kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vinslövs kyrka

Vinslövs kyrka är en av fyra kyrkor i Vinslövs församling i Lunds stift. Kyrkan ligger i norra delen av samhället Vinslöv omkring en mil sydost om Hässleholm.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan uppfördes i mitten av 1100-talet och kvar sedan dess är koret och absiden med välbevarade takmålningar utförda av Vinslövsmästaren från slutet av 1100-talet. Under 1400-talet försågs kyrkorummet med takvalv. 1759 fick kyrktornet sitt nuvarande utseende. 1772 tillkom en korsarm i norr. Åren 1872-1873 uppfördes en korsarm i nyromansk stil på den södra sidan av kyrkobyggmästaren Nils Andersson, Malmö och 1917 revs norra korsarmen och ersattes med en ny liknande den södra.

Inventarier
 Dopfunten lika gammal som kyrkan.
 Altaruppsatsen tillkom 1636.
 Predikstolen med ljudtak är från 1643.

Orgel
1821 byggde Carl Grönvall, Hyby en orgel.
1873 byggde Anders Victor Lundahl, malmö en orgel med 12 stämmor. Orgeln fick ny fasad 1896.
1937 byggde A. Mårtenssons Orgelfabrik AB, Lund en orgel med 17 stämmor.
Den nuvarande orgeln byggdes 1971 av Anders Persson Orgelbyggeri, Viken och är mekanisk orgel med cymbelstjärna. Fasaden är ny och ritad av Torsten Leon-Nilson.

Referenser

Källor 
 

 Presentation av Vinslöv på Hässleholms kommuns webbplats
 Presentation av kyrkan på Anderssons begravningsbyrås webbplats
 Åsbo Släkt- och Folklivsforskare

Externa länkar
 Församlingens webbplats

Kyrkobyggnader i Hässleholms kommun
Kyrkobyggnader i Lunds stift
Vinslöv
Medeltida kyrkobyggnader i Sverige
Henri Dutilleux

Henri Dutilleux, född 22 januari 1916 i Angers, Maine-et-Loire, död 22 maj 2013 i Paris, var en fransk kompositör, en av de mest inflytelserika franska under andra hälften av 1900-talet. För sin musik har han bland annat tilldelats Grand Prix de Rome och Royal Philharmonic Society:s guldmedalj.

Musiken av Dutilleux sträcker sig alltifrån verk inspirerade av Debussy och Ravel till mer moderna toner likt kompositioner hos Bartók, Stravinskij och Lutosławski.

Källor
Verkförteckning på Klassika.de
Dödsnotis (franska)

Födda 1916
Franska klassiska kompositörer
Män
Avlidna 2013
Mottagare av Praemium Imperiale
Storkorset av Hederslegionen
Korpholen

Korpholen är en fäbod i Leksands kommun, Djura kapellförsamling. Fäboden är invid den på 1400-talet utdikade sjön "Sjöbotten".

Den äldsta historien är häld i dunkel. Enligt traditionen skall bebyggelse ha funnits här redan på medeltiden. Primitiv järnslagg har påträffats i åkern söder om byn. På en jaktplatskarta från 1697 finns tre gårdstecken utmärkta i området där Korpholen ligger, men benämns "Linden", dvs. Rältlindor, som är närmaste bygranne, 1,5 kilometer från Korpholen.
Vid storskiftet i början av 1820-talet redovisas Korpholen som inägojord under Yttermo by, förutom två gårdar i nordöstra delen som låg under Rältlindor som fast bebodda gårdar. På Yttermodelen fanns 6 fullständiga gårdar, som då troligen utnyttjades som hemfäbodar. Under slutet av 1800- och början av 1900-talet var Korpholen hemfäboder till Yttermo. Här vistades man under våren och hösten, medan man under sommaren var upp till långfäbodarna i Björberget. Barnen gick i skola i Rältlindor fram till jul, därefter fortsatte man skolgången i Yttermo. Sista fäbodvistelsen var 1949. Som mest fanns här 12 gårdar, av vilka 11 idag är kvar. Dessutom har två modernare hus tillkommit. 

Fäboden är klassificerad som ett Riksintresse för kulturmiljövård.

