kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Our Man in Paris

Our Man in Paris är ett musikalbum från 1963 av den amerikanska jazzsaxofonisten Dexter Gordon. På återutgivningen på cd är två bonusspår tillagda (6 och 7).

Låtlista
Scrapple from the Apple (Charlie Parker) – 7'22
Willow Weep for Me (Ann Ronell) – 8'47
Broadway (Bill Bird/Henri Woode/Teddy McRae) – 6'45
Stairway to the Stars (Matt Melneck/Frank Signorelli/Mitchell Parish) – 6'57
A Night in Tunisia (Dizzy Gillespie/Frank Paparelli) – 8'15
Our Love is Here to Stay (George Gershwin/Ira Gershwin) – 5'39
Like Someone in Love (Jimmy Van Heusen/Johnny Burke) – 6'18

Medverkande
Dexter Gordon - tenorsaxofon (utom spår 7)
Bud Powell - piano
Pierre Michelot - bas
Kenny Clarke - trummor

Musikalbum 1963
Album av Dexter Gordon
Citronellolja

Citronellolja, eller gräsolja, Oleum graminis indici, är en eterisk olja som framställs ur tre ostindiska gräsarter, Andropogon nardus, Andropogon citratus och Andropogon schoenanthus. Egentligen är det tre olika oljor nämligen citronellolja, citrongräsolja och geraniumolja. Alla tre har en utsökt doft och kan betecknas som en blandning av citron- och rosenolja. De olika oljorna kan skiljas på sin skilda färg och de indelas i två typer, Ceylontyp (CAS nr 89998-15-2) och Javatyp (CAS: 91771-61-8).

Användning
Oljorna är mycket eftersökta i olika delar av Indien, Sri Lanka och Sydostasien. De används vid tillverkning av parfym och tvål. Geraniumolja används också för framställning av geraniol.

Citronellolja är också känt som växtbaserat myggmedel , och har registrerats för denna användning i USA sedan 1948. Forskning visar också att citronellolja har starka svampdödande egenskaper, och är effektiva som medel för att lugna skällande hundar.

Källor

Eteriska oljor
Färgomfång

Färgomfång eller kulöromfång (eng. (colour) gamut) är alla de färger som antingen
 återges i en enskild miljö eller scen, ett enskilt fotografi, konstverk eller annan reproduktion, eller
 kan återges genom att använda en viss utenhet (till exempel bildskärm, tryckpress eller skrivare) och/eller visst medium (till exempel typ av papper och tryckfärg).

Inläsningsenheter (till exempel skannrar och digitalkameror) eller det mänskliga ögat nämns inte explicit i CIE:s och ISO:s definition ovan, men samtliga färger som dessa kan registrera brukar även benämnas färgomfång. Eventuellt ryms detta till viss del i 1.

Färgrymd, färgomfång och färgkropp
I vissa källor används termen färgrymd synonymt med färgomfång även om detta bör undvikas eftersom ordet färgrymd syftar till det flerdimensionella koordinatsystem i vilket färger kan representeras. Färgomfånget utgör en delmängd av färgrymden.

Ordet färgkropp definieras i Tonnquist (1995) som "den del av en teoretisk färgrymd som kan illustreras med fysiska färgobjekt, till exempel färgprover" och i CIE:s International lighting vocabulary (2011) "del av en färgrymd som innehåller ytfärger". I viss betydelse tangerar detta termen färgomfång i definitionen ovan.

Olika färgomfång

Det mänskliga ögats teoretiska färgomfång

Det totala färgomfång som det normala mänskliga ögat kan uppfatta, rent teoretiskt, begränsas av de optimalfärger (de färger med störst mättnad vid varje ljushetsnivå) som kan återges vid en viss typ av belysning – till exempel en natriumlampa innehåller i stort sett endast gult ljus (omkring 590 nm) och kan därmed inte återge till exempel blått, medan solljus innehåller alla de färger som ryms inom det synliga spektrumet.

Det teoretiska färgomfånget för det mänskliga ögat benämns Rösch–MacAdams färgkropp efter de två forskare som studerade detta under 1920-/1930-talet.

Den yttre gränsen på färgomfånget (som begränsas av optimalfärgerna vid varje ljushetsnivå) benämns MacAdam-yta (eng. MacAdam limits).

Utenheters och visningsenheters färgomfång
En utenhet resp. visningsenhet är en enhet som kan återge en bild i form av ett statiskt, fysiskt exemplar (till exempel som ett tryckark eller en utskrift) resp. i form av ett direktuppdaterat exemplar (till exempel som visad på en datorskärm, projektor eller TV-monitor).

