kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Pierre-Hubert Nysten

Pierre-Hubert Nysten, född 30 oktober 1771 i Liège, död 3 mars 1818 i Paris, var en belgisk-fransk läkare.

Nysten är mest känd för sin tillsammans med Joseph Capuron och Jacques Simon Chaudé på Brossons initiativ efter hans anvisningar och på hans förslag 1810 utgivna andra upplagan av "Dictionnaire de médecine" (första upplagan utgavs 1806 av Capuron), vars tredje till nionde upplagor (1814–45) med föga rätt gick under Nystens namn ensamt. Detta verk, som varit av stor betydelse för det medicinska studiet i Frankrike, blev sedermera utökat och fullständigt omarbetat i tionde upplagan (1855) av E. Littré och Ch. Robin (från och med 12:e upplagan, 1865, försvann Nystens namn från titelbladet; 18:e upplagan 1897).

Källor

Franska läkare
Födda 1771
Avlidna 1818
Män
Personer från Liège
Ugglan
Germain Sée

Germain Sée, född 6 februari 1818 i Ribeauville, departementet Haut-Rhin, död 12 maj 1896, var en fransk läkare. 

Sée, som var av judisk börd, blev medicine doktor 1846 samt professor 1866 i praktisk medicin vid fakulteten i Paris och 1869 i klinisk medicin och 1876 läkare vid Hôtel-Dieu de Paris. Han utgav många värderade arbeten, såsom Mémoire sur la chorée et le rhumatisme (prisbelönt av medicinska akademien och införd i dess "Mémoires", 1850), Le diagnostic et le traitement des maladies du cœur (1878) och Traités des maladies du cœur (två band, 1889–91).

Källor

Franska läkare
Franska professorer
Födda 1818
Avlidna 1896
Män
Personer från Haut-Rhin
Ugglan
Sarah Hendrickson

Sarah Hendrickson, född 1 augusti 1994 i Salt Lake City, är en amerikansk backhoppare som tävlar för Park City Nordic Ski Club.

Karriär 

Sarah Hendrickson blev historisk då hon vann den allra första deltävlingen i världscupen i backhoppning för damer som startade säsongen 2011/2012. Hendrickson vann 3 december 2011 i Lysgårdsbacken i Lillehammer före Coline Mattel, Frankrike och Melanie Faisst, Tyskland. Hon vann ytterligare tre deltävlingar i världscupen januari 2012 och har fortsatt att göra solida insatser i världscupen med flera delsegrar i februari och mars 2012.

I junior-VM i Zakopane 2008 tog Hendrickson en 16. plats. Två år senare, i junior-VM 2010 i Hinterzarten vann hon en bronsmedalj. I junior-VM 2011 i Otepää kom hon på 18:e plats. I senior-VM 2009 i Liberec (det allra första senior-VM för kvinnor) tog hon 29. plats. Lindsey Van, USA vann tävlingen före Ulrike Grässler, Tyskland och Anette Sagen, Norge. I sitt andra senior-VM i Oslo 2011 blev hon nummer 16 i normalbacken. Daniela Iraschko, Österrike vann VM-tävlingen  före Elena Runggaldier, Italien och Coline Mattel.

Sarah Hendrickson har deltagit i kontinentalcupen sedan 16 februari 2008 där hon tog en 24. plats i Rastbüchl, Breitenberg. Säsongen 2009/2010 blev hon nummer 6 totalt i kontinentalcupen, hennes bästa placering hittills. Hon har två vinster i deltävlingar, i Zakopane 7 februari 2009 och i Bischofsgrün 10 augusti 2010.

