kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Världscupen i backhoppning 1999/2000

Världscupen i backhoppning 1999/2000 hoppades 28 november 1999-19 mars 2000 och vanns av Martin Schmitt, Tyskland före Andreas Widhölzl, Österrike och Janne Ahonen, Finland.

Deltävlingar

Slutställning (30 bästa)

Skidflygningscupen - slutställning (15 bästa)

Nationscupen - slutställning

Källor 
Officiella resultat från FIS

Backhoppning
1999/2000
Backhoppningssäsongen 1999/2000
Världscupen i backhoppning 2000/2001

Världscupen i backhoppning 2000/2001 hoppades 24 november 2000-18 mars 2001 och vanns av Adam Małysz, Polen före Martin Schmitt, Tyskland och Risto Jussilainen, Finland.

Deltävlingar

Slutställning

Skidflygningscupen - slutställning (15 bästa)

Nationscupen - slutställning

Källor 
Officiella resultat från FIS

Backhoppning
2000/2001
Backhoppningssäsongen 2000/2001
Världscupen i backhoppning 2001/2002

Världscupen i backhoppning 2001/2002 hoppades 23 november 2001-23 mars 2002 och vanns av Adam Małysz, Polen före Sven Hannawald, Tyskland och Matti Hautamäki, Finland.

Olympiska vinterspelen 2002

Spelen avgjordes i Salt Lake City.

Deltävlingar

Slutställning

Nationscupen - slutställning

Källor 
Officiella resultat från FIS

Backhoppning
2001/2002
Backhoppningssäsongen 2001/2002
Världscupen i backhoppning 2002/2003

Världscupen i backhoppning 2002/2002 hoppades 29 november 2002-23 mars 2003 och vanns av Adam Małysz, Polen före Sven Hannawald, Tyskland och Andreas Widhölzl, Österrike.

Deltävlingar

Slutställning (30 bästa)

Nationscupen - slutställning

Källor 
Officiella resultat från FIS

Backhoppning
2002/2003
Backhoppningssäsongen 2002/2003
Världscupen i backhoppning 2003/2004

Världscupen i backhoppning 2003/2004 hoppades 28 november 2003-14 mars 2004 och vanns av Janne Ahonen, Finland före Roar Ljøkelsøy, Norge och Bjørn Einar Romøren, Norge.

Deltävlingar

Slutställning (30 bästa)

Nationscupen - slutställning

Källor 
Officiella resultat från FIS

Backhoppning
2003/2004
Backhoppningssäsongen 2003/2004
Baptistkyrkan, Uppsala

Baptistkyrkan är en kristen frikyrka i Uppsala, ansluten till Equmeniakyrkan. Församlingen grundades 1861 och är därmed den äldsta frikyrkan i Uppsala.

Historik 
Hösten 1861 bildades församlingen av nio personer, den första tiden höll församlingen till i olika hem inne i Uppsala. Församlingens första egna lokal stod färdigt 1 september 1872. Kapellet byggdes i hörnet av Dragarbrunnsgatan och Bangårdsgatan, alltså på den plats där församlingens kyrka fortfarande finns. Det första kapellet byggdes dock som ett provisorium. 

Församlingen hade startat söndagsskola 1869 och fick ganska snart många barn i den, ca 200 barn hade man under de följande 10 åren. Medlemsantalet växte och när församlingen fyllde 20 år hade man passerat 200-strecket. I februari 1885 revs kapellet och fick ge plats åt den nuvarande kyrkan som invigdes den 26 september 1886. Denna väldiga byggnad, som ritats av Carl Axel Ekholm blev dock till en ekonomisk börda för församlingen under många år.

