kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Maria Karlsson (manusförfattare)

Maria Karlsson, född 31 oktober 1978 i Stockholm, är en svensk manusförfattare. 

Karlsson studerade vid Dramatiska Institutets filmmanusutbildning 2005-2009, där hon skrev manus till ett antal kortfilmer. Under sista året på manusutbildningen blev hon handplockad för att skriva manuset till filmen Snabba Cash (2010), baserad på Jens Lapidus bästsäljande roman med samma namn. 

Maria Karlsson är uppväxt i Trosa, Södermanland, och Sandarne, Hälsingland. 1998-2001 var hon bosatt i London, där hon bland annat studerade teater och film.

Filmografi (manus)

Kortfilmer 
 2007 - Signaler
 2008 - Mellan oss
 2008 - Mellan 11 och 12
 2008 - En låda full av minnen
 2009 - Pussyfooting

TV-serier

Långfilmer

Källor

Noter

Levande personer
Svenska manusförfattare
Kvinnor
Födda 1978
Författare från Stockholm
Rousseau (olika betydelser)

Rousseau är ett franskt efternamn, som burits av bland andra:

 Bobby Rousseau (född 1940), kanadensisk ishockeyspelare
 Danielle Rousseau, fiktiv gestalt
 Florian Rousseau (född 1974), fransk tävlingscyklist
 Henri Rousseau (1844–1910), fransk konstnär
 Jacques Rousseau (1630–1693), fransk konstnär
 Jean Rousseau (1644–1699), fransk musikteoretiker
 Jean-Baptiste Rousseau (1670–1741), fransk lyriker 
 Jean-Jacques Rousseau (1712–1778), schweizisk filosof 
 Michel Rousseau (1936–2016), fransk tävlingscyklist
 Philippe Rousseau (1816–1887), fransk konstnär 
 Pierre Waldeck-Rousseau (1846–1904), fransk statsman
 René Waldeck-Rousseau (1809–1882), fransk politiker
 Samuel Rousseau (1853–1904), fransk tonsättare 
 Théodore Rousseau (1812–1867), fransk konstnär 
 Victor Rousseau (1865–1954), belgisk skulptör

Se även 

 Roseau

Franska efternamn
Philippe Rousseau

Philippe Rousseau,  född den 22 februari 1816 i Paris, död den 5 december 1887 i Acquigny, var en  fransk målare, bror till Théodore Rousseau.

Rousseau började som landskapsmålare, behandlade sedermera dels djurgenre (Den objudna gästen, 1850), dels med förkärlek och med måleriskt mästerskap blommor och stilleben.

Källor 

 

Franska landskapsmålare
Personer i Frankrike under 1800-talet
Konstnärer från Paris
Födda 1816
Avlidna 1887
Män
Cisitalia 202

Cisitalia 202 är en sportbil, tillverkad av den italienska biltillverkaren Cisitalia mellan 1947 och 1952.

Cisitalia 202
Sedan Dante Giacosa tagit fram Cisitalias första bil, formelbilen D46, ville Piero Dusio se en sportbil som nästa modell. Cisitalia 202 konstruerades av Giacosas efterträdare Giovanni Savonuzzi och baserades på D46-modellens rörram. Likt formelbilen hämtades motor och hjulupphängningar från Fiat Balilla. Savonuzzi ritade en enkel kaross med lågt luftmotstånd som sedan byggdes i aluminium av Pininfarina. Formgivningen ansågs så lyckad att bilen hamnade på Museum of Modern Art i New York, där den fortfarande är en del av museets permanenta utställningar. Trots dess enkla bakgrund var bilen tillräckligt lätt och aerodynamisk för att nå en toppfart på 160 km/h. Senare tillkom en ännu snabbare version med motorn trimmad till 60 hk med hjälp av dubbla Weber-förgasare. 

Produktionstakten sjönk betänkligt i samband med Dusios plötsliga avresa till Argentina och Pininfarina sade upp kontraktet efter de första 100 bilarna. Övriga karosser byggdes av Stabilimenti Farina och Vignale.

Motorsport
Cisitalia 202 byggdes även i tävlingsutförande med motorer trimmade upp till 75 hk. Främsta framgången kom i Mille Miglia 1947, den första tävlingen efter andra världskriget. Tazio Nuvolari ledde nästan hela vägen från start till mål, men motorproblem gjorde att han till slut tappade segern till Clemente Biondetti i en flerdubbelt större Alfa Romeo 8C.

