kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Moa (film)

Moa är en svensk långfilm från 1986 regisserad av Anders Wahlgren. Filmen baseras delvis på författaren Moa Martinsons liv.

Handling
Filmens berättelse börjar 1925 då Moas och hennes makes två yngsta barn drunknar. Hon blir politiskt aktiv och bedriver sitt författarskap nattetid. 1928 begår hennes make självmord och året därpå gifter hon sig med Harry Martinson. Filmen pågår till 1939 då paret flyttar isär sedan äktenskapet brutit samman.

Om filmen
Filmen är inspelad i Sorunda, Norra Latin, Gyldene Freden, Oscarsteatern, Telemuseum, Karlshälls gård, Frösundavik och Helsingfors samt i studio i Filmhuset. Den hade premiär på svenska biografer den 10 oktober 1986.

Rollista
Gunilla Nyroos – Moa
Reine Brynolfsson – Harry
Lennart Hjulström – Karl
Grethe Ryen – Ottar
Berta Hall – Moas mor
Percy Brandt – Karl Otto Bonnier
Roland Hedlund – tidningsredaktör
Krister Henriksson – radiochef
Lars Humble – Karl Gerhard
Mats Bergman – Isidor Knöös
Dan Ekborg – Artur Lundkvist
Harald Hamrell – Erik Asklund
Anders Ekborg – Josef Kjellgren
Michael Segerström – funktionär
Lasse Strömstedt – talare
Stig Engström – mötesordförande
Margreth Weivers – dam foajén
Susanne Lorenz - Karin
Finn Lennartsson - Moas son
Mikael Naeslund - Moas son
Ivan Oljelund - Moas son
Krister Kalte - Moas son
Tobias Härdelin - Moas son
Carl Sjöström	- Moas son

Utmärkelser
Gunilla Nyroos blev Guldbaggenominerad 1987 i kategorin bästa skådespelerska för sin insats i filmen, men fick inte priset. 

1994 – Guldtackan, hedersomnämnande till Anders Wahlgren

Referenser

Webbkällor
 
 

Filmer 1986
Svenska biografifilmer
Svenska dramafilmer
Svenskspråkiga filmer
Harry Martinson
Prohibitionism

Prohibitionism (förbudstro) är en åskådning eller politisk teori som grundar sig på tanken att människor avhåller sig från handlingar som klassats som olagliga där detta upprätthålls och beivras genom kontroll och åtgärder. Denna filosofi har varit grunden för många stiftade lagar, synnerligen när en större grupp i ett samhälle misstycker om eller känner sig hotad av aktiviteter, handlingar eller seder hos en mindre grupp.

Exempel

 Förbud mot prostitution/sexköp
 Rökförbud
 Motboken
 Narkotikastrafflagen

Kritik

En kritik som ofta riktas mot detta synsätt är att det inte sällan handlar om "brott utan offer", där den handling eller sed som förbjuds och beivras inte egentligen påverkar någon annan, eller mest handlar om njutning hos utövaren. Detta kan leda till lagar som i praktiken varken efterlevs eller beivras.

En annan kritik är att när sådana lagar verkligen upprätthålls och beivras, kan det ske i diskriminerande syfte, att man i praktiken använder lagen för att trakassera personer eller grupper som enligt något annat kriterium anses misshagliga.

En bieffekt av att lagstifta mot en sed eller handling kan också vara att man drar uppmärksamhet till denna, och på så sätt gör den mer intressant, vilket ger motsatt effekt mot den önskade.

Se även
Nykterhetsrörelse
Lobbying
Förbud

Referenser

 

Politiska åskådningar

de:Prohibition
Plommonvin

Plommonvin är en jäst alkoholdryck som framställs av plommon. 

Plommonvin produceras företrädesvis i Japan och Korea, från ume-frukter. Plommonviner som marknadsförs i Europa och Nordamerika är oftast sötade, medan japanskt och koreanskt plommonvin (umeshu respektive maesilju) i allmänhet är mindre söta. Både umeshu och maesilju framställs av gröna ume.

