kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Karolina av Baden

Frederika Karolina Wilhelmina av Baden, född 13 juli 1776 i Karlsruhe, död 13 november 1841 i München, var en kurfurstinna och drottning av Bayern.

Biografi
Karolina var dotter till Karl Ludvig av Baden och Amalia av Hessen-Darmstadt. Hon mottog flera äktenskapsförslag, och övervägdes bland annat som maka till hertigen av Enghien. Hennes systrar blev drottning av Sverige respektive kejsarinna av Ryssland.  

Hon gifte sig 1797 med den blivande Maximilian I Josef av Bayern, som då var Bayerns tronföljare. I äktenskapskontraktet tillförsäkrades hon religionsfrihet och fick behålla sin lutherska religion i stället för att konvertera till katolicismen, som annars var normalt då en protestant gifte sig med en katolik. Hon medförde en luthersk huskaplan, Ludwig Friedrich Schmidt, och rätten att hålla luthersk gudstjänst vid sitt hov. 

Karolina blev kurfurstinna då maken tillträdde tronen i kurfurstendömet Bayern år 1799, och bosatte sig då med honom i München. Hon blev där unik som den första protestantiska kurfurstinnan i Bayern. Karolina beskrivs som en värdig första dam vid det bayerska hovet, och var känd för att ha uppfostrat sina barn till sträng pliktkänsla. Maken var en av Napoleons allierade, och när det tysk-romerska kejsardömet upplöstes år 1806 gjordes Bayern till kungarike, vilket gjorde henne och maken till kung och drottning av Bayern och deras barn till kungliga prinsar och prinsessor. 

Efter makens död 1825 efterträddes han av hennes makes son i första äktenskapet, som hade en negativ syn på hennes protestantiska religion. När hon avled hanterades hennes begravning på order av den katolske ärkebiskopen på ett sätt som ansågs skamligt: hennes protestantiska präster förbjöds beträda kyrkan och klä sig i ämbetsdräkt, och hon bilades mycket enkelt mot vad som normalt var fallet.

Barn 
 dödfödd son (1799) 
 Karl Fredrik (1800–1803) 
 Elisabeth Ludovika av Bayern (1801–1873), gift med Fredrik Vilhelm IV av Preussen 
 Amalia Augusta av Bayern (1801–1877), gift med Johan I av Sachsen 
 Sofia av Bayern (1805–1872), gift med Frans Karl av Österrike 
 Maria Anna av Bayern (1805–1877) gift med Fredrik August II av Sachsen 
 Ludovika av Bayern (1808–1892), blev mor till kejsarinnan "Sissi" av Österrike-Ungern
 Maximiliana (1810–1821)

Referenser

Noter

Externa länkar

Födda 1776
Avlidna 1841
Kvinnor
Bayerns drottningar
Tyska kurfurstinnor
Zähringen
Huset Wittelsbach
Tvillingar
Personer från Karlsruhe
Godomey

Godomey är en ort i södra Benin, och är belägen i departementet Atlantique. Den är en förort till Cotonou, som ligger strax sydost om Godomey. Befolkningen beräknades till 187 836 invånare år 2006, vilket gör den till Benins befolkningsmässigt tredje folkrikaste ort, efter Cotonou och Porto-Novo. Godomey tillhör kommunen Abomey-Calavi, och utgör där ett av kommunens nio arrondissement.

Källor

Orter i Atlantique
Benins arrondissement
Niclas Nylén

Paul Arne Niclas Nylén, tidigare Larsson, född 21 mars 1966 i Möllevångens församling, Malmö, är en svensk före detta fotbollsspelare, 

Niclas Nylén spelade i Malmö FF mellan 1987 och 1996 dit han kom från BK Olympic där han spelade från sju års ålder. Nylén har vunnit fem guld med Malmö FF. Tre st seriesegrare (1987, 1988, 1989) och var med och vann SM-guld 1988. 1989 blev han svensk cupmästare. 

