kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ystads tingsrätt

Ystads tingsrätt är en tingsrätt i Sverige, som har sitt säte i Ystad. Tingsrättens domkrets omfattar kommunerna Simrishamn, Sjöbo, Skurup, Svedala, Tomelilla, Trelleborg och Ystad. Tingsrätten med dess domkrets ingår i domkretsen för Hovrätten över Skåne och Blekinge.

Heraldiskt vapen
Blasonering: "I med röda rosor bestrött fält av guld ett upprest, krönt blå lejon med röd krona och beväring samt däröver en röd ginstam belagd med en balansvåg av guld. Skölden krönt med kunglig krona."

Vapnet fastställdes år 2006 och utgörs av Ystads kommunvapen, kompletterad med balansvågen som en symbol för rättvisan.

Administrativ historik
Vid tingsrättsreformen 1971 bildades denna tingsrätt i Ystad av häradsrätten för Ystads domsaga med oförändrad domkrets. Från 1971 ingick områdena för Ystads kommun, Skurups kommun och Sjöbo kommun samt Bjärsjölagårds kommun, Vollsjö kommun, Östra Färs kommun och Blentarps kommun, där Vollsjö, Blentarps och Östra Färs kommuner uppgick 1974 i Sjöbo kommun. Bjärsjölagårds kommun upplöstes 1974 då områdena Väderstad och Östraby fördes till Hörby kommun och Eslövs domsaga, övriga delar uppgick i Sjöbo kommun och kvarstod i denna domsaga.

Tingsrättens domsaga utökades den 26 november 2001 med Simrishamns domsaga (med Simrishamns och Tomelilla kommuner). Kansliort blev Ystad och inledningsmässigt bibehölls tingsplatsen i Simrishamn. 12 december 2005 tillfördes till domsagan Trelleborgs domsaga (med Trelleborgs och Svedala kommuner).

Lagmän
2007-2008: Ralf G. Larsson

Referenser

Noter

Webbkällor
 Ystads tingsrätts webbplats

Tryckta källor
Domsagohistorik Ystads tingsrätt
Eriksson, Anders (2003). Förändringar i tingsrättsorganisationen : En utvärdering av sammanläggningar av tingsrätter 1999–2001. SOU 2003:5 Stockholm: Justitiedepartementet.

Tingsrätter i Sverige
Tingshus
Byggnadsminnesförklarade tingshus i Sverige
Universitetet i Leiden

Universitetet i Leiden (holländska: Universiteit Leiden, latin: Academia Lugduno-Batava) är Nederländernas äldsta universitet, beläget i Leiden. Universitetet har ungefär 25 800 studenter.

Bakgrund
Universitetet i Leiden grundades 1575 av Vilhelm I av Oranien; Huset Nassau-Oranien och universitetet har fortfarande nära band. I dess tidiga historia knöts högt framstående forskare till universitetet, och det fick snart rykte som ett av de främsta lärosätena i Europa. Det var vid detta universitet som René Descartes teorier fick sitt första genombrott, och det blev även ett centrum för filologi, botanik och medicinsk vetenskap. Till skillnad från universiteten i Frankrike och Italien, blev Leiden även ett starkt fäste för protestantismen; när Justus Lipsius konverterade till katolicismen 1590 fick han troligen lämna sin professur vid universitetet.

Dess första campus var vid St Barbaras kloster, men det flyttade 1581 till De vita nunnornas kloster. Byggnaden förstördes 1616, men universitetet besitter ännu den platsen.

Bland de mest berömda institutionerna vid universitetet är observatoriet från 1633, naturhistoriska museet med den anatomiska teatern, historiska museet (Museum van Oudheden) samt Hortus Botanicus. Universitetsbiblioteket har mer än 3,5 miljoner böcker.

Det är medlem av Coimbragruppen, Europaeum och League of European Research Universities.

