kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rostnackad vävare

Rostnackad vävare (Sporopipes frontalis) är en fågel i familjen vävare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Rostnackad vävare är en liten sparvlik vävare. Hjässan är svart med vita fläckar, baksidan av huvudet och nacken ljust roströd och i ansiktet syns ett svart mustaschstreck. Det vanligaste lätet är en kort drill och sången är en piplärklik serie med skallrande visslingar.

Utbredning och systematik 
Rostnackad vävare delas in i två underarter med följande utbredning:
 Sporopipes frontalis frontalis – förekommer från Senegal och Gambia till Etiopien och Eritrea
 Sporopipes frontalis emini – förekommer i södra Sydsudan, norra Uganda, västra Kenya samt norra och centrala Tanzania

Levnadssätt 
Rostnackad vävare hittas i torr eller medelfuktig savann och skog. Den ses vanligen i små flockar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som lokalt vanlig.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Vävare
Fåglar i etiopiska regionen
Mustaschvävare

Mustaschvävare (Sporopipes squamifrons) är en fågel i familjen vävare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Mustaschvävaren är en mycket liten sandfärgad finklik vävare. Hjässan har ett fjälligt utseende och näbben är ljusskär. Ett svart mustaschstreck i kombination med vit strupe ger den ett bistert uttryck. Ibland hörs ett mjukt och pipigt "cheet-cheet-cheet" i flykten.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i sydvästra Angola, Namibia, sydligaste Zambia, Botswana, Zimbabwe samt norra och centrala Sydafrika. Den behandlas antingen som monotypisk eller delas in i två underarter med följande utbredning:
 Sporopipes squamifrons fuligescens – förekommer i Botswana, Zimbabwe och nordöstra Sydafrika
 Sporopipes squamifrons squamifrons – förekommer från sydvästra Angola till nordvästra Sydafrika

Levnadssätt 
Mustaschvävaren hittas i gräsrik torr savann. Där ses den i smågrupper som är bofasta eller rör sig nomadiskt. Den vill ha tillgång på träd och buskar där den bygger sitt stökiga ovala bo av gräs.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Vävare
Fåglar i etiopiska regionen
Rostkindad knottsmyg

Rostkindad knottsmyg (Microbates cinereiventris) är en fågel i familjen myggsnappare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Rostkindad knottsmyg är en liten gärdsmygslik fågel. Noterbart är roströd kind, vit strupe och en lång och rak näbb. Arten liknar knottsmygarna i Ramphocaenus, men både stjärt och näbb är kortare och fjäderdräkten är mer kontrastrik. Bland lätena hörs hårda tjattrande ljud och klara "peeew".

Utbredning och systematik 
Rostkindad knottsmyg delas oftast in i fyra underarter med följande utbredning:
 Microbates cinereiventris semitorquatus – södra Nicaragua till nordvästra Colombia
 Microbates cinereiventris albapiculus – Caucadalen i norra Colombia
 Microbates cinereiventris magdalenae – Magdalenadalen i norra Colombia
 Microbates cinereiventris cinereiventris – sydvästra Panama till sydvästra Ecuador
 Microbates cinereiventris unicus – centrala Colombia
 Microbates cinereiventris hormotus – södra Colombia, östra Ecuador och nordöstra Peru
 Microbates cinereiventris peruvianus – östra Peru och västra Bolivia

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen en halv miljon till fem miljoner vuxna individer.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Myggsnappare
Fåglar i neotropiska regionen
Halsbandsknottsmyg

Halsbandsknottsmyg (Microbates collaris) är en fågel i familjen myggsnappare inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Halsbandsknottsmyg delas här in i tre underarter med följande utbredning:
 M. c. collaris – förekommer från sydöstra Colombia till Guyana, Surinam och angränsande nordvästra Brasilien
 M. c. paraguensis – förekommer i södra Venezuela (Bolívar och Amazonområdet)
 M. c. perlatus – förekommer i norra Amazonområdet i Brasilien och nordöstra Peru (Loreto och norra San Martín)

Ofta urskiljs även underarterna torquatus med utbredning i Guyanaregionen och i Amapá i nordöstra Brasilien samt colombianus i sydcentrala Colombia och nordöstra Ecuador.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Myggsnappare
Fåglar i neotropiska regionen
Vittyglad myggsnappare

Vittyglad myggsnappare (Polioptila albiloris) är en fågel i familjen myggsnappare inom ordningen tättingar.