Fruktvin
Robert Ehrlich

Robert Leroy Ehrlich, Jr., född 25 november 1957 i Arbutus, Maryland, är en amerikansk republikansk politiker. Han var guvernör i delstaten Maryland 2003-2007.

Han avlade grundexamen vid Princeton University och juristexamen vid Wake Forest University Law School. Han arbetade sedan som advokat i Baltimore.

Han var ledamot av USA:s representanthus från Maryland 1995-2003. Han besegrade i 2002 års guvernörsval Robert Kennedys äldsta dotter Kathleen Kennedy Townsend. Han förlorade sedan 2006 års guvernörsval mot Martin O'Malley.

Referenser

Guvernörer i Maryland
Ledamöter av USA:s representanthus från Maryland
Personer från Baltimore County
Födda 1957
Levande personer
Män
Alumner från Princeton University
Alumner från Wake Forest University
Venture Cup

Venture Cup är en årligen återkommande affärsplanstävling där deltagarna får professionell hjälp med att utveckla en affärsidé till en affärsplan. 

Tävlingen syftar till att främja entreprenörskap och företagande främst bland unga och studerande, men tävlingen är öppen för alla. Venture Cup inleds på regional nivå, med tävlingar indelade på fyra regioner i Sverige, för att sedan avgöras i en nationell final. Varje år delas ca 1,8 miljoner kronor ut i prispengar till vinnarna i de regionala tävlingarna samt Sverigefinalen. Det sker ingen utslagning i tävlingen, och alla som lämnar in godkända tävlingsbidrag får skriftlig feedback från en ideell jury bestående av entreprenörer, experter och akademiker. Utöver detta får deltagare möjlighet att söka handledning och få individuell coachning i affärsplanering.

Venture Cup är en ideell organisation och tävlingen arrangeras i samarbete med landets högskolor och universitet. På flertalet lärosäten så går det att läsa en kurs i affärsplanering kopplad till tävlingen. På bland annat Chalmers och fakulteter inom Göteborgs universitet (däribland Sahlgrenska akademin och Handelshögskolan) ger den akademiska poäng.

Regionala vinnare Startup 2017 - 
Hösten 2016 gjorde Venture Cup om sitt tävlingsupplägg. Tävlingen omformades till att tävla om att bli STARTUP of the year. Istället för att tävla med en affärsplan lämnades ett pitchdeck in. 2020 introducerades Best Traction och Student superstar ändrades till Beyond Academic. 4 priser delas ut per region, de tävlande behöver inte själva välja vilket pris man tävlar om utan har chans att vinna flera.

Sverigefinalen 2017 -

Regionvinnare 2013-2016
Från 2013 till 2016 pågick den regionala tävlingsomgången under en termin. I varje region utsågs fyra kategorisegrare och en totalvinnare.

Sverigefinalen 2013-2016 
Från 2013 till 2016 nominerades tre regionala vinnare i vardera av de fyra kategorierna till Sverigefinalen. I vardera kategori utsågs en vinnare och bland dessa utsågs därefter en totalvinnare.

Externa länkar 
Venture Cup

Tävlingar|}|}
Ume (frukt)

Prunus mume är en asiatisk plommonart i familjen Rosaceae. Den kallas ume (kanji: 梅; hiragana: うめ) på japanska, méi (梅) på kinesiska och maesil (hangul: 매실; hanja: 梅實) på koreanska. Trädet härstammar från Kina men har även odlats i Japan och Korea sedan urminnes tider. Trädet odlas för sina frukter och blommor. Även om den vanligtvis kallas för ett plommon är den i själva verket närmare besläktat med aprikosen. En annan art som ofta kallas det "japanska plommonet" är sumomo (Prunus salicina).