Vid sekelskiftet 1900 var medlemsantalet 316 personer. 1911 hade församlingen 567 medlemmar. Då fanns det också 435 söndagsskolbarn och 330 medlemmar i den nystartade ungdomsföreningen. Under denna tid kom intresset för mission i andra länder att bli ett av församlingens kännetecken. Det var en av församlingens medlemmar, Oskar Andersson, som blev pionjär i Kongo. Efter honom följde många som blev missionärer på olika platser i världen. Under hela perioden 1920 till 1970 hade församlingen en stabil verksamhet med många barn- och ungdomsgrupper och olika sång- och körverksamheter. Söndagsskolan var den mest omfattande med upp till 10 olika grupper och över 500 söndagsskolbarn. Ett stort scoutliknande arbete startade på 1940-talet och kallades GK. Ett sätt att möta förändringarna på 1970-talet var att bygga en stadsdelskyrka i Valsätra 1976, Valsätrakyrkan.

Baptistkyrkans första föreståndare var Anders Sjölin. Bland pastorer och föreståndare märks namn som 
1871–1884 C.G. Lagergren 
1919–1944 Theodor Wennström
1944–1957 Edvin Österberg
1957–1967 Per-Arne Aglert

År 2011 firade församlingen sitt 150-årsjubileum med bland annat medverkan av missionsföreståndare Karin Wiborn. År 2015 hade församlingen cirka 140 medlemmar, församlingens pastor var Charlotte Ljunghag-Nordling . Verksamheten bestod av gudstjänster, gemenskapsgrupper i hemmen, ungdomsgrupp, dagledigträffar, bistånds- och missionsarbete, själavårdsteam med mera.

Orgel
1927 byggde Furtwängler & Hammer, Hannover, Tyskland en orgel med 20 stämmor, två manualer och pedal. Fasaden från orgeln finn bevarad i kyrkan. Den tillhör inte det nuvarande orgelverket.
Den nuvarande mekaniska orgel byggdes 1968 av Gebrüder Jehmlich, Dresden, Tyskland. Tidigare fanns en orgel med 6 stämmor i kyrkan.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Baptistkyrkans webbplats

Kristendom i Uppsala
Kyrkobyggnader i Uppsala
Religiösa organisationer bildade 1861
Svenska baptistkyrkor
Svenska equmeniaförsamlingar
Frisörstol

En frisörstol är en stol där en frisörs kunder kan sitta under hårklippning. Frisörstolar brukar kunna höjas, sänkas och roteras. Vissa modeller kan även lutas. Det förbättrar arbetsställningen för frisören.

Frisörstolar började tillverkas industriellt runt 1850.

Sittmöbler
Karlanda kyrka

Karlands kyrka tillhör Holmedal-Karlanda församling och Karlstads stift

Kyrkobyggnaden
Kyrkan ligger i hemmanet Bjärn och byggdes 1776–1778 och ersatte då en medeltida träkyrka, rest 1480, som låg i hemmanet Stommen ungefär en kilometer norr om den nuvarande. En del virke från den gamla kyrkan togs tillvara när den revs 1777 och bräder med fragment av takmålningar finns bevarade i kyrkan. Nuvarande kyrka har en stomme av natursten och består av rektangulärt långhus med tresidigt kor i öster och torn i väster. Norr om koret finns en vidbyggd sakristia. Långhuset har ett valmat sadeltak som ursprungligen varit täckt med spån, men är nu täckt av rektangulära skifferplattor. Kyrkorummet täcks av trätunnvalv.

Inventarier
Från gamla kyrkan har man hämtat:
 Dopfunten av täljsten är från 1200-talet.
 Altardekorationen och ljuskronan från 1733–1746.
 Två kyrkklockor (en från 1200-talet och en från 1724).

Orgel
Innan orgeln som byggdes 1951 använde man ett harmonium.
1951 byggde Lindgrens orgelbyggeri en orgel som är pneumatisk. Den har fria och fasta kombinationer.

Referenser

Tryckta källor

Webbkällor
 Kyrkor i Karlstads stift Del II, Utgiven av Värmlands Museum och Karlstads stift, 2008,

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Årjängs kommun
Kyrkobyggnader i Karlstads stift
Kyrkobyggnader invigda 1778
1778 i Sverige
Cavalcade (skivbolag)

Cavalcade var ett svenskt skivbolag som startades 1951 av Robert Rönström.