Källor
 Andersson, Roland; Byar och Fäbodar i Leksands kommun - Kulturhistorisk analys, Falun, 1983

Byggnader och anläggningar i Leksands kommun
Riksintressen för kulturmiljövården i Dalarnas län
Fäbodar i Dalarna
Blancmange (musikgrupp)

Blancmange är ett brittiskt synthpopband bildat 1979 av Neil Arthur och Stephen Luscombe. De hade störst framgång under 1980-talets första hälft och hade tre stora hitsinglar med låtarna "Living on the Ceiling" (1982), "Blind Vision" (1983) och "Don't Tell Me" (1984). Stephen Luscombe lämnade bandet 2010 på grund av hälsoproblem.

Efter ett uppehåll på ett kvarts sekel släppte Blancmange sitt fjärde studioalbum Blanc Burn 7 mars 2011.

Singeln "Drive Me" släpptes 13 februari 2011. Den 9 mars 2015 släpptes huvudsingeln "Paddington" till bandets femte studioalbum Semi Detached, som släpptes den 23 mars samma år.

Diskografi
Studioalbum
1982 Happy Families 
1984 Mange Tout 
1985 Believe You Me 
2011 Blanc Burn 
2014 Happy Families Too...
2015 Semi Detached
2015 Nil by Mouth
2016 Commuter 23
2017 Unfurnished Rooms
2018 Wanderlust

Samlingsalbum
1990 Second Helpings
1992 Heaven Knows
1994 The Third Course
1996 Best of Blancmange 
2006 The Platinum Collection
2011 21st Century Remixed Part 1 ...to be continued
2012 The Very Best Of Blancmange

EPs
1980 Irene & Mavis
2011 21st Century Blanc Remixes Part 1
2013 Irene & Mavis (limited edition vinyl 10")

Singlar (topp 40 på UK Singles Chart)
1982 "God's Kitchen/I've Seen the Word"
1982 "Feel Me"
1982 "Living on the Ceiling" (#7)
1983 "Waves" (#19)
1983 "Blind Vision" (#10)
1983 "That's Love That It Is" (#33)
1984 "Don't Tell Me" (#8)
1984 "The Day Before You Came" (#22)
1985 "What's Your Problem?" (#40)
1985 "Lose Your Love"
1986 "I Can See It" 
2011 "Drive Me"
2015 "Paddington"
2015 "Useless"
2015 "I Want More"

Externa länkar 

 Officiell webbplats 
 Blancmange på allmusic.com
 Diskografi på Discogs

 

Engelska synthpopgrupper
Musikgrupper bildade 1979
Engelska new wave-grupper
Brittiska musikgrupper
Tomas Linnala

Tomas Linnala, född den 18 augusti 1965, död den 29 mars 2017, var en svensk författare, satiriker, samhällsdebattör, krönikör och drev även podcasten STOCKholmsbörsen (tillsammans med Lars Frick) från Stockholm.

Tomas Linnala debuterade med NOG 2005, en politisksatirisk roman om den skattetrötta medelklassen i storstadsregionerna. I den fristående uppföljaren Statsministerns Revansch, 2006, har udden riktats mot arbetarklassen och dess politiska företrädare men den utgör främst ett hårt satiriskt angrepp på dåvarande statsminister Göran Persson.
 
I den fristående Fader vår, 2008, är det överklassen och dess vanor som behandlas men till skillnad från de tidigare romanerna är det ingen satir utan en feelgood-roman som utspelar sig på Skånelaholms slott i Rosersberg, Sigtuna kommun. 

I Mördare och Poeter, 2009, tog Tomas Linnala steget över till spänningsromanen men alltjämt med ett tydligt samhällsengagemang och klassfokus. Alla bärande gestalter är invandrare eller har invandrarbakgrund. Poeten Bruno K. Öijer förekommer i handlingen.

Tomas Linnala var civilekonom och arbetade som aktieanalytiker, finansmarknadsstrateg, ekonomijournalist, senast som chefredaktör på tidningen Placera.

Bibliografi 
NOG, Kalla Kulor Förlag: Stockholm, 2005. 
Statsministerns Revansch, Kalla Kulor Förlag: Stockholm, 2006. 
Fader Vår, King Ink Förlag: Stockholm 2008. 
Mördare och Poeter, Kalla Kulor Förlag: Stockholm, 2009.