Trädet blommar i senvintern, vanligtvis i slutet av januari eller februari i Östasien, innan bladknopparna spricker. Varje blomma har fem kronblad och är 1-3 centimeter i diameter. Blommorna är vanligtvis vita, men några varianter kan ha skära eller djupröda blommor. Bladen spricker fram kort efter att trädet blommat över. Bladen är spetsigt ovala. Frukten mognar tidigt på sommaren, vanligtvis i juni i Östasien. Detta sammanfaller med den östasiatiska regntiden, meiyu (梅雨), även kallad baiu eller tsuyu på japanska. Frukterna är runda med en grund skåra som löper från stjälken till fruktspetsen. Skalet är grönt, när frukten är omogen och gulnar successivt, ibland med en röd ton. Det mogna fruktköttet är gult.

Se även 
 Umeboshi
 Hanami

Referenser

Prunus
WP:Projekt Kina
WP:Projekt Japan
Kinas flora
Japanska ord och uttryck
Regeringen Vanhanen II

Regeringen Vanhanen II var Republiken Finlands 70:e regering. Regeringens partisammansättning förändrades vid valet 2007. I koalitionen ingick Centern i Finland, Samlingspartiet, Gröna förbundet och Svenska folkpartiet. Statsminister var Matti Vanhanen, som före valet ledde en annan koalitionsministär, regeringen Vanhanen I.

Regeringen bestod av tolv kvinnor och åtta män vilket var världsrekord i andel kvinnor.

Matti Vanhanen lämnade in sin och regeringens avskedsansökan till president Tarja Halonen den 18 juni 2010. Den efterföljande regeringen, ledd av Vanhanens efterträdare Mari Kiviniemi tillträdde den 22 juni 2010. Vanhanens regering satt, på presidentens önskan, kvar som expeditionsministär tills den nya regeringen tillträdde.

Ministrar

Fotnoter

Bildanden 2007
Vanhanen 2
Upplösningar 2010
Finland under 2000-talet
Finland under 2010-talet
Theodor Ziehen

Georg Theodor Ziehen, född 12 november 1862 i Frankfurt am Main, död den 29 december 1950 i Wiesbaden, var en tysk psykiater och psykolog.

Ziehen blev extra ordinarie professor i psykiatri i Jena 1892, ordinarie professor i Utrecht 1900, i Halle an der Saale 1903, i Berlin 1904, drog sig 1912 tillbaka, bosatte sig i Wiesbaden, men blev 1917 åter professor i Halle. 

Han var en av de främsta representanterna för associationspsykologin. Utöver nedanstående huvudarbeten förtjänar hans undersökningar av hjärnans byggnad hos valarna (tillsammans med Willy Kükenthal, 1892) och hos kloak- och pungdjuren (1897-1906) att nämnas.

Bibliografi i urval
Physiologische Psychologie (1891; åttonde upplagan 1908)
Psychiatrie (1894; fjärde upplagan 1911)
Psychophysiologische Erkenntnistheorie (1898; andra upplagan 1907)
Erkenntnistheorie auf physikalische und psychophysiologische Grundlage (1912)

Källor

Noter

Tryckta källor 
 

Tyska psykiatrer
Tyska psykologer
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Tyska professorer
Personer verksamma vid Jena universitet
Personer verksamma vid universitetet i Utrecht
Personer verksamma vid universitetet i Halle
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Födda 1862
Avlidna 1950
Män
Ugglan
Professorer i psykiatri
Enzo Ferrari

Enzo Anselmo Giuseppe Maria Ferrari (, född 18 februari 1898 i Modena, Emilia-Romagna, död 14 augusti 1988 i Maranello, Emilia-Romagna, var grundare av racingstallet Scuderia Ferrari och bilmärket Ferrari.

Ferrari var verksam som testförare för en liten bilproducent i Milano efter första världskriget. 1920 blev han racerförare för Alfa Romeo och 1929 bildade han racingstallet Scuderia Ferrari som fortsatte som Alfa Romeos officiella racingstall även sedan Ferrari själv slutat tävla 1932. Den första tävlingsbil som Ferrari själv designade byggdes 1937, då för Alfa Romeo. 1939 klippte han sitt stalls band till Alfa Romeo och grundade företaget Ferrari SpA, som började tillverka tävlingsbilar 1946. Ferraribilarna blev snabbt kända för att vara snabba och hålla hög kvalitet, och vann många formel 1-tävlingar från 1950-talet.

