kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nathan Petrelli

Nathan Petrelli är en rollfigur i tv-serien Heroes, spelad av Adrian Pasdar. Han är politiker och driver en valkampanj för att bli kongressledamot. Han är bror till Peter Petrelli och gift med Heidi Petrelli. Han och Heidi har två barn tillsammans, Simon och Monty. Nathan och Peter är barn till Angela Petrelli.

Säsong 1
Nathan har den övermänskliga förmågan att kunna flyga, vilket han inte använder sig så ofta av. De gånger han flyger är bara vid tillfällen då han verkligen måste. För att rädda en kvinna ur ett brinnande hus, rädda sin bror från ett fall från en hög byggnad och från att bli kidnappad. Dock passar han på att flyga lite för njutnings skull efter att ha flytt från kidnappningsförsöket. Han uttrycker vid ett tillfälle att han aldrig känt sig så levande som när han flög. 

Någon gång 1988 eller 1989 hade han ett förhållande med Meredith Gordon och ur detta förhållande kom deras gemensamma dotter. Efter en brand levde Nathan i tron att Meredith och dottern avlidit, men så var det inte. Tvärtom så överlevde de, och dottern omhändertogs av en organisation som placerade henne hos Noah och Sandra Bennet. De uppfostrar dottern som sin egen och hon får namnet Claire Bennet. 

Nathan får omfattande kampanjmedel av Linderman, något som inte alltid ses med blida ögon av allmänheten då denne anses tillhöra maffian. Dessa kampanjmedel, tillsammans med annan hjälp, är dock nödvändiga för att Nathan ska vinna valet och bli kongressledamot. Planen som Linderman och övriga i organisationen hade, var att Nathan, i vakuumet efter bomben som dödade en stor del av New Yorks befolkning, skulle få möjlighet att avancera till att ta över presidentposten i USA.

Säsongsavslutning
Till sist så inser Nathan att han inte kan låta en så stor del av New Yorks befolkning dö, och han använder sin förmåga till att flyga bort Peter, som då inte blir orsak till massdöd och –förstörelse. Man lämnas ovetande om huruvida Nathan dör eller inte.

Säsong 2
Det visar sig att både Nathan och Peter Petrelli överlevde Peters explosion. Båda fick allvarliga skador men tack vare att Peter "kopierat" Claire Bennets förmåga helar han sig. Han flyger sedan med Nathan till ett sjukhus för läkarvård.

Säsongsavslutning
I slutet av säsongen vill Nathan avslöja de övernaturliga krafter vissa har för hela världen. Men precis när han ska göra detta på en presskonferens blir han skjuten. Man får inte heller här veta om han överlever.

Rollfigurer i Heroes
Fiktiva figurer från New York
Fiktiva figurer introducerade 2006
Memory Almost Full

Memory Almost Full är ett album från 2007 av den brittiske popartisten Paul McCartney.

Memory Almost Full är den första skivan som släpps på kafékedjan Starbucks nya etikett, Hear Music. Efter ett album med mer introspektiva och lugna låtar (Chaos and Creation in the Backyard) är detta en återgång till lite mer poppiga och muntra låtar, även om texterna till vissa av låtarna fortfarande har en melankolisk anstrykning.

Även om skivan alltså kom ut efter Chaos and Creation spelades en del av skivans låtar in före denna. Samma band som medverkade på Driving Rain deltog på ett flertal låtar på Memory Almost Full. Men en stor del av låtarna är inspelade av McCartney på egen hand.

Skivan släpptes i ett par olika versioner varav flera innehöll bonuslåtarna In Private, Why So Blue och 222.

Låtlista
 Alla låtar skrivna av McCartney.
"Dance Tonight" 
"Ever Present Past"
"See Your Sunshine"
"Only Mama Knows"
"You Tell Me"
"Mister Bellamy"
"Gratitude"
"Vintage Clothes"
"That Was Me" 
"Feet in the Clouds"
"House of Wax"
"End of the End"
"Nod Your Head"

Referenser

Noter

Externa länkar 

 www.paulmccartneymemoryalmostfull.com “Memory Almost Full” World Forum

Album av Paul McCartney
Musikalbum 2007
James M. Mead

James Michael Mead, född 27 december 1885 i Mount Morris, New York, död 15 mars 1964 i Lakeland, Florida, var en amerikansk demokratisk politiker.

Han flyttade 1890 till Buffalo, New York med sina föräldrar. Han gick i skola i Buffalo och arbetade för olika järnvägsbolag. Han var ledamot av New York State Assembly, underhuset i delstatens lagstiftande församling, 1915-1918.