Referenser

Noter 

Män
Födda 1965
Svenska kriminalförfattare
Avlidna 2017
Katharina Gjesdahl

Anna Katharina Christie Gjesdahl, född 1885 i Norderhov, död 1975, var en norsk författare. Från debuten 1915 med Andre folks skjæbne skrev hon en rad romaner som gärna tar upp kvinnotyper från ämbetsmannamiljö som har svårt att hävda sig: Den store avgjørelse (1916), Skyggen (1917), Porcelænsdukken (1918), Anne Garbens prest (1920), Carite (1923), Stedmor (1925), Toves mand (1927), En fremmed i hans hus (1929), Franziska kommer hjem (1932), Reise med Toto (1947), La oss redde Fenella (1951), Takk fordi jeg elsker deg (1955) och Ariadnes tråd (1957).

Källor

Noter

Norska författare
Norskspråkiga författare
Kvinnor
Födda 1885
Avlidna 1975
Anna Sandnes

Anna Marie Sandnes, född i Vanylven 1903, död 1988, var en norsk lyriker. Hon debuterade med samlingen Med levande lys (1966), och har senare gett ut bland annat I einsemds skogar (1967), Andlet i vatn (1970), Ved fjøre sjø (1973), Gneistar (1977) och Sol om kvelden (1980), som alla bär bud om en inre mogenhet och tillkämpad styrka.

Källor

Noter 

Norska författare
Norskspråkiga författare
Födda 1903
Avlidna 1988
Kvinnor
Personer från Vanylvens kommun
Anna von Mildenburg

Anna von Mildenburg, född 29 november 1872 och död 27 januari 1947, var tysk sångerska och sopran. Hon var från 1909 gift med författaren Hermann Bahr.

von Mildenburg debuterade 1895 i Hamburg, var 1908–1917 anställd vid hovoperan i Wien och verkade från 1919 som sånglärarinna vid akademin för tonkonst i München. Hon deltog även i regiarbetet vid Nationalteatern. von Mildenburg har utgett Bayreuth und das Wagner-Theater (1912, tillsammans med sin man), och Erinnerungen (1921).

Källor
 Svensk uppslagsbok, Lund 1929

Noter 

Födda 1872
Avlidna 1947
Kvinnor
Tyska operasångare under 1900-talet
Presidentpalatset i Warszawa

Presidentpalatset (polska Pałac Prezydencki, också känt som Koniecpolski-palatset, Lubomirski-palatset, Radziwiłł-palatset och Namiestnik-palatset) är ett klassicistisk palats i Warszawa vid Krakowskie Przedmieście. Det har alltsedan 1993 varit det officiella residenset för Polens president.

Palatset räknas som en av de vackraste byggnaderna vid Krakowskie Przedmieście och är ett av Warszawas största palats. Det såg ursprungligen annorlunda ut, och fick sin nuvarande form och det traditionella namnet Namiestnik-palatset (polska: Pałac Namiestnikowski) på 1800-talet efter en betydande ombyggnation. Palatset har historien igenom använts i nästan enbart officiella sammanhang.

Framför palatset står ett monument över Józef Poniatowski, en kopia av en ursprunglig skulptur av Bertel Thorvaldsen från 1832.

Historia

Presidentpalatset var från början ett barockpalats med Warszawas första italienska trädgård, bygd efter teckningar av Constantino Tencalla. Byggandet påbörjades 1643 av storhetman Stanisław Koniecpolski och fullbordades av hans son Aleksander. Efter Aleksanders död sålde hans son Stanisław palatset 1659 till felthetman och storkronmarskalk Jerzy Sebastian Lubomirski. År 1674 kom det emellertid i Radziwiłł-ättens ägo, och under de följande åren användes palatset för officiella sammankomster.

År 1818 köptes det av Kongresspolens regering som säte före namiestniken, och blev då också grundligt ombyggd i klassicistisk stil efter teckningar av Chrystian Piotr Aigner. Under Polens delningar hade palatset flera olika funktioner. 1821 placerades två stenlejon framför palatset, ett verk av Camillo Laudini.

År 1918 putsades palatset upp gjordes om till officiellt residens för statsministern och regeringen. Anmärkningsvärt nog skadades inte byggnaden särdeles mycket under andra världskriget, ehuru tyskarna byggde om palatsinteriören till ett lyxhotell med kasino kallat Deutsches Haus (tyska huset).