Externa länkar 
 
  
 Women's Ski Jumping: Sarah Hendrickson
 Sarah Hendrickson på facebook
 YouTube: Sarah Hendrickson Hinterzarten 2012, 107.5 meter

Amerikanska backhoppare
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från USA
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från USA
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 2018
Kvinnor
Födda 1994
Levande personer
Personer i USA under 2000-talet
Idrottare från Salt Lake City
Segunda División de Chile 1960

Segunda División de Chile 1960 var 1960 års säsong av den nationella näst högsta divisionen för fotboll i Chile, som vanns av Green Cross som således gick upp i Primera División (den högsta divisionen). Alianza flyttades ned då de hamnade sist.

Tabell

Se även
Primera División de Chile 1960

Källor
RSSSF.com

1960 i Chile
Fotboll i Chile
Fotbollssäsongen 1960
Segunda División de Chile 1961

Segunda División de Chile 1961 var 1961 års säsong av den nationella näst högsta divisionen för fotboll i Chile, som vanns av Unión La Calera som således gick upp i Primera División (den högsta divisionen). 1961 gick dock fyra lag upp, så utöver mästerskapssegrarna gick även Unión San Felipe, Deportes La Serena och Magallanes upp. Inget lag flyttades ner.

Tabell
De fyra främsta lagen skulle ha flyttats upp, men sjätteplacerade Magallanes fick Trasandinos plats (som kom trea) genom ett administrativt beslut från fotbollsförbundet.

Se även
Primera División de Chile 1961

Källor
RSSSF.com

1961 i Chile
Fotboll i Chile
Fotbollssäsongen 1961
Friedrich Gogarten

Friedrich Gogarten, född 13 januari 1887 i Dortmund, död 16 oktober 1967 i Göttingen, var en tysk teolog.

Gogarten blev 1925 präst i Dorndorf och privatdocent i systematisk teologi vid universitetet i Jena. 1931 blev han professor i Breslau. Gogarten var en av den dialektiska teologins mest stridbara män. Bland hans uppmärksammade och omdiskuterade skrifter märks Die religiöse Entscheidung (1921), Von Glauben und Offenbarung (1923), Illusionen (1926) samt Theologische Tradition und theologische Arbeit (1927). Ett av hans viktigaste arbeten var Politische Ethik (1932), där han utvecklar en "ordningsteologi" som kom att få stor betydelse inom senare luthersk teologi. Den främsta skapelseordningen är enligt Gogarten staten, vars uppgift är att stå emot de värsta konsekvenserna av människans synd. Gogarten gör en skarp skillnad mellan lag och evangelium, vilket innebär att det enligt honom inte finns någon specifikt kristen socialetik.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Tyska teologer
Tyska evangelisk-lutherska präster
Födda 1887
Avlidna 1967
Män
Personer från Dortmund
Storofficerare av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Segunda División de Chile 1962

Segunda División de Chile 1962 var 1962 års säsong av den nationella näst högsta divisionen för fotboll i Chile, som vanns av Coquimbo Unido som således gick upp i Primera División (den högsta divisionen). Inget lag flyttades ner.

Tabell

Se även
Primera División de Chile 1962

Källor
RSSSF.com

1962 i Chile
Fotboll i Chile
Fotbollssäsongen 1962
Rosabröstad hök

Rosabröstad hök (Accipiter rhodogaster) är en fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar.

Utseende och läte 
Rosabröstad hök är en liten hökfågel med gula ögon, limegrön näbbrot och gula ben. Den vuxna fågeln är skiffergrå ovan, med vinrött bröst och smutsvitt på buk och "lår". Ungfågeln är rostfärgad ovan med karakteristiska svartaktiga fläckar och band samt kraftigt streckad ljus undersida. 

Arten är mycket svår att skilja från småhöken, men den största honan vinbröstad hök har längre kropp, kraftigare näbb samt längre tår och stjärt än den största småhöken. Ljusa ögon skiljer den från fläckstjärtad hök samt från adulta tajgahök och kinesisk hök, medan avsaknad av vitt vidare skiljer den från fläckstjärtad hök och inga tvärband på "låren" skiljer den från adult tajgahök. Kinesisk hök saknar den kraftigt tecknade vingundersidan hos rosabröstad hök. 