Ferrari sålde 50 procent av sitt företag till Fiat 1969, men fortsatte som ordförande till 1977 och behöll kontroll över företaget fram till sin död 1988. Han lät bygga Ferraris testbana Fiorano Circuit där han själv bodde och tittade på testerna. Han var ytterst sällan på tävlingarna utan följde dessa på telefon. Ferrari var mycket karismatisk och de personer som träffade honom brukade beskriva det som en av deras största stunder. Den tidigare F1-världsmästaren Keke Rosberg sade till F1 Racing 2003 att han höll på att svimma när han mötte italienaren i en depå. Enzo Ferraris karisma hjälpte till att bygga upp myten kring bilmärket Ferrari.

Enzo Ferrari blev för sina insatser invald i International Motorsports Hall of Fame 1994 och hyllades med bilmodellen Ferrari Enzo Ferrari 2003.

Asteroiden 4122 Ferrari är uppkallad efter honom.

Källor 

Födda 1898
Avlidna 1988
Grand Prix-förare
Stallägare i Formel 1
Personer med anknytning till Ferrari
Grundare av bilindustri
Italienska eponymer
Män
Medlemmar i International Motorsports Hall of Fame
HIK

HIK, Hik eller Hīk kan avse: 
 HIK – en idrottsklubb i Sollentuna, se Helenelunds IK
 HIK – en lokalt förankrad idrottsklubb med hemmabas i Laröd, norra Helsingborg, se Hittarps IK
 HIK – en idrottsklubb för bland annat bandy i Hamrångefjärden, se Hamrångefjärdens IK
 HIK – en förening i Hangö, Finland, se Hangö IK
 HIK – en fotbollsklubb i Danmark, se Hobro IK
 HIK – en ishockeyklubb i Huddinge, se Huddinge IK
 HIK – ett svenskt ämbetsverk 1950–1956, se Statens handels- och industrikommission
 Hik Lake – en sjö i Kanada
 Hīk – en ort i Iran
Lyft Titanic!

Lyft Titanic! är en äventyrsroman av Clive Cussler från 1976 som 1980 blev film. Som titeln anger ska Cusslers egen organisation NUMA lyfta Titanic från havets botten för att komma åt ett värdefullt grundämne som ligger i ett vattentätt kassaskåp i Titanics lastrum.

Utgåvor på svenska
1977 - 
1987 -

Se även
Lyft Titanic (film)

Amerikansk skönlitteratur
Skönlitteratur 1976
Christian Sibelius

Christian Sibelius, född 28 mars 1869 i Tavastehus, död 2 juli 1922 i Helsingfors, var en finländsk läkare. Han var bror till Jean Sibelius.

Biografi 
Christian Sibelius var son till Christian Gustaf Sibelius (1821-68), stads- och militärläkare i Tavastehus, och Maria Charlotta Borg (född 1862). Han hade två syskon, varibland Jean Sibelius. Efternamnet Sibelius kommer från Sibbe gård i Lappträsk i Östnyland. Efter faderns död 1868 flyttade Sibelius och hans syskon till Sibelius mormor. Sibelius blev filosofie kandidat 1889, medicine doktor 1897, blev samma år docent i patologisk anatomi vid Helsingfors universitet. Sibelius doktorsavhandling, Bidrag till kännedomen om de histologiska förändringarna i ryggmärgen, de spinala rötterna och ganglierna vid progressiv paralysi (1897), behandlade både de normalhistologiska och de patologiska förhållandena och påvisade släktskapen i sjukdomsarten mellan allmän paralysi och ryggmärgslidande. Den ställde honom med ens i främsta ledet bland samtidens patologiska anatomer.