Vilket färgomfång en utenhet kan återge beror, i fallet med skrivare eller tryckpress som använder transparenta färger, på bl.a.
renheten hos de pigment som används i de fysiska färgerna
färgen på substratet (ett gråfärgat papper får till exempel ett mindre färgomfång än ett vitfärgat papper)
substratets ojämnhet (ett obestruket papper reflekterar inkommande ljus mer diffust än ett bestruket papper, varpå färgerna uppfattas som mindre mättade)
mängden färg som appliceras på substratet (större färgfilmstjocklek ger högre mättnad, till en viss gräns)

Vad gäller visningsenheter av typen datorskärmar, projektorer och TV-monitorer (som använder ljus för att återge en bild), begränsas färgomfånget i huvudsak av renheten hos ljuskällorna.

Referenser

Färg
Grafisk teknik
Nämndemansgården

Nämndemansgården är ett svenskt vårdföretag som vårdar personer med alkohol- och drogproblem genom ett tolvstegsprogram. Företaget har flera anläggningar i Sverige, bland annat i Göteborg, Malmö, Stockholm och Uppsala. Nämndemansgården bedriver både behandling i öppenvårdsform och i internatform.

Företaget driver bifirmorna Vianova Rehabilitering, En Dag i Taget och Ask och Embla Samsjuklighet.
.

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

Behandlingshem i Sverige
Byggnader och anläggningar i Sjöbo kommun
Nämndemansgården (olika betydelser)

Nämndemansgården kan syfta på:
 Nämndemansgården – ett företag med behandling för personer med alkohol- och/eller drogberoende
 Nämndemansgården, Ven – Vens äldsta bevarade profana byggnadsmiljö
 Nämndemansgården, Pershyttan – en  bergsmansgård i Pershyttan
Straight Edge as Fuck I

Straight Edge as Fuck I är ett samlingsalbum av blandade artister, utgivet av Desperate Fight Records 1994. Skivan är den första i raden av tre.

Till skillnad från senare skivor i serien är Straight Edge as Fuck I endast en EP, vilket förklaras av att den svenska hardcore-scenen var relativt liten vid tidpunkten för skivans utgivning.

På skivan medverkar bl.a. Doughnuts (första inspelningen), Refused (med en tidig version av "Everlasting") och Solitude (som senare skulle byta namn till Shield).

Låtlista 
 Drift Apart - "Burning"
 Doughnuts - "Self Destruction"
 Beyond Hate - "I Refuse"
 Abhinanda - "Remark of Fustration"
 Solitude - "Outside"
 Refused - "Everlasting"

Referenser 

EP-skivor 1994
Samlingsalbum
Album utgivna på Desperate Fight Records
Straight Edge as Fuck II

Straight Edge as Fuck II är ett samlingsalbum av blandade artister, utgivet av Desperate Fight Records 1995. Skivan är den andra i raden av tre.

Låtlista 
 Shield - "Kaleidoscope"
 Doughnuts - "The Demon and the Desert"
 Situation 187 - "Hatchet"
 Abhinanda - "All of Us"
 Aim - "Another Friday Night"
 Eclipse - "Impasse of Lies"
 Final Exit - "Sing Along"
 Saidiwas - "In the Ocean"
 Refused - "Cheap"
 Reason for Anger - "Function?"
 Separation - "When the Day Comes"
 Purusam - "Oceans"

Referenser 

Samlingsalbum 1995
Album utgivna på Desperate Fight Records
Straight Edge as Fuck III

Straight Edge as Fuck III är ett samlingsalbum av blandade artister, utgivet av Desperate Fight Records 1997. Skivan är den sista i raden av tre.

Låtlista 
 Saidiwas - "Airlines"
 Separation - "Is It Over?"
 Bittersweet - "Love Is for the Few"
 Bloodpath - "Song for Steve"
 Purusam - "Blunt"
 Doughnuts - "Meet Me on My Way Upstairs"
 Final Exit - "Spänningen släpper"
 Plastic Pride - "Is This What I Found?"
 Refused - "New Noise"
 Eclipse - "Receiver"
 Scared - "You Are My Tutor"
 Abhinanda - "Desasir"

Referenser 

Samlingsalbum 1997
Album utgivna på Desperate Fight Records
Substrat (grafisk teknik)

Substrat är inom grafisk teknik ett annat ord för det medium som kommer att bära tryckbilden, till exempel papper, plast eller folie – d.v.s. det material man trycker på.