Bolaget gav ut artister som Karl Gerhard, Evert Taube, Olle Adolphson och Arne Domnérus på eget skivmärke.

Diskografi i urval 
78-varvare
Inspelade i Borgarskolans aula i Stockholm

R 500 Lilla Frida och jag (Maggie Duddie) / Jazzgossen (En lille Rystedans)– Karl Gerhard 25.04.1951
 R 501 Jag vill ha en liten tös med långa flätor (Wenn du meine Tante siehst) / Köp svenska varor (They call it dancing) – Karl Gerhard 25.04.1951
R 502 Three without a key, pt I / Three without a key, pt II – Ulf Lindes kvartett 14.11.1951
 R 503 Three without a key, pt III / Jack pot – Ulf Lindes kvartett 14.11.1951
 R 504 En valsrapsodi, del 1 / En valsrapsodi, del 2 – Evert Taube 01.03.1952
 R 505 Dansen på Sunnanö / Serenaden till Astri – Evert Taube 27.03.1953
 R 506 ''En doft från fina världen / Om jag inte minns fel – Karl Gerhard / Robert Rönström / Sven C G Landin 27.04.1953
 R 507 Knalle Juls vals / Den lycklige nudisten (En gla' polkett) – Evert Taube 28.10.1953
 R 508 Bibbi / Solola – Evert Taube 10.02.1954
 R 509 The lady is a tramp / In a sentimental mood – Cavalcade all stars 05.02.1954
 R 510 Cavall / All together – Cavalcade all stars / 05.02.1954
 R 511 St. James infirmary / Way down yonder in New Orleans – Jack Lindströms orkester 26.02.1954
 R 512 Perdido, del 1 / Perdido, del 2 – Jazz at the Cavalcade 26.02.1954 R 513 Tre kosteliga ting / Sång efter skördeanden (Här dansar Fridolin) – Nils B. Söderström 18.03.1954
 R 514 Stockholmsmelodi / Första torpet – Evert Taube 10.02.1954
 R 515 Det fönstret som lyste / Nocturne (Sov på min arm) – Sven-Bertil Taube 07.09.1954
 R 516 Alla de gamla fina märkena / Spott ut! (Willst du mit nach Warnemünde) – Karl Gerhard 18.03.1954
 R 517 Riverboat schuffle / Wolverine blues – Hep Cats 07.09.1954
 * R 518 Charmaine / I can't give you anything but love – Geoff Taylor sextett 17.12.1954
 * R 519 Lady be good / Wrap your troubles in dreams – Geoff Taylor sextett 17.12.1954

Inspelade i studio i London

CL 100 Rolfs nyårshälsning (Ur SF-filmen: "Ett gammalt nyårskort" ) / Ernst Rolf / SF:s studioork. Ork. / 23.12.1932 - utg. 12.1952 / 12" / CL 100 Inte ett ljud om Snoddas! / Karl Gerhard / Bo Ekemar, flygel / 22.07.1952

CL 101 Rolfs nyårshälsning / Ernst Rolf / SF:s studioork. / 23.12.1932 - utg. 12.1952 / CL 101 Det kan man inte (I want to go back to Michigan) / Karl-Ewert / Gustaf Elmer, flygel / 28.10.1953 /

CL 102 Visan om Pauline Brunius' (Lambeth Walk) / Karl Gerhard / Julius Jacobsen, flygel / 18.03.1954 / 
CL 102 Hästen från Troja'' / Karl Gerhard / Julius Jacobsen, flygel / 18.03.1954 / 

F 200 The rosary / Anders Näslund / Ulf Wesslén, orgel / 28.10.1953 / 
F 200 Somewhere a voice is calling / Anders Näslund / Ulf Wesslén, orgel / 28.10.1953 /

Källor

Ej längre existerande svenska skivbolag och skivmärken
Skivbolag och skivmärken bildade 1951
Skivbolag och skivmärken upplösta 1959
Towson

Towson är ett kommunfritt område i Baltimore County i den amerikanska delstaten Maryland med en yta av 36,8 km² och en folkmängd, som uppgår till 55 197 invånare (2010). Towson är administrativ huvudort i Baltimore County sedan 1854. Ortens ursprungliga namn är Towsontown.

