan 1934 och licenstillverkade ytterligare 10 flygplan vid Orlogsværftet. De var i tjänst fram till 1940. Efter att tyskarna ockuperat Danmark infördes flygförbud och de åtta kvarvarande flygplanen demonterades och placerades i flottans magasin på Holmen. Under en sabotageaktion 22 november 1943 förstördes hela magasinet och de åtta nedmonterade flygplanen. 
 Japan, köpte ett fabrikstillverkat flygplan. 
 Portugal, köpte ett fabrikstillverkat flygplan. 
 England, Fleet Air Arm köpte 88 flygplan och utrustade 7 divisioner med typen.

Externa länkar 

Brittiska jaktflygplan
Flygplan tillverkade av Hawker
Charles Vanel

Charles-Marie Vanel, mer känd som Charles Vanel, född 21 augusti 1892 i Rennes, död 15 april 1989 i Cannes, var en fransk skådespelare. 

Charles Vanel medverkade i närmare 200 filmer från sin debut som 16-åring, och är tillsammans med Curt Bois de enda skådespelarna i världen som har en filmkarriär på 80 år. Mest känd är han genom sin roll som Jo i filmen Fruktans lön från 1953.

Filmografi i urval 

 (ej krediterad)
 (Cadaveri eccellenti)
 (Tre fratelli)

Källor

Externa länkar 

Franska skådespelare under 1900-talet
Män
Födda 1892
Avlidna 1989
Personer från Rennes
Lampskärm

Lampskärm avser den del av en belysningsarmatur som har till uppgift att sprida, rikta eller avskärma ljuset. Ett äldre ord för lampskärm är :fr:Abat-jour. Lampskärmens funktion inkluderar att minska risk för skador och obehag, genom att hindra kontakt med den varma glödlampan, men också genom att motverka bländning.

Material 

Lampskärmar som är till för att skapa belysning, stämningsbelysning eller andra effekter, är ofta tillverkade i halvgenomskinliga material. Textil, glas, metall och plast är vanligt men även andra material förekommer. Lampskärmar för arbetsplatsbelysning är ofta av metall och fungerar även som reflektorer med syfte att rikta ljuset. Förutom estetiska krav måste tillverkare av lampskärmar också ta hänsyn till krav på brandsäkerhet och elsäkerhet.

Fästanordningar

Lyra 

Vissa typer av bordsarmaturer och golvarmaturer är försedda med lyra. En lyra () är en anordning som är fäst i en sadel under lamphållaren från vilken två–tre trådstänger löper längs ljuskällan och möts ovanför den. Avslutningen längst upp kan vara i form av en bricka som lampskärmen vilar på (A) eller en gänga som lampskärmen skruvas fast på (B) med en avslutningsknopp. Vissa lyror har reglerbar höjd för att anpassa lampskärmens position.

Stomme 

Den konstruktion som en lampskärm av textil bärs upp av kallas stomme. Stommen är på äldre lampskärmar gjord av kraftig ståltråd medan den på modernare lampskärmar ofta är utformad som en spänd cylinder av plastmaterial. Lampskärm med klo kläms fast direkt på ljuskällan (om den har formen av en glödlampa) medan lampskärm med bottenringfäste eller toppringfäste är avsedd för att fästas på lamphållaren mellan dess gängade lamphållareringar.

Galleri

Se även 
 Reflektor
 Belysning
 Belysningsarmatur
 Lampa

Externa länkar 

Belysning
Möbeldetaljer
Inredning
Grönfibbla

Grönfibbla (Crepis capillaris) är en växtart i familjen korgblommiga växter.

Externa länkar 
Den virtuella floran 
 

Korgblommiga växter
Gr Växtindex
Mattfibbla

Mattfibbla (Pilosella peleteriana) är en växtart i familjen korgblommiga växter.