Såväl substratets karaktär (exempelvis materialets porositet) som dess form styr vilka grafiska tekniker som kan användas. Exempelvis kan flexografi hantera flera olika typer av substrat.

Referenser

Grafisk teknik
Kriminalprocess

Kriminalprocess, brottmålsprocess eller straffprocess är den juridiska processen för brottmål i vilken straffrågan och eventuellt skadestånd avkunnas genom dom. Kriminalprocessen inleds med att åklagaren väcker åtal genom att hemställa rätten med en stämningsansökan, åtalsfrågan föregås emellertid av en förundersökning som genomförs av polis och åklagare. Uppedelningen medför att brottmålsrättegången i allt väsentligt liknar Civilprocessens rättegångsförfarande med att i huvudsak bestå av en huvudförhandling.

Vid en kriminalprocess som behandlar ett grövre brott är det brukligt, ifall recidivfara döms föreligga, att åklagaren vid rättegångens inledande begär den tilltalade häktad samt, att frågan avgörs vid en häktningsförhandling, som sker vid samma rättegångstillfälle.

Grundläggande rättigheter 
I de flesta demokratiska länder är den tilltalade skyddad i kriminalprocessen av rättsstatsprincipen: bevisbördan ligger hos åklagarsidan och det är därför åklagarens uppgift att styrka sitt åtal, att den tilltalade är skyldig bortom allt rimligt tvivel. Ifall det omvända gäller, att den tilltalade måste bevisa sin oskuld kallas omvänd bevisbörda och anses inte förenligt med rättssäkerhet. Denna princip kallas oskuldspresumtionen och står som krav för de 47 medlemsländerna i Europeiska rådet, som föreskrivs i artikel 6 i Europakonventionen. Principen omnämns även i andra dokument rörande mänskliga rättigheter. Dock omsätts principen på olika sätt beroende på land.

Den tilltalade har även rätt till juridisk rådgivning vid rättegången och har den tilltalade inte råd med en egen advokat tillgodoses behovet genom en offentlig försvarare.

Referenser 
Fotnoter

Straffprocessrätt
Óscar Cardozo

Óscar René Cardozo, född 20 maj 1983, är en paraguayansk fotbollsspelare som spelar som anfallare för den paraguayanska klubben Club Libertad. Han spelade för Paraguays landslag i fotbolls-VM 2010.

Referenser

Externa länkar 
ESPN profil

Paraguayanska fotbollsspelare
Paraguayanska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Club Nacional
Spelare i Newell's Old Boys
Fotbollsspelare i SL Benfica
Spelare i Trabzonspor
Spelare i Olympiakos FC
Spelare i Club Libertad
Spelare i Primera División de Argentina
Spelare i Primeira Liga
Spelare i Süper Lig
Spelare i Copa América 2007
Spelare i VM i fotboll 2010
Spelare i Copa América 2019
Födda 1983
Levande personer
Män
Personer från Juan Eulogio Estigarribia
Sängkammartjuven

Sängkammartjuven är en svensk komedifilm från 1959 i regi av Göran Gentele. I huvudrollerna ses Gaby Stenberg och Jarl Kulle.

Handling 
När nyblivna änkan och miljonärskan Madeleine Messing ses och interagerar med en gammal bekantskap, författaren Johan Wenkel på Bromma flygplats är tidningarna inte sena med att gå ut med romansrykten. Madeleine försöker tillsammans med sin advokat förneka tidningsskriverierna, men genom ett antal händelser fortsätter Johnny och Madeleine att stöta ihop. Samtidigt härjar en mystisk "sängkammartjuv" i Stockholm - VEM kan det vara, tro ? (Miljonärsvillan i filmen är Högberga gård på Lidingö.)

Om filmen 
Filmen hade biopremiär annandag jul 1959 och har senare även visats i Sveriges Television. Den är filmad i Eastmancolor och regisserades av Göran Gentele som även skrev manus. Det blev skådespelaren Douglas Håges sista film; han avled månaden innan premiären. 

I huvudrollerna återfanns till stor del samma skådespelare som medverkat i Genteles Fröken April som blev en framgång 1958.