Av hans arbeten inom denna vetenskap kan vidare nämnas Till kännedomen om de efter amputationer uppkommande förändringarna i nervsystemet med speciell hänsyn till de spinokutana neuronerna (i "Finska läkaresällskapets Handlingar" 1897) och Zur Kenntniss der Entwicklungsstörungen der Spinalganglienzellen bei hereditär luetischen, missbildeten und anscheinend normalen Neugeborenen (i "Zeitschrift für Nervenheilkunde", 1901). Resultat av en studievistelse i Berlin 1902–05 blev avhandlingarna Zur Kenntniss der Gehirnerkrankungen nach Kohlenoxydvergiftung (i "Zeitschrift für klinische Medicin", 1903) och Die psychischen Störungen nach akuter Kohlenoxydvergiftung (i "Monatsschrift für Psychiatrie und Neurologie", 1905).

Förordnad att uppehålla överläkartjänsten 1904 vid Lappvikens centralanstalt för sinnessjuka (varmed var förenad undervisningen för medicine kandidater), slog Sibelius sig nu direkt på psykiatriska studier och skrev avhandlingarna Drei Fälle von Caudaaffektionen och Zur Kenntnis der Zweiteilung des Rückenmarkes (Diastematomyelie) (bägge i "Arbeiten aus der pathologischen Institution der Universitet Helsingfors", 1906–07). Han utnämndes 1906 till docent och 1909 till e.o. professor i psykiatri samt blev 1921 ordinarie professor i ämnet. Sibelius utövade vidsträckt praktik inom sitt område och ivrade för sinnessjukvårdens förbättrande, stiftade 1913 Psykiatriska föreningen och Stiftelsen för psykisk hälsa samt var ordförande i dem bägge. Han var även en framstående violoncellspelare.

Christian Sibelius var gift med författaren Kaino Ihanelma (Nelma) Swan (1878–1970) och de hade fyra barn. Han är begravd på Sandudds begravningsplats i Helsingfors.

Referenser

Noter

Övriga källor 
 

Finländska professorer i medicin
Finländska psykiatrer
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Finlandssvenskar inom hälso- och sjukvård
Personer från Tavastehus
Professorer i psykiatri
Födda 1869
Avlidna 1922
Män
Gravsatta på Sandudds begravningsplats
Christian
Samuel Wallis

Samuel Wallis, född april 1728 i Cornwall i England i Storbritannien, död 21 januari 1795 i London, var en brittisk sjöofficer och upptäcktsresande och betraktas som upptäckaren av Tahiti och en rad andra öar i Stilla havet.

Wallis tidiga liv
Wallis var son till en mindre godsägare i byn Lanteglos nära Camelford i Cornwall.

Han mönstrade på som sjökadett i den brittiska flottan Royal Navy och tjänstgjorde under det engelska - franska kriget åren 1744 till 1749. Kort efter undertecknandet av fredsavtalet i oktober 1748 blev Wallis befordrad till löjtnant.

Wallis blev i februari 1756 placerad på linjeskeppet HMS Invincible när (Sjuårskriget) (1756-1763) bröt ut. Han befordrades till kommendörkapten i juli 1756 och var senare chef på flera fartyg stationerade i Nordamerika.

1758 blev han fartygschef på linjeskeppet HMS Prince of Orange, som 1761 tjänstgjorde i Engelska kanalen fram till Parisfreden 1763. Kort därefter lämnade Wallis aktiv tjänst.

Expeditionen till Stilla havet

Wallis återgick i tjänst 1766 som fartygschef på korvetten HMS Dolphin under dess andra resa till Stilla havet tillsammans med linjeskeppet HMS Prince Frédéric under Jacques Brines befäl och korvetten HMS Swallow under kapten Philip Carterets befäl. Konvojen lämnade Plymouth den 22 augusti och nådde Stilla havet genom Magellans sund den 17 december 1766 där de stannade till april 1767.