Utseende 
Vittyglad myggsnapare är en mycket liten grå och vit fågel med en lång stjärt som oftast hålls rest. Hanen har svart hjässa i häckningsdräkt, utanflr häckningstid med ett smalt vitt ögonbrynsstreck. Honan har grå hjässa med ögonbrynsstreck året runt. Svartbrynad myggsnappare saknar ögonbrynsstrecket men har istället vit ögonring.

Utbredning och systematik 
Vittyglad myggsnappare förekommer i Centralamerika och delas numera vanligen in i två underarter med följande utbredning:
 Polioptila albiloris vanrossemi – torra västra och södra Mexiko (Michoacán och Guerrero till södra Chiapas)
 Polioptila albiloris albiloris – det inre av Guatemala till nordvästra Costa Rica

Yucatánmyggsnapparen (P. albiventris) behandlades fram tills nyligen som en underart till vittyglad myggsnappare, och vissa gör det fortfarande.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig, men inkluderar ännu yucatánmyggsnapparen i bedömningen.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Myggsnappare
Fåglar i neotropiska regionen
Californiamyggsnappare

Californiamyggsnappare (Polioptila californica) är en fågel i familjen myggsnappare inom ordningen tättingar. Den är nära släkt med ökenmyggsnapparen och behandlades tidigare som en underart till denna.

Kännetecken

Utseende 
Myggsnappare är små, gråaktiga fåglar som mycket aktivt rör sig genom växtligheten medan de konstant vippar, reser och brer ut sin långa stjärt för att skrämma upp insekter. Californiamyggsnapparen är mycket liten (10–11 cm) med mycket liten och mörk näbb. Den är väldigt lik nära släktingen ökenmyggsnapparen genom mörkt gråbrun fjäderdräkt, svart stjärt och hos hane i häckningsdräkt svart hjässa. Californiamyggsnapparen är dock ännu mörkare ännu mörkare, med nästan inget vitt på stjärten och mörkare tertialkanter. Honan är skärbrun på undre stjärttäckarna och hos hanen sträcker sig den svarta hjässan längre ner, nedanför ögat.

Läte 
Sången liknar ökenmyggsnapparens, en serie med melodiska toner och ljusa tjippande ljud som sällan hörs. Lätet är avvikande, ett nasalt jamande med tydligt stigande och sedan fallande mönster. Andra läten liknar ökenmyggsnapparens.

Utbredning och systematik 
Californiamyggsnapparen förekommer från sydvästra Kalifornien till södra Baja, Isla Santa Margarita och Isla Espíritu Santo. Den behandlades antingen som monotypisk eller delas in i tre till fyra underarter med följande utbredning:
 Polioptila californica californica – sydvästra Kalifornien söderut till nordvästra Baja California
 Polioptila californica pontilis (inkluderas av vissa i nominatformen) – centrala Baja California från 30°N till 27°N
 Polioptila californica atwoodi (inkluderas av vissa i nominatformen) – norra Baja California
 Polioptila californica margaritae – södra Baja California samt öarna Isla Santa Margarita och Isla Espíritu Santo

Arten är nära släkt med ökenmyggsnapparen och behandlades tidigare som underart till denna.

Levnadssätt 
Fågeln  är fåtalig och lokalt förekommande i kustnära malörtssnår. Födan består huvudsakligen av små leddjur. I USA häckar den mellan mars och juli. Arten är stannfågel.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Myggsnappare
Fåglar i nearktiska regionen
Svartmaskad myggsnappare

Svartmaskad myggsnappare (Polioptila dumicola) är en fågel i familjen myggsnappare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Myggsnappare är små, gråaktiga fåglar som mycket aktivt rör sig genom växtligheten medan de konstant vippar, reser och brer ut sin långa stjärt för att skrämma upp insekter. Svartmaskad myggsnappare är övervägande gråaktig med svartkantad vit stjärt. Hanen har svart ögonmask, medan honan bara har en liten svart fläck vid örat. Hanar från nordvsätra Brasilien är vitare under.

