kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Långnäbbad spov

Långnäbbad spov (Numenius americanus) är en spov som häckar i Nordamerika.

Utseende

Precis som namnet antyder så har denna spov en mycket lång näbb, speciellt adulta honor. Dock kan vissa juveniler har liknande näbblängd som en småspov. Näbben är kraftigt nedåtböjd, rosa vid basen, mörk vid spetsen och den övre näbbhalvan är mörkare. Till formen liknar arten storspoven men den är något grövre och har bredare vingar. Den mäter 58 centimeter på längden, har ett vingspann på 88 centimeter och väger cirka 590 gram. 

Fjäderdräkten påminner om präriespovens. Långnäbbad spov har ljust sandfärgad buk och undergump, dess bröst, hals och huvud är vattrat i beiget och grått och ovansida är mörkare vattrad i gråbrunt med större ljusa fläckar. Den har en svagt mörkfärgad tygel och ljusgrå ben. Undersidan av vingarna är ljust rostbruna. På vingovansidan är armpennorna och de inre handpennorna rostbruna medan de yttre handpennorna är mörka tillsammans med den distinkta mörka vingknogen.

Läten 
Flyktlätet beskrivs i engelsk litteratur som ett klart, visslande "coooLI". Spellätet omfattar en lång vissling som först stiger, sedan faller.

Taxonomi och utbredning
Långnäbbad spov häckar i Nordamerika från de central delarna och västerut. Den är en kortflyttande flyttfågel som övervintrar i södra USA, Centralamerika och i Västindien. Till skillnad från nästan alla andra amerikanska vadare har den ännu ej påträffats i Europa.

Arten delas ofta upp i två taxa:
Numenius americanus americanus – häckar från Nevada österut till South Dakota, och söderut till norra  Texas.
Numenius americanus parvus (tidigare N. a. occidentalis) – häckar från British Columbia österut till södra Manitoba, och söderut till Kalifornien och South Dakota.

Andra behandlar arten som monotypisk, det vill säga inte urskiljer några underarter.

Ekologi

Häckning och biotop 

Den bygger sitt bo på prärien och lägger det direkt på marken. Långnäbbad spov lägger i snitt fyra ägg och båda föräldrarna tar hand om ungarna.

Beteende och föda 
Den långnäbbade spoven syns ofta på fält där den letar efter föda som den antingen snappar efter insekter eller finner föda i jorden genom att sticka ned sin långa näbb i marken. Den befinner sig också på flacka stränder där den främst äter små kräftdjur.

Status och hot 
Populationen minskade kraftigt under 1800-talet på grund av jakt men har återhämtat sig något sedan 1980-talet. IUCN kategoriserar den som livskraftig.

Referenser 
Delar av artikeln är översatt från engelskspråkiga Wikipedias artikel Long-billed Curlew, läst i september 2006.

Noter

Källor 
 David Allan Sibley (2000) National Audubon Society: The Sibley guide to Birds, 
 Lars Larsson (2001) Birds of the World, CD-rom

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Fåglar i nearktiska regionen
Spovar
Tjärna Ängar

Tjärna Ängar är en stadsdel i Borlänge som ligger ungefär tre kilometer nordväst från centrum, mellan Sportfältet, Övre Tjärna, Paradiset, Nygårdsdalen och Jakobsgårdarna. Tjärna Ängar har officiellt drygt  invånare, men uppgifter om högre invånarantal har förekommit i media. Tjärna Ängar byggdes inom miljonprogrammet som pågick 1965–1975.

Området är till större delen uppfört under 1960- och 1970-talen, men har under senare år genomgått omfattande ombyggnationer, framförallt av Tjärna Centrum, med ett köpcentrum med flera butiker. Upprustning av bostadshusen pågår också, där planen är att vissa av trevåningshusen ska utökas med en fjärde våning.

I maj 2020 förstördes stora delar av Tjärnaängskolan i en brand.

Demografi 
Området kallas ibland för Lilla Mogadishu på grund av den höga andelen invandrare från Somalia, som perioden 2017–2018 utgjorde 36,8% av områdets invånare. Nio av tio i området är utrikesfödda.