Galleri

Referenser

Vidare läsning 
 Willem Otterspeer: The Bastion of Liberty: Leiden University Today and Yesterday. Leiden University Press, Leiden 2008, 
 Willem Otterspeer: Good, gratifying and renowned. A concise history of Leiden University. Transl. by John R.J. Eyck. Leiden, 2015. 
 Th.H. Lunsingh Scheurleer and G.H.M. Posthumus Meyjes (eds), Leiden University in the Seventeenth Century. An Exchange of Learning (Leiden, 1975),

Externa länkar
 Webbplats Universitetet i Leiden
99 Luftballons

"99 Luftballons" är en poplåt, skriven av Uwe Fahrenkrog-Petersen och Carlo Karges som en protestsång under det kalla krigets dagar. Den är mest känd genom insjungningen av Nena 1983.

Bakgrund 
Låten uppstod under Kalla krigets sista fas på 1980-talet när Nato genom sitt s.k. dubbelbeslut stationerade nya atomrobotar i Västtyskland. På grund av denna upprustning ökade rädslan för ett kärnvapenkrig och därmed växte även fredsrörelsen.

En dag i juni 1982 då Rolling Stones gav konsert i Västberlin var Carlo Karges, som spelade gitarr i Nenas band, där och tittade och såg hur en stor mängd ballonger släpptes ut. Då vinden drev ballongerna mot horisonten skiftade de färg och påminde alltmer om oidentifierade flygande föremål, och han tänkte på vad som skulle hända om de flög över till Östberlin. 

Texten beskriver en historia om hur luftballonger flyger mot horisonten och hur militären tror att det är missiler vilket leder till en militär konfrontation som slutar med ett kärnvapenkrig som ödelägger hela världen.

Listplacering 
"99 Luftballons" spelades in av Nena, och var singeletta i Västtyskland 1983. 1984 låg denna singel, med text på tyska, som högst på andra plats på Billboardlistan i USA. Kevin McAlea skrev även en text på engelska som heter 99 Red Ballons som 1984 var singeletta i Storbritannien.

Referenser 

Kalla kriget i populärkultur
Musiksinglar 1983
Protestsånger
Singelettor i Sverige
Singlar utgivna på EMI
Tyska sånger
Tyskspråkiga sånger
Singelettor i Storbritannien
Crème fraiche

Crème fraiche (av , "färsk grädde", svenskt uttal: [krämfrä´∫]) är grädde som har syrats något med en bakteriekultur. Crème fraiche är mindre syrlig än gräddfil och är, till skillnad från gräddfil, kokbar. Crème fraiche finns med olika smaksättningar, avsedd för matlagning och dippsås.

Historik och etymologi 
Crème fraiche är ursprungligen franskt, men har därefter blivit vanligt i de flesta europeiska länder.
Begreppet crème fraiche kan vara förvirrande i kommunikation med en franskspråkig person eftersom crème fraîche på franska bokstavligt betyder "färsk grädde". Av mathistoriska skäl är denna dock syrad (fermentée). Tack vare kylskåp och moderna produktionsmetoder kan man numera hålla grädde färsk längre. Men det gamla namnet för syrad grädde hänger kvar, och fransmän kallar därför vanlig grädde för crème fraîche liquide, eller crème fleurette som närmast kan liknas vid svensk vispgrädde.

I Sverige introducerades crème fraiche i början av 1980-talet.

Tillverkning 
Crème fraiche tillverkas genom att odla opastöriserad grädde med lactobacillusbakterier. Bakterierna tillåts växa tills grädden surnar och tjocknar. Man kan eventuellt pastörisera grädden för att stoppa syrningen.

Alternativ 
Vid behov kan crème fraiche ersättas av 1–2 matskedar filmjölk blandat med 0,5 liter pastöriserad grädde som får stå i rumstemperatur i 8–24 timmar och tjockna.

Egenskaper 
Crème fraiche går att vispa till ett skum, och den går att koka utan att den skär sig.