Rollista 

Jarl Kulle – Johan "Johnny" Wenkel, författare
Gaby Stenberg – Madeleine Messing, generalkonsulinna
Lena Söderblom – Lola Hallberg, Madeleines sekreterare
Holger Löwenadler – advokat Kurt Månstedt
Lars Ekborg – Anders Månstedt, Kurts son
Douglas Håge – Eriksson, betjänt
Björn Gustafson – "Don Roberto", Lolas bror
Hjördis Petterson – partygäst med juveler
Rune Halvarsson – Carlsson
Birgitta Andersson – journalist
Inga Gill – servitris
Helena Reuterblad – Millan Larsson
Ej krediterade, urval:
Kari Sylwan – Sofie
Wiveka Ljung – Kiki
Yvonne Brosset – Marie
Gösta Prüzelius – poliskommissarie
Gösta Holmström – polisman
Christina Schollin – flygvärdinna
Sune Mangs – journalist
Tommy Johnson – journalist
Gösta Krantz – journalist
Sten Gester – journalist
Mona Geijer-Falkner – kvinna på gård

Externa länkar 
 
 

Filmer 1959
Svenska komedifilmer
Filmer i regi av Göran Gentele
Svenskspråkiga filmer
Svenska 1950-talsfilmer
Jean Perréal

Jean Perréal, även kallad Jehan de Paris, död omkring 1530, var en fransk konstnär.

Perréal var Bourbonernas hovmålare. I litterära källor omtalas flera förnäma verk, men hittills har man inte lyckats identifiera dem med bevarade konstverk.

Se även 
 Moulinsmästaren

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Franska målare
Födda 1400-talet
Avlidna 1500-talet
Män
Konstnärer från Paris
The Happening (sång)

The Happening är en låt lanserad av The Supremes 1967. Den är skriven av låtskrivartrion Holland-Dozier-Holland och Frank DeVol. Den skrevs speciellt för en film med samma namn som floppade. Låten blev däremot framgångsrik och blev Supremes tionde singel att nå toppen på Billboard Hot 100. Låten var den sista som gavs ut under gruppnamnet "The Supremes", innan man med nästa singel började kalla gruppen "Diana Ross & the Supremes". Det var också bland de sista Supremes-inspelningar där Florence Ballard medverkade.

Låten spelades in på svenska av Siw Malmkvist med text av Robban Broberg och fick då titeln "En hipp häpp happening".

Listplaceringar

Källor

Musiksinglar 1967
Singelettor i USA
Epimedium

Epimedium, på kinesiska 淫羊藿 ("yin yang huo") och på svenska även känt som sockblommor, är ett släkte med ungefär 60 eller fler arter av örtartade gömfröväxter i familjen berberisväxter. Den stora majoriteten av dessa arter är endemiska för södra Kina, men en del arter har ytterligare utposter i  centrala, södra och östra Asien och Europa.

Epimedium-arter är motståndskraftiga perenner. Majoriteten har "spindelliknande" blommor med fyra kronblad och blommar på våren. Många tros fungera som afrodisiakum.

Referenser

Berberisväxter
Al Växtindex
Medicinalväxter
Ep Växtindex
Kinas flora
WP:Projekt Kina
Budgetpromenaden

Budgetpromenaden är en traditionell procession där finansministern i samband med att regeringen lägger fram sin budgetproposition promenerar med en kopia av propositionen från Finansdepartementet till Sveriges riksdag, en sträcka på cirka 400 meter.

Ministern följs av ett stort uppbåd av journalister och olika politiska aktivister och händelsen brukar ges omfattande bevakning i svensk media. Ibland inträffar även mindre incidenter, som i april 2001 när en 21-åring slängde en tårta på dåvarande finansminister Bosse Ringholm.

Den fysiska budgetpropositionen har traditionellt levererats i pappersform, kallad "den nådiga luntan". Senare socialdemokratiska regeringar har gjort en poäng av att använda digitala lagringsmedia som CD-skivor från 1996, och senare USB-minnen. När Sverige fick en borgerlig regering år 2006 valde nya finansministern Anders Borg att återgå till pappersluntan. Under budgetpromenaden 2017 bar finansminister Magdalena Andersson en papperslunta på totalt 3 906 sidor, som vägde 10,5 kilo.

Några budgetpromenader
10 januari 1992 - Anne Wibble låter hennes hund Plexi bära budgeten i munnen.
20 september 1999 - Bosse Ringholms första budgetproposition levereras som både CD-rom och papperslunta.
17 april 2001 - En 21-åring träffar Bosse Ringholm med en tårta.
14 april 2005 - Pär Nuders första budgetpromenad, propositionen levererades som CD-skiva.
20 september 2005 - Nuder ersätter CD-skivan med ett USB-minne som han går med i ett blått band runt halsen.
16 oktober 2006 - Anders Borg lämnar sin första budget i form av ett antal pappersluntor med lila pärmar.
23 oktober 2014 - Magdalena Andersson lämnar sin första budget.