Mead representerade delstaten New Yorks 42:a distrikt i USA:s representanthus 1919-1938. Senator Royal S. Copeland avled 1938 och Mead besegrade republikanen Edward F. Corsi i fyllnadsvalet till USA:s senat.

Mead var ledamot av USA:s senat från New York 1938-1947. Han besegrade kongressledamoten Bruce Barton i 1940 års kongressval. Han bestämde sig för att inte kandidera till omval på nytt utan kandiderade i stället i 1946 års guvernörsval i New York. Han förlorade det valet mot guvernör Thomas Dewey.

Mead avled 1964 och gravsattes på Oakhill Cemetery i Clermont i Florida.

Referenser

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress - biografi på den amerikanska kongressens hemsida

Ledamöter av USA:s representanthus från delstaten New York
Ledamöter av USA:s senat från delstaten New York
Amerikanska demokrater
Personer från Livingston County, New York
Födda 1885
Avlidna 1964
Män
John William Godward

John William Godward var en brittisk nyklassicistisk konstnär som levde mellan 1861 och 1922. Ett av hans mer kända verk heter Dolce far niente.

John William Godward föddes 1861 i Wimbledon i London. Hans far var finansarbetare och var strikt mot sin son. Båda föräldrarna ogillade att han blev konstnär och skar till och med ut honom från familjefoton. Efter att gått ut skolan arbetade han på sin fars försäkringsbolag men började sedan studera arkitektur med William Hoff Wonter, vars son William Clarke Wontner var en målare som Godward blev vän med. Han tros ha studerat vid St. John’s Wood Art School och Clapham School of Art tillsammans med Clarke Wontenr i början av 1880-talet. Trots att han var blyg och inte brukade sälja in sig själv ställde han år 1887 ut på Royal Academy för första gången och fick goda recensioner. År 1889 blev han medlem i Royal Society of British Artists. Godward lärde sig av Lawrence Alma-Tadema, och tog inspiration från dennes nyklassiska stil Båda räknades som medlemmar av "Marble School", konstnärer som avbildade scener från den grekisk-romerska antiken med noggrant utförda bakgrunder med detaljer som blommor och marmor. Han blev även mer känd som konstnär genom konsthandlaren Thomas McLean som sålde tryck av hans tavlor, vilket gjorde att han kunde flytta hemifrån till stadsdelen Chelsea, där han även hyrde en ateljé.

År 1911 reste Godward till södra Italien och slog sig sedan ned i Rom där han bodde i närheten av Villa Borghese fram till 1921. De gamla miljöerna i staden blev en inspiration för honom och kan ses i flera av hans målningar från denna tid. I slutet av sin karriär hade hans klassiska motiv dock blivit föråldrade medan modern konst ökade i popularitet. På grund av sjukdom och depression arbetade han allt långsammare, och 1921 återvände han till London. Året efter, vid 61 års ålder, begick Godward självmord. I hans självmordsbrev sägs han ha skrivit att "Världen är inte stor nog för både mig själv och en Picasso".

Godward är mest känd för sina många tavlor av unga kvinnor i klassisk miljö Han har räknats till flera olika grupper och rörelser, bland annat prerafaeliterna, olympierna och Marble School.

Galleri

Källor 

Brittiska konstnärer
Födda 1861
Avlidna 1922
Män
Irving Ives

Irving McNeil Ives, född 24 januari 1896 i Bainbridge i delstaten New York, död 24 februari 1962 i Norwich i samma delstat, var en amerikansk republikansk politiker.

Ives var ledamot av USA:s senat från delstaten New York 1947-1959.

Ives deltog i första världskriget. Efter kriget studerade han vid Hamilton College i Clinton i delstaten New York. Han arbetade på bank- och försäkringsbranschen. Han var ledamot av New York State Assembly, underhuset i delstatens lagstiftande församling, 1931-1946. Han var 1936 underhusets talman i New York. Han blev 1946 invald i USA:s senat. Ives omvaldes 1952 men kandiderade inte för en tredje mandatperiod. Han var republikanernas kandidat i 1954 års guvernörsval i New York men han förlorade mot demokraten W. Averell Harriman. 

Ives avled 1962 och gravsattes på Greenlawn Cemetery i Bainbridge.

Referenser

Ledamöter av USA:s senat från delstaten New York
Personer från Chenango County
Födda 1896
Avlidna 1962
Män
Hammerdals kyrka

Hammerdals kyrka är församlingskyrka för Hammerdals församling i Härnösands stift och ligger på ett näs vid Hammerdalssjön.