Beskrivning 

Mattfibbla är en lågväxt, flerårig ört med ovanjordiska utlöpare. 
Stjälken blir två till tre decimeter hög, den är bladlös och tätt hårig av stjärnhår, styva enkla hår och körtelhår. Utlöparna är gråvita, korta och kraftiga, med likstora blad som sitter samlade i rosetter mot spetsen.  
Bladen är avlångt elliptiska, vitfiltade på undersidan och har långa borsthår i kanten och på ovansidan. Mattfibbla blommar från maj till juli, blomkorgarna är ganska stora och sitter ensamma i stjälktoppen. Holkfjällen är täthåriga med borsthår, stjärnhår och körtelhår. Blommorna är ljusgula, ibland med röda strimmor på undersidan, och har gula stift.

Mattfibbla är korsbefruktad och är inte apomiktisk. Den karaktäriseras av ensamma blomkorgar, vitfiltade bladundersidor och korta utlöpare med likstora blad som bildar en rosett i spetsen. Den är mycket lik gråfibbla (P. officinarum) och kanske bör betraktas som en underart av denna. Gråfibbla är delvis apomiktisk och mångformig med längre utlöpare där bladen minskar i storlek mot spetsen. 
Mattfibbla kan hybridisera med revfibbla (P. lactucella) och sexuella former av gråfibbla (P. officinarum) där de växer tillsammans.

Utbredning 

Mattfibbla förekommer i nästan hela landet och är ganska vanlig i södra Sverige. Den växer på torra soliga ställen, som grusåsar och torrbackar.

Externa länkar
Den virtuella floran 
 

 

Korgblommiga växter
Ma Växtindex
Revfibbla

Revfibbla (Pilosella lactucella) är en växtart i familjen korgblommiga växter.

Externa länkar
Den virtuella floran 
 

 

Korgblommiga växter
Re Växtindex
Armbindel

Armbindel kallas en bindel, ett band eller en bit tyg runt armen, och används som igenkänningstecken. Armbindel används bland annat av funktionärer. För det mesta anbringas den på vänster överarm.

Förr var det särskilt ett tjänstetecken och fälttecken.

Sorgetecken
En svart armbindel används i vissa länder som ett tecken för att man har sorg, se sorgband.

Politiska tecken
Armbindlar har varit vanliga som politiska markörer. Vid Gustav III:s statskupp användes vita armbindlar av dem som stödde kuppen. Socialister har ibland använt röda armbindlar. De tyska nazistiska organisationerna SA och SS använde röda armbindlar med en vit rundel och ett svart hakkors på.

Fotboll
Inom fotboll används en så kallad kaptensbindel, en armbindel som visar vem som är lagets lagkapten.

Källor

Klädsel inom politik
Symboler
Speak for Yourself

Speak for Yourself är den brittiska sångaren Imogen Heaps andra studioalbum, utgivet i juli 2005. Albumet gästas bland annat av Jeff Beck, som gör ett gitarrsolo på "Goodnight and Go".

Låtlista 
Samtliga låtar skrivna av Imogen Heap.

 "Headlock" – 3:37
 "Goodnight and Go" – 3:52
 "Have You Got It in You?" – 4:10
 "Loose Ends" – 3:40
 "Hide and Seek" – 4:16
 "Clear the Area" – 4:14
 "Daylight Robbery" – 3:21
 "The Walk" – 5:14
 "Just for Now" – 3:00
 "I Am in Love with You" – 3:08
 "Closing In" – 4:48
 "The Moment I Said It" – 5:56

Externa länkar 
 Speak for Yourself på Allmusic

Album av Imogen Heap
Musikalbum 2005
I Megaphone

I Megaphone (stiliserat i Megaphone) är debutalbumet av den brittiska artisten Imogen Heap, utgivet 1998 på Almo Sounds. På albumet visar Imogen Heap upp en rakare och rockigare stil än den på hennes senare album. Flera av låtarna spelades in var för sig tillsammans med olika studiomusiker och med David A. Stewart och David Kahne som huvudsakliga producenter. Låtarna "Getting Scared", "Shine", "Come Here Boy" och "Oh Me, Oh My" gavs även ut som singlar. Albumets titel är en anagram av "Imogen Heap".