Towson är säte för Towson University som tidigare hette Maryland State Normal School och flyttades år 1915 från Baltimore till Towson.

Kända personer från Towson
William Purington Cole, politiker
Divine, artist och skådespelare

Noter

 
Orter i Maryland
Monica Knudsen

Monica Knudsen, född den 25 mars 1975 i Arendal i Norge, är en norsk fotbollstränare och före detta fotbollsspelare som för tillfället tränar Vålerenga i Toppserien. Som spelare så spelade Knudsen som mittfältare och spelade bland annat 87 landskamper med det Norska landslaget mellan 1996 och 2003.

Knudsen var med i Europamästerskapet 1997 som hölls i Norge och Sverige och var även med i det norska laget som slutade fyra i världsmästerskapet1999. Säsongerna 1998 och 1999 blev hon norsk mästare i fotboll med klubben Asker Fotball.

Vid OS i Sydney 2000 blev Knudsen tillsammans med landslaget olympiska mästare. I finalen så var Knudsen med i startelvan men blev utbytt under extratiden.

Vid slutet av säsongen 2009 blev Knudsen utsedd till huvudtränare för LSK Kvinner FK.

Källor

Fotnoter

Norska fotbollsspelare
Norska fotbollstränare
Spelare i LSK Kvinner FK
Spelare i dam-VM i fotboll 1999
Spelare i dam-VM i fotboll 2003
Norska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Norge
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2000
Födda 1975
Levande personer
Kvinnor
Personer från Arendals kommun
SRI International

SRI International (SRI), som grundades som Stanford Research Institute, är ett av världens största institut för forskning.

Bakgrund 
SRI, som är baserat i Menlo Park i Kalifornien, grundades av förvaltarna av Stanford University 1946 som ett utvecklingscentrum för regionen.

Under 1950-talet biträdde SRI Bank of America och utvecklade Electronic Recording Machine, Accounting (ERMA) och en magnetisk teckenigenkännare, MICR, som blivit industristandard idag.

1970 skildes det från universitetet och från 1977 heter det SRI International. Separationen var ett försenat svar på protester från Vietnamkrigets  demonstranter som trodde att DARPA-projektet gjorde universitetet delaktigt i militärindustrin. DARPA-projektet ledde fram till ARPANET som i sin tur utvecklade den teknik som idag ligger bakom Internet.

Nuvarande inriktning 
SRI:s huvudkontor ligger nära universitetsområdet. Idag finns ungefär 2 100 anställda.

SRI koncentrerar sig på utveckling och forskning avseende teknologi särskilt inom områden som telekommunikation, datautveckling,, utbildning, energi och miljö och utveckling av robotar.
SRI har erhållit mer än 1 000 patent.

Spin-off-företag 
SRI och dess tidigare anställda har startat ett stort antal företag på en mängd områden. 
Många företag har utvecklats ur datavetenskapsrelaterade insatser såsom Symantec och Verbatim.

Noter

Externa länkar 
 SRI International website
 SRI International Artificial Intelligence Center website
 SRI International Sarnoff website

Källor 

Amerikanska forskningsinstitut
Tankesmedjor
William Purington Cole

William Purington Cole, Jr., född 11 maj 1889 i Towson, Maryland, död 22 september 1957 i Baltimore, Maryland, var en amerikansk demokratisk politiker och jurist. Han var ledamot av USA:s representanthus 1927–1929 och 1931–1942.

Cole studerade till ingenjör med inriktningen väg- och vattenbyggnadsteknik (civil engineer) vid Maryland Agricultural College (numera University of Maryland). År 1912 avlade han sedan juristexamen och inledde därefter sin karriär som advokat. Han deltog som officer i första världskriget.