Cisitalia 202D
På Internationella bilsalongen i Genève 1952 presenterades en vidareutvecklad efterföljare kallad 202D. Modellen hade en stor fyrcylindrig motor från BRM på 2,0 eller 2,8 liter. Bakre hjulupphängningen bestod av en De Dion-axel från Lancia Aurelia. Endast fem bilar byggdes fram till 1955.

Källor
50 Years of Classic Cars, av Jonathan Wood, 1996.

Noter

Externa länkar
 Cisitalia Museum  
 Carsfromitaly.net om Cisitalia. 
 Ultimatecarpage.com om Cisitalia. 

Sportbilar
Historiska tävlingsbilar
Ferdinand Thegerström

{{Infobox Skådespelare
| namn              = Ferdinand Thegerström
| bild              = Ferdinand Thegerström.jpg
| bildstorlek       = 
| bildtext          = Ferdinand Thegerström, 1864 
| födelsenamn       = Karl Ferdinand Thegerström
| födelsedatum      = 20 juli 1826
| plats             = Stockholm
| dödsdatum         =      
| dödsplats         = Täby socken, Stockholms län
| andra namn        = 
| år aktiv          = 
| make              = 
| maka              = Mathilda Thegerström
| hemsida           = 
| noterbara roller  = Autolycus i En vintersagaAslaksen i De ungas förbundDoktor Stockman i En folkets fiendePontus Bark i Sanna kvinnorMånsson i Bertha MalmJemmerling i Advokaten KnifvingBrissot i DeniseGamle Heinecke i Ära
| guldbaggen        =
| kristallen        =
| oscars            = 
| emmyawards        = 
| tonyawards        = 
| goldenglobeawards = 
| baftaawards       = 
| imdb              = 
}}
Karl Ferdinand Thegerström, född den 20 juli 1826 i Stockholm, död den 23 maj 1910 i Täby socken, Stockholms län, var en svensk skådespelare, gift med Mathilda Thegerström, farbror till Robert Thegerström, syssling till Hilda Thegerström.

Biografi

Thegerström var 1846–54 anställd vid den då under Ulrik Torsslows ledning stående Mindre teatern och 1854–71 vid Södra teatern samt tillhörde 1871–88 Kungliga teatrarna och 1888–98 Dramatiska teatern. 1888–91 var han medlem av styrelsen för den association, som då övertog denna anstalt. 

Vid Södra teatern utförde Thegerström bland annat en rad burleska operettpartier (Dung-ka-chin i "Theblomma", Pietro i "Frihetsbröderna", General Brum i "Storhertiginnan af Gerolstein", Cabriolo i "Prinsessan af Trapezunt" med flera), överallt med naturlig inlevelse och slående karakteriseringsförmåga. 

På Dramatiska teaterns scen framstod han som en tänkande och samvetsgrann karaktärsskådespelare. Han fann individuella uttryck för det hjärtegoda under en sträv yta såväl som för det kallt myndiga. 

Till hans bästa roller hörde spetsboven Autolycus i "En vintersaga" (en dristig buffaprestation), Aslaksen i "De ungas förbund", Doktor Stockman i "En folkets fiende", Pontus Bark i "Sanna kvinnor", Månsson i "Bertha Malm", Jemmerling i "Advokaten Knifving", Brissot i "Denise" och gamle Heinecke'' i "Ära". 

Han var ett mönster av plikttrohet i arbetet och under 1880-talet en verklig stöttepelare för sin teater. Dessutom förvärvade han sig djupa kunskaper i botanik och ägde som svampkännare anseende bland vetenskapsmän.

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Fotnoter

Källor

Vidare läsning

Externa länkar 

Svenska scenskådespelare
Svenska mykologer
Svenska skådespelare under 1800-talet
Skådespelare från Stockholm
Födda 1826
Avlidna 1910
Män
It's All Wrong, But It's All Right

It's All Wrong, But It's All Right är en sång skriven av Dolly Parton, och ursprungligen inspelad av henne på albumet Here You Come Again 1977 samt släppt som singel 1978. Det blev hennes sjunde countrysingel som toppade listorna. Singelskivan hade dubbel A-sida, "Two Doors Down"/"It's All Wrong But It's All Right", och medan "It's All Wrong But It's All Right" toppade den amerikanska countrysingellistan, släpptes "Two Doors Down" till popradio, där den nådde de 20 främsta på amerikanska Hot 100. Singeln stannade toppade listan i fyra veckor och tillbringade totalt 10 veckor på countrylistan.