Utbredning och systematik 
Svartmaskad myggsnappare delas in i tre underarter med följande utbredning:
 P. d. berlepschi – östra Brasiliens inland (norra Goiás, sydöstra Pará till Mato Grosso) och östra Bolivia
 P. d. dumicola – sydligaste Brasilien till Bolivia, Paraguay, Uruguay och norra Argentina
 P. d. saturata – högländer i Bolivia (Cochabamba)

Levnadssätt 
Svartmaskad myggsnappare hittas i trädtaket i savann, öppet skogslandskap och skogsbryn. Den slår gärna följe med kringvandrande artblandade flockar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Myggsnappare
Fåglar i neotropiska regionen
Guyanamyggsnappare

Guyanamyggsnappare (Polioptila guianensis) är en fågel i familjen myggsnappare inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Guyanamyggsnapparen förekommer i norra Sydamerika i Guyana, Surinam och Franska Guyana. Taxonomin kring arten är omtvistad. Tidigare behandlades arterna amazon-, rionegro- och den nyligen beskrivna inambarimyggsnapparen som underarter till guianensis och vissa gör det fortfarande. Vissa behandlar även iquitosmyggsnapparen som en underart.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig, men inkluderar amazon-, rionegro-, inambari- och iquitosmyggsnapparna i bedömningen.

Referenser

Externa länkar 

Myggsnappare
Fåglar i neotropiska regionen
Gräddbukig myggsnappare

Gräddbukig myggsnappare (Polioptila lactea) är en fågel i familjen myggsnappare inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i låglänta områden från sydöstra Brasilien till östra Paraguay och nordöstra Argentina. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Referenser

Externa länkar 

Myggsnappare
Fåglar i neotropiska regionen
Kubamyggsnappare

Kubamyggsnappare> (Polioptila lembeyei) är en fågel i familjen myggsnappare inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart i halvtorra kustnära buskmarker på östra Kuba och Cayo Coco. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Trots det begränsade utbredningsområdet och det faktum att den minskar i antal anses beståndet vara livskraftigt av internationella naturvårdsunionen IUCN.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Myggsnappare
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter på Kuba
Ökenmyggsnappare

Ökenmyggsnappare (Polioptila melanura) är en fågel i den amerikanska familjen myggsnappare inom ordningen tättingar.

Kännetecken

Utseende 
Myggsnappare är små, gråaktiga fåglar som mycket aktivt rör sig genom växtligheten medan de konstant vippar, reser och brer ut sin långa stjärt för att skrämma upp insekter. Ökenmyggsnapparen är mycket liten (10–11 cm) med mycket liten och mörk näbb, vit ögonring och vita kanter på tertialerna. Stjärten är svart med inslag av vitt på kanterna. I häckningsdräkt har hanen svart hjässa. 

Jämfört med vida spridda svartbrynad myggsnappare har den mindre inslag av vitt i stjärten och är mer dämpat gråbrun i färgsättningen snarare än blågrå. Mycket lika californiamyggsnapparen är ännu mörkare, med nästan inget vitt på stjärten och mörkare tertialkanter. Honan är skärbrun på undre stjärttäckarna och hos hanen sträcker sig den svarta hjässan längre ner, nedanför ögat.

Läte 
Sången hörs sällan, en snabb ramsa med höga tjippande ljud och mer melodiska toner. Lätena är hårdare än de hos svartbrynad myggsnappare, med torra väsande "psssh" likt husgärdsmyg och mycket hårda "tssh-tssh...".

Utbredning och systematik 
Ökenmyggsnappare delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Polioptila melanura lucida – torra sydvästra USA, nordöstra Baja California och nordvästra Mexiko (Durango)
 Polioptila melanura melanura – västra Nevada till Texas och östra Mexiko (Tamaulipas, San Luis Potosí)
 Polioptila melanura curtata – ön Tiburón (Californiaviken)

Tidigare inkluderades californiamyggsnapparen (P. californica) i arten.

Levnadssätt 
Ökenmyggsnapparen hittas i torr busköken. Där ses den nästan alltid i par i ständig rörelse, på jakt efter insekter lågt i buskagen. Fågeln lägger ägg från mitten av mars till mitten av augusti i Chihuahuaöknen, i Sonoraöknen mellan mars och juli.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Namn 
På svenska har den även kallats svartstjärtad myggsnappare.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Myggsnappare
Fåglar i nearktiska regionen
Svarthuvad myggsnappare

Svarthuvad myggsnappare (Polioptila nigriceps) är en fågel i familjen myggsnappare inom ordningen tättingar som huvudsakligen förekommer i Mexiko.

Utseende och läte 
Myggsnappare är små, gråaktiga fåglar som mycket aktivt rör sig genom växtligheten medan de konstant vippar, reser och brer ut sin långa stjärt för att skrämma upp insekter. Svarthuvad myggsnappare är mycket liten (10–12 cm) med mestadels vita yttre stjärtpennor på den svarta stjärten. Näbben är relativt lång och smalnar av mot en något krökt spets. Hane i häckningsdräkt har glansigt svart hjässa som sträcker sig under ögat, kontrasterande mot blågrå nacke och rygg samt ljus ögonring.

