kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Pjotr Lavrov

Pjotr Lavrovitj Lavrov (ryska: Пётр Лаврович Лавров), född 14 juni (gamla stilen: 2 juni) 1823 i Melechovo, Pskov guvernement, död 6 februari (gamla stilen: 25 januari) 1900 i Paris, var en rysk filosof, sociolog och narodniker. 

Lavrov, som på mödernet var av svensk härkomst (Gandvig), blev 1844 lärare i matematik vid artilleriskolan i Sankt Petersburg och studerade filosofi under inflytande av Victor Cousin och Charles Fourier, men hans föreläsningar i filosofi förbjöds, sedan han 1862 inträtt i den revolutionära föreningen "Zemlja i volja". 

Efter Dmitrij Karakozovs misslyckade attentat mot tsar Alexander II 1866 häktades Lavrov och förvisades till guvernementet Vologda, där han 1869–70 under pseudonymen Mirtov (Миртов) skrev sina uppseendeväckande "historiska brev", i vilken han betonade vikten av sociala och etiska lagar gentemot kritikern Dmitrij Pisarevs ensidigt naturvetenskapliga realism. 

År 1870 lyckades Lavrov fly till utlandet, anslöt sig under Pariskommunen till kommunarderna och lärde i London känna Karl Marx, vars idéer han livligt omfattade. År 1873 utgav han i Zürich Vpered (Framåt), den första regelbundna socialisttidning på ryska, i vilken den ryska arbetarmarseljäsen trycktes. Lavrov redigerade i Frankrike 1883–86 tidskriften "Vjestnik Narodnoj voli". 

Lavrov var mycket betydelsefull för arbetarrörelsens utveckling i Ryssland genom revolutionär propaganda på landsbygden ("gåendet till folket") och spridande av social upplysning, men han bekämpade med kraft Michail Bakunins våldsamma anarkism. Bland Lavrovs filosofiska skrifter märks Oljerki voprosov praktiljeskoj filosofi ("Den praktiska filosofiens spörsmål", 1860), L'idée du progrès dans l'anthropologie (1873) och Opyt istorii mysli ("Utkast till tänkandets historia") samt en skildring av hungersnöden i Samara 1874.

Källor

Ryska filosofer
Ryska sociologer
Födda 1823
Avlidna 1900
Män
Personer från Pskov oblast
Ugglan
Ryska revolutionärer
Trèves

Trèves kan avse

 Trèves, Gard – kommun i Gard i Frankrike
 Trèves, Rhône
 Trèves – det franska namnet på en kommun i Rheinland-Pfalz i Tyskland, se  Trier
Damsingel i badminton vid olympiska sommarspelen 1996

Damsingeln i badminton vid olympiska sommarspelen 1996 i Atlanta vanns av Bang Soo-hyun''' från Sydkorea.

Medaljtabell

Spelare
48 spelare deltog i damernas singelturnering.

Turneringen

Första omgången

Sextondelsfinaler

Åttondelsfinaler

Kvartsfinaler

Semifinaler

Bronsmatch

Final

Badminton vid olympiska sommarspelen 1996
Lim Xiaoqing

Lim Xiaoqing (ursprungligen Sun Xiaoqing; kinesiska: 林小青), född den 15 augusti 1967, är en tidigare badmintonspelare från Kina som emigrerade till Sverige.

Lim vann tre titlar vid Europamästerskapen, en i damsingel 1994 och två i damdubbel i par med Christine Magnusson 1992 och 1994. 1995 vann hon damsingeln vid All England Open Badminton Championships genom att besegra Danmarks Camilla Martin i finalen.

Vid Världsmästerskapen 1989 tog hon brons i dubbel för Kina.

Lim är gift med Thomas Kihlström.