Kyrkobyggnaden
Första kända kyrkan i Hammerdal eldhärjades 1588. En ny kyrka i sten uppfördes 1590 sannolikt på samma plats som den gamla kyrkan. 1730 utvidgades kyrkan till 30 alnars längd och 10 alnars bredd och försågs med trävalv. 1753 byggdes ett nytt vapenhus. Åren 1778 - 1782 genomgick kyrkan en genomgripande ombyggnad och utbyggnad. 1816 - 1817 tillkom ett kyrktorn.

Inventarier
 Altaruppsats och altarring av Johan Edler d.y., 1858-59
 Predikstol förfärdigad av bildhuggaren Johan Edler d.ä., 1788
 Målning "Kristus på Korset" utförd av Axel Gustaf Hertzberg, omkring 1860
 Dopängel förfärdigad av bildhuggaren Göran Sundin, 1842
 Livets träd, gobeläng av Berta Hansson, 1960-66

Bildgalleri

Källor
 Hammerdals kyrka
 Härnösands stifts herdaminne av Leonard Bygdén

Externa länkar
 Hammerdals kyrka på svenskakyrkan.se

Kyrkobyggnader i Härnösands stift
Kyrkobyggnader i Strömsunds kommun
Dolce far niente

Dolce far niente är ett italienskt uttryck som kan översättas till det ljuvliga i att göra ingenting: behaglig sysslolöshet. Det finns en del konstverk som genom åren titulerats Dolce far niente. Bland annat ett verk av Hanna Pauli.

Källor

Externa länkar

, dikt av Carl Snoilsky.

Ordspråk och talesätt
Italienska ord och uttryck
Al Arbour

Alger Joseph "Al" Arbour, född 1 november 1932 i Sudbury, Ontario, död 28 augusti 2015 i Sarasota, Florida, var en kanadensisk professionell ishockeyspelare och ishockeytränare. Som spelare vann han fyra Stanley Cup-finaler och han var huvudtränare i NHL-laget New York Islanders när laget gick till fem raka Stanley Cup-finaler åren 1980–1984, och vann de fyra första.

1996 valdes Arbour in i Hockey Hall of Fame.

Spelarkarriär
Arbour startade sin NHL-karriär 1957 som back i Detroit Red Wings. Han spelade senare även för Chicago Blackhawks, Toronto Maple Leafs och St. Louis Blues och vann Stanley Cup fyra gånger som spelare. Från 1967 till 1970 var han lagkapten för St. Louis Blues.

Tränarkarriär 
Arbour blev huvudtränare för Islanders säsongen 1973–74, lagets andra säsong i NHL. Han ersatte Phil Goyette som fått sparken på grund av det nybildade Islanders usla debutsäsong. Arbour byggde tillsammans med general managern Bill Torrey upp Islanders till ett topplag. Efter ett antal misslyckanden i slutspelet tog han laget till final 1980 - en final som laget vann. Efter ytterligare tre Stanley Cup-vinster och en finalplats åren efter, minskade Islanders dominans. Arbour avgick från tränarposten 1986 men blev återinkallad 1988, och tränade sedan laget fram till 1994. Därefter slutade han som tränare.

Arbours fyra Stanley Cup-titlar gör honom till en av de mest framgångsrika tränarna i NHL-historien. Han tränade Islanders under 1601 grunseriematcher, varav laget vann 779. Han tränade också laget under 209 slutspelsmatcher och vann 123 av dem. Hans statistik i antalet vunna matcher överträffas endast av Scotty Bowman.

Referenser

Kanadensiska ishockeytränare
Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Chicago Blackhawks
Spelare i Detroit Red Wings
Spelare i Toronto Maple Leafs
Spelare i St. Louis Blues
Tränare i St. Louis Blues
Tränare i New York Islanders
Medlemmar i Hockey Hall of Fame
Stanley Cup-mästare 1983
Stanley Cup-mästare 1982
Stanley Cup-mästare 1981
Stanley Cup-mästare 1980
Spelare i Edmonton Flyers
Vinnare av Jack Adams Award
Vinnare av Lester Patrick Trophy
Stanley Cup-mästare 1964
Stanley Cup-mästare 1962
Stanley Cup-mästare 1961
Stanley Cup-mästare 1954
Spelare valda av St. Louis Blues i NHL:s expansionsdraft 1967
Idrottare från Ontario
Personer från Greater Sudbury
Födda 1932
Avlidna 2015
Män
Lagkaptener i St. Louis Blues
Kenneth Keating

Kenneth Barnard Keating, född 18 maj 1900 i Lima, New York, död 5 maj 1975 i New York, var en amerikansk republikansk politiker och diplomat.