Arten är utanför häckningstid mycket lik svartbrynad myggsnappare, men skiljer sig framför allt åt genom kontaktlätate, där svarthuvade myggsnapparens är mörkare och grövre läte än den svartbrynades jamanden. Den har vidare något större näbb som är grå längst in vid näbbroten, ej skäraktig, mindre tydlig ögonring och längre, mer kilformad stjärt.

Utbredning och systematik 
Svarthuvad myggsnappare delas in i två underarter med följande utbredning:
 Polioptila nigriceps nigriceps – förekommer i torra västra Mexiko (från norra Sinaloa till Durango, Jalisco och Colima)
 Polioptila nigriceps restricta – förekommer från längst ner i södra Arizona till nordvästra Mexiko (Sonora och Chihuahua))

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Myggsnappare
Fåglar i nearktiska regionen
Fåglar i neotropiska regionen
Harald Alexandersson (1921–2009)

Harald Gustav Alexander Alexandersson, född 10 januari 1921 i Bogsta församling, död 30 september 2009 i Stockholm, var en svensk väg- och vattenbyggnadsingenjör. 

Efter reservofficersexamen 1942 och avgångsexamen från Kungliga Tekniska högskolan 1945 anställdes Alexandersson vid AB Skånska Cementgjuteriet, där han var vice verkställande direktör 1968–83. Han tillhörde även Väg- och vattenbyggnadskåren (VVK) från 1948. Han var överste av 1:a graden och chef för VVK och Byggnads- och Reparationsberedskapen 1982–87. 

Alexandersson var styrelseledamot i Byggforskningsrådet 1982–89, ordförande i Byggindustrins utvecklingsfond 1983–90 och ordförande i Svensk fastighetsleasing AB 1987–89.

Källor

Externa länkar
Minnesruna i Sydsvenskan

Officerare i Väg- och vattenbyggnadskåren 
Svenska reservofficerare
Födda 1921
Avlidna 2009
Män
Personer från Bogsta socken
Blygrå myggsnappare

Blygrå myggsnappare (Polioptila plumbea) är en fågel i familjen myggsnappare inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Blygrå myggsnappare delas numera vanligen in i sju underarter med följande utbredning:
 Polioptila plumbea maior – förekommer i norra Peru 
 Polioptila plumbea anteocularis – förekommer i centrala Colombia 
 Polioptila plumbea plumbiceps – förekommer i nordöstra och östra Colombia samt norra norra Venezuela 
 Polioptila plumbea innotata – förekommer från allra östigaste  Colombia till centrala Guyana och nordligaste Brasilien
 Polioptila plumbea plumbea – förekommer i Surinam, Franska Guyana och norra Brasilien
 Polioptila plumbea atricapilla – förekommer i nordöstra Brasilien
 Polioptila plumbea parvirostris – förekommer i östra Ecuador, nordöstra Peru och nordvästra Brasilien

Artgränserna är omdiskuterade. Sedan 2016 urskiljer Birdlife International och naturvårdsunionen IUCN maior som den egna arten "marañónmyggsnappare". Å andra sidan inkluderades tidigare vitbrynad myggsnappare (Polioptila bilineata), men denna urskiljs numera som egen art efter genetiska studier som visar att den endast är avlägset släkt.

Status 
IUCN bedömer hotstatus för maior och övriga underarter var för sig, båda grupper som livskraftiga.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Myggsnappare
Fåglar i neotropiska regionen
Skiffermyggsnappare

Skiffermyggsnappare (Polioptila schistaceigula) är en fågel i familjen myggsnappare inom ordningen tättingar. Den förekommer i sydligaste Centralamerika och nordvästra Sydamerika. Beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende 
Myggsnappare är små, gråaktiga fåglar som mycket aktivt rör sig genom växtligheten medan de konstant vippar, reser och brer ut sin långa stjärt för att skrämma upp insekter. Hane skiffermyggsnappare är helt sotgrå, bortsett från vita bågar kring ögonen och vitt på buken. Honan är mer lik blygrå myggsnappare, men har mörkare gråaktigt huvud med kontrasterande vitaktig kind och smalt vitt ögonbrynsstreck.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i tropiska skogar från östra Panama till nordvästra Ecuador. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Skiffermyggsnapparen hittas i låglänt skog, där den vanligen ses i trädtaket. Den uppträder enstaka eller i par, men kan också slå följe med artblandade kringvandrande flockar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Myggsnappare
Fåglar i neotropiska regionen
Drillknottsmyg

Drillknottsmyg (Ramphocaenus melanurus) är en fågel i familjen myggsnappare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Drillknottsmygen är en mycket liten tätting med mycket tunn näbb och rätt lång vitspetsad stjärt som den ofta håller rest och vippar från sida till sida. Den liknar tjatterknottsmygen, men saknar dennas ytterligare vita fläckar på yttre stjärtpennorna. Den drillande sången, som gett arten dess namn, stiger och faller i tonhöjd.