Nylén spelade åtta A-landskamper 1989–1990 och var med i den svenska VM-truppen 1990. När Nylén debuterade i landslaget gjorde han det avgörande 2-1 målet på övertid, när han kom in som avbytare i VM-kval matchen mot Polen på Råsunda 7 maj 1989. Det blev ytterligare fem landskamper under 1989. Tre vänskapslandskamper samt den sista viktiga sista kvalmatchen mot Polen, där han hoppade in i den 70 minuten då Sverige vann med 2-0 och blev klara för VM i Italien 1990. Det blev ytterligare två vänskapslandskamper innan han fick åka med VM-truppen till Italien. Där blev det ingen speltid, och inga fler landskamper.

Den 1 augusti 1996 spelade Nylén sin sista allsvenska match för Malmö FF. Lagkaptenen Nylén ledde laget till en 2-0-seger mot Djurgården på Malmö Stadion. Han spelade därefter i Stuttgarter Kickers, Cosenza, Dalian Shide, Halmstads BK och VfB Leipzig. Nylén avslutade karriären i Höllviken. År 2013 tränade han Brantevik/Rörum på Österlen.

Källor

Män
Födda 1966
Levande personer
Svenska fotbollsspelare
Spelare i BK Olympic
Spelare i Cosenza Calcio
Spelare i Dalian Shide
Spelare i FK Vojvodina
Fotbollsspelare i Malmö FF
Fotbollsspelare i Halmstads BK
Spelare i Stuttgarter Kickers
Spelare i VfB Leipzig
Svenska landslagsspelare i fotboll
Idrottare från Malmö
San Rafael, Mendoza

San Rafael är en stad i den argentinska provinsen Mendoza i Cuyo-regionen i nordvästra Argentina. San Rafael är den största staden i departementet med samma namn.

Geografi
San Rafael är beläget vid Río Diamante (diamantfloden) 240 km från provinshuvudstaden Mendoza och 990 kilometer från Buenos Aires.

Historia

Staden historia började 1805 som en utpost för det europeiska kolonialväldet i Sydamerika men det var förstpå 1870-talet som befolkningen började öka, och betydande kolonier av italienska och franska immigranter slog sig ned. Stora satsningar gjorde på att bygga ut nödvändig infrastruktur, och bevattningssystem och publika institutioner skapades.

Runt staden har flera stora konstgjorda sjöar skapats som en följd av vattenkraftsverkbyggen, vilket har attraherat turister till området. Den första stora vattenkraftverket skapades 1953 och producerar 1000 MWh, omkring en procent av landets energibehov. Byggandet av kraftverket resulterade i en 9000 hektar stor damm.

Staden har också blivit en populär bostadsort för pensionärer.

Sport
I San Rafael hålls sedan 1968 racingtävlingar på La Paredes Autodrome, bland annat regelbundna deltävlingar i det argentinska standardvagnsmästerskapet TC 2000.

Näringsliv
Förutom turism är olika former av livsmedelsproduktion betydande i staden.

Bilder

Referenser

Externa länkar

Orter i Mendoza (provins)
Orter grundade 1805
Maria Leopoldina av Österrike-Este

Maria Leopoldina av Österrike-Este, född 1776, död 1848, kurfurstinna av Bayern.

Dotter till Ferdinand av Österrike-Este (I) och Maria Beatrice d'Este.   

Gift med Karl Theodor av Bayern 1795. Äktenskapet arrangerades mot hennes vilja för att hon skulle föda arvingar åt maken, men hon vägrade ha samlag med honom, hade förhållanden med män hon själv valde, rättade sig inte under alliansen mellan makens och hennes familj och valde själv en allians med Pfalz-Zweibrücken, som skulle ärva tronen om maken inte fick barn. Äktenskapet var barnlöst. 

Då maken dog 1799 informerade hon arvingen Maximilian av Pfalz-Zweibrücken och bosatte sig på slottet Berg, där hon blev känd för sina fester. 1804 gifte hon om sig med greve Ludwig Arco, som hon fick flera barn med.