Referenser

Noter

Webbkällor 
 
 

Svenska badmintonspelare
Kinesiska badmintonspelare
Svenska idrottare under 1900-talet
Kinesiska idrottare under 1900-talet
Födda 1967
Levande personer
Kvinnor
Europamästare i badminton
Agassac

Agassac är en kommun i departementet Haute-Garonne i regionen Occitanien i södra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen L'Isle-en-Dodon som tillhör arrondissementet Saint-Gaudens. År  hade Agassac  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Agassac

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Haute-Garonne

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Haute-Garonne
Aignes

Aignes är en kommun i departementet Haute-Garonne i regionen Occitanien i södra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Cintegabelle som tillhör arrondissementet Muret. År  hade Aignes  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Aignes

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Haute-Garonne

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Haute-Garonne
Aigrefeuille

Aigrefeuille är en kommun i departementet Haute-Garonne i regionen Occitanien i södra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Lanta som tillhör arrondissementet Toulouse. År  hade Aigrefeuille  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Aigrefeuille

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Haute-Garonne

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Haute-Garonne
Ayguesvives

Ayguesvives är en kommun i departementet Haute-Garonne i regionen Occitanien i södra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Montgiscard som tillhör arrondissementet Toulouse. År  hade Ayguesvives  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Ayguesvives

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Haute-Garonne

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Haute-Garonne
Alan, Haute-Garonne

Alan är en kommun i departementet Haute-Garonne i regionen Occitanien i södra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Aurignac som tillhör arrondissementet Saint-Gaudens. År  hade Alan  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Alan

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Haute-Garonne

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Haute-Garonne
Albiac, Haute-Garonne

Albiac är en kommun i departementet Haute-Garonne i regionen Occitanien i södra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Caraman som tillhör arrondissementet Toulouse. År  hade Albiac  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Albiac

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Haute-Garonne

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Haute-Garonne
Ambax

Ambax är en kommun i departementet Haute-Garonne i regionen Occitanien i södra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen L'Isle-en-Dodon som tillhör arrondissementet Saint-Gaudens. År  hade Ambax  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Ambax

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Haute-Garonne

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Haute-Garonne
Mil Mi-14

Mil Mi-14 (NATO-rapporteringsnamn Haze) är en ubåtsjakthelikopter tillverkad i före detta Sovjetunionen.

Utveckling
I slutet av 1960-talet började konstruktionsbyrån Mil att utveckla en marin version av Mi-8. Den nya helikoptern fick infällbart landningsställ, båtformad amfibisk flygkropp och samma motorpaket som den kraftfullare Mi-17. Den var enbart tänkt att vara landbaserad och kunde därför göras större än den kompakta Ka-25 som var avsedd för fartygstjänst.

De första prototypen som fick beteckningen V-14 var en ombyggd Mi-8 med båtformat skrov och pontoner. Den flög första gången 1 augusti 1967, men utprovningen försenades av att den drevs av två äldre och svagare TV2-motorer. Först 1973 godkändes den nya konstruktionen och serieproduktionen kunde börja. Mi-14 togs i tjänst i maj 1976.

Konstruktion
Mi-14 är till stora delar identisk med Mi-8/Mi-17. Den största skillnaden är undre delen av flygkroppen är båtformad. Under nosen sitter spaningsradarn i en kupol som sänks ner när den används. Bakom den finns två bombutrymmen för torpeder och/eller sjunkbomber. Mi-14 saknar Mi-7:ans lastdörrar även om formen på aktern är den samma. Längst bak finns i stället vinschar för magnetometer och dopphydrofon. På varsin sida sitter pontoner som ger helikoptern stabilitet på vattnet. Pontonerna innehåller även bränsle och de aktre landningsstället.

Varianter
Mi-14PL – Ubåtsjaktversion med dopphydrofon, sonarbojar, magnetometer och vapen.
Mi-14BT – Minsvepningsversion utan ubåtsjaktutrustning men med en vinsch för minsvep.
Mi-14PS – Flygräddningsversion med skjutdörrar, räddningsvinsch och strålkastare.
Mi-14PZj – Version för vattenbombning med intern vattentank.
Mi-14P – Passagerarversion med 24 säten.
Mi-14GP – Lastversion.
Mi-14PLE – Exportversion.