I området hade perioden 2017–2018 bara 14–17% av befolkningen en gymnasieutbildning och endast 36–37% av befolkningen i åldrarna 25–64 år hade ett arbete. 16,2% var öppet arbetslösa och 39,8 hade ekonomiskt bistånd (socialbidrag).

Det officiella invånarantalet var  år 2018, men inofficiellt indikerar analyser av sopmängder och vattenförbrukning att det verkliga antalet kan vara –.

Utsatt område 
Stadsdelen har beskrivits som ett av Borlänges största problemområden med hög kriminalitet och klassificeras av polisens Nationella operativa avdelningen (NOA) som ett utsatt område där "läget anses vara alarmerande." Stadsdelen är det geografiskt nordligaste utsatta området i Sverige och hade 2017–2018 den genomsnittligt yngsta befolkningen av alla utsatta områden, då 83% av invånarna var under 45 år och 54% var under 25.

Narkotikahandel förekommer i området.

I januari 2016 fick Tjärna Ängar två egna områdespoliser.

I september 2020 slutade Hemglass att köra i området efter en tid med stök och bråk, där den avgörande incidenten var när ett 50-tal barn omringade glassbilen och försökte tvinga till sig glass.

2022 rapporterade polisen en nedgång i antalet anmälda brott sedan 2017.

Studentboendet Locus 
På Tjärna Ängar finns Högskolan Dalarnas studentboende Locus. Lokal nyhetsmedia har rapporterat om att boende på Locus upplever Tjärna Ängar som otryggt. Kvinnliga boende på Locus har vittnat om upprepade sexuella trakasserier från boende i övriga Tjärna Ängar. Den upplevda otryggheten användes tidigare av Dalarnas studentkår som ett argument för att flytta hela Högskolan Dalarnas verksamhet till Falun.

Noter

Externa länkar 
 

Borlänge
Miljonprogrammet
Utsatta områden i Sverige
Holländsk dvärg

Holländsk dvärg är en urdvärg, det vill säga en av de allra äldsta dvärghönsraserna och kommer från Holland. Den finns omnämnd i litteraturen 1882. Sannolikt kom de till Holland med sjömän på väg hem från Ostindien under 1700-talet. Det är en pigg och bra värpras som finns i ett flertal olika färger. En höna väger 400-450 gram och en tupp väger 500-550 gram. Äggen är vita och äggvikten är omkring 30 gram. Hönorna tar ofta god hand om sina kycklingar. Rasen anses lätt att få tam och passar bra att hålla som sällskapsdjur.

Holländsk dvärg erkändes som ras av hönsrasklubben i Nederländerna 1906 och en rasklubb bildades 1948. En rasklubb i I Storbritannien bildades 1982. I USA bildades en rasklubb 1986. Till USA kom den efter andra världskriget. Den finns omnämnd från utställningar där redan under det tidiga 1950-talet. Fler importer skedde år 1969 och 1970, samt under 1980-talet och 1990-talet. Dessa importer etablerade rasen i USA och den erkändes av den amerikanska hönsrasklubben 1992.

Färger 
 Blå
 Blå/guldhalsad
 Blå/kanttecknad
 Blå/orangehalsad
 Blå/silverhalsad
 Guldhalsad
 Gökfärgad
 Laxfärgad
 Legbarfärgad
 Orangehalsad
 Rödsadlad
 Silverhalsad
 Silverhalsad med orange rygg och skuldror
 Svart
 Vetefärgad
 Vit
 Spättad
 Gul
 Gul Columbia
 Citron porslin
 Röd porslin

Referenser 
 Grandin, Anette. Hönsraser, 2002. 

Tamhöns
Sebright

Sebright är en dvärghönsras som härstammar från Storbritannien där den framavlades av Sir John Sebright under 1800-talet. Rasen hör till urdvärgarna, det vill säga det finns ingen motsvarande stor hönsras. Den är en temperamentsfull, liten men orädd hönsras med medelmåttig värpförmåga som främst hålls som dekorativ prydnadsras.