Listplacering

Referenser

Låtar av Dolly Parton
Musiksinglar 1978
Sånger 1977
Engelskspråkiga sånger
Singlar utgivna på RCA Victor
Warmensteinach

är en kommun och ort i Landkreis Bayreuth i Regierungsbezirk Oberfranken i förbundslandet Bayern i Tyskland, cirka 15 kilometer öster om Bayreuth i Fichtelgebirge. Warmensteinach är en kurort och har cirka  invånare. 

Warmensteinach ligger vid sammanflödet av floden Warmen Steinach och Moosbach (tidigare Kalte Steinach). Den 50:e breddgraden löper genom kommunens centralort. 

Samhället är helt omgivet av kommunfritt område och angränsar ej till någon annan kommun.

I Warmensteinach finns ett stort antal vandringsstigar och sedan 2008 finns en 2,3 kilometer lång Downhillsträcka för mountainbike. Vintertid är många av stigarna användbara som skidspår.

Källor

Kommuner, köpingar och städer i Landkreis Bayreuth
Love Is Like a Butterfly (sång)

"Love Is Like a Butterfly" är en sång skriven av Dolly Parton för albumet albumet med samma namn 1974. "Love Is Like a Butterfly" skrevs av Dolly Parton och blev hennes fjärde etta på countrylistorna som soloartist. Singeln toppade i en vecka och tillbringade totalt 12 veckor på countrylistan.
En version sjungen av Clare Torry, har använts som signaturmelodi för BBC:s komedi-TV-serie Butterflies.

Listplaceringar

Listföljd

Källor

Fotnoter

Engelskspråkiga sånger
Låtar av Dolly Parton
Musiksinglar 1974
Singlar utgivna på RCA Victor
The Bargain Store (sång)

"The Bargain Store" är en titelsång, skriven av Dolly Parton, för albumet som släpptes 1975. Singeln släpptes i januari det året.  Det blev hennes femte etta på countrylistorna som soloartist, och toppade listan i en vecka, och tillbringade totalt nio veckor på countrylistorna.

Sången handlar om slitna och begagnade varor i en rabattbutik, som används som en metafor för en kvinna som känslomässigt skadats av en olycklig relation. Den togs dock bort från countryradiostationernas spellistorn när programledare misstog orden "you can easily afford the price" ("Du kan lätt ha råd med priset") för prostitution. Trots minskad speltid blev den ändå en stor hitlåt under amerikanska senvintern 1975.

Listplaceringar

Listföljd

Källor

Fotnoter

Engelskspråkiga sånger
Låtar av Dolly Parton
Musiksinglar 1975
Singlar utgivna på RCA Records
Josefin Palmgren

Josefin Emilia Elisabet Palmgren, född 29 april 1989, är en svensk författare. Hon  debuterade 2010 på Albert Bonniers Förlag med romanen Engångsligg. 
År 2012 kom hon ut med romanen Etikett på Mix förlag samt fyll-i-boken Mina Engångsligg på samma förlag. Hon driver sedan 2010 eventföretaget Middagsaktivitet, har läst till kandidat på psykologprogrammet på Karolinska Institutet och startade 2018 Cribble Craft som är en byggsats man kan skapa en miniatyrbyggnad i egen design med. Med Cribble vill Josefin möjliggöra mer spatial-kognitivt utvecklande lek för flickor, en förmåga där kvinnor på gruppnivå presterar sämre än män.

Källor 

Födda 1989
Levande personer
Kvinnor
Skandinaviska ambulansen under andra boerkriget

Skandinaviska ambulansen under andra boerkriget avser en huvudsakligen skandinavisk sjukvårdsenhet som tjänstgjorde på boersidan i det andra boerkriget.

Personal 
Samtidigt som bildandet av den skandinaviska kåren organiserades också en tillhörande ambulans. Den deltagande medicinska personalen var den norske läkaren Wilhelm Bidenkap, de svenska sjuksköterskorna Elin och Anna Lindblom och Hildur Svensson. Fem män anlitades som medicinskt outbildade sjukvaktare. Tre svenskar, Axel Andersson, Wilhelm Stoltze och Oscar Hedberg samt finländaren Ernst Lindberg och tysken Wolf Trotzmuller.