Efter kriget putsades palatset upp och byggdes om under ledning av Antoni Brusche och Antoni Jawornicki. Det användes i officiella sammanhang, som professorsnomineringar, nyårsbaler med mera. Det var här Warszawapakten undertecknades 1955. År 1989 huserade palatset Runda bordet – mötena mellan fackföreningen Solidarność och det realsocialistiska styret. År 1990 gjordes palatset om till residens för presidenten och presidentens kansli. Det rymmer även presidentens privata bostad under dennes ämbetstid. Lech Wałęsa var den första presidenten som flyttade hit 1994 från det förutvarande presidentresidenset Belweder.

Källor

Externa länkar

Regeringschefers residens
Byggnader och anläggningar i Warszawa
Slott i Polen
Politik i Polen
Aage Foss

Aage Theodor Foss, född den 18 maj 1885 i Århus, död den 8 februari 1952, var en dansk skådespelare.

Han läste till skådespelare hos Ludvig Nathansen och Henrik Malberg mellan 1903 och 1904. Därefter kom han med på Salomonsens Teaterselskab på turné i Norge, där han debuterade 1904 i Stavanger. Sedan var han skådespelare vid Århus Teater under perioderna 1906–1908 och 1924–1928. Vid Odense Teater var han aktiv åren 1908–1924. Efter denna tid var han skådespelare på olika teatrar i Köpenhamn, inklusive Riddersalen, Dagmarteatret, Det Ny Teater och Alléscenen.
 
Han filmdebuterade i stumfilmen En kvinde af folket under 1909.

Aage Foss var gift med Inger Marie Christine Christensen och far till skådespelaren Elith Foss. Han var son till snickaren Thorvald Oscar Foss och till Hansine Theresia Hjorth.

Filmografi 
 Så til søs (1933)
 Flugten fra millionerne (1934)
 København, Kalundborg og - ? (1934)
 Det gyldne smil (1935)
 De bør forelske Dem (1935)
 Provinsen kalder (1935)
 Den kloge mand (1937)
 I folkets navn (1938)
 Den mandlige husassistent (1938)
 Kongen bød (1938)
 Bolettes brudefærd (1938)
 Jens Langkniv (1940)
 En desertør (1940)
 En pige med pep (1940)
 Sørensen og Rasmussen (1940)
 Niels Pind og hans dreng (1941)
 Thummelumsen (1941)
 Når bønder elsker (1942)
 Tordenskjold går i land (1942)
 Jeg mødte en morder (1943)
 Kriminalassistent Bloch (1943)
 Biskoppen (1944)
 Mordets melodi (1944)
 Besættelse (1944)
 Den usynlige hær (1945)
 Den stjålne minister (1949)
 For frihed og ret (1949)
 Mosekongen (1950)
 Frihed forpligter (1951)

Externa länkar 
 Danskefilm

Källor 
 

Födda 1885
Avlidna 1952
Danska skådespelare under 1900-talet
Män
Personer från Århus
Paço dos Condes de Barcelos

Paço dos Condes de Barcelos (eller ”Hertigen av Barcelos palats”), är (resterna av) ett palats som ligger i Barcelos, i Bragadistriktet, i Portugal. Det var ett palats byggt i gotisk stil, men ligger nu i ruiner.

Palatset byggdes under första hälften av 1400-talet av D. Afonso, 8:e greven av Barcelos och 1:e hertig av Braganza.

Av det slottsliknande palatset, återstår bara lite mer än några väggar och en murad skorstensstock. Förstörelsen av byggnaden började i slutet av 1700-talet.

Med sina fyra skorstenar av hög höjd var denna byggnad då den uppfördes den förnämsta i Barcelos. Men av byggnadens torn, som låg mellan bron och skorstenarna finns nu inte längre något kvar. Tornet skadades allvarligt under 1755 års jordbävning och föll slutligen samman 1801. 1872 bestämde kommunen att byggnaden skulle rivas på grund av dess dåliga skick. Rivningen kom dock inte att förverkligas i sin helhet, på grund av olika protester. Det som nu återstår förmår inte längre ge oss en bild av hur storslaget palatset var från början (cirka 32 meter gånger 16 meter).