Lätet beskrivs i engelsk litteratur som "kew-kew-ke-ke-ke-ke", mörkare än hos småhök.

Utbredning och systematik
Rosabröstad hök delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Accipiter rhodogaster rhodogaster – förekommer på Sulawesi
 Accipiter rhodogaster butonensis – förekommer på öarna Muna och Butung 
 Accipiter rhodogaster sulaensis – förekommer i Banggaiöarna och Sulaöarna

Vissa inkluderar butonensis i nominatformen.

Levnadssätt 
Rosabröstad hök hittas huvudsakligen i skogsområden, från kusten upp in i bergstrakter, men även i mangroveträsk och öppna skogsmarker. Arten kretsflyger ej.

Släktestillhörighet 
Rosabröstad hök kan i framtiden flyttas till ett annat släkte, tillsammans med ett antal andra Accipiter-arter. Orsaken är DNA-studier visar nämligen att kärrhökarna i Circus är inbäddade i Accipiter så som släktet ser ut. Det medför att antingen flyttas de distinkta kärrhökarna till Accipiter eller så delas Accipiter upp i flera mindre släkten. Om det senare blir fallet kommer rosabröstad hök med största sannolikhet att flyttas till ett annat släkte, eftersom typarten i Accipiter sparvhök (A. nisus) troligen står närmare kärrhökarna än rosabröstad hök.

Status och hot 
Trots att världspopulationen uppskattas till endast mellan 1 000 och 10 000 par och att den dessutom minskar på grund av habitatförstörelse anses den inte hotad av internationella naturvårdsunionen IUCN. Utbredningsområdet är inte tillräckligt litet eller minskningen i antal inte tillräckligt kraftig.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i australiska regionen
Fijihök

Fijihök (Accipiter rufitorques) är en fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar.

Utseende och läte 
Fijihöken är en liten hök med ljust gråblått på vingar och huvud, medan den på bröst, buk och i ett halsband är persikoröd. Ögonen är orangefärgade, liksom benen. Den är en ljudlig fågel som ofta avger ett högljutt och genomträngande "ki...ki...ki...". Inom dess utbredningsområde finns ingen förväxlingsrisk.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i  Fijiöarna, i de flesta miljöer med inslag av skog upp till 1200 meters höjd. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktskap 
DNA-studier visar att Accipiter så som det är konstituerat idag är parafyletiskt gentemot kärrhökarna i Circus. Det medför att antingen flyttas de distinkta kärrhökarna till Accipiter eller så delas Accipiter upp i flera mindre släkten. För fijihökens del skulle det innebära att den därför behöver flyttas till ett annat släkte, möjligen Tachyspiza.

Levnadssätt 
Fijihöken hittas i alla typer av miljöer med tillgång på träd, från täta skogar till jordbruksmarker och till och med stadsparker. Den häckar mellan juli/augusti och november/december i skogar, skogsbryn, kokosplantage och i träd i gläntor eller på hyggen. Födan består av småfåglar upp till fijikejsarduvans storlek. Den tar också ibland höns och framför allt den invasiva brunmajnan. Även gnagare, ödlor, kräftdjur och större insekter ingår i födan och den har noterats fånga småfisk och räkor på grunt vatten.

Status 
Fijihöken har en liten världspopulation uppskattad till mellan endast 1 000 och 10 000 individer. Beståndet tros dock vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i oceaniska regionen
Endemiska fågelarter i Fiji
Rostbröstad sparvhök

Rostbröstad sparvhök (Accipiter rufiventris) är en fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar.

Utseende och läte 
Rostbröstad sparvhök är en medelstor sparvhöksliknande fågel med mörkgrå rygg och enfärgat orangefärgad undersida. I flykten syns att vingar och stjärt är kraftigt bandade. Ungfågeln är brun på ryggen med rostfärgade band och streck undertill. Den skiljs från ung ovambohök genom ljust öga. Lätena består av ihållande upprepade visslingar.