Användare

Källor

Externa länkar

Ubåtsjakthelikoptrar
Sovjetisk krigsmateriel under kalla kriget
Östtysk krigsmateriel under kalla kriget
Luftfartyg tillverkade av Mil
Spetsmönstret

Spetsmönstret, även kallad Gamla spetsmönstret, var en servis tillverkad vid Rörstrands porslinsfabrik omkring 1845–1934.

Med sina närmare 90 år i produktion hör den till de mest långlivade och mest populära. Servisen tillverkades i flintgods med tryckt dekor i lila, under en period 1866–68 även i blått. Centralmotivet, alltid med antika byggnader omgivna av träd, varierade dock sitt utseende något under de decennier servisen var i produktion, men bården förblev densamma.

Källor 
 Svensk porslin. Fajans, porslin, flintgods 1700-1900, Helena Dahlbäck-Lutterman, 1980
 Iris, Vineta och Gröna Anna. Rörstrands-serviser 1860-1960, Bo Lagercrantz, 1960

Serviser
Föremål i keramik
Lista över avsnitt av The Legend of Korra

The Legend of Korra är en amerikansk-koreansk-japansk animerad TV-serie som sänds på Nickelodeon, och är en uppföljare till Avatar: Legenden om Aang som sändes på samma kanal 2005–2008. Serien har 52 avsnitt fördelade på fyra säsonger, kallade "böcker". I Sverige delades The Legend of Korra ibland upp i två säsonger med 26 avsnitt i varje säsong, där bok 1 och 2 blev säsong 1 och bok 3 och 4 blev säsong 2.

Överblick 
{| class="wikitable"
|-
! style="padding:0 8px;" rowspan="2" colspan="2"| Bok
! style="padding:0 8px;" rowspan="2"| Kapitel
! style="padding:0 80px;" colspan="2"| Första sändningsdatum
|- 
! Premiär
! Avslutning
|-
| style="background:#3B444B; color:#fff; text-align:center;"|1
| style="text-align:center;"| Luft
| style="text-align:center;"| 12
| style="text-align:center;"|14 april 2012
| style="text-align:center;"| 23 juni 2012
|-
| style="background:#536872; color:#fff; text-align:center;"|2 
| style="text-align:center;"| Andar
| style="text-align:center;"| 14
| style="text-align:center;"| 13 september 2013
| style="text-align:center;"| 22 november 2013
|-
| style="background:#6C541E; color:#fff;" | 3
| style="text-align:center;"|Förändring
| style="text-align:center;"| 13
| style="text-align:center;"| 27 juni 2014
| style="text-align:center;"| 22 augusti 2014
|-
| style="background:#836953; color:#fff;" | 4
| style="text-align:center;"|Balans
| style="text-align:center;"| 13
| style="text-align:center;"| 3 oktober 2014
| style="text-align:center;"| 19 december 2014
|-
|}

Avsnittslista

Bok Ett: Luft (2012)

Bok Två: Andar (2013) 
Bok Två: Andar består av 14 avsnitt. Innan "bokens" premiär sade seriens två skapare, Michael Dante DiMartino och Bryan Konietzko, att cirka hälften skulle utspela sig i Republikens stad, och andra hälften i andra delar av världen. I juni 2012 var manuset till Bok Två färdigskrivet, och den höll på att bli storyboardad och animerad.

Bok Tre: Förändring (2014) 
Den 11 juli 2012 skrev Entertainment Weekly att Nickelodeon hade beställt 26 nya avsnitt för en andra säsong av The Legend of Korra. Konietzko bekräftade senare på sin blogg att den andra säsongen skulle delas upp i Bok 3 och 4. En tredje "bok" vid namn Förändring började sändas den 27 juni 2014.