Han avlade 1919 grundexamen vid University of Rochester och 1923 juristexamen vid Harvard Law School. Han inledde därefter sin karriär som advokat i Rochester i New York.

Han tjänstgjorde i första världskriget som sergeant i United States Army. Han deltog också i andra världskriget och befordrades 1948 till brigadgeneral.

Han var ledamot av USA:s representanthus 1947-1959 och ledamot av USA:s senat från New York 1959-1965. Han kandiderade till en andra mandatperiod i senaten men förlorade i 1964 års kongressval mot demokraten Robert Kennedy.

Han var USA:s ambassadör i Indien 1969-1972 och USA:s ambassadör i Israel 1973-1975. Hans grav finns på Arlingtonkyrkogården.

Externa länkar

Ledamöter av USA:s representanthus från delstaten New York
Ledamöter av USA:s senat från delstaten New York
USA:s ambassadörer i Indien
USA:s ambassadörer i Israel
Födda 1900
Avlidna 1975
Män
Gravsatta på Arlingtonkyrkogården
Personer från Lima, New York
Alumner från Harvard Law School
Alumner från University of Rochester
Generaler i USA:s armé
Podab

PODAB tillverkar och levererar tvättutrustning till tvättstugor i flerfamiljbostäder och till professionella användare. 

Podabs Mekaniska Verkstad bildades 1945 i Krokslätt i Göteborg för svetsnings- och plåtslageriarbeten samt tvättmaskiner och centrifuger.

Under efterkrigstiden var marknaden svältfödd på tvättmaskiner. Podab riktade in sin tillverkning på maskiner för villabruk för mindre fastigheters behov. Tack vare expansion måste nya lokaler byggas vid Kungssten 1949. Eftersom man 1952 även började tillverka sillfilémaskiner måste man ytterligare bygga ut fabriksfastigheterna. 

Idag ligger PODAB:s huvudkontor i Askim.

Externa länkar
Officiell webbplats

Svenska hemelsföretag
Företag bildade 1945
Kungliga Amiralitetsboktryckeriet

Kungliga Amiralitetsboktryckeriet var Karlskronas första tryckeri och grundades 1728. Tryckeriet existerade med detta namn till 1821. Dess förste innehavare var boktryckaren Johan Happenius.

Referenser

 Sveriges periodiska litteratur / 1. 1645-1812 

Svenska tryckerier
Företag i Karlskrona kommun
Karlskronas historia
Johan Happenius

Johan Happenius, död 10 februari 1737, var boktryckare i Karlskrona från 1726 och från och med 1728 den förste innehavaren av Kungl. Amiralitetsboktryckeriet. Han benämndes även stadsboktryckare och Blekinges provinsboktryckare.

Svenska boktryckare under 1700-talet
Personer från Karlskrona
Avlidna 1737
Män
Hagåsens naturreservat

Hagåsen är ett naturreservat i Ljusdals och i Nordanstigs kommuner i Hälsingland.

Reservatet ligger i Hassela och Ramsjö socknar. Det ligger längs den 525 meter höga Hagåsens sydsluttning. Det domineras av tallskog på bergssluttningar. De äldsta tallarna är 500 år gamla.

Naturreservatet omfattar 269 ha och bildades 1992.

Källor
Länsstyrelsen, naturreservat Hagåsen

Naturreservat i Nordanstigs kommun
Naturreservat i Ljusdals kommun
Naturskyddsområden bildade 1992
Pyret Moberg

Sten Erik Moberg, känd som Pyret Moberg, född 20 januari 1947 på Frösön i Jämtland, är en svensk artist och kompositör.

Moberg var under 1960-talet aktiv i FNL-grupperna som protesterade mot USA:s krig i Vietnam. Han sjöng och spelade i folkmusikgruppen Diddlers, medverkade i uppsättningen av musikalen Hair på Scalateatern i Stockholm 1968 - 1969, samt i Nedre Norrlands regionteaters uppsättning av Herr Puntila och hans dräng Matti. År 1966 medverkade Moberg som skådespelare i Arnold Weskers "Hotet" i TV-teatern. 1978 uppträdde Moberg på Olympia i Paris med svenska visor. 