Rasen finns i tre färgvarianter, citron, guld och silver. karakteristiskt för rasen är att dess fjädrar har svart kant, vilket ger dess fjäderdräkt ett mycket distinkt utseende.  En annan egenskap för sebright är att tuppen är så kallad hönsbefjädrad. Detta innebär att tuppen saknar sadel- och halsbehäng samt har en stjärt som liknar hönans. 

En höna väger omkring 500 gram och en tupp 600 gram. Äggen har vit till svagt gulaktig skalfärg och väger ungefär 30 gram. Hönornas ruvlust är svag. Rasen har bra flygförmåga, om den hålls utomhus behövs hönsnät vanligen även över inhägnaden.

Färger
Citron svartsömmad
Citron vitsömmad
Guld
Silver
Gulvitsömmad
Eikenburger (svart)
Eikenburger (vit)
Eikenburger (Gul)

Referenser 
Grandin, Anette. Hönsraser, 2002.

Externa länkar 

Tamhöns
Husdjursraser från Storbritannien
Svensk dvärghöna

Svensk dvärghöna, eller(gammal)svensk dvärghöna eller svensk dvärg, är en svensk hönsras. Den är en urdvärg, det vill säga den är inte framavlad ur en stor variant.

Ursprung
Rasens ursprung är något oklart, men det finns indikationer på att den importerades från Storbritannien eller Ostindien under 1800-talet. Svenska Lanthönsklubben anser att det skedde under 1860-talet, då vildfärgade "tama bankivahöns" fördes in i Sverige via Ostindiska kompaniet. Den mest oförädlade delen av rasen har bevarats som gammalsvensk dvärghöna.

Beskrivning
Svensk dvärghöna är en bra värpras med piggt temperament. Rasen har en kort kropp med reslig hållning.

Rasen förekommer i två färgvarianter, brun och vetefärgad. En höna väger omkring 550 (500–800) gram och en tupp väger omkring 650 (600–1000) gram. Äggen väger ungefär 30 gram och har vit till gräddfärgad skalfärg. Hönorna är ruvvilliga och ser efter sina kycklingar väl. 

Individerna är till sitt sätt ofta flaxiga. De är uppmärksamma på sin omgivning och vill gärna sitta och sova högt om natten. De kan flyga korta sträckor och flaxar gärna upp i träd för nattvila, om de får tillfälle.

Färger
Brun
Vetefärgad

Se även 

 Dansk lanthöna (med liknande dvärgvariant)

Referenser

Noter

Källor
Grandin, Anette (2002). Hönsraser. 

Tamhöns
Husdjursraser från Sverige
Gol Transportes Aéreos Flight 1907

Gol Transportes Aéreos Flight 1907 var en Boeing 737-800 SFP med registrering PR-GTD, som på en flygtur mellan Manaus, Brasilien till Rio de Janeiro, med ett planerat stopp i Brasília den 29 september 2006 kolliderade med ett jetplan i delstaten Mato Grosso. Jetplanet skar upp passagerarplanets buk med sin vinge. Otroligt nog lyckades jetplanet flyga vidare och nödlanda på en flygbas i Para. Men för passagerarplanet var det förlorat. Vraket hittades dagen efter djupt inne i Amazonas djungler. Alla 154 ombordvarande omkom.

Referenser

Noter

Källor

2006 i Brasilien
Flygincidenter i Brasilien
Flygincidenter 2006
Järnlady

Järnladyn är ett smeknamn för Margret Thatcher som ibland kommit att användas för att beskriva andra kvinnliga politiker i världen. Men Thatcher är den enda som innehar titeln "The Iron Lady"

Uppkomst 

Margret Thatcher höll den 10 januari 1976, efter att nyligen ha blivit vald till konservativa partiets ledare, ett tal kallat ”Vakna Storbritannien” . Hon hävdade där bland annat att ”ryssarna vill styra världen och håller i rask takt på att bygga upp förmågan att bli det mäktigaste imperiet världen har sett”. I den sovjetiska militära tidningen Röda stjärnan kommenterade kapten Yuri Gavrilov talet under rubriken ”’Järnladyn’ blåser alarm” med avsikt att göra en nedsättande referens till Otto von Bismarck, känd som järnkanslern.