Bok Fyra: Balans (2014) 
En fjärde "bok", Balans, började sändas den 3 oktober 2014.

Anmärkningar

Referenser 
Denna artikel är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia:
List of The Legend of Korra episodes, 08.02, 12 juli 2012
The Legend of Korra (Book 2), 23.09, 23 september 2013
The Legend of Korra (Book 3), 16.45, 24 juni 2014

Noter

Externa länkar 
 Lista över The Legend of Korra-avsnitt på IMDB
 The Legend of Korra på www.nick.com

Legend of Korra, The
Macky Sall

Macky Sall, född 11 december 1961 i Fatick, Senegal, är Senegals president sedan den 2 april 2012. Den 5 februari 2022 blev han även ordförande för Afrikanska unionen.

Sall var länge medlem av Senegals demokratiska parti och under president Abdoulaye Wade var Sall premiärminister från april 2004 till juni 2007 samt talman för Senegals parlament från 2007 till 2008. 

Han lämnade Senegals demokratiska parti 2008 efter att ha hamnat i en konflikt med Wade. 

Som en följd av detta grundade han då partiet Allians för republiken som ett oppositionsparti, ett parti som han fortfarande leder. Han var Faticks borgmästare 2002–2008 och sedan igen 2009–2012.

I den första omgången av 2012 års presidentval kom han på andra plats efter Wade, men fick senare stöd av de andra oppositionskandidaterna och segrade med hjälp av detta i den andra omgången av omröstningen som hölls den 25 mars 2012.

Vid presidentvalet i Senegal den 24 februari 2019 omvaldes Sall för en andra period, efter att ha fått närmare 58 procent av rösterna i första valomgången.

Referenser 

Födda 1961
Senegals presidenter
Män
Levande personer
(Love Is Like a) Heat Wave

(Love Is Like a) Heat Wave är en soulpoplåt skriven av trion Holland-Dozier-Holland och lanserad av gruppen Martha and the Vandellas 1963. För musiken står the Funk Brothers och låten är doo wop-inspirerad med call and response-text. Låten blev gruppens första stora hitsingel och var också en viktig försäljningsframgång för det då relativt lilla skivbolaget Motown. Den gavs en tid senare även ut på albumet Heat Wave. Låten blev nominerad till en Grammy Award 1964 i kategorin "Bästa R&B-framförande av duo eller grupp" men vann inte priset.

Låten har senare spelats in av The Supremes på albumet The Supremes Sing Holland-Dozier-Holland, The Who på skivan A Quick One, Linda Ronstadt på albumet Prisoner in Disguise, The Jam på Setting Sons, samt av Phil Collins på hans soulcoveralbum Going Back. Det svenska tjejbandet Nursery Rhymes gjorde en cover på låten vid mitten av 1960-talet.

Listplaceringar
Billboard Hot 100, USA: #4
Billboard R&B Singles: #1

Kategori

Musiksinglar 1963
Hagerups Forlag

Hagerups Forlag A/S var ett danskt bokförlag i Köpenhamn, grundat 1852 av Hans Hagerup (1823-1883).

Förlaget övertogs efter grundarens död av sonen Eiler H. Hagerup (1854-1928), under vars ledning företaget utvecklades betydligt. År 1920 gick man samman med J. L. Lybeckers förlag och ombildades samtidigt till aktiebolag. 1928 övertogs ledningen av Eilers son Paul H. Hagerup. Man utgav främst skol- och barnböcker samt skönlitterära och litteraturhistoriska verk.

Källor 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 12 s. 282.

Danska bokförlag
Svensk uppslagsbok
Företag bildade 1852
I Can't Help Myself (Sugar Pie Honey Bunch)

I Can't Help Myself (Sugar Pie Honey Bunch) är en låt komponerad av trion Holland-Dozier-Holland och lanserad av The Four Tops i april 1965. Det blev gruppens första singeletta i USA och det är en av skivbolaget Motowns mest kända låtar. Musiker på inspelningen är The Funk Brothers och Detroits symfoniorkester.