Han har i eget namn givit ut LP:n Kärleken är vit samt två CD-skivor, Another year of music och An Irish saga. Moberg har även skrivit musikalerna Häxdansen och Generationer och har ofta spelat tillsammans med Mats Jerrolf, Billey Shamrock och/eller Krister Ulvenhoff. 1988 startade Moberg ”Visfest på Skinnarviksberget” som sedan arrangerades fram till år 2002.

Teater

Roller

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Pyret Moberg på Svensk mediedatabas
Pyret Moberg på Internet Movie Database (internationell filmdatabas på engelska)

Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska kompositörer under 2000-talet
Personer från Frösön
Födda 1947
Levande personer
Män
Rybs

Rybs (Brassica rapa ssp. oleifera) är en ettårig oljeväxt, nära släkt med rova och åkerkål men även med raps.

Liksom raps finns två varianter, höstrybs och vårrybs, som sås på hösten respektive våren.  
Rybs är något härdigare än raps. Den odlas bland annat i Finland, där den är den viktigaste oljegrödan.

Officiell statistik om rybs

Omfattningen av rybsodlingen i Sverige har varierat ganska kraftigt. Vårrybs har sedan 1970-talets början odlats på större arealer än höstrybs. Under 2000-talet har arealerna som odlas med rybs minskat till närmast obetydliga nivåer. Detta kan delvis förklaras av att vinterhärdigare sorter av den mer högavkastande höstrapsen blivit tillgängliga. På Jordbruksverkets webbplats publiceras årligen statistik om arealen som odlas med rybs i det Statistiska meddelandet JO 10 SM Jordbruksmarkens användning.

Den största skörden av höstrybs i Sverige var de 58 110 ton som bärgades år 1973. År 1984 bärgades 108 620 ton vårrybs, vilket är rekord för denna gröda. På Jordbruksverkets webbplats publiceras årligen statistik om hektar- och totalskördar av rybs i det Statistiska meddelandet JO 16 SM Skörd av spannmål, trindsäd, oljeväxter, potatis och slåttervall. I Eurostats databas publiceras statistik om skörd och areal av rybs i Europa under kategorin Agriculture och underkategorin Agricultural production.

Se även 
 Raps
 Brassica rapa, rova
 Åkerkål

Noter

Externa länkar 
 Jordbruksmarkens användning 2020, Preliminär statistik / I korta drag
 Vegetabilieproduktion – Statistik från Jordbruksverket, arkiv 2012-03-12
 Arealer – Statistik från Jordbruksverket, arkiv 2012-03-11
 Jordbruk – Statistik från Eurostat

Odlade växter
Ry Växtindex
Lay All Your Love on Me

Lay All Your Love on Me är en popsång skriven av Benny Andersson och Björn Ulvaeus, inspelad 1980 av den svenska popgruppen Abba. Sången togs med på gruppens sjunde studioalbum Super Trouper, utgivet i november 1980.

Historik 
Inspelningen påbörjades i Polar Studios i Stockholm 9 september 1980 med studiomusikerna Ola Brunkert (trummor), Lasse Wellander (elgitarr) och Rutger Gunnarsson (elbas) samt Benny Andersson (synthesizer). Den första demoinspelningen av melodin hade arbetsnamnet Yarrafat.
Den märkliga sångeffekten som förekommer inför varje refräng, åstadkoms med en ekoeffekt genom en harmonizer där en och samma ton sänktes en halvton åt gången.

Singelskiva 
Efter att ommixade versioner av Lay All Your Love on Me, On and On and On och Super Trouper hade toppat den amerikanska danslistan släpptes de två förstnämnda i originalversion på en singelskiva i ett begränsat antal länder. Singelskivan (omslagsfoto) gavs ut i ett 12"-format, istället för det brukliga 7", sommaren 1981, över ett halvår efter att de släppts på Super Trouper. Singeln klättrade till plats 7 i Storbritannien, vilket blev gruppens lägst placerade singel där sedan I Do, I Do, I Do, I Do, I Do 1975, men blev samtidigt den bäst placerade 12"-singeln någonsin i landet. Singeln klättrade även till plats 8 i Irland, 14 i Belgien och 26 i Tyskland.

Olika versioner 
Albumversionen av Lay All Your Love on Me tonar i slutet ut i ljudet från en arenapublik, för att övergå i nästa spår; liveinspelningen av The Way Old Friends Do, inspelad på Wembley Stadium i London under gruppens världsturné hösten 1979. När låten släpptes som singel 1981 hade man tagit bort publikjublet och det är den versionen som är mer känd och spridd. På senare CD-upplagor av Super Trouper är det versionen utan publikjubel som har ersatt originalversionen.