Källor 

Mejeriprodukter
Syrade maträtter
Säck

Säck är en mjuk behållare som används för att bära eller lagra något och tillverkas i material som tyg, papper, jute, skinn eller plast. En mindre säck, i allmänhet under 10 liter och tillverkad av tunnare och flexiblare material kallas ofta påse. En mindre säck eller påse med handtag kallas ofta för kasse, eller bärkasse. Industriell tillverkning av papperspåsar inleddes i USA 1852. Bärkassen i tunn plast uppfanns 1965. Se vidare denna artikel.

Se även 
 Bärkasse
 Bädda säck
 Ryggsäck
 Sovsäck

Referenser

Förpackningar

ar:حقيبة
az:Kisə (qab)
en:Bag
eo:Sako
id:Tas
jv:Tas
ml:സഞ്ചി
Sambuca Pistoiese

Sambuca Pistoiese är en kommun i provinsen Pistoia i regionen Toscana i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Referenser

Externa länkar
 Comune Sambuca Pistoiese

Kommuner i provinsen Pistoia
Orter i Toscana
Gelatinfilter

Gelatinfilter är filter avsedda för fotografering. Filterna saluförs i fotohandeln. Då dessa färgfilter är gjutna av gelatin måste de hanteras med försiktighet utomhus. 

Fotografisk utrustning
Joacim Ernstsson

Joacim Börje Emil Ernstsson, född 19 september 1982, är en svensk tidigare handbollsspelare. Han är högerhänt och spelar i anfall som antingen mittnia eller vänsternia.  2015 blev han assisterande tränare för Lugi HF Herr efter avslutad karriär.

Handbollskarriär

Klubblagsspel 
Joacim Ernstsson började sin handbollskarriär i GF Kroppskultur i Uddevalla. Inför säsongen 2003/2004 gick han till Redbergslids IK. 2006–2008 spelade han i danska topplaget KIF Kolding. Säsongen 2008/2009 gick han till danska Team Tvis Holstebro och gjorde där succé genom att vinna pokalturneringen samt vinna brons i ligan. Han utsågs dessutom till lagets bästa spelare under säsongen. 2012 avslutade han sin danska proffskarriär och återvände till elitserien.

Han valde att spela för Lugi HF. Säsongen 2013/2014 gick Lugi till SM-final efter att ha slagit ut IFK Kristianstad i semifinalen. Ernstsson  skadades i finalen av en tackling med två raka händer i bröstet. Han tvingades avbryta matchen och behandlades vid sidan av planen med hjärtpåverkan. Hjärtstartare hämtades till platsen. Trots att Lugis tränare ville ha ett matchavbrott så fortsatte matchen utan avbrott. Ernstsson fick  åka ambulans till sjukhus efter matchen och man tolkade hans besvär som en "lårkaka" på hjärtat. Lugi ledde och hade grepp om matchen när Ernstsson skadades och det är troligt att Lugis spelare påverkades av denna situation. Matchen vände till Alingsås fördel och Alingsås HK tog hem SM titeln. 

Säsongen 2014/2015 tvingades Ernstsson avsluta sin karriär efter att ha drabbats av hjärtstillestånd den 24 oktober 2014 i toppmatchen mellan Lugi och IFK Kristianstad. Efter hjärt- lungräddning samt defibrillering från en hjärtstartare kvicknade Ernstsson till, men matchen avbröts och slutspelades några månader senare. Ernstsson klarade sig turligt utan men, men tvingades operera in en hjärtstartare och sluta med handboll som spelare. Det är troligt att skadan vid SM-finalen har samband med hjärtstilleståndet. Skador på retledningssystemet kan ge hjärtstopp senare. Sedan januari 2015 fungerar han som assisterande tränare i Lugi.

Landslagsspel 
Ernstsson var en av de tongivande i det svenska U21-landslaget som vann VM-guld i Brasilien i augusti 2003. I januari 2004 gjorde han mästerskapsdebut i seniorsammanhang vid EM i Slovenien. Han har gjort 32 landskamper för svenska handbollslandslaget under åren 2001 -2009.