The Supremes spelade 1966 in låten till albumet The Supremes A' Go-Go. Soulsångaren Donnie Elbert hade framgång både i USA och Storbritannien med en cover av låten 1972. Dolly Parton spelade in låten till albumet The Great Pretender.

Den har spelats i filmerna Where the Buffalo Roam (1980), Heaven Help Us, Trassel i natten (båda 1985), Forrest Gump (1994), Rat Race (2001), Hajar som hajar (2004) och Wellkåmm to Verona (2006). 

Låten blev listad som #415 i magasinet Rolling Stones lista The 500 Greatest Songs of All Time.

Listplaceringar
Billboard Hot 100, USA: #1
Billboard R&B Singles: #1
UK Singles Chart. Storbritannien: #23 (1965) #10 (nyutgåva 1970)
Tio i topp, Sverige: Låten testades för listan men tog sig inte in och nådde placering #11

Källor

Musiksinglar 1965
Soullåtar
Leirvik

Ej att förväxla med Lervik, Båstads kommun, Leirvík på Färöarna eller Lerwick, Shetlandsöarna.

Leirvik är en tätort i Norge som utgör centralort i Stords kommun i Vestland fylke. Orten är centrum för regionen Sunnhordland och knutpunkt för fartygstrafiken längs kusten mellan Bergen och Stavanger.

Referenser

Tätorter i Norge
Orter i Vestland fylke
Stords kommun
Boris Tjitjerin

Boris Nikolajevitj Tjitjerin (ryska: Борис Николаевич Чичерин), född 7 juni (gamla stilen: 26 maj) 1828 i Tambov guvernement, död 17 februari (gamla stilen: 3 februari) 1904, var en rysk filosof och jurist. 

Tjitjerin blev 1868 professor i statsrätt vid Moskvauniversitetet och var en tid stadens borgmästare, tills han blev avsatt. I strävan att förena rysk kultur med Europas andliga liv bekämpade han den revolutionära nihilismens anarkistiska tendenser, ställde sig på den sedliga frihetens grundval och såg en kulturfara i tsar Alexander III:s reaktionära politik, som borde motverkas genom ett parlamentariskt styrelsesätt. Men för detta ändamål måste den politiska bildningen höjas. 

Tjitjerins viktigaste arbeten är Oblastnyja utjrezjdenija Rossii v XVII. věku (1857), Opyti po istorii russkago prava (1859), Istorija polititjeskich utjenii (1901), Kurs gosudarstvennoj nauki (1894–98) och Voprosy volitiki (1903).

Källor

Externa länkar

Ryska filosofer
Ryska jurister
Ryska professorer
Födda 1828 
Avlidna 1904
Män
Ugglan
Personer från Tambov oblast
Tysk-österrikiska backhopparveckan 1953

Under tysk-österrikiska backhopparveckan 1953 hoppade man i Garmisch-Partenkirchen den 1 januari, i Oberstdorf den 4 januari och i Innsbruck och den 6 januari. 11 januari avslutades hoppningarna i Bischofshofen.

Garmisch-Partenkirchen 

 Datum: 1 januari 1953
 Land: 
 Backe: Große Olympiaschanze

Oberstdorf 

 Datum: 4 januari 1953
 Land: 
 Backe: Schattenbergschanze

Innsbruck 

 Datum: 6 januari 1953
 Land: 
 Backe: Bergiselschanze

Bischofshofen 

 Datum: 11 januari 1953
 Land: 
 Backe: Paul-Ausserleitner-Schanze

Slutställning 
Nio  hoppare slutförde alla fyra hopp..

Källor

 Resultat på FIS 
 Ställningar på FIS 

1953 i Västtyskland
1953 i Österrike
Backhoppningssäsongen 1952/1953
1953
Patrik Haglund

Sims Emil Patrik Haglund, född 27 maj 1870 i Norrköping, död 8 december 1937, var en svensk läkare (ortoped).