Källor 

 Artikeln är helt eller delvis byggd på dess motsvarighet på engelskspråkiga Wikipedia 

Födda 1776
Avlidna 1848
Kvinnor
Tyska kurfurstinnor
Huset Habsburg-Este
Huset Wittelsbach
Enwp
Elisabet Augusta av Sulzbach

Elisabet Augusta av Sulzbach, född 1721, död 1794, var en tysk furstinna, kurfurstinna av Pfalz och Bayern. Hon var dotter till Josef Karl av Pfalz-Sulzbach (1694–1729) och Elisabet av Pfalz-Neuburg (1693–1728).

Biografi 
Elisabet Augusta uppfostrades i Mannheim i Bayern. Gift i januari 1742 med sin kusin Karl Teodor av Bayern. Äktenskapet hade arrangerats av hennes morfar Karl III Filip av Pfalz av politiska skäl för att undvika eventuella arvstvister i släkten, eftersom hennes kusin väntades ärva både hennes morfars och fars troner: även hennes systrar giftes bort med släktingar. Samma år som paret gifte sig ärvde maken tronen i Pfalz.

Elisabet Augusta beskrivs som sinnlig och lättroad och ska ha haft en del kärleksäventyr. Medan Elisabet Augusta beskrivs som oseriös, nöjeslysten men obildad, beskrivs Karl Theodor som beläst och insatt. Under de första åren av äktenskapet utövade hon en del inflytande över maken, och efter sjuårskrigets utbrott grep hon aktivt in i Pfalz' utrikespolitik genom honom. 1762 föddes makarnas första barn, tronarvingen Frans Ludvig Joseph, som dog efter en dag.

Efter sonens död separerade paret och levde i fortsättningen oberoende liv och hade sina egna kärleksrelationer, men en skilsmässa genomfördes aldrig. Eftersom hon aldrig fick några andra barn och inte kunde få fler inom äktenskapet efter separationen kunde hon inte skapa någon politisk maktbas vid hovet. Hon var från 1768 permanent bosatt med sitt eget hov på Oggersheimer slott. De första åren avlade hon formella besök vid hovet i Mannheim om vintern, men från 1781 upphörde hon även med dessa. Maken blev 1777 kurfurste även i Bayern, men Elisabet Augusta tyckte aldrig om hovlivet i Bayern, som hon betraktade som för spartanskt. 1764 skaffade maken en officiell mätress, dansösen Françoise Despres-Verneuil, och från 1766 Josefa Seiffert.

Elisabet Augusta tvingades fly från Oggersheim undan den franska armén under frihetskriget 1793, och dog i Weinheim.

Referenser
 http://www.landeskunde-online.de/rhein/pfalz/carltheodor/elisabethaug/029902.htm
 Stefan Mörz: Elisabeth Augusta - die letzte Kurfürstin

Noter

Externa länkar

Födda 1721
Avlidna 1794
Kvinnor
Tyska kurfurstinnor
Huset Wittelsbach
Maria Anna Sophie av Sachsen

Maria Anna Sophie av Sachsen, född 1728, död 1797, kurfurstinna av Bayern.

Dotter till Polens kung, August III av Sachsen, och Maria Josefa av Österrike. 

Gift med Maximilian III Joseph av Bayern 1747. Äktenskapet var barnlöst. Vid makens död 1777, skötte hon förhandlingarna kring vem som skulle ta över Bayerns tron. Hon stödde Pfalz-Zweibrücken-Birkenfeld i samråd med Preussen för att undvika österrikisk dominans mot den andra arvingen, Karl Theodor, som var villig att överlåta Nedre Bayern till Österrike. Dessa konflikter förorsakade bayerska tronföljdskriget 1778. Hon bosatte sig senare i palatset Fürstenried och blev behandlad med respekt.