Utbredning och systematik
Rostbröstad sparvhök förekommer i östra och södra Afrika. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Accipiter rufiventris perspicillaris – förekommer i höglandsskogar i Etiopien
 Accipiter rufiventris rufiventris – förekommer i bergsskogar från Kenya och östra Kongo-Kinshasa till Sydafrika

Genetiska studier visar att den står mycket nära sparvhöken och har tidvis behandlats som del av denna.

Levnadssätt 
Rostbröstad sparvhök hittas i skogsområden och plantage, huvudsakligen i bergstrakter men i Sydafrika ända ner till havsnivå. Den jagar ofta i öppna områden långt från skog.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, och tros öka i antal. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Kinesisk hök

Kinesisk hök (Accipiter soloensis) är en fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar.

Kännetecken

Utseende 
Kinesisk hök är en liten (25–30 cm) Accipiter med smala, spetsiga vingar och lång handpenneprojektion vid vila. Adulta fågeln har blågrått på huvud och ovansida, ett otydligt vertikalt strupband och rostorange bröst. Vingundersidan är distinkt obandad med svarta vingspetsar och mörkgrå vingbakkant. Subadulta individer uppvisar viss mörk bandning på undersidan av handpennorna. 

Ungfågeln är mörkbrun ovan och har tydligt brunt strupstreck, medan undersidan är rostbrunt bandad och fläckad. Jämfört med tajgahöken har den mörkare hjässa än mantel och distinkt teckning på undersidan av vingen med mörkgrå vingspetsar och vingbakkant samt mestadels otecknade gråbruna till ljust roströda täckare. Dessutom saknar den ögonbrynsstreck.

Läten 
Kinesisk hök hörs enbart i samband med häckningen, framför allt tidigt under säsongen, ett vasst "keee-keee-keee...".

Utbredning och systematik 
Kinesisk hök häckar i nordöstra Asien i sydostligaste Ryssland (södra Ussuriland), i Korea samt i centrala och östra Kina. Vintertid flyttar den till ett område från sydostligaste Kina söderut genom Borneo, Filippinerna och Sulawesi till norra Moluckerna västra Små Sundaöarna österut till Flores, sällsynt även till västra Nya Guinea och västra Mikronesien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
DNA-studier visar att kärrhökarna i Circus är inbäddade i Accipiter så som släktet ser ut idag. Det medför att antingen flyttas de distinkta kärrhökarna till Accipiter eller så delas Accipiter upp i flera mindre släkten. Om det senare blir fallet kommer kinesisk hök med största sannolikhet att flyttas till ett annat släkte, eftersom typarten i Accipiter sparvhök (A. nisus) troligen står närmare kärrhökarna än kinesisk hök.

Levnadssätt 
Kinesisk hök hittas i skogsområden, även i trädplantage, ofta nära risfält och våtmarker där den jagar efter sin favoritföda grodor, men även gräshoppor, trollsländor och skalbaggar. Fågeln lägger ägg från början eller mitten av juni i Korea, möjligen något tidigare i nordöstra Kina.

Status och hot 
Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som livskraftig. Världspopulationen uppskattas till mellan 100 000 och en halv miljon vuxna individer.

Namn 
Fågelns vetenskapliga namn soloensis syftar på Solo, idag Surakarta, en stad på Java i Indonesien där typexemplaret för kinesisk hök samlades in.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i palearktiska regionen
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i australiska regionen
Amerikansk sparvhök

Amerikansk sparvhök (Accipiter striatus) är en amerikansk fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar. Den förekommer över ett mycket stort utbredningsområde i Nord- och Sydamerika och vissa auktoriteter delar upp taxonet i flera arter.