Överförd användning 

Bland de andra ledare som benämnts järnlady (en del postumt) finns:
 Indira Gandhi, Indiens premiärminister från 1966 till 1977 och 1980 till 1984
 Golda Meir, Israels premiärminister från 1969 till 1974
 Angela Merkel, Tysklands förbundskansler från 2005 till 2021
 Ellen Johnson-Sirleaf, Liberias president från 2006 till 2018
 Wilhelmina av Nederländerna, Nederländernas drottning från 1890 till 1948
 Wu Yi, kinesisk politiker, utrikeshandelsminister 1993-1998 och vice premiärminister 2003-2007
 Dalia Grybauskaitė, Litauens president 2009-2019

Referenser 

Namn
Politiker
DAF 77

DAF 77, ej serietillverkad personbil utvecklad av DAF i början på 1970-talet.

1972 började DAF att skissa på en modernare efterträdare till DAF 55/66, samma år förvärvades en liten andel av företaget av Volvo personvagnar, som gjorde såväl tekniska och utseendemässiga insatser i projektet.

1975 förvärvades ytterligare en del i företaget av Volvo personvagnar, och bytte namn till Volvo Car BV. Vid detta tillfälle tog Volvo över utvecklingen helt och lanserade modellen som Volvo 343 i September 1976.

77
AFLAC Tower

AFLAC Tower är namnet på två olika byggnadsverk i USA: En hög radio- och TV-mast belägen i Rowley, Iowa och det kontorshus i Columbus, Georgia där försäkringsbolaget AFLAC har sitt huvudkontor. Radiomasten i Iowa stod klar 1984 och är 609.4 meter hög. Därifrån utsänds TV-kanalen KWWL och radiostationen KFMW.

Se även
Lista över master högre än 600 meter

Externa länkar 
http://wireless2.fcc.gov/UlsApp/AsrSearch/asrRegistration.jsp?regKey=126739
http://www.skyscraperpage.com/diagrams/?b7115
http://www.terraserver-usa.com/GetImageArea.ashx?t=1&s=10&lon=-91.843611&lat=42.400556&w=600&h=400&f=&fs=8&fc=ffffff99&logo=1&lp=

TV-master
Byggnader och anläggningar i Georgia
Byggnader och anläggningar i Iowa
Julius Raschdorff

Julius Carl Raschdorff, född 2 juli 1823 i Pless i provinsen Schlesien, död 13 augusti 1914 i Waldsieversdorf, Brandenburg, var en tysk arkitekt.

Biografi
Julius Raschdorff studerade vid Bauakademie (Tekniska högskolan) i Berlin 1844-47. År 1853 blev han stadsbyggmästare i Köln och var verksam där fram till 1878, då han blev professor vid Bauakademie i Berlin. Till Raschdorffs tidigare arbeten hör restaureringen av flera romanska och gotiska kyrkor i Rhenprovinsen samt rådhuset i Köln. I Köln byggde han 1861 Wallraf-Richartzmuseet i modern gotik, i samarbete med Felten, samt Stadttheater 1872. Han byggde även Ständehaus i Düsseldorf 1878.

Ett av Raschdorffs verk i Stockholm är Tyska kyrkans torn som brann ner 1878 och färdigställdes 1887 efter hans ritningar. I Berlin gestaltade han Engelska kyrkan 1885 och Berliner Dom invid slottet (1894-1904), den sistnämnda tillsammans med sin son, Otto Raschdorff. Domkyrkan räknas till hans mest betydelsefulla verk. I Potsdam ritade han kejsar Fredrik III:s mausoleum (1890).

Raschdorff var även författare och gav bland annat ut Palastarchitectur von Oberitalien und Toscana (2 delar, 1883-88, den tredje delen, om Venedig, skrevs av sonen Otto och gavs ut 1900), Baukunst der Renaissance (4 delar, 1880-90), Aufzeichnungen aus dem Leben und Schaffen des Dombaumeisters zu Berlin (1903). Raschdorff blev medlem i Konstakademien i Stockholm 1891.