Källor 

 Artikeln är helt eller delvis byggd på dess motsvarighet på engelskspråkiga Wikipedia

Födda 1728
Avlidna 1797
Kvinnor
Tyska kurfurstinnor
Huset Wettin
Huset Wittelsbach
Maria Amalia av Österrike

Maria Amalia av Österrike, född 22 oktober 1701 i Wien, död 11 december 1756 i München, var kurfurstinna av Bayern och tysk-romersk kejsarinna, gift med Bayerns kurfurste, Karl VII (tysk-romersk kejsare). Hon var dotter till Josef I, tysk-romersk kejsare, och Wilhelmina Amalia av Braunschweig-Lüneburg.

Biografi
Maria Amalia och hennes syster Maria Josefa förklarades ursprungligen för arvingar till Österrike, men den fråntogs dem av deras farbror vid den pragmatiska sanktionen år 1713. Hon mötte Karl av Bayern för första gången 1717, då han besökte Wien under sin kampanj mot turkarna. Karl ville gifta in sig i familjen Habsburg av dynastiska och ekonomiska skäl. Han vill helst ha hennes syster Maria Josefa, men denna var redan bortlovad. Inför giftermålet avsvor sig både Maria Amalia och hennes blivande make hennes arvsrätt till tronen, och hon fick en rik hemgift, inklusive smycken värda 986.500 gulden. Vigseln ägde rum den 5 oktober 1722 i Wien. Bröllopet firades sedan till en kostnad av 4 miljoner gulden i München 17 oktober-4 november.   

Maria Amalia beskrivs som självsäker, humoristisk och hon intresserade sig mest för jakt och sina hundar. Som tack för att hon födde en tronarvinge fick hon 1727 lustslottet Fürstenried i gåva. Slottet Amalienburg i Nymphenburgs park uppkallades 1734 efter henne. Hon tvingades acceptera makens otrohet och mätresser, men hade i övrigt möjlighet att fullfölja sina intressen jakt, politik och resor. Med förevändningen att det skulle underlätta födelsen av fler söner kunde hon göra många resor till olika kurorter och pilgrimsorter. Hon stödde kyrkor och klosterordnar och upprätthöll en nära vänskap till sin syster Maria Anna, som var karmelitnunna i München. 

Trots att hon hade avsagt sig sin arvsrätt till tronen vid sitt giftermål gjorde hon ändå anspråk på tronen framför lade sin kusin Maria Theresa av Österrike vid österrikiska tronföljdskrigets utbrott 1740. Efter en överenskommelse med sin äldre syster Maria Josefa kom systrarna överens om att hennes arv skulle prioriteras före dennas, trots att Maria Amalia var yngre. År 1742 kröntes därför Maria Amalia till drottning i Böhmen.

1745 blev hon änka och överlät sina tronanspråk på sin son Maximilian III Joseph av Bayern, som avstod dem till Maria Theresa. Maria Amalia bosatte sig på sitt änkesäte Schloss Fürstenried och grundade 1754 sjukhuset Elisabetinerinnen i München.

Barn
 Maximiliane, född och död 1723. 
 Maria Antonia Walpurga av Bayern, 1724–1780, gift med Fredrik Kristian av Sachsen 
 Therese Benedikta, 1725–1734 
 Maximilian III Joseph av Bayern , kurfurste av Bayern
 Joseph Ludvig Leo, 1728–1733 
 Maria Anna Josepha av Bayern, 1734–1776 
 Maria Josepha av Bayern, 1739–1776, gift med Josef II

Referenser

Noter

Externa länkar

Födda 1701
Avlidna 1756
Tysk-romerska kejsarinnor
Kvinnor
Österrikes ärkehertiginnor
Tyska kurfurstinnor
Huset Habsburg
Huset Wittelsbach
Mladen Krstajić

Mladen Krstajić (), född 4 mars 1974 i Zenica, Bosnien och Herzegovina, SFR Jugoslavien (nuvarande Bosnien och Hercegovina), är en serbisk före detta fotbollsspelare och sedermera tränare.