Utbredning och systematik
Amerikansk sparvhök delas in i fem underartsgrupper med följande utbredning:
 striatus-gruppen
 Accipiter striatus fringilloides – på Kuba
 Accipiter striatus striatus – på Hispaniola
 Accipiter striatus venator – på Puerto Rico
 velox-gruppen
 Accipiter striatus perobscurus – på Haida Gwaii (Queen Charlotte Islands) och förmodligen även utmed British Columbias närliggande kustområde 
 Accipiter striatus velox – från Alaska och Kanada till södra USA. Övervintrar så långt söderut som Panama.
 Accipiter striatus suttoni – från allra sydligaste New Mexico till sydöstra Mexiko (Veracruz)
 Accipiter striatus madrensis – i västra Mexiko (Guerrero och västra Oaxaca)
 Accipiter striatus chionogaster – i höglandets ek- och tallskog från södra Mexiko (Chiapas) till Nicaragua.
 Accipiter striatus ventralis – i Anderna från Colombia och västra Venezuela till västra Bolivia
 Accipiter striatus erythronemius – från Bolivia och Paraguay till norra Argentina och södra Brasilien

De tre sista underartsgrupperna urskiljs ofta som egna arter: vitbröstad sparvhök (A. chionogaster), inkasparvhök (A. ventralis) samt rostbyxad sparvhök (A. erythronemius).

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, och tros öka i antal. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Bildgalleri

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i nearktiska regionen
Fåglar i neotropiska regionen
Alphons Orie

Alphonsus Orie född 23 november 1947 i Groningen, Nederländerna, är en nederländsk tidigare advokat och numera domare i Internationella krigsförbrytartribunalen för det forna Jugoslavien i Haag.

Bland de kända fallen som Alphons Orie jobbat med gäller bland annat Milan Babić, Momčilo Krajišnik, Ramush Haradinaj och Ante Gotovina.

Han är nu aktuell som domare i rättegångarna mot Ratko Mladić.

Födda 1947
Nederländska jurister
Nederländska advokater
Nederländska domare
Alumner från Leidens universitet
Levande personer
Män
Personer från Groningen
Pygméhök

Pygméhök (Microspizias superciliosus) är en amerikansk fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar. Tillsammans med afrikanska dvärghöken är den minst i familjen.

Utseende och läten 
Pygméhöken är som namnet antyder en mycket liten rovfågel. Med kroppslängden 21–28 cm konkurrerar den med afrikanska dvärghöken (Accipiter nanus) om att vara den minsta rovfågeln. Hanen är gråbrun ovan, undertill vit med sotfärgade tvära band, dock ej på strupen. Kinderna är ljusa och hjässan mörk. Honan och ungfågeln är brunare ovan och tvärbandningen undertill är istället brun till rostbrun. I flykten syns bandade vingundersidor. Liknande halsbandshöken (M. collaris) har en ljus halskrage, mer sparsam bandning under och fläckade kinder. Flykten är snabb med grunda vingslag och få glid. Lätet är ett gällt "wék-wék-wék-wék".

Utbredning och systematik
Pygméhöken förekommer från Nicaragua i Centralamerika till Argentina i Sydamerika. Den delas upp i två underarter med följande utbredning:
 Microspizias superciliosus fontanieri – förekommer från Nicaragua till västra Colombia och Ecuador
 Microspizias superciliosus superciliosus – förekommer i Sydamerika öster om Anderna till allra nordostligaste Argentina och Brasilien

Släktestillhörighet 
Traditionellt har arten placerats i det stora släktet Accipiter. Både osteologiska studier och DNA-studier visar dock att den endast är avlägset släkt med övriga arter i Accipiter. Pygméhöken har därför tillsammans med sin förmodade systerart halsbandshöken lyfts ut till ett eget släkte, Microspizias.

Levnadssätt 
Pygméhöken hittas i låglänt regnskog upp till 1800 meters höjd, dock troligen vanligen under 800 meter. Häckningsbiologin är dåligt känd, men tros häcka februari–juni i norr, oktober–januari i söder. Arten tros vara specialist på att jaga småfåglar.