Släktband 
Joacim är kusin till fotbollsspelaren och fotbollstränaren Ludwig Ernstsson, som spelat med Östers IF.

Referenser

Noter

Externa länkar 

  

Födda 1982
Män
Levande personer
Svenska handbollsspelare
Spelare i GF Kroppskultur
Handbollsspelare i Redbergslids IK
Spelare i KIF Kolding
Spelare i TTH Holstebro
Spelare i Lugi HF
Idrottare från Uddevalla
Alfrēds Riekstiņš

Alfrēds Riekstiņš, född 30 januari 1913 i Matkule, Tukuma, död 11 september 1952 i Dreimani, Lettiska SSR, var en lettisk Unterscharführer i Waffen-SS.

Biografi 
Den 17 juni 1940 ockuperade Sovjetunionen Lettland. Denna ockupation följdes av Nazitysklands invasion i slutet av juni 1941.

År 1942 tog den då 29-årige Riekstiņš värvning i den nazityska 24:e Talsubataljonen för att kämpa mot ryssarna. I november 1943 sändes Riekstiņš och tusentals andra frivilliga lettiska män till fronten för att bekämpa Röda arméns vinteroffensiv. År 1945 utmärkte han sig vid försvaret av brohuvuden i Kurland och förärades med Riddarkorset av Järnkorset den 22 april 1945. När Heeresgruppe Kurland tvingades till kapitulation den 9 maj 1945, valde Riekstiņš att fly till Sverige och bosatte sig i Göteborg.

Riekstiņš ämnade senare återvända till Lettland för att där ingå i motståndsrörelsen mot Sovjetunionens annektering av landet. I början av 1950-talet värvades han av MI6, Storbritanniens underrättelsetjänst. Efter att ha avslutat sin träning i Tyskland flögs Riekstiņš tillsammans med två andra agenter in över Lettland den 30 augusti 1952. Riekstiņš förråddes dock av den kommunistiska spionkvartetten Cambridge Four och hans gömställe omringades den 11 september 1952 av soldater ur NKVD. Riekstiņš vägrade att ge sig och när han hade använt all sin ammunition begick han självmord genom att bita sönder en cyanidampull.

Referenser

Webbkällor 
 

Personer som begått självmord
SS-officerare som begått självmord
Mottagare av Riddarkorset
SS-Unterscharführer
Lettiska SS-officerare
Personer från Tukums distrikt
Födda 1913
Avlidna 1952
Män
Blod och svarta spetsar

Blod och svarta spetsar, italiensk film från 1964.

Handling 
Contessa Cristina Como (Eva Bartok) äger ett modehus som drabbas av en serie mord på firmans vackra modeller. En droghärva rullas upp i mordaffären och polisen försöker desperat hitta mördaren.

Om filmen 
Blod och svarta spetsar var tillsammans med Girl who knew too much, The (1963) de två filmer som startade Giallo-genren. Blod och svarta spetsar lade grunden med en mördare i mörk lång rock, hatt, ansiktsmaskering och rakkniv som sedan skulle upprepas i många kommande giallofilmer. Att den därtill var i färg och framförallt väldigt hårt ljus- och färgsatt gjorde att den tjänade som tydlig inspiration till Dario Argentos mästerverk Flykten från helvetet (Suspiria). Filmen innehåller många våldsamma sekvenser och blev först förbjuden av den svenska censuren, Statens Biografbyrå, vid ett första försök att få igenom filmen 1970. Ett år senare gick filmen igenom censuren med tre klipp; Jakt på kvinnan (före mordet) i antikaffären, Andra bilden av död kvinna vid rustning samt Scenen med den dödsskadade kvinnan (30 m).