Krstajić är numera förbundskapten för det bulgariska herrlandslaget.

Krstajić avslutade sin karriär i Partizan i Meridianska Superligan som är den högsta serien i Serbien, där han gjorde sin andra sejour för klubben. Han spelade där även 1996-2000. 

Krstajić har annars spelat nio säsonger i Bundesliga där han representerade Werder Bremen 2000-2004 och Schalke 04 2004-2009. Han var med och vann Bundesliga med Werder Bremen 2004. 

Han har även vunnit den serbiska ligan vid tre tillfällen när han spelade för Partizan (1996), (1997), (1999).

Krstajić har representerat Serbien vid 59 tillfällen. Han fanns bland annat med i dess trupp under VM 2006.

Externa länkar 

 
 

Serbiska fotbollsspelare
Serbiska fotbollstränare
Födda 1974
Spelare i FK Senta
Spelare i FK Partizan Belgrad
Fotbollsspelare i SV Werder Bremen
Spelare i FC Schalke 04
Spelare i VM i fotboll 2006
Män
Levande personer
Theresa Kunigunda Sobieska

Theresa Kunigunda Sobieska, född 1676, död 1730, var kurfurstinna av Bayern. Hon var gift med Maximilian II Emanuel av Bayern. Under åren 1704–1705, då Bayerns hov evakuerades till Bayerns provins Pfalz, tjänstgjorde hon som regent under makens frånvaro.

Biografi

Sobieska var dotter till Polens kung Johan III Sobieski och Marie Casimire Louise de la Grange d'Arquien. Hon blev den andra makan till Bayerns kurfurste Maximilian, tre år efter hans första makas död. Hennes politiska kontakter betraktades som viktiga av den ambitiöse Maximilian, och hon förde med sig en stor hemgift på en förmögenhet av 50.000 tallérnyi. Vigseln ägde rum i Wesel den 12 januari 1695. 

Vid tiden för giftermålet var maken guvernör i Spanska Nederländerna, och paret levde därför de första åren i Bryssel. År 1701 lämnade paret Bryssel och upprättade ett hov i München i Bayern. Maximilian deltog i Spanska tronföljdskriget på Frankrikes sida mot Österrike. Efter Slaget vid Blenheim 1704 ockuperades Bayern av Österrike. Maximilian flydde då till Bryssel, men lämnade kvar Theresa Kunigunda och hennes barn i Bayern. Kejsar Leopold vill dock undvika opposition mot ockupationen från lokalbefolkningen, och utnämnde därför Theresa Kunigunda till ställföreträdande regent i Bayern under sin makes frånvaro. 

Efter kejsar Leopolds död 5 maj 1705 försämrades villkoren i den kejsarliga ockupationen av Bayern med tunga skatter, tvångsrekrytering och soldatinkvartering, och vid hösten utbröt flera uppror. Efter massakern på julafton 1705 kände Theresa Kunigunda sig utsatt för livshot och flydde ur landet. Hon lämnade kvar sina barn, som togs i kejserligt förvar, och flydde i sällskap med sin biktfader till sin mor, Polens änkedrottning, som då bodde i Venedig. Theresa Kunigunda tillbringade resten av kriget hos sin mor, och följde denna först till Rom och senare Frankrike. År 1715 drog sig Maximilian ur kriget och kunde återvända till Bayern i sällskap med Theresa Kunigunda. 

Efter makens död 1726 besökte hon regelbundet Venedig på spa-behandling, där hon också avled 1730.

Referenser 
 
 Christian Probst: Lieber bayrisch sterben. Der bayrische Volksaufstand der Jahre 1705 und 1706, Süddeutscher Verlag, München, 1978, .