Biografi
Haglund, vars far var läkare, blev medicine doktor i Uppsala 1904 och samma år docent i ortopedisk kirurgi vid Karolinska institutet och gymnastikdirektör. Han kallades 1913 till förste innehavare av Oskar Ekmans professur i ortopedi vid Karolinska institutet och samma år till överläkare vid Föreningen för bistånd åt lytta och vanföra i Stockholms ortopediska klinik och poliklinik. Han utsågs 1916 till förste marinläkare, 1918 till biträdande läkare vid Riksförsäkringsanstalten och 1921 till överläkare vid Karolinska institutets ortopediska klinik och poliklinik samt Stockholms vanföreanstalt. 

Bland Haglunds skrifter märks Radiografiska studier över spongiosans funktionella structur i calcaneus (1930) och ett stort antal skrifter rörande ortopedi och gymnastik: Om vanförhet och vanförevård (1912), Barnförlamningens följder och deras behandling från medicinsk och social synpunkt (1913) och Die Principen der Orthopädie (1923).

Patrik Haglund var far till filosofie licentiat Ejnar Haglund. De är begravda på Matteus begravningsplats i Norrköping.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, 1932, band 12, s. 284–285.

 Haglund, Sims Emil Patrik och Haglund, Ejnar Emil Patrik på SvenskaGravar.se

Noter 

Svenska professorer i ortopedi
Svenska läkare under 1900-talet
Läkare från Norrköping
Födda 1870
Avlidna 1937
Män
Svensk uppslagsbok
Tysk-österrikiska backhopparveckan 1953/1954

Tysk-österrikiska backhopparveckan 1953/1954 hoppades 31 december 1953–6 januari 1954 och vanns av norrmannen Olaf B. Bjørnstad. Österrikiske favoriten Josef Bradl vann sista deltävlingen på hemmaplan och slutade som total trea.

Resultat

Oberstdorf 
Datum: 31. december 1953
Land: 
Backe: Schattenbergschanze

Partenkirchen 
Datum: 1. januari 1954
Land: 
Backe: Große Olympiaschanze

Innsbruck 
Datum: 3. januari 1954
Land: 
Backe: Bergiselschanze

Bischofshofen 
Datum: 6. januari 1954
Land: 
Backe: Paul-Ausserleitner-Schanze

Slutställning

Källor  
 
 FIS Hemsida: Resultat 
 Ställningar på FIS

Externa länkar 
2. Tournee 1953/54 på Vierschanzentournee.com. Läst 23 april 2011.

Litteratur 
Als die Springer die Schanzen noch selbst präparierten…. In: Robert Kauer, Raymund Stolze u. Klaus Taglauer: 50 Jahre Internationale Vierschanzen-Tournee – Fliegen & Siegen. Verlag wero press, Pfaffenweiler 2001, , S. 20f.
Vierschanzentournee 1953/54. In: Jens Jahn und Egon Theiner: Enzyklopädie des Skispringens. Agon Sportverlag. Kassel 2004. , S. 209f.

1953 i Västtyskland
1954 i Västtyskland
1954 i Österrike
Backhoppningssäsongen 1953/1954
1953/1954
Tysk-österrikiska backhopparveckan 1954/1955

Under  Tysk-österrikiska backhopparveckan 1954/1955 hoppade man i Oberstdorf 30 december. 1 januari hoppade man i Partenkirchen och 6 januari hoppade man i Innsbruck. Tävlingen i Bischofshofen genomfördes slutligen 8 januari.