Se även
Budgetpropositionen till Sveriges riksdag
Vårproposition
Sveriges statsbudget
Sveriges finansminister
Sveriges ekonomiska politik

Referenser

Externa länkar
SvD.se - En klassisk promenad
Regeringskansliet: Budgetpropositionen för 2014

Politik i Sverige
Sveriges ekonomi
Återkommande evenemang i april
Återkommande evenemang i september
Sveriges riksdag
Återkommande evenemang i oktober
Joseph Gabriel Destain

Joseph Gabriel Destain,  född under 1600-talets andra hälft, troligen i Frankrike, död 1740 var en fransk-svensk arkitekt. Till hans kända verk i Sverige hör Tullgarns slott, Björksunds slott och Bergshammar herrgård, samtliga i Södermanland.

Biografi
Joseph Gabriel Destain fick sin undervisning i teckning, arkitektur och matematik av sin far och gick därefter i lära hos flera framstående arkitekter i Paris.  År 1716 kom Destain till Sverige där han blev anställd som fortifikationsofficer och följde med Karl XII:s armé. Efter att kungen blivit skjuten 1718 fick Destain avsked från sin tjänst. 

Under 1720-talet anlitades han som arkitekt vid olika slottsbyggen (ombyggnader och nybyggnader) i Sverige. Till dem hör Tullgarns slott som renoverades 1720–1727 och vars ombyggnadsritningar han upprättade för riksrådet Magnus Julius De la Gardie. Slottet ingår idag som ett av de tio kungliga slotten.

Verk i urval

Källor
 Historiesajten om Joseph Gabriel Destain

Franska arkitekter under 1700-talet
Män
Avlidna 1740
Georges Perrier

Georges Perrier, född 1872, död 1946, var en fransk general och forskare.

Perrier utexaminerades från l'École polytechnique 1892. Perrier gjorde sin karriär vid artilleriet men hans huvudsakliga verksamhet faller inom geodesin och astronomin. Han deltog 1901-06 i den expedition till Sydamerika, som på uppdrag av Service geographique de l'armée hade till uppgift att bestämma meridianbågen vid ekvatorn, samt utförde sedermera geodetiska arbeten i Syrien, Marocko, med flera länder. Perrier har utgett ett stort antal publikationer av huvudsakligen geodetiskt innehåll. Han var sekreterare i den geodetiska sektionen av Internationella kommissionen för geodesi och geofysik.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Franska generaler
Franska geodeter
Alumner från École polytechnique
Födda 1872
Avlidna 1946
Män
Svensk uppslagsbok
Rizjskaja

Rizjskaja (ryska: Рижская, "Rigastationen") är en tunnelbanestation på Kaluzjsko–Rizjskajalinjen i Moskvas tunnelbana. 

Rizjskaja öppnades den 1 maj 1958 och är uppkallad efter den närliggande Rizjskij-järnvägsstationen där tåg mot Riga avgår. 

Rizjskaja är formgiven av lettiska arkitekter. Hela stationen är klädd i färgglad lettisk keramik. Pylonerna är klädda i rödbruna plattor, med citrongula partier i passagerna mellan pylonerna, krönta med förgyllda kornischer. 

Stationens runda vestibul ligger vid Rizjskajatorget, på östra sidan av Prospekt Mira.

Se även 
Moskvas tunnelbana
Lista över Moskvas tunnelbanestationer

Externa länkar 

Moskvas tunnelbanestationer
Järnvägsstationer invigda 1958
1958 i Sovjetunionen
Émile Perrin

Émile César Victor Perrin, född 9 januari 1814, död 8 oktober 1885, var en fransk teaterchef.

Perrin var ursprungligen målare, men väckte uppmärksamhet som konstkritiker och gavs tack vare politiska förbindelser efter februarirevolutionen ledningen av Opéra-Comique i Paris, som han ryckte upp till en mönsterscen. Perrin ledde denna scen 1848-57, samt en del av 1862. Mellan 1862 och 1870 var han ledare för Stora Operan i Paris, och från 1873 fram till sin död för Theatre Francais. Perrin var en av de främsta teaterledare Frankrike någonsin ägt.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Franska konstnärer under 1800-talet
Franska teaterchefer
Födda 1814
Avlidna 1885
Män
Personer från Rouen
Svensk uppslagsbok
Teaterchefer under 1800-talet
Tom Dooley

Tom Dooley (egentligen Thomas C. Dula), född 22 juni 1845 i Wilkes County, North Carolina, död 1 maj 1868 i Statesville i Iredell County i North Carolina, var en amerikansk sydstatssoldat som 1868 hängdes för mordet på sin fästmö Laura Foster år 1866.