Verksamhet 
Ambulansen bildades i Pretoria i oktober 1899. Som första uppdrag blev den sänd till Mafeking för att bistå Cronjes armé. Man upprättade där ett fältsjukhus som bistod både sårade boer och skandinaver. I slutet av november 1899 kom order om förflyttning. Ambulansen nådde Mafeking den 10 december och satte genast upp ett sjukvårdstält. Nästa dag fick man besked att den skandinaviska kåren hade utplånats. Efter sju veckor kom order om reträtt. Den 16 februari blev ambulansen misstagen för ett stridande förband och blev intensivt beskjuten av britter. Innan någon blev sårad lyckades man hissa vit flagg varpå beskjutningen upphörde. Samtliga i personalen blev därefter tagna som krigsfångar.

Se även 
Andra boerkriget

Referenser 

Sydafrikas militärhistoria
Magyarországi Szociáldemokrata Párt

Ungerns Socialdemokratiska parti - Magyarországi Szociáldemokrata Párt, MSZDP - är ett parti i Ungern. I likhet med Ungerns socialistparti anser sig Ungerns socialdemokratiska parti vara arvtagare till tidigare ungerska arbetarepartier. Det har tidvis varit förbjudet, som under andra världskriget, men ställer idag upp i allmänna val. 

Partiledare är Kapolyi Laszlo, 

Partiet driver en center-vänsterpolitik.

Efter 1990 har partiet varit fullständigt marginaliserat. 1990 fick det 3,55 %, vilket inte räckte till någon plats i parlamentet. 
2010 fick de 0,08%. Detta beror till stor del på att de konkurrerar om samma väljare som det betydligt större Ungerns socialistparti.

Externa länkar
 Hemsida

Socialdemokratiska partier i Europa
Politiska partier i Ungern
Politiska partier bildade 1890
Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten

Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndigheten (, Eiopa) är en av Europeiska unionens tre tillsynsmyndigheter för finansväsendet inom ramen för Europeiska systemet för finansiell tillsyn. Den är tillkommen efter finanskrisen 2008-2009 på basis av EU-direktiv 1094/2010.

Eiopa leds av en tillsynsstyrelse (Board of Supervisors). Ordföranden och den verkställande direktören leder det dagliga arbetet.

Se även
Europeiska bankmyndigheten
Europeiska värdepappers- och marknadsmyndigheten

Källor

Noter

Externa länkar
Europeiska försäkrings- och tjänstepensionsmyndighetens webbplats

Europeiska unionens byråer
Finansiell tillsyn inom Europeiska unionen
John Ekman (bogserbåt)

John Ekman är en svensk bogserbåt stationerad i Lugnvik.

John Ekman 1961 som John Ekman för Dynäs AB, Dynäs, av Rauma-Repola Oy i Lovisa i Finland.
Hon ägdes av massa- och pappersfabriken i Väja fram till 1992 då hon såldes till Ådalens Stuveri AB, som vid nedläggningen av företaget 2006 sålde vidare till Marine Carrier WL AB i Piteå. Hon målades då om från svart till orange.

John Ekman är om vintrarna verksam som isbrytare på Ångermanälven.

Källor

Noter

Externa länkar

Marine Group AB

Svenska bogserbåtar
Fartyg sjösatta 1961
Fartyg byggda i Sverige
Västgötabanans stationshus

Västgötabanans stationshus, (även kallat VGJ-huset), är en byggnad i Göteborg, som uppfördes som stationshus och administrationsbyggnad för Västergötland-Göteborgs Järnvägar. Byggnaden ligger vid Burggrevegatan 4  ritades av göteborgsarkitekten Ernst Torulf och invigdes 1931.

Om fastigheten
Västgötabanans stationshus ligger i direkt anslutning till Göteborgs centralstation. Det avslutar gaturummet mellan Centralstationen och Posthuset och ingår i miljön kring Åkareplatsen. Den ersatte VGJ:s första stationshus som ritats av arkitekten Carl Crispin och låg vid Lilla Bommen och uppfördes 1899, i samband med banans anläggande. 