Cole efterträdde 1927 Millard Tydings som kongressledamot och efterträddes 1929 av Linwood Clark. I kongressvalet 1930 besegrade han sedan republikanen Clark och tillträdde 1931 på nytt som kongressledamot. Cole avgick den 26 oktober 1942 för att tillträda som domare vid United States Customs Court (en domstol som år 1980 blev ersatt av United States Court of International Trade) President Harry S. Truman utnämnde 1952 Cole till en appellationsdomstol, United States Court of Customs and Patent Appeals. Cole avled 1957 och gravsattes på Arlingtonkyrkogården.

Noter

Ledamöter av USA:s representanthus från Maryland
Gravsatta på Arlingtonkyrkogården
Personer från Towson
Födda 1889
Avlidna 1957
Män
Daniel Martin

Daniel Martin kan syfta på:

Dan Martin (född 1986)  irländsk tävlingscyklist
Daniel Martin (politiker) (1780–1831), amerikansk politiker
Daniel Martin (skådespelare)
Daniel Martin (politiker)

Daniel Martin, född 1780 i Talbot County, Maryland, död 11 juli 1831 i Talbot County, Maryland, var en amerikansk politiker (nationalrepublikan). Han var guvernör i delstaten Maryland 1829–1830 och på nytt från 13 januari 1831 fram till sin död.

Martin gifte sig 1816 med Mary Clare Mackubin. Han efterträdde 1829 Joseph Kent som guvernör och efterträddes 1830 av Thomas King Carroll. År 1831 tillträdde Martin på nytt som guvernör men avled senare samma år i ämbetet. Anglikanen Martin gravsattes på Spring Hill Cemetery i Easton.

Noter

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations webbplats

Födda 1780
Avlidna 1831
Guvernörer i Maryland
Män
Amerikanska nationalrepublikaner
Chock (mekanik)

En mekanisk eller fysisk chock är en plötslig acceleration eller retardation orsakad av exempelvis kollision, fall, spark, jordbävning eller explosion. Chock är en övergående fysisk excitation.

Vid test av fysiska produkters förmåga att hantera chockbelastning görs chocktester där slag alternativt fall används. När dessa tester utförs talar man ofta om att testet är enligt 1/2 sinuspuls., att man refererar till en halv sinuspuls är då g-krafter som registreras på ett diagram vid ett sådant test liknar en halv sinusvåg.

Referenser

Se även
G-kraft
Vibration

Mekanik
Charlotte Bill

Charlotte Jane "Lalla" Bill, född 9 december 1875, död 13 december 1964, arbetade som barnflicka hos hertigen och hertiginnan av York, sedermera Kung George V av Storbritannien och drottning Mary. Hon hade mycket starka band till parets yngsta barn, prins John, som hon tog hand om från 1905 och fram till dennes död 1919.

Anställning 
Bill påbörjade sin anställning som underbarnsköterska i familjen. Då hon arbetade nära huvudsköterskan häpnade hon över behandlingen av de kungliga barnen. Huvudsköterskan motsatte sig alla nya metoder och struntade i andre sonen, Bertie (sedermera kung George VI av Storbritannien), så till den grad att han blev sjuk. Huvudsköterskan hade ursprungligen arbetat som barnsköterska åt hertigen och hertiginnan av Newcastle och fått mycket goda vitsord. När Bill uttryckte sina åsikter för henne visade det sig att denne barnlös och att hennes man övergivit henne, vilket sannolikt hade påverkat hennes inställning till barnuppfostran. Huvudsköterskan avskedades 1897 och ersattes av Bill.

Då barnen växte upp kom hon framför allt att stå prins John nära. Denne led av epilepsi och inlärningssvårigheter som troligen orsakades av autism. Fastän prinsen ursprungligen bodde i York Cottage med sina föräldrar, skapades ett separat hushåll för honom 1917 på närliggande Wood Farm vid Sandringham Estate. Bill tog hand om prins John  fram till dennes död i ett epileptiskt anfall 18 januari 1919. Det var Bill som ringde till drottning Mary för att meddela dödsfallet, som reste tillsammans med kungen från Buckingham Palace till Wood Farm för att se sin döde son. Bill kom till begravningen i Sandringham Church, där John blev begravd bredvid prins Alexander John av Wales, son till drottning Alexandra.