Filmens historia på dvd 
Amerikanska VCI Video gav ut filmen i en icke-anamorfisk utgåva som sedermera följts av en nyutgåva med undertiteln Unslashed Collector's Edition. Nyutgåvan har anamorfisk bild men når inte upp i kvalitet till den tyska disken från Anolis/Hände Weg (under namnet Blutige Seide) som är den bästa presentationen filmen fått. Anolis/Hände Weg:s utgåva är utgången sedan länge men det finns en nypressning från tyska E-M-S som tyvärr inte har engelsk textning vilket Anolis/Hände Weg:s disk hade. Filmen finns även utgiven i Japan under namnet Six Women for the Murder i en icke-anamorfisk utgåva med ungefär samma kvalitet som den första VCI-utgåvan.

Rollista (i urval) 
 Cameron Mitchell - Max Marian
 Eva Bartok - Contessa Cristina Como
 Thomas Reiner - Inspector Silvester
 Ariana Gorini - Nicole

Externa länkar 
 
 
 Recension av den tyska dvd-utgåvan från Anolis/Hände Weg på dvdforum.nu
 Recension av den japanska dvd-utgåvan på dvdforum.nu

Filmer 1964
Italienska skräckfilmer
Filmer i regi av Mario Bava
Tukums distrikt

Tukums distrikt (lettiska: Tukuma rajons) var till 2009 ett administrativt distrikt i Lettland, beläget i den västra delen av landet, cirka 70 kilometer från huvudstaden Riga. Distriktet angränsar med distrikten Talsi och Saldus, Dobele.

Den största staden är Tukums med 19 722 invånare.

Referenser 

Lettlands distrikt
Gian Francesco Poggio Bracciolini

Gian Francesco Poggio Bracciolini, född 11 februari 1380 i närheten av Arezzo, död 30 oktober 1459 i Florens, var en florentinsk historiker, tänkare och diktare, av de viktigaste italienska humanisterna under renässansen.

Biografi 
Poggio Bracciolini föddes i Terranuova som på grund av honom officiellt bytt namn till Terranuova Bracciolini. Han fick den bästa utbildning: han läste latin för Johannes av Ravenna och grekiska för Manuel Chrysoloras. Coluccio Salutati och Niccolò Niccoli var hans vänner, och omkring år 1402 fick han tjänst som sekreterare vid kurian. Han skulle fortsätta som anställd där under femtio år av sitt liv, trots att han inte intresserade sig för kyrkliga frågor. Han gifte sig 1435 med den blott artonåriga Vaggia Buondelmonte.

1452 drog han sig tillbaka och erhöll burskap i Florens, och när Carlo Aretino sedan dog året därefter, utsågs han till kansler och republikens historiograf. Han avled 1459 och gravsattes i Basilica di Santa Croce di Firenze. Inte mindre än nitton barn runt om i Europa efterlämnade han.

Verk 

Genom sin tjänst i kyrkan hade han haft tillgång till klosterbiblioteken i Schweiz och Schwaben. I sina efterlämnade brev skriver han att han upptäckt okända antika manuskript som han skrev av, och han gjorde stora ansträngningar för att köpa verk av Titus Livius för att återföra dem till Italien. Detta är ett typiskt förhållningssätt under den tidiga renässansen, att skapa den intellektuella atmosfären genom antikviteter.

Han skrev flera verk i många genrer, och hans stil. Några av hans essäer om etik blev mycket populära, men har inte blivit ihågkomna för eftervärlden i samma utsträckning.

Hans rykte för senare tid vilar på Historien om Florens, skriven i en ansats att imitera Livius, samt den satiriska Facetiae.

Poggio skrev liksom de andra renässanshumanisterna på latin, och var verksam som översättare av grekisk litteratur. Under sin samtid var han hyllad som en utmärkt och underhållande retor. Bland de mer berömda talen är riktade mot Francesco Filelfo och Lorenzo Valla.

Källor

Externa länkar
 

Italienska historiker
Rikshistoriografer
Födda 1380
Avlidna 1459
Män
Yokozuna

Yokozuna, "stormästare", är den högsta graden för en sumobrottare, rikishi. En yokozuna tävlar i den högsta divisionen inom sumo, makuuchi, där det finns fem ranger där yokozuna är den högsta. Kriterierna som man behöver uppfylla för att bli Yokozuna är inte huggna i sten utan godkänns genom röstning av en kommitté: "Yokozuna Judging Committee - på uppdrag av Japanska Sumoförbundet". 