Byggnaden, som är i modernistisk arkitektur, stod klar 1931 och är uppförd i gult tegel, med ett fundament i granit och fasadornament i kalksten. Den har samma karaktär som Posthuset bredvid. Stationshuset är upptaget i Göteborgs kommunala bevarandeprogram, och är en del av den mycket värdefulla kommunikationsmiljön kring Drottningtorget och påminner om de enskilda linjer och järnvägsföretag som fanns i området tidigare. 

Den 28 maj 1967 lades sträckan mellan Göteborg och Sjövik ned. Från 1969 vände spårvagnarna på den nya Angeredsbanan på samma plats som tågen gjort, tills banan 1979 förlängdes till Drottningtorget och byggnaden till slut helt förlorade sin roll som stationshus.

Idag ägs fastigheten av Jernhusen som hyr ut huset i sin helhet till SJ AB och dotterbolaget SJ Götalandståg AB som kör Västtågen för Västrafik. Det rymmer bland annat kontor, trafikledning och personallokaler för tågvärdar, lokförare, växlare och städare.

Framtid
Byggnaden kan komma att rivas i samband med bygget av bangårdsviadukten över centralstationens spår mellan Polhemsplatsen och Gullbergsvass.

Källor

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i Göteborg
Järnvägsstationer i Västra Götalands län
Järnvägsstationer invigda 1931
Stampen
Byggnader ritade av Ernst Torulf
1931 i Sverige
Ballotering

Ballotering (franska ballotte, liten boll, liten kula) är ett röstningsförfarande med kulor och används vid slutna omröstningar. Traditionellt sett används svarta och vita kulor, där vit indikerar en ja-röst och svart en nej-röst.

Ballotering skedde redan i antikens Aten. I särskilt invecklad form användes ballotering under medeltiden vid ämbetsmannavalen i några italienska städer, såsom Venedig och Florens. Avsikten med detta valsätt är att, såvitt möjligt, hindra varje otillbörligt inflytande på valen från myndigheters eller inflytelserika personers sida.

Vid röstningen tilldelas de med rösträtt i omröstningen ett antal vita och svarta kulor. Detta för att det i efterhand inte  skall gå att avgöra hur annan person valt att rösta. När samtliga röster lagts räknar rösträknarna precis som vid vanlig röstning att antalet röster stämmer överens med antalet kulor. Resultatet vid exempelvis ett personval avgörs efter hur många vita (ja-röster) eller svarta (nej-röster) som fallit för kandidaten.

Ballotering används traditionellt inom slutna sällskap som exempelvis olika ordenssällskap. Exempel på sådana ordenssällskap som använder sig av ballotering är Svenska Frimurare Orden och Sällskapet CC. Även Svenska Akademien använder denna metod.

I flera ordenssällskap, gillen med mera kallas en ballotering som resulterar i enbart vita kulor, det vill säga ett positivt utfall, för "lysande".

Källor

Omröstning
Ernst Nobs

Ernst Nobs, född 14 juli 1886 i Seedorf, död 13 mars 1957 i Meilen, var en framstående socialdemokrat från Schweiz.

Han utbildade sig till lärare, arbetade som det i Wynau och Ostermundigen, för att sedermera bli journalist. Han kom att arbeta för Socialdemokraternas partitidningar Freien Innerschweiz och Volksstimme (nedlagd 1996). Detta ledde honom till chefredaktörskapet för dagstidningen Volksrecht. Hans politiska engagemang började 1916 med att han blev invald i Zürich, vilket så småningom gav honom posten Stadtpräsident (borgmästare) 1942-44. Med den äran blev han invald i förbundsrådet. Men han drog sig tillbaka till Zürich-politiken, och arbetade vid Eidgenössisches Finanzdepartement, finansdepartementet. Han blev Bundespräsident, förbundspresident, 1949 efter att ha varit viceordförande 1948. I november 1951 pensionerade han sig. 

Han har fått en plats uppkallad i Zürich efter sig.

Källor

Schweiz förbundspresidenter
Schweiziska socialdemokrater
Män
Födda 1886
Avlidna 1957
Peder Viklund

Peder Viklund är född 17 februari 1986 i Umeå. Han är nu en SSL-spelare i innebandy, spelar sedan december 2009 i Umeå City IBK.