Noter

Externa länkar

Födda 1676
Avlidna 1730
Kvinnor
Tyska kurfurstinnor
Huset Sobieski
Huset Wittelsbach
Kvinnliga regenter under 1700-talet
Maria Antonia av Österrike

Maria Antonia av Österrike, född 18 januari 1669 i Wien, död där 24 december 1692, var kurfurstinna av Bayern, gift med kurfursten Maximilian II Emanuel av Bayern. Hon var fram till sin död Spaniens tronarvinge.

Biografi
Maria Antonia var dotter till Leopold I, tysk-romersk kejsare och Margarita Teresa av Spanien. Hon beskrivs som allvarlig, intelligent och musikintresserad. Hon var arvtagare till spanska tronen och sedan födseln trolovad med spanska kungen, men varken tronanspråken eller denna vigsel förverkligades på grund av flera politiska förvecklingar. Maria Antonias mor hade utsetts till Spaniens tronarvinge efter sin bror, den sjuklige Karl II av Spanien, och vid moderns död 1673 övertogs denna arvsrätt av Maria Antonia. Redan vid sin födsel betraktades hon som en lämplig kandidat för ett äktenskap med sin morbror Karl II, men detta giftermål blev aldrig realiserat. År 1684 mottog hon i stället ett giftermålsanbud av kurfurst Maximilian. Vigseln ägde rum i Wien den 15 juli 1685. Orsaken till äktenskapet var uteslutande politisk, då Maximilian genom henne hoppades på att få makten i Spanien.

Relationen mellan Maria Antonia och Maximilian beskrivs som olycklig. Den extroverte och energiske Maximilian hade inget gemensamt med den allvarliga och tillbakadragna Maria Antonia, som kränktes av hans otrohet, något som ska ha förorsakat en depression. Maken höll kontakt med hennes spanska släktingar, och 1691 utnämndes han till guvernör i Spanska Nederländerna, där han bosatte sig i Bryssel med sin älskarinna, grevinnan Canozza. Maria Antonia reste samtidigt till Wien för att besöka sin far kejsaren, och det antogs då allmänt att separationen skulle bli permanent. Hennes far försökte förgäves få Maximilian att bryta med Canozza.

Maria Antonia avled i barnsängsfeber. Strax före sin död avsade hon sig sin arvsrätt till den spanska tronen för sig och sin son, något som tolkats som en hämndeakt mot maken, som hon också uteslöt från sitt testamente. Detta godkändes dock inte av Spanien, som betraktade hennes son som hennes arvtagare av de spanska arvsanspråken. Hennes son, Josef Ferdinand (1692-1699), var av stor betydelse för den europeiska politiken under Europas spekulation över den spanska tronföljden.

Källor 
 Baviera, Príncipe Adalberto de, Mariana de Neoburgo, Reina de España (Madrid: Espasa Calpe, 1938).
 Hamann, Brigitte, Die Habsburger: Ein Biografisches Lexicon (Munich: Piper, 1988).
 Hüttl, Ludwig, Max Emanuel. Der Blaue Kurfürst 1679–1726. Eine politische Biographie (Munich: Süddeutscher Verlag, 1976).
 Maura Gamazo, Gabriel, Vida y reinado de Carlos II (Madrid: Espasa Calve, 1942).
 Pfandl, Ludwig, Carlos II (Madrid: Afrodisio Aguado, 1947).
 Schryver, Reginald de, Max Emanuel von Bayern und das spanische Erbe: die europäischen Ambitionen des Hauses Wittelsbach, 1665–1715 (Maguncia: Von Zabern, 1996).
 Weissensteiner, Friedrich, Liebeshimmel und Ehehöllen (Heyne Taschenbuchverlag, 1999).

Noter

Födda 1669
Avlidna 1692
Kvinnor
Tyska kurfurstinnor
Huset Habsburg
Huset Wittelsbach
Santiago del Estero

Santiago del Estero är provinshuvudstad i den argentinska provinsen Santiago del Estero i norra  Argentina. Staden är den äldsta bosättningen i Argentina och har varit bebodd sedan 1553. Santiago del Estero är den största staden i departementet med samma namn.