Verk i urval

Källor

Externa länkar

Kyrkoarkitekter
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Schlesien
Födda 1823
Avlidna 1914
Män
Ledamöter av Konstakademien
Tyska arkitekter under 1800-talet
Tyska arkitekter under 1900-talet
Dorking (hönsras)

Dorking är en mycket gammal, tung hönsras från Storbritannien som sägs stamma från de höns som romarna tog med sig år 54 f.Kr.. Rasen har erhållit sitt namn efter det engelska grevskapet Dorking. Dorking anses vara en av de bästa raserna för köttproduktion och den är tillika en god värpras. Man har även avlat fram en dvärgversion i Storbritannien. 

En höna av stor ras väger 3-4,5 kilogram och en tupp väger 4,5-6 kilogram. En höna av dvärgvarianten väger omkring 900 gram och en tupp omkring ett kilogram. Ett kännetecken för rasen är den stora kammen. Äggen är vita. En stor hönas ägg väger ungefär 55 gram och dvärgvariantens ägg väger runt 35 gram. Ruvlusten hos hönorna är bra.

Till temperamentet är rasen lugn och den blir lätt tam. Hönsen kan vara känsliga för kyla och väta. Den stora kammen är särskilt utsatt vid låga temperaturer.

Det finns flera andra hönsraser som har dorking i sin härstamning, till exempel faverolle och sussex.

Färger 
 Grå/vågrandig
 Mörkgrå
 Röd
 Silvergrå
 Vit

Referenser 
 Grandin, Anette. Hönsraser, 2002.

Externa länkar 

Tamhöns
Husdjursraser från Storbritannien
WBTV-Tower

WBTV-Tower (också kallad Jefferson Pilot Comm. Tower) är en 609,6 meter (2000 engelska fot) hög vajrad mast för sändningar av FM och TV-program i Dallas, North Carolina, USA. WBTV-Tower stod klart år 1984 och ägs av Jefferson Pilot Communications.

Se även
Lista över master högre än 600 meter

Externa länkar 
Structurae's WBTV-Tower overview
FCC WBTV-Tower's Antenna Structure Registration
http://www.skyscraperpage.com/diagrams/?b7121

TV-master
Byggnader och anläggningar i North Carolina
Hearst-Argyle Tower

Hearst-Argyle Tower är en vajerförankrad radiomast för TV-sändningar i Walnut Grove i Kalifornien. Den är 2000 engelska fot hög (609,6 meter) och stod klar 1985. I närheten av masten finns det två andra master av liknande höjd, KXTV/KOVR Tower och Channel 40 Tower.

Se även
Lista över master högre än 600 meter

Externa länkar 
FCC Antenna Registration Database - #1015686 
http://www.skyscraperpage.com/diagrams/?b7098
http://en.structurae.de/structures/data/index.cfm?ID=s0015705
http://www.fybush.com/sites/2005/site-051111.html

TV-master
Sacramento County
Byggnader och anläggningar i Kalifornien
Faverolle

Faverolle är en tung hönsras från Frankrike, uppkallad efter byn Faverolles utanför Paris. Det finns även en dvärgvariant av rasen, framavlad på 1920-talet i Tyskland.

Faverolle har många goda egenskaper, som att både vara en bra värpras och en bra köttras, och fransmännen är väldigt stolta över rasen. Speciellt känd är faverolle för sitt kött, som är vitt och av hög kvalitet, och det finns en fransk maträtt som tillagas speciellt av dessa höns, kallad petit poussin. 

Rasen förekommer i flera färgvarianter. Ett kännetecken för rasen är dess fylliga skägg som gör att hönsen till utseendet ger ett något ugglelikt intryck. Tuppar av stor ras väger 3,5-4 kilogram och hönorna väger 2,8-3,5 kilogram. En tupp av dvärgvarianten väger omkring 1 kilogram och en höna väger cirka 900 gram. Äggen från en stor höna är gulbruna och väger 55-60 gram. Dvärgvariantens ägg är gulaktiga och väger 38 gram. 