Klubbar
2002/03-2009/10 Umeå City IBK
2009/10 Ersboda SK
2009/10- Umeå City IBK

Källor

Svenska innebandyspelare
Män
Födda 1986
Levande personer
Idrottare från Umeå
Bjurtjärns kyrka

Bjurtjärns kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Storfors församling i Karlstads stift. Kyrkan ligger i Bjurtjärn i Storfors kommun.

Kyrkobyggnaden
Träkyrkan uppfördes omkring år 1643 och bestod då av koret och långhusets främre del. Kyrktornet tillkom 1658 och var från början troligen fristående. 1671 förlängdes långhuset åt väster och tornet blev en del av kyrkobyggnaden. 1704 tillbyggdes korsarmar åt norr och söder.

Kyrkan är knuttimrad och klädd med rödfärgade spån. Taket kläddes med kopparplåt under 1940-talet. I sin nuvarande form består kyrkan av långhus med ett rakt avslutat kor i öster och vidbyggd sakristia öster om koret. I norr och söder finns korsarmar. I väster finns kyrktornet och framför detta ett vapenhus. Kyrkan har ingångar i vapenhusets västra sida, södra korsarmen samt genom sakristians sydvägg.

Söder om kyrkan står ett åttakantigt gravkor med kupolformat tak. Väggarna är vitputsade och taket är belagt med falsad plåt. Gravkoret uppfördes 1730, och har under en tid fungerat som förråd men efter att kistorna gravsatts på kyrkogården används det numera som ett mindre kapell.

I augusti 2011 stals ca 90 kvadratmeter av kyrkans koppartak samt delar av byggnadens hängrännor.

Inventarier
 Altaruppsatsen är från 1686.
 Nuvarande predikstol tillverkades 1725 och ersatte en äldre predikstol från 1686.
 Dopfunten är av brunlaserat trä och skänktes till kyrkan 1947.

Orgel

 År 1899 byggde firman E. A. Setterquist & Son, Örebro, en orgel med 10 stämmor fördelade på en manual och en pedal. Den blev avsynad och godkänd torsdagen 25 januari år 1900 av musikdirektör Carl Wilhelm Rendahl, Karlstad.
 Nuvarande orgeln är byggd 1939 av Orvar Smedman och 1957 omdisponerades orgeln och fick 18 stämmor.

Galleri

Referenser

Noter

Tryckta källor

Webbkällor
 Kyrkor i Karlstads stift Del II, Utgiven av Värmlands Museum och Karlstads stift, 2008, 
 Länsstyrelsen Värmland
 
 

Kyrkobyggnader i Karlstads stift
Kyrkobyggnader i Storfors kommun
Kyrkobyggnader invigda under 1600-talet
Leone Levi

Leone Levi, född 6 juni 1821 i Ancona, Italien, död 7 maj 1888 i London, var en brittisk nationalekonom och statistiker.

Levi, som hade judiska föräldrar, kom 1844 till Liverpool som köpman, övergick till kristendomen (övertygad presbyterian) och blev 1847 brittisk undersåte. I slutet av 1840-talet uppträdde han som författare, livligt förordande inrättandet av representativa handelskamrar samt permanenta handelsdomstolar med en jurist som ordförande och merkantila fackmän som bisittare. Strax därefter kom också Liverpools handelskammare till stånd, och sedermera bildades dylika institutioner i ett antal brittiska handels- och industristäder. 

År 1852 blev Levi professor i handelsvetenskap och handelslagstiftning vid King's College London samt 1859 barrister (överrättssakförare) vid Lincoln's Inn. För den brittiska och den internationella handelslagstiftningens utveckling till större likformighet utövade han en betydelsefull verksamhet, särskilt genom arbetet Commercial Law, its Principle and Administration (1852). Hans mest betydande arbete var History of British Commerce, and of the Economic Progress of the British Nation, 1763-1870 (1872; andra upplagan, fullföljd till 1878, 1880). Levi, som med stor energi utvecklade sin frihandelsståndpunkt, utgav ett stort antal andra handelsvetenskapliga, nationalekonomiska och statistiska skrifter.

Källor

Brittiska nationalekonomer
Brittiska statistiker
Brittiska professorer
Professorer i nationalekonomi
Personer verksamma vid universitetet i London
Brittiska forskare under 1800-talet
Personer från Ancona
Födda 1821
Avlidna 1888
Män
Ugglan