Därefter tog fartygen olika rutter där Wallis seglade mot nordväst mot Tuamotuöarna och upptäckte där en rad öar, bland andra Mehetia och Tahiti. Från Sällskapsöarna seglade han genom de större ögrupperna i västra Stilla havet förbi Tonga och igenom Marshallöarna och nådde Nordmarianerna i augusti 1767.

Wallis resa fortsatte därefter söderut förbi Filippinerna mot Batavia (nuvarande Jakarta) där han stannade i cirka två månader. Sedan påbörjades hemfärden förbi Godahoppsudden och  Sankta Helena åter till England dit han nådde i maj 1768.

Wallis senare liv
Efter hemkomsten drog han sig tillbaka till privatlivet efter att det sökta befälet över HMS Endeavour gick till James Cook. Han återinkallades en kort tid 1770 inför krigshotet med Spanien över Falklandsöarna och även en kort period 1780. Wallis utnämndes 1782 till Extra naval commissioner (extra amiralitetsråd) en sinekur som gav högre pension. Vid de stora administrativa reformerna, som genomdrevs av Edmund Burke, förlorade han denna befattning, men återutnämndes 1787 och innehade denna tjänst fram till sin död den 21 januari 1795 i London.

Litteratur / referenser
 Wallis dagbok, längre ned på sidan

Externa länkar
 om Samuel Wallis
 om Samuel Wallis expedition

Födda 1728
Avlidna 1795
Brittiska upptäcktsresande
Världsomseglare
Män
Tahitis historia
Lars Ulrik Mortensen

Lars Ulrik Mortensen, född 9 november 1955, är en dansk musiker (cembalist).

Mortensen har ett stort antal skivinspelningar bakom sig, bland annat på Deutsche Grammophon, EMI og ECM. På senare år har han på danska skivbolaget Da Capo inriktat sig speciellt på musik av Dietrich Buxtehude. Tillsammans med bland andra John Holloway och Jaap ter Linden medverkar Mortensen på den första samlade inspelningen av Buxtehudes kammarmusik. En inspelning av Buxtehude-kantater med sopranen Emma Kirkby emottog 1998 en grammy – och en trippel-cd med Buxtehudes cembalomusik emottog Cannes Classical Award 2001.

Källor
Dacapo Records

Födda 1955
Danska klassiska musiker
Män
Levande personer
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Danska cembalister
The Skalatones

The Skalatones var ett svenskt skaband, bildat 1995 i Landskrona.

Historia

Gruppen albumdebuterade med 1997 års By Public Demand. 1998 släpptes EP-skivan Mr Probation Officer följd av ännu en EP, Ruder Than Roots. Samma år släpptes även samlingsskivan The Best Tracks So Far på skivbolaget Pork Pie.

Albumdebuten skedde med 1999 års Tune In.... Debuten följdes av singeln Aniversary Single 2YK år 2000. Bandet splittrades 2001.

2007 bildade medlemmar ur The Skalatones ett nytt skaband: Mobster.

Diskografi

Album 
 1997 - By Public Demand
 1999 - Tune In...

Samlingsalbum 
 1998 - The Best Tracks So Far

EP 
 1998 - Mr Probation Officer
 1998 - Ruder Than Roots

Singlar 
 2000 - Aniversary Single 2YK

Källor

Fotnoter 

Svenska skagrupper
Musikgrupper bildade 1995
Musikgrupper upplösta 2001
Upplösta svenska musikgrupper
Musik i Landskrona
Dave Berg

David "Dave" Berg, född 12 juni 1920, död 17 maj 2002, var en amerikansk serieskapare främst känd från tidningen Mad.

Berg studerade vid Cooper Union Art School. Han arbetade en tid tillsammans med Stan Lee på Timely Comics (som senare blev Marvel Comics) på ett flertal humortitlar.

Berg började arbeta på Mad 1956. 1961 skapade han den återkommande "Lighter Side" som skulle bli hans mest kända serie. I Lighter Side förekommer ofta medlemmar ur hans egen familj. Fadern i familjen, Roger Kaputnik, är Bergs alter-ego.