Efter Johns död 
Bill fortsatte att hålla minnet av prinsen levande fram till sin egen död 1964, då hon var nästan 90 år gammal. Under ett besök i hennes hus noterade hertigen av Windsor att det första föremål han såg då han gick in i Bills hus var ett fotografi på eldstaden som föreställde prinsen som barn.

Eftervärlden
Hennes rollfigur i filmen The Lost Prince spelas av Gina McKee.

Källor

Reynolds, K. D., ‘John, Prince (1905–1919)’, Oxford Dictionary of National Biography, Oxford University Press, 2004 accessed 3 Feb 2008
Van Der Kiste, John, George V's Children (Sutton Publishing, 2001)

Fotnoter

Avlidna 1964
Barnflickor
Britter
Födda 1875
Kvinnor
Personer i Storbritannien under 1800-talet
Personer i Storbritannien under 1900-talet
James Thomas

James Thomas, född 11 mars 1785 i St. Mary's County, Maryland, död 25 november 1845 i Saint Mary's County, Maryland, var en amerikansk politiker. Han var guvernör i delstaten Maryland 1833–1836.

Thomas avlade 1807 läkarexamen vid University of Pennsylvania. Den 24 januari 1808 gifte han sig med Elizabeth Coates. Han var fredsdomare i Saint Mary's County 1808–1812 och deltog i 1812 års krig som major i Marylands milis. Thomas var länge verksam som läkare i St. Mary's County. I delstatens senat satt han 1824–1830.

Thomas efterträdde 1833 George Howard som guvernör. Han hade valts till ämbetet som nationalrepublikanernas kandidat och gick sedan med i det nya whigpartiet. Martin efterträddes 1836 av partikamraten Thomas Veazey. Anglikanen Thomas avled 1845 och gravsattes på en familjekyrkogård i St. Mary's County.

Noter

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations webbplats

Guvernörer i Maryland
Amerikanska nationalrepublikaner
Amerikanska whigs
Personer från St. Mary's County
Födda 1785
Avlidna 1845
Män
Marion Crawford

Marion Crawford, CVO (5 juni 1909 – 11 februari 1988) var en skotsk barnflicka. Hon var anställd i Storbritanniens kungliga familj, som barnflicka åt Georg VI:s och Elizabeth Bowes-Lyons döttrar Elizabeth och Margaret som gav henne smeknamnet "Crawfie". Crawford anges som författare till boken The Little Princesses: The Story of the Queen's Childhood by her Nanny, som handlade om hennes tid med kungafamiljen. Efter att boken utkommit 1950, avskedades hon av hovet och ingen medlem av Storbritanniens kungliga familj ville någonsin mer tala med henne.

Källor

Fotnoter

Födda 1909
Avlidna 1988
Kvinnor
Skottar
Barnflickor
Personer i Storbritannien under 1900-talet
Margaretta Eagar

Margaretta Alexandra Eagar, född 12 augusti 1863 i Limerick, Irland, UK, död 2 augusti 1936, Keynsham, England, var en Anglo-irländska kvinna som arbetade som barnflicka hos döttrarna till Rysslands kejsare och Nikolaj II och Alexandra Feodorovna i Ryssland, prinsessöna Olga, Tatiana, Maria och Anastasia åren 1898 till 1904. 

År 1906 skrev hon Six Years at the Russian Court om sin tid med Rysslands kejsarfamilj.

Biografi

Tidigt liv
Eagar föddes i Limerick 1863. Hon var ett av 10 barn till ett protestantiskt par, Francis McGillycuddy Eagar och Frances Margaret Holden. Hon utbildades som sköterska i Belfast och arbetade som husmor vid ett barnhem.