Historia
Santiago del Estero är den äldsta kontinuerligt bebodda bosättningen i Argentina. Staden grundades 1553 av Spanjorer som kom från Peru. Staden flyttades till sin nuvarande plats 1556, vid Dulcefloden.

Näringsliv
Trots att klimatet är extremt torrt och varmt bedrivs tack vare konstbevattning odlingar i landskapet omkring staden, och livsmedelsindustrin är den viktigaste näringen.

Bebyggelse
Flera historiskt värdefulla byggnader finns i staden, bland annat en gotisk kyrka från 1590.

Kommunikationer
Staden har en flygplats, Vicecomodoro Ángel de la Paz Aragonés Airport (SANE), belägen 6 kilometer från centrum med regelbundna avgångar till Buenos Aires och Tucumán.

Referenser

Externa länkar

Orter i Santiago del Estero (provins)
Orter grundade 1553
Akçe

Akçe var ett silvermynt som var den huvudsakliga valutan i det osmanska riket. Tre akçe motsvarade en para. 120 akçe motsvarade en kuruş. Senare ersatte kuruş akçe som huvudvaluta. År 1843 kom även liran i guld, som tillsammans med kuruşen av silver utgjorde ett bimetalliskt system.

Suleimanmoskén i Istanbul sägs ha kostat 59 miljoner akçe när den byggdes på 1550-talet. Beloppet sägs ha motsvarat 70 000 gulddukater, förmodligen veneziska.

Källor

Noter

Externa länkar 
 Osmanska mynt

Silvermynt
Ej längre existerande valutor
Osmanska riket

da:Akçe
Santa Clara, Kalifornien

Santa Clara är en stad i Santa Clara County, Kalifornien, USA. Staden grundades 1777 och fick status som stad 1852. Santa Clara var den 8:e av de 21 spanska missionerna i Kalifornien, Santa Clara de Asís, varifrån staden fick sitt namn. Missionen är idag belägen på mark tillhörande Santa Clara University, den äldsta institutionen för högre utbildning i Kalifornien.

Santa Clara ligger nära Silicon Valleys centrala delar. Företag som Intel, Applied Materials, Sun Microsystems, NVIDIA, Agilent Technologies och många fler har sina huvudkontor i staden.

Nöjesparken Great America är belägen i staden, driven av Cedar Fair Entertainment Company. NFL-laget San Francisco 49ers har sitt högkvarter och träningsanläggningar i staden.

Santa Clara gränsar direkt till San Jose i norr, öster och söder. San Jose International Airport ligger i omedelbar anslutning till östra gränsen.

Geografi och natur 
Santa Clara dräneras av tre bäckar (creeks) som delar av året är uttorkade, samtliga mynnar ut i den södra delen av San Francisco Bay. Dessa är San Tomas Aquino Creek, Saratoga Creek och Calabazas Creek.

Inom staden finns ett flertal intressanta djurarter, bland annat prärieuggla, en art som anses hotad i Kalifornien på grund av habitatförluster.

Historia 
Den första europé som besökte området var José Francisco Ortega år 1769. Han fann att området var befolkat av indianer som spanjorerna kallade Costanos, "kustfolket", senare kända som Ohlone. Spanjorerna började kolonisera Kalifornien genom de 21 missionerna och Santa Clara de Asís grundades 1777.

År 1846 överfördes Kalifornien till USA. 1851 etablerades Santa Clara College på platsen där den gamla missionen var. 1852 fick Santa Clara status som stad. Ekonomin vid denna period var dominerad av jordbruk eftersom fruktgårdar och grönsaker växte väl i de bördiga jordarna. Vid början av 1900-talet hade stadens befolkning nått cirka 5 000 men tillväxten var under stora delar av det tidiga 1900-talet närmast obefintlig. Under jordbävningen i San Francisco 1906 omkom ett 100-tal människor i Santa Clara.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 
Orter grundade 1777