Han dog den 17 maj 2002 i sitt hem i Marina del Rey i cancer.

Födda 1920
Avlidna 2002
Amerikanska serieskapare
Män
Ole Rømer Aagaard Sandberg (läkare)

Ole Rømer Aagaard Sandberg, född 9 maj 1811 i Onsø, död 20 januari 1883 i Kristiania (nuvarande Oslo), var en norsk läkare. Han var farbror till Ole Rømer Aagaard Sandberg och far till Jørgen Christian Aall Sandberg.

Sandberg avlade medicinsk examen 1836 och blev kompanikirurg 1842, kårläkare 1845 och landfysikus i Bratsberg amt 1848. Han utnämndes 1854 til direktör för Gaustad sinnessjukasyl, efter att dess grundläggare Herman Wedel Major hade avsagt sig befattningen, och behöll denna tjänst till 1882. Sandberg utförde ett omfattande arbete för sinnessjukvården, sinnessjukstatistiken, rättspsykiatrin och undervisningen i psykiatri för medicine studerande. Han var ledamot av Svenska Läkaresällskapet och författade bland annat Gaustad 1855 til 1870 (1871) och många psykiatriska avhandlingar.

Källor

 

Norska psykiatrer
Norska läkare under 1800-talet
Födda 1811
Avlidna 1883
Män
Ugglan
Salmonsens
Comgall av Dalriada

Comgall mac Domangairt var kung av det skotska landet Dalriada under 500-talet (möjligen åren 507–538). Hans dödsår angives i olika källor till 538, 542 och 545. 

Comgall var barnbarn till Fergus Mòr, den förste kungen av Dalriada, och son till Domangart mac Ferguso. Hans existens är belagd i bland annat den irländska 900-talskrönikan Senchus fer n-Alban (Historien om Skottlands män) och i de så kallade Ulster-annalerna.

Mycket litet är känt om Comgalls liv, och han är framför allt känd för att ha givit namn åt Cenél Comgall, en av de mäktigare "cenél" (familjer/klaner [???]) som styrde Dalriada, och vilken tros ha varit baserad på halvön Cowal och på Isle of Bute. 

Comgall skall ha haft en son, Conall mac Comgaill, vilken så småningom också blev kung av Dalraida, dock först efter ett mellanspel på tronen av en Gabrán mac Domangairt, tillhörig en annan "cenél".

Källor (urval)
 Motsvarande artikel på engelskspråkiga Wikipedia.

Dalriadas regenter
Män
This Will Destroy You

This Will Destroy You är ett instrumentalt post-rockband från San Marcos, Texas, USA. Bandet består av Chris King, Raymound Brown, Jeremy Galindo och Andrew Miller. De har för närvarande kontrakt med Magic Bullet Records.

Gruppen bildades 2004 och släppte sitt debutalbum, Young Mountain 2006. Ett album vilket egentligen skulle vara deras demo. Albumet fick god kritik från kritikerna. Bandet började spela in sitt självbetitlade debutalbum i april 2007 och detta släpptes sedan i januari 2008.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Jeremy Galindo – gitarr (2004–)
Christopher Royal King – gitarr (2004–)
Jesse Kees – basgitarr, keyboard (2016–)
Robi Gonzalez – trummor (2016–)

Tidigare medlemmar
Raymond Brown – basgitarr, keyboard (2005–2007)
Andrew Miller – trummor (2005–2009)
Donovan "Dono" Jones – basgitarr, keyboard, piano (2007–2016)
Alex Bhore – trummor (2009–2016)

Diskografi
Studioalbum

Livealbum

EP
 (This Will Destroy You / Lymbyc Systym)

Singlar
2010 – "Communal Blood"
2011 – "Black Dunes"
2013 – "Their Celebrations"

Externa länkar

 This Will Destroy You
 This Will Destroy You på Myspace

Amerikanska rockgrupper
Postrockgrupper