Biografi 
Tom Dula var duktig fiolspelare och hade mycket stor framgång hos flickorna i trakten. Mest höll han sig till Ann Foster-Melton, men inte bara. Bland de övriga flickvännerna fanns Anns kusin Laura Foster. När hon blev med barn bestämde sig Tom och hon för att flytta till Tennessee och gifta sig. Men då en läkare konstaterade att Dula ådragit sig syfilis, anklagade han Laura för att ha smittat honom. Tom hade i sin tur, helt ovetande, fört smittan vidare till Ann Foster-Melton, som han kurtiserade samtidigt. Den 26 eller 27 maj 1866 tog Laura sin fars häst och gav sig av för att träffa Tom och starta färden mot Tennessee. Därefter sågs hon inte mer i livet.

Laura Fosters knivhuggna lik hittades i en grund grav i vildmarken två månader senare. Tom Dula och Ann Foster-Melton anklagades för mordet. Tom hade då gett sig iväg ensam mot Tennessee, men fångades in av ett uppbåd med överste James Grayson i spetsen, och sattes i fängelse. Tom Dula tog på sig hela skulden för mordet och Ann Foster-Melton blev frikänd. Dula dömdes för mordet och avrättades den 1 maj 1868 i Statesville, Iredell County i North Carolina. Han var då 22 år. 

Dulas syster Eliza och hennes man tog hand om kroppen och ombesörjde begravningen. Graven finns kvar men gravstenen är vandaliserad av turister som hackat bort bitar ur den som souvenirer. Mordet rönte mycket stor uppmärksamhet på sin tid och berättelser om dramat spreds över hela USA i allt fler versioner. Legenden om Tom Dula byggdes successivt upp under årens lopp. Huruvida Tom Dula verkligen var skyldig till mordet diskuteras än i dag. Kritik har riktas mot rättegångarna för att inte ha varit opartiska[1][2].

Nära nog direkt efter avrättningen skrev en lokal poet, Thomas C. Land, en mordballad om dramat som blev mycket populär, främst i Wilkes County där det hela utspelades. 1929 spelades balladen in av Grayson & Whitter. När The Kingston Trio 1958 kom ut med sin version, Hang down your head, Tom Dooley, blev den en internationell succé med över sex miljoner sålda skivor. Den versionen skiljer sig avsevärt från originalet.

År 1959 gjordes en filmatisering, en fiktiv film inspirerad av sången "Tom Dooley" snarare än ett faktabaserat porträtt av Dula, spelad av Michael Landon.

Källor 
 Wikipedia, Tom Dooley (juli 2011) http://da.wikipedia.org/wiki/Tom_Dooley
 Lundin, Leigh (2010-02-21)."Who Killed Laura Foster?". http://criminalbrief.com/?p=11062
Den här artikel är baserad på Wikipedias danska artikel och dess källor

Externa länkar 
 Greyson & Whitter, Tom Dooley 1929 original http://www.youtube.com/watch?v=k9NHKINSKFk
 The Kingston Trio, Tom Dooley 1958 http://www.youtube.com/watch?v=sZYjc57V55U

Amerikanska mördare
Personer som blivit avrättade genom hängning i USA
Personer som blivit avrättade av USA under 1800-talet
Män
Födda 1845
Avlidna 1868
Heliga krigets armé

Heliga krigets armé (arabiska: جيش الجهاد المقدس; Jaysh al-Jihad al-Muqaddas) var en irreguljär palestinsk styrka verksam under det palestinska inbördeskriget 1947-1948.

Den stod under ledning av Abd al-Qadir al-Husayni och Hasan Salama. Organisationen har beskrivits som Husayni-klanens privata armé.

Källor

Noter

Litteratur 
Khalaf, Issa. (1991). Politics in Palestine: Arab Factionalism and Social Disintegration, 1939-1948. Albany: State University of New York Press. 
Pappé, Ilan. (1994). The Making of the Arab-Israeli Conflict, 1947-51. London: I.B. Tauris. 

Israel-Palestina-konflikten
Gerillagrupper
Organisationer i Palestina
Organisationer bildade 1947
Organisationer upplösta 1948