Tiden vid ryska hovet
Margaretta Eager utsågs 1898 till barnsköterska åt döttrarna till kejsar Nikolaj II av Ryssland, vilket hon förblev fram till 1904. Storfurstinnorna Olga Alexandrovna av Ryssland, faster till flickorna, har beskrivit Margaretta Eagars intresse för politik. Som barn flydde en gång Maria från badet och sprang genom palatskorridoren medan Margaretta Eagar diskuterade Dreyfusaffären med en vän. "Lyckligtvis, anlände jag just då, tog upp henne och förde henne tillbaka till Miss Eagar, som fortfarande talade om Dreyfus," minns storhertiginnan.

De fyra storfurstinnorna började lära sig engelska av Eagar och hade runt 1904 då Margaretta Eagar lämnade dem börjat tala irländsk engelska. 1908 kallades engelske privatläraren Charles Sydney Gibbes in för att "rätta" det. 

Eagar, som tyckte om de fyra storfurstinnorna, skrev i sin bok att hon lämnade ryska hovet av personliga skäl. 

Dock anses det möjligt att hon avskedades på grund av den politiska situationen under rysk-japanska kriget, där Storbritannien tog stark ställning för Japan.

Senare tid
Eagar fick pension från ryska staten från sin tid som barnsköterska. Hon brevväxlade med Storfurstinnorna tills de blev dödade i juli 1918. Familjemedlemmar menade att hon hemsöktes av morden för resten av livet. På senare år drev hon ett pensionat som blev mindre framgångsrikt och lämnade henne med skulder. Hon dog den 2 augusti 1936 på The Grange Nursing Home, Keynsham, England, i en ålder av 72 år.

Källor

Eagar, Margaretta, Six Years at the Russian Court, 1906 
Massie, Robert K., Nicholas and Alexandra, 1967, Dell Publishing Co., 
Zeepvat, Charlotte, From Cradle to Crown: British Nannies and Governesses at the World's Royal Courts, Sutton Publishing, ASIN B000GREBC0 
Alexander Palace Diaries

Fotnoter

Ryskt hovfolk
Barnflickor
Personer på Irland under 1800-talet
Personer i Ryssland under 1800-talet
Personer i Ryssland under 1900-talet
Personer i Storbritannien under 1800-talet
Personer i Storbritannien under 1900-talet
Personer från Limerick
Födda 1863
Avlidna 1936
Kvinnor
Nikolaj II:s hov
Decidualcell

Decidualceller är differentierade epitelceller från livmodern som bildas som svar på progesteron och embryonalt chorionic gonadotropin. Det får epitelcellerna att börja utsöndra näringsämnen som det tidiga embryot kan livnära sig på fram till implantationen fullföljts.

Referenser 

Graviditet
Bill Hybels

Bill Hybels, född den 12 december 1951 i Kalamazoo, Michigan, är en amerikansk pastor och grundare av församlingen Willow creek Community Church som ligger i South Barrington, Illinois, USA. Församlingen grundades 1975 och har idag över 20.000 medlemmar på sex olika campus. 

1992 startade han nätverket Willow Creek som vill vara en resurs för den lokala kyrkan. Över 10.000 kyrkor är anslutna från 35 olika länder.

1995 höll man den första ledarskapskonferensen The Global Leadership Summit. Konferensen hålls live varje år i Willow Creek Community Church, men via video följs den från över 200 städer i USA och över 260 städer runt hela världen.
 
År 2012 kunde man följa konferensen både i Göteborg och i Stockholm.  

Han är gift med Lynne Hybels och tillsammans har de barnen Shauna och Todd.

Bibliografi 
 1991 - Hinner du inte be?
 1994 - Att söka äktheten
 1994 - Hjärtats lagar
 1995 - Den smittande tron
 1996 - Den annorlunda vägen
 1997 - När ingen ser dig - vem är du då?
 1998 - Söker du en Gud som?
 1999 - Inget mindre än sunt förnuft
 2001 - Den smittande tron
 2002 - Ledarskap
 2005 - Ditt bästa för din nästa
 2006 - Ta första steget
 2014 - Enklare

Fotnoter

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Kristna personligheter i USA
Kristna författare
Män
Födda 1951
Levande personer
Personer från Kalamazoo