Hönorna värper bra även under vintern, dock ruvar de sällan. Kycklingar av faverolle är tåliga och rasen är snabbvuxen. På den laxfärgade varianten är det tidigt möjligt att könsbestämma kycklingarna, även om det kräver lite erfarenhet, då tuppkycklingarna redan som dagsgamla är lite mörkare än hönkycklingarna. 

Rasen har ett lugnt temperament och hönsen är lätta att få tama. Den flyger sällan vilket gör den enkel att hålla inom hägn.

Färger 
 Blå/kanttecknad
 Gul
 Gul/columbia
 Laxfärgad
 Ljus/columbia
 Svart
 Vit

Referenser 
Grandin, Anette. Hönsraser, 2002.

Externa länkar 

Tamhöns
Husdjursraser från Frankrike
Houdan (hönsras)

Houdan är en tung hönsras från Frankrike. Rasen har fått sitt namn efter staden Houdan. Den är en gammal ras, den importerades till Storbritannien redan 1850, och kallades då för normandiehöna. Den har senare framavlats även som dvärgvariant, i Storbritannien och Tyskland. 

Houdan är ursprungligen en köttras. Köttet är vitt och av hög kvalitet och rasen har egenskapen att den är snabbvuxen. Den hålls fortfarande delvis som köttras, men den har även allt mer blivit en utställningsras. Dess yviga hätta och typiska fjärilskam är de drag som främst utmärker den utseendemässigt.

En höna väger omkring 3 kilogram och en tupp väger omkring 3,5 kilogram. För dvärgvarianten är vikten för en höna cirka 800 gram och vikten för en tupp cirka 900 gram. Hönorna värper bra, dock något sämre under vintern. Äggen är vita och äggvikten är ungefär 65 gram för ägg från en stor höna och 35 gram för dvärgvarianten. Hönorna har svag ruvlust, ibland ingen alls.

Rasen anses ofta lätt att få tam och är vanligen orädd av sig.

Färger 
Gökfärgad
Pärlgrå
Svart/vitfläckig
Vit

Referenser 
 

Tamhöns
Husdjursraser från Frankrike
Svenska forskningsinstitutet i Istanbul

Svenska forskningsinstitutet i Istanbul (SFII) är ett svenskt statsstött forskningsinstitut i Istanbul i Turkiet. Institutet bildades 1962 för att främja svensk och nordisk forskning om Turkiet, Främre Orienten och Centralasien. Det drivs av en stiftelse med finansiellt stöd av svenska staten. Direktör är Olof Heilo (sedan 2022). Ordförande i styrelsen för den ideella förening som driver institutet är ambassadör Christer Asp.

Byggnad
Institutet ligger i Dragomanhuset sedan 1969, på samma tomt där Sveriges generalkonsulat (Svenska Palatset i Istanbul) med kansli och residens ligger. Tomten köptes av svenska staten 1757 och byggnaden uppfördes på 1700-talet, med en ny övervåning, ritad av den italienske arkitekten Peverata omkring 1830, efter det att den ursprungliga i trä brunnit upp 1829.

Dragomanhuset renoverades under ledning av arkitekten Bernardo Bottarlini från 1885, varvid den byggdes på med en tredje våning. Denna ombyggnad stod sig till 1990 då huset åter byggdes om. År 2011 jordbävningssäkrades Dragomanhuset. Idag är översta våningen föreståndarens bostad, andra våningen innehåller kansli, arbetsrum och en samlingssal, och på entrévåningen finns bibliotek, forskningssal och ett gemensamt kök. I källaren byggdes på 1990-talet Andrén-auditoriet med plats för 60 personer.

I september 2010 invigdes ännu en byggnad, det nya annexet, strax bakom Dragomanhuset. Från palatsets tomt ser annexet ut som en tvåvåningsbyggnad men från gränden bakom ser man ett sex våningar högt trähus. Annexet innehåller elva nya gästrum, två nya mötesrum, kök och en gemensam uteplats.