Något som anses ge en självklar uppgradering är om en ozeki vinner två turneringar i rad (i högsta divisionen, makuuchi). Utöver detta så värderar kommittén egenskaper som värdighet, fysiskt styrka samt höga prestationer under lång tid. Man kan även få titeln ifall kommittén röstar med två tredjedelars majoritet. Möjligheten kan också uppkomma om en rikishi vinner en basho och följer upp vinsten med minst 13 segrar i följande basho. I januariturneringen 2017 erhöll Kisenosato yokozuna-titeln efter att han vunnit endast en turnering.

Från alla andra rankingpositioner kan en rikishi bli degraderad, men inte från yokozuna. När en yokozuna inte längre håller måttet, alltså absolut toppklass, så förutsätts det att denne går i pension. Om inte så förklarar det professionella sumoförbundet det för rikishin och dennes stalledning. Skulle en rikishi uppföra sig väldigt illa kan dock rådet dra tillbaka titeln.

För närvarande (februari 2019) finns det två aktiva yokozuna: Hakuhō Shō, den 69:e yokozunan, som utnämndes i maj 2007, och Kakuryu Rikisaburō, den 71:e som utnämndes i mars 2014.

Både Hakuho och Kakuryu är mongoler. Kisenosato, den 72:e yokozunan som pensionerades i januari 2019, var vid utnämnandet 2017 den förste japanen att upphöjas till yokozuna på 19 år, efter fyra mongoler och en amerikan. Den förste icke japanska yokozunan var Akebono som utnämndes 1993.

Se även 
 Lista över yokozuna

Källor

Sumo
Sport i Japan
WP:Projekt Japan
Japanska ord och uttryck

es:Makuuchi#Yokozuna
Finnkampen 2006

Finnkampen 2006 avgjordes på Olympiastadion, Helsingfors 25-26 augusti 2006.

Resultat
Herrar: Finland–Sverige 204–201

Damer: Finland–Sverige 183–226

Grenresultat

Damer

Herrar

Rekord
Finländska rekord
Svenska rekord

Kommentarer

Diskvalifikation eller inget erhållet resultat innebär att deltagaren får 0 poäng.

Externa länkar
Finnkampen i Sverige
Finnkampen i Finland
Resultat
Gångresultat

2006 i Finland
2006
Internationella sportevenemang i Helsingfors
Friidrottsåret 2006
Helsingfors under 2000-talet
Överspänningsskydd

Överspänningsskydd används för att skydda elektriska apparater från överspänning. I samband med åskväder kan överspänningen leda till att apparater går sönder, exempelvis TV, datorer eller musikanläggningar. Överspänningsskyddet försöker att reglera spänningen till elektriska apparater genom att häva eller kortsluta spänningar över det maximalt tillåtna spänningsvärdet. 
Överspänningsskydd kan tillverkas av följande elektroniska komponenter:
 En säkring brinner ut eller säkerhetsbrytare kopplar ifrån när för mycket ström förbrukas.
 En järnfattig transformator kan överföra växelström som en vanlig järntransformator (om dock mindre effektivt), men överför inte plötsliga spänningsökningar då transformatorkärnan mättas snabbt.
 En metalloxidvaristor (MOV) är en liten komponent som kortsluts när den utsätts för en spänning över sin maximalspänning. På så sätt kortsluts överspänningen genom varistorn, så länge den resulterande effekten inte överstiger varistorns maximaleffekt: i så fall förstörs varistorn. Även om de inte förstörs försämras varistorers prestanda efter varje överspänningsstöt, och slutar alltså att fungera efter ett tag. Några överspänningsskydd har varningslampor som tänds när detta inträffat.
 En zenerdiod används ofta för att skydda mot överspänningar i elektriska kretsar, speciellt motorstyrkretsar.
 En induktans eller spole motstår plötsliga strömflödesförändringar. Dessa kopplas då i serie med elapparaten för att begränsa strömflödet.
 En kondensator motstår plötsliga spänningsändringar. Dessa kopplas parallellt med elapparaten för att begränsa spänningsändringarna.
 En ventilavledare används för att jorda överspänningar på elkraftnätet orsakade av åska.
 Ett gasurladdningsrör innehåller gas med lågt tryck. Vid en viss spänning sker en urladdning genom gasen.