Albumet var inte särskilt uppmärksammat vid utgivningen men har fått övervägande positiva recensioner av kritiker. I januari 2002 släpptes även en japansk utgåva med fyra bonuslåtar.

Låtlista 
Texter av Imogen Heap; musik av Imogen Heap där inget annat anges.

 "Getting Scared" (Imogen Heap, Guy Sigsworth) – 4:53
 "Sweet Religion" – 4:03
 "Oh Me, Oh My" – 5:05
 "Shine" – 4:40
 "Whatever" (Fil Eisler, Imogen Heap) – 3:44
 "Angry Angel" – 4:45
 "Candlelight" – 4:39
 "Rake It In" (Fil Eisler, Imogen Heap) – 3:50
 "Come Here Boy" – 3:58
 "Useless" – 5:19
 "Sleep" – 3:46

Bonuslåtar på japanska utgåvan från 2002
  "Aeroplane" (Imogen Heap, Guy Sigsworth) – 4:20
 "Feeling Strange" – 4:38
 "Blanket" (med Urban Species) (Imogen Heap, Urban Species) – 5:47
 "Kidding" (live) – 4:31

Medverkande 
Musiker
 Steve Bush – programmering (1)
 Imogen Heap – sång
 Randy Jackson – bas (6, 8, 10)
 Eshan Khadaroo – trummor (1)
 Andy Kravitz – trummor (2, 3, 4, 5, 7, 9)
 Abe Laboriel Jr. – trummor (6, 8, 10)
 Guy Sigsworth – programmering (2)
 Alex Silva – programmering (2, 4, 8, 10)
 Andy Wright – programmering (2, 4, 6, 8, 10)

Teknisk personal
 Greg Calbi – mastering
 Chaz – fotografier
 David Kahne – producent (3, 5, 7, 9, 11)
 Dwight Marshall – fotografier (omslag)
 Guy Sigsworth – producent (1)
 David A. Stewart – producent (2, 4, 6, 8, 10)

Information från Discogs.

Referenser 

Album av Imogen Heap
Musikalbum 1998
Brittiska debutalbum
Gemenasiska sällskapet

Gemenasiska sällskapet, senare även kallat Skådespelare-sällskapet i Göteborg, var Göteborgs första fasta teatersällskap vilka höll till i stadens första teater, Comediehuset invigd 1779.

Historia 
I Dagligt allehanda i Stockholm 18 december 1778 tillkännagavs: »I dag kl. 6 e. m. visar sig uppå Kongl. Operahuset (Bollhuset) det nyligen från S:t Petersburg ankomna Gemenasiska sällskapet för första gången i sina konster uti ekvilibrier.» Sällskapet uppträdde på Bollhuset i Stockholm hela vintern 1778-79, och fick därefter privilegium på "fysiska och mekaniska konststycken" i den svenska landsorten.

Först leddes sällskapet av Paul German och Johan von Blanc. Den förre var lindansare vilket präglade teaterns första år, men German lämnade sällskapet och von Blanc ombildade det till ett rent dramatiskt teatersällskap. Vid något tillfälle bytte sällskapet namn till Skådespelare-sällskapet i Göteborg. John von Blanc lämnade sitt uppdrag 1785 varefter ledningen togs över av Andreas Widerberg (1786-1787), därefter av musikern Joh. Gustav Simson som dock dog efter bara några månader varmed han fru Lovisa Simson, slutligen tog över och som därmed blev Sveriges första kvinnliga teaterdirektör 1787–1792. Efter 1792 lade sällskapet ned och Comediehuset stängdes under en period innan andra teatersällskap tog över verksamheten i huset.