Källor
Internationella kulturutredningen, SOU 2003:121 , sid 142
Om Svenska forskningsinstitutets i Istanbul hus på Statens fastighetsverks webbplats
Sverige utanför - Svensk makt och dess spår i utlandet, Svenska Sällskapet för Antropologi och Geografi, YMER 2015, ISSN 0044-0477:135, , sid 177-200: Svenska Forskningsinstitutet i Istanbul - en mötesplats i Eurasiens mitt, Birgit N. Schlyter

Noter

Se även
Svenska institutet i Athen
Svenska institutet i Rom

Externa länkar
Svenska forskningsinstitutet i Istanbuls webbplats 

Istanbul
Svenska kultur- och forskningsinstitut i utlandet
Indiska stridshöns

Indiska stridshöns är en tung hönsras från Storbritannien, framavlad ur de indiska hönsraserna asil och malayer. Avelsarbetet skedde i Cornwall och på engelska är rasens namn Cornish. Trots dess ursprung från stridshönsraser och sitt namn är dock hönsen inte aggressivare än andra höns i allmänhet. Om tupparna hamnar i en kampsituation slåss de dock bra. Det finns även en dvärgvariant av indiska stridhöns, framavlad i Storbritannien. Till följd av sin kraftiga kroppsbyggnad är indiska stridshöns även en av de hönsraser som använts för att avla fram broilers.

En höna av stor ras väger 2-3 kilogram och en tupp väger 3,5-4,5 kilogram. Hönan av dvärgvarianten väger omkring 850 gram och tuppen 1 kilogram. Rasen kännetecknas förutom av kraftig kroppsbyggnad av att den ger ett ganska bredbent intryck och skarp, örnliknande blick. Befjädringen ligger tätt mot kroppen.

Hönor av stor ras värper ägg som väger ungefär 50 gram och har brunaktig skalfärg. Dvärgvariantens ägg väger ungefär 30 gram och har ljusbrun skalfärg. Indiska stridshöns är ingen anmärkningsvärd värpras, men hönorna värper i jämförelse med hönor av andra stridshönsraser ändå ganska bra. Hönorna ruvar oftast bra och ser efter kycklingarna väl. Befruktningen av äggen kan dock ibland vara dålig hos rasen.

Färger
Fasanbrun
Gul
Röd/vit (jubilee)
Svart
Vit

Referenser 
Grandin, Anette. Hönsraser, 2002. 

Tamhöns
Husdjursraser från Storbritannien
Brook Benton

Brook Benton, född Benjamin Franklin Peay den 19 september 1931 i Lugoff, nära Camden, Kershaw County, South Carolina, död 9 april 1988 i Queens, New York City, var en amerikansk låtskrivare och sångare i soultraditionen, med många skivsuccéer i slutet av 1950-talet och början av 1960-talet.

Han började i sånggruppen The Camden Jubilee Singers på hemorten, men flyttade 1948 till New York. Slog igenom med "It's Just a Matter of Time" som gick upp till tredje plats på Billboard-listan i september 1959. Därefter följde över 20 listplaceringar, varav kan nämnas "Baby (You've Got What It Takes)" tillsammans med Dinah Washington 1960, "The Boll Weevil Song" 1961, "Hotel Happiness" 1962 och "Rainy Night in Georgia" 1970.

Diskografi 
Studioalbum (urval)

 (med Dinah Washington)

Singlar (urval)
1959 – "It's Just a Matter of Time"
1959 – "Endlessly"
1959 – "Thank You Pretty Baby"
1959 – "So Many Ways"
1960 – "Baby (You've Got What It Takes)" (med Dinah Washington)
1960 – "A Rockin' Good Way (to Mess Around and Fall in Love)" (med Dinah Washington)
1960 – "Kiddio"
1960 – "Fools Rush In (Where Angels Fear to Tread)"
1961 – "Think Twice"
1961 – "The Boll Weevil Song"
1961 – "Frankie and Johnny"
1962 – "Shadrack"
1962 – "Walk on the Wild Side"
1964 – "A House Is Not a Home"
1967 – "Laura (What's He Got That I Ain't Got)"
1970 – "Rainy Night in Georgia"
1970 – "My Way"
1973 – "Lay Lady Lay"
1976 – "Can't Take My Eyes Off You"

Externa länkar 

Brook Benton fansajt

Amerikanska soulsångare
Födda 1931
Avlidna 1988
Män