Övrigt 
1981 spelade den brittiska gruppen Brotherhood of Man in sin version av sången till albumet 20 Disco Greats. 

1982 återanvände den jugoslaviska gruppen Zana versens melodi till sin sång Dodirni mi kolena på albumet med samma namn. 

1992 gjorde den brittiska popgruppen Erasure en cover på låten och gav ut den på sin EP Abba-esque. Samma år togs Abba:s originalversion med på samlingsalbumet Abba Gold – Greatest Hits. 

1999 hade musikalen Mamma Mia! premiär i London och sedan dess har låten var med i uppsättningen och i filmen med samma namn som hade premiär 2008. I den svenskspråkiga versionen av musikalen har titeln översatts till I tryggt förvar hos mig med text av Niklas Strömstedt.

Hårdrocksprojektet Avantasia, skapat av Tobias Sammet (frontmannen till det tyska powermetalbandet Edguy), har gjort en cover på låten. 2010 använde den amerikanska rockgruppen The Pretty Reckless melodin i refrängen till sin låt Make Me Wanna Die.

Referenser

Noter

Tryckta källor 

Låtar framförda av Abba
Musiksinglar 1981
Låtar av Benny Andersson
Singlar utgivna på Polar Music
Låtar av Björn Ulvaeus
Engelskspråkiga sånger
Siemomysł

Siemomysł (Ziemomysł), född troligen i slutet av 800- eller början av 900-talet, död mellan åren 950-960, var polanernas (pol. polanie) tredje furste eller prins (pol. książe) av Piastdynastin, omnämnd i Gallus Anonymuskrönikan. Son till Lestek, far till Mieszko I.

Biografi
Då hans verkliga existens inte går att härleda och bekräfta till andra källor än den anonyma Galla Anonimkrönikan, anses det inte historiskt bevisat att han verkligen existerat. Enligt vissa framlagda hypoteser skall han ha regerat från och med c:a år 930 (vissa forskare menar dock att Siemomysłs regeringstid varit tämligen kort, med början c:a år 950). Man antar att det troligen var han som enade Polanernas, Goplanernas och Masowszanernas landområden eller riken men det kan inte uteslutas att det istället var hans far som enade dem. Enligt en hypotes av den polske historikern Henryk Łowmiański motverkade han en resning av Wkrzan-stammen riktad mot Tyskland.

Släktträd

Källor
 Balzer Oswald, Genealogia Piastów, Kraków 1895.
 Buczek K., Zagadnienie wiarygodności dwu relacji o początkowych dziejach państwa polskiego, (w:) Prace z dziejów Polski feudalnej, Warszawa 1960, s. 45.
 Gieysztor Aleksander, Siemomysł książę polański, (w:) Słownik Starożytności Słowiańskich, t. 5, 1975, s. 168.
 Jasiński Kazimierz, Rodowód pierwszych Piastów, Warszawa-Wrocław (1992).
 Jasiński Kazimierz, Siemomysł, Polski Słownik Biograficzny, t. 37, 1996, s. 58-59
 Koneczny Feliks, Dzieje Polski za Piastów, Kraków 1902, s. 28.
 Łowmiański Henryk, Dynastia Piastów we wczesnym średniowieczu, [w:] Początki Państwa Polskiego, t. 1, Poznań 1962.
 Łowmiański Henryk, Początki Polski, t. 5, Warszawa 1973.
 Wojciechowski Z., Polska nad Wisłą i Odrą, Katowice 1939, s. 34.
 Wyrozumski J., Dzieje Polski piastowskiej (VIII w.-1370), Kraków 1999.

Referenser

Polens regenter
Huset Piast
Män
Medeltida personer i Polen
USS John C. Stennis (CVN-74)

USS John C. Stennis (CVN-74) är ett amerikanskt hangarfartyg av Nimitz-klass. Fartyget är det sjunde i klassen.

Namnet
Fartyget är namngivet efter den framlidne demokratiske senatorn John Cornelius Stennis från Mississippi som i senatens försvarsutskott (Senate Armed Services Committee) verkade konsekvent för en starkare flotta.

Hangarfartyget är bland annat med i filmen Transformers: Revenge of the Fallen.

Externa länkar

Nimitz-klass
Aktiva amerikanska hangarfartyg
Kärnkraftsdrivna fartyg i USA:s flotta
Fartyg sjösatta 1993