Oberstdorf 
Datum: 30. december 1954
Land: 
Backe: Schattenbergschanze

Partenkirchen 
Datum: 1. januari 1955
Land: 
Backe: Große Olympiaschanze

Innsbruck 
Datum: 6. januari 1955
Land: 
Backe: Bergiselschanze

Bischofshofen 
Datum: 8. januari 1955
Land: 
Backe: Paul-Ausserleitner-Schanze

Slutställning

Källor  

 Resultat på FIS 
 Ställningar på FIS 

1954 i Västtyskland
1955 i Västtyskland
1955 i Österrike
Backhoppningssäsongen 1954/1955
1954/1955
Sigurd Sollid

Sigurd Sollid var en norsk backhoppare som tävlade för IL i BUL (Idrottslaget i Bondeungdomslaget) i Oslo.

Karriär 

Sigurd Sollid deltog i backhoppning i Skid-VM 1937 i Chamonix i Frankrike. Sollid vann en bronsmedalj efter landsmännen Birger Ruud (8,1 poäng efter) och Reidar Andersen (5,7 poäng efter). Sigurd Haanes, också från Norge, tog fjärdeplatsen.

Övrigt 

Sigurd Sollid var bland eldsjälarna som startade byggandet av en hoppbacke i östra sluttningen av Grøtåshaugen i Lillehammer på 1950-talet. Det var svårt att ta sig fram till backen. Snörika vintrar på 1960-talet gjorde det lättare för backhopparna att träna nede i Lillehammer och hoppbacken på Grøtåshaugen förföll.

Referenser

Externa länkar 
  

Norska backhoppare
Män
Svenska Luzernerringen

Svenska Luzernerringen, vardagligt Luzernerringen, är en svensk ideell förening och rasklubb för hundrasen schweiziska stövare.

Luzernerringen bildades 1990 på initiativ av Inger Eriksson och Bengt Eriksson, där den senare blev föreningens första ordförande.

Svenska Luzernerringens syfte 
Svenska Luzernerringen verkar för att främja aveln av luzernerstövare såväl jaktligt som exteriört samt tillvarata dessa hundars intressen. Föreningen fungerar som rasklubb i Sverige för samtliga stövare som tillhör hundrasen schweiziska stövare, i samarbete med Svenska Stövarklubben.

Svenska Luzernerringens verksamhet 
Luzernerringens främsta uppgift är att främja aveln av luzernerstövare, vilken är den i Sverige dominerande varianten av hundrasen schweiziska stövare, som, förutom luzernerstövare, även omfattar bernerstövare, jurastövare, och schwyzerstövare. Luzernerringen fungerar som en rasklubb för samtliga varianter av hundrasen schweiziska stövare i samarbete med Svenska Stövarklubben, vilken har ett övergripande ansvar för samtliga stövare i Sverige i samverkan med Svenska Kennelklubben.

För att främja avelsarbetet och ge underlag för avelsrekommendationer anordnar Svenska Luzernerringen jaktprov och utställningar. Luzernerlandskampen mellan Norge och Sverige är ett sådant återkommande jaktprov på elitnivå.

Avelsråd 
Avelsråd är benämningen på en person vilken anförtrotts uppdraget att ge råd rörande aveln. Inom Svenska Stövarklubben finns det, förutom för luzernerstövare, även avelsråd för hundraserna hamiltonstövare, schillerstövare, smålandsstövare och gotlandsstövare. Svenska Finskstövarföreningen har avelsråd för finsk stövare. Detta har även Svenska Slovenský Kopovklubben för slovenský kopov, slovakisk stövare. Svenska Luzernerringens avelsråd har kommit att bli avelsråd för samtliga stövare inom Svenska Stövarklubben som inte har egna avelsråd. Således är Luzernerringens avelsråd inte bara avelsråd för schweiziska stövare utan även för andra hundraser.

Medlemstidning 
Svenska Luzernerringen ger sedan 1998 ut tidskriften Luzernerstövaren, .

Se även 
 Schweiziska små stövare

Referenser

Externa länkar 
Luzernerringen
Svenska Stövarklubben
Schweiz. Laufhundclubs
Luzernerringen, Norge.
Schweizerringen
Club Français des Brunos et des Chiens Courants Suisses

Luzernerringen, Svenska
Luzernerringen, Svenska