Enklare överspänningsskydd skyddar ofta genom att utjämna överspänningar mot jord. Skyddsjorden är dock inte anpassad för de strömmar på 100-tals ampere som åsknedslag ofta innebär. Detta kan därför leda till skada på ett annat ställe i huset, eller i värsta fall brand.

Se även 
 Potentialutjämning
 Reläskydd
 Åskledare

Externa länkar
 An Overview of Electromagnetic and Lightning Induced Voltage Transients Applikationsnot hos Littlefuse.
 Transient Suppression Devices and Principles Applikationsnot hos Littlefuse.

Elektroteknik
Geod

För den etno-religiösa gruppen, se druser.

Geoder (grekiska geoides, "jordliknande") är håligheter i främst sedimentära och magmatiska bergarter där olika mineral har fällts ut och bildat separata kristaller och/eller koncentriska ringar. Ansamlingen av utfällda kristaller benämns drus.

Utsidan hos de vanligaste geoderna består av kalksten eller närbesläktade mineral, medan insidan innehåller kvartskristaller och/eller kalcedonavlagringar. Andra geoder är helt fyllda av kristaller, dessa kallas vanligen för noduler.

Håligheterna där geoderna bildas kan vara gasbubblor i vulkaniska bergarter, luftfickor under trädrötter och hålrum i fossil. När magman eller lavan stelnar eller under diagenes hårdnar ytterväggen på hålrummet och mineralsilikater och/eller mineralkarbonater fälls ut på insidan. Kristallernas storlek, form, och färgnyans varierar, vilket gör varje geod unik. Några är klara som kvartskristaller, andra har djupvioletta ametistkristaller. Även agat och kalcedon kan förekomma. Det finns vanligtvis inget sätt att ta reda på vilka kristaller som finns i en geod utan att klyva eller bryta isär den. Geoder är vanliga i vissa bergarter i Brasilien, Namibia, Mexiko och USA (i delstaterna Indiana, Iowa, Missouri, Kentucky och Utah. 

En stor geod upptäcktes i Put-in-Bay, Ohio i början av 1900-talet. Den är ungefär 10 m i diameter och känd som Crystal Cave, och det är möjligt att besöka den på sommarhalvåret. Geoden blev delstaten Iowas statssten 1967.

2000 upptäckte geologer en 1,8 x 1,7 meter och 8 meter lång grotta fylld med kristaller nära Almería, Spanien. Den har troligen skapats under Messiniska salinitetskrisen för 6 miljoner år sedan, när Medelhavet avdunstade och tjocka lager med salter avlagrades.

Geoder och geodklyfter färgas ibland med konstgjorda färger. Geoder med ovanliga färger och osannolika kristallformationer har oftast ändrats i efterhand.

Referenser

Externa länkar
Faktasida från Australian Museum
Utah Geode Beds

Mineralogi
Geologi
Auchentoshan

Auchentoshan Distillery strax norr om Glasgow grundades 1823 och ägs sedan 1984 av Morrison Bowmore Distillers limited, som förutom Auchentoshan även äger destillerierna Bowmore och Glen Garioch. Bolaget är i sin tur dotterbolag till det Japanska företaget Suntory.

Auchentoshan är en av få skotska single malt whisky som destilleras tre gånger i stället för två. Det är en ljus och lätt whisky av Låglandstyp.

Externa länkar

Auchentoshan Distillery

Skotsk whisky