Status och hot 
Världspopulationen av pygméhök är relativt liten och uppskattas till mellan 1 000 och 10 000 individer. Den tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Bantuhök

Bantuhök (Accipiter tachiro) är en fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar som förekommer i Afrika.

Utseende 
Bantuhök är en medelstor hök med gula ögon och ben, gråbrun ovansida och undersidan brunbandad. Den skiljer sig från liknande rödbröstad hök genom mindre vitt i stjärten, mindre rött på bröstet och tvärbandade "lår". Dvärghöken har liknande fjäderdräkt, men är mycket mindre.

Utbredning och systematik 
Bantuhöken förekommer i stora delar av Afrika söder om Sahara. Den delas upp i fyra underarter med följande utbredning:
 Accipiter tachiro unduliventer – förekommer på höglandet i Etiopien
 Accipiter tachiro sparsimfasciatus – förekommer från Somalia till norra Kongo-Kinshasa, Angola, Zambia och Moçambique
 Accipiter tachiro pembaensis – förekommer på Pemba Island, utanför Tanzania
 Accipiter tachiro tachiro – nominatformen förekommer från södra Angola till Moçambique och Sydafrika

Sedan 2022 inkluderar Clements et al rödbröstad hök (Accipiter toussenelii) i arten.

Släktskap 
Bantuhöken kallades tidigare afrikansk duvhök, men är inte nära släkt med den i Europa och Nordamerika förekommande duvhöken. Den senare står troligen nära kärrhökarna i Circus, varför släktet Accipiter sannolikt är parafyletiskt. Än så länge har dock dessa forskningsresultat lett till några ändringar bland de större taxonomiska auktoriteterna.

Levnadssätt 
Bantuhök häckar i höga träd, flodnära skogar, buskmarker, öppen skog och plantage med främmande trädarter. Den har dock noterats vandra in i mycket öppnare landskap. Under häckningstid ses den kretsa högt och yttra ett kort och vasst "chwik", varannan eller var tredje sekund i åtminstone en minut i taget.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal på grund av habitatförstörelse, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad.  IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Rödbröstad hök

Rödbröstad hök (Accipiter toussenelii) är en fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar.

Utseende och läte 
Rödbröstad hök är en medelstor hök med grått på rygg och huvud, vit strupe och ordentligt med rostrött på kroppssidor och bröst. Den har rätt korta, rundade vingar och relativt lång svartaktig stjärt med tydliga vita tvärband. Västliga fåglar har fint tvärbandat bröst, de i öst rätt enhetligt rostrött undertill. Arten är ytligt lik rödsidig hök, men är mycket större och vanligare. Den kan också förväxlas med långstjärtad hök, men rödbröstad hök har kortare stjärt, mörkare ovansida och rent vit strupe. Lätet är ett vasst "wik!".

Utbredning och systematik 
Rödbröstad hök indelas i fyra underarter med följande utbredning:
 Accipiter toussenelii macrocelides – förekommer i regnskogar ifrån Senegal och Gambia till västra Kamerun
 Accipiter toussenelii toussenelii – förekommer i nedre Kongoflodens avrinningsområde (södra Kamerun, Gabon)
 Accipiter toussenelii canescens – förekommer i övre Kongoflodens avrinningsområde
 Accipiter toussenelii lopezi – förekommer på ön Bioko i Guineabukten

Arten inkluderas ofta i bantuhök (A. tachiro).

Släktskap 
Arten kallades tidigare rödbröstad duvhök, men DNA-studier visar att den inte är nära släkt med den i Europa och Nordamerika förekommande duvhöken. Den senare står troligen nära kärrhökarna i Circus, varför släktet Accipiter sannolikt är parafyletiskt. Än så länge har dock dessa forskningsresultat lett till några ändringar bland de större taxonomiska auktoriteterna.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Alphonse Toussenel (1803-1885), fransk journalist och naturforskare.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i etiopiska regionen