Sällskapet höll till i Comediehuset på Sillgatan, numera kallad Postgatan. Dess repertoar bestod bland annat av pjäser av Molière, Voltaire, Diderot och Holberg. Sällskapet uppförde också den första dokumenterade Shakespeareföreställningen i Göteborg. Den 13 november 1781 uppförde de på "Sillgateteatern", en fransk version av Romeo och Julia översatt av Jean-François Ducis 1778. Denna version var anpassad till franskt smakideal och mycket var borttaget eller omskrivet. Bland annat saknades balkongscenen och det fanns två slut, ett lyckligt och ett tragiskt.
I Göteborg verkar man dock ha använt det olyckliga slutet och föreställningen ska ha blivit en stor framgång.

Sällskapets medlemmar 
År 1781 räknades följande aktörer som medlemmar: 

 Johan von Blanc
 Fru von Blanc
 Kjell Waltman
 Andreas Widerberg
 Johan Berger
 Jonas Wernström
 Greta Catarina Råberg
 Birgitta Maria Thorin
 Sven Lindström
 Henrik Schiertin
 Olof Ljunggren
 Ingeborg Stenbom

Sällskapets skådespelare bestod under 1788–89 års spelår av följande skådespelare:

 Johan Peter Lewenhagen, senare direktör för Seuerlings sällskap
 Maria Helena Lewenhagen (gift med Johan Peter Lewenhagen)
 Anders Lundquist
 Sofia Rebecka Rörström
 Magdalena Swennerberg
 Carl Petter Utberg
 Kjell Waltman
 Mamsell M. E. Warlund
 Jonas Wernström
 Anna Catharina Widebäck
 Andreas Widerberg
 Henric Niklas Scherlin

Se även
 Stenborgs Sällskap
 Sällskapet Du Londel

Referenser

Noter

Tryckta källor 
Kent Hägglund (2006) Shakespeare i Sverige under 225 år, Shakespearsällskapet, nr 4, 2006 (pdf)
 Lars Löfgren (2003) Svensk teater, Natur & Kultur, 

Teater i Göteborg
Teater i Sverige under 1700-talet
Göteborg under 1700-talet
Teatergrupper i Göteborg
Offertorium

Offertorium, av latin offero ’bära fram’, eller offergåvornas tillredelse, är ett begrepp inom liturgivetenskapen, varmed avses den del i mässan under vilken mässans bröd och vin tillreds. Romersk-katolsk och ortodox teologi beskriver mässan som en offerhandling varvid Kristi offerdöd på korset åter görs närvarande (se mässoffer). Offertoriet föregår själva offerhandlingen under den eukaristiska bönen och prästens kommunion.

Sången som därvid sjungs benämns också den offertorium. I svensk tradition används också benämningen tillredelsepsalm.

Källor

Katolsk liturgi
Rolf Björklund

Rolf Björklund, smeknamn "Tejpen", född 2 oktober 1938, är en svensk före detta fotbollsspelare och tränare. 

Björklund debuterade i fotbollsallsvenskan som vänsterback i Malmö FF 1960. Han fortsatte representera Malmö och gjorde sin sista säsong i högsta serien 1970. Totalt spelade Björklund 341 A-lagsmatcher med Malmö FF och vann tre SM-titlar och ett cupguld. Mellan åren 1965 och 1967 representerade han landslaget i 13 A-landskamper. Han spelade även sex B-landskamper och en juniorkamp under sin aktiva tid. 

Efter spelarkarriären övergick Björklund till en tränarkarriär. Han tränade Trelleborgs FF 1973-75, Sjöbo 76-77, Almhögs Vingar 1978, Vellinge IF 1979-84 och 1987-89, Höllvikens GIF 1985-86, och därefter en avslutning i Sofielunds IF.

Smeknamnet "Tejpen" som Rolf Björklund är mest känd under fick han som pojklagsspelare i MFF där han av en lagkamrat kallats "Tejplund" eftersom han var så svår att komma loss ifrån. Tejplund blev sedan snabbt förkortat till "tejpen".

Referenser

Noter

Svenska fotbollsspelare
Svenska fotbollstränare
Fotbollsspelare i Malmö FF
Män
Födda 1938
Levande personer
Tränare i Trelleborgs FF