Utbredning och systematik 
Drillknottsmygen delas in i 13 underarter med följande utbredning:
 Ramphocaenus melanurus rufiventris – södra Mexiko till västra Ecuador
 Ramphocaenus melanurus ardeleo – sydöstra Mexiko (Yucatánhalvön) och norra Guatemala
 Ramphocaenus melanurus panamensis – centrala och östra Panama
 Ramphocaenus melanurus sanctaemarthae – norra Colombia och nordvästra Venezuela
 Ramphocaenus melanurus griseodorsalis – västra Colombia 
 Ramphocaenus melanurus pallidus – Zuliadalen i nordcentrala Colombia och vsätra Venezuela
 Ramphocaenus melanurus trinitatis – östra Colombia till norra Venezuela; Trinidad
 Ramphocaenus melanurus albiventris – östra Venezuela till Guyana och norra Brasilien
 Ramphocaenus melanurus duidae – nordöstra Ecuador till södra Venezuela
 Ramphocaenus melanurus badius – sydöstra Ecuador och nordöstra Peru
 Ramphocaenus melanurus amazonum – östra Peru till nordcentrala Brasilien
 Ramphocaenus melanurus austerus – östra Brasilien söder om Amazonfloden
 Ramphocaenus melanurus melanurus – östcentrala Brasilien

Underarten panamensis inkluderas ofta i nominatformen.

Tidigare behandlades drillknottsmyg och tjatterknottsmyg (R. sticturus) som en och samma art, då under det svenska namnet långnäbbad knottsmyg, och vissa gör det fortfarande.

Levnadssätt 
Drillknottsmygen hittas i fuktiga tropiska skogar och skogsbryn. Där födosöker den aktivt, främst i snåriga klängväxter på medelhög höjd.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig men inkluderar tjatterknottsmygen i bedömningen.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Knottsnappare
Fåglar i neotropiska regionen
Ramphocaenus

Ramphocaenus är ett fågelsläkte i familjen myggsnappare inom ordningen tättingar. Släktet omfattar endast två arter som tidigare behandlades som en och samma art:
 Drillknottsmyg (Ramphocaenus melanurus)
 Tjatterknottsmyg (Ramphocaenus sticturus)

Referenser

Externa länkar

Myggsnappare
Fågelsläkten
Vitstrupig bågnäbb

Vitstrupig bågnäbb (Pomatostomus halli) är en fågel i familjen bågnäbbar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Vitstrupig bågnäbb är en stor tätting med lång nedåtböjd den. Den har en mycket mörk ansiktsmask, brett vitaktigt ögonbrynsstreck, smal mörkbrun hjässa och mörkt öga. Vitt på stripe och bröst formar en tydlig haklapp och sträcker sig olikt vitbrynad bågnäbb inte ner på buken, som är mörk.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i acaciaskogar i södra och centrala Queensland och näraliggande nordvästra New South Wales. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Bågnäbbar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Australien
Brunkronad bågnäbb

Brunkronad bågnäbb (Pomatostomus ruficeps) är en fågel i familjen bågnäbbar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Brunkronad bågnäbb är en stor och väl synlig tätting med en lång och nedåtböjd näbb. På huvudet syns en grå mask över ett mörkt öga, kastanjebrun hjässa och ett vitaktigt ögonbrynsstreck. Den är vidare vit på strupe och bröst med en svart kant som sträcker sig till övre delen av buken, medan nedre delen av buken och undergumpen är svart. På vingarna syns ett ljust vingband.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i arida skogsområden i öst-centrala Australien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Brunkronad bågnäbb hittas i öppet och torrt skogslandskap. Den födosöker mestadels på marken i ljudliga flockar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Övrigt 
Arten har observerats kombinera ljud för att få olika funktionella betydelser, något som tidigare inte har kunnat bevisats hos djur.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Bågnäbbar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Australien