Idag inryms i slottet Barcelos Arkeologiska museum, som installeras där i början av 1900-talet. Byggnaden klassificerades idag som ett Nationalmonument i Portugal genom dekretet 16-06-1910, DG 136, daterat 23 juni 1910.

Barcelos
Slott i Portugal
Dirk Cussler

Dirk Cussler, född 1961, är son till författaren Clive Cussler. Han är medförfattare till flera äventyrsromaner med huvudpersonen Dirk Pitt, däribland Svart vind, Djingis Khans hemlighet och Striden om Arktis.

Dirk Cussler har en MBA från Berkeley och arbetade under många år i den finansiella sektorn innan han började hjälpa sin far med att skriva de senare romanerna i Dirk Pitt-serien. Dirk Cussler spelar också en stor del som ordförande och ledamot av styrelsen i den ideella stiftelsen National Underwater and Marine Agency (NUMA), som grundades av hans far.

Bibliografi 
 Poseidons pil
 Svart vind
 Djingis Khans hemlighet
 Striden om Arktis

Amerikanska författare
Födda 1961
Män
Levande personer
Pablo Cuevas

Pablo Gabriel Tito Cuevas Urroz, född 1 januari 1986 i Concordia, Argentina, är en uruguayansk tennisspelare. Cuevas är högerhänt med enhandsbackhand. Han har tidigare tränats av exproffset Daniel Orsanic från Argentina.

Karriär
Tillsammans med Luis Horna vann Cuevas herrdubbeln i Franska öppna 2008, vilket var första gången ett helsydamerikanskt par vann turneringen. Paret slog bland annat världsettorna, bröderna Bryan, på väg fram till titeln. Hans största framgångar har kommit i just dubbel där han har tagit fyra titlar inkl. Franska öppna. Han nådde 2008, förutom vinsten i Paris, semifinal i Mastersslutspelet med samme Horna.

Både 2008 och 2009 gick Cuevas till semifinal i Viña del Mar i Chile. Övermannen båda gångerna var hemmaspelaren Fernando González trots att Cuevas 2008 hade två matchbollar. Det var tänkt att samme González skulle bilda dubbelpar med Cuevas i 2010 års masterstävlingar, men skadebekymmer hos båda spelarna har gjort att de endast spelat med varandra vid ett par tillfällen. 

Genombrottet i singel kom 2009 då Cuevas slutade året som nummer 50 i världen. Tidigt på säsongen försvarade han sin semifinalplats i Viña del Mar från året innan. Efter att ha kvalat in i Wimbledon vann han första omgången. I juli 2009 kom Cuevas största framgång hittills då han gick till semifinal i Hamburgs stora grusturnering. Han slog då bl.a. Nicolás Almagro, Philipp Kohlschreiber och Jürgen Melzer vilket var stora överraskningar i mångas ögon. Framgångarna medförde att Cuevas för första gången i sin karriär blev direktkvalificerad till en Grand Slam-turnering, US Open, där han sedan åkte ut i andra omgången.

Pablo Cuevas presenterade sig på allvar för den svenska tennispubliken genom att gå till kvartsfinal i Swedish Open i Båstad 2010.
I oktober 2010 tog sig Cuevas till semifinal i Moskvas ATP-turnering. I andra omgången vann han där mot Nikolay Davydenko, rankad 11 vid tillfället. Detta var vid tillfället den högst rankade spelaren som Cuevas besegrat. I kvartsfinalen vann Cuevas mot Radek Stepanek. I semifinalen blev det förlust mot Viktor Troiki, som sedan vann turneringen. 

I mars 2011 vann Pablo Cuevas i andra omgången av ATP World Tour Masters 1000-tävlingen i Miami mot titelförsvararen Andy Roddick. Detta var första gången som Cuevas besegrade en topp 10-spelare.

Referenser

Uruguayanska tennisspelare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Uruguay
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 2016
Män
Levande personer
Födda 1986
Låtarna lever: folkmusik från Rättvik och Ore

Låtarna lever: folkmusik från Rättvik och Ore är ett musikalbum av Magnus Bäckström och Per Gudmundson, utgivet 1976 av GIGA Folkmusik. Skivan är ett möte mellan Ore- och Rättvikslåtar där Bäckström är mer förankrad i Orelåtarna, medan Gudmundson har närmare kontakt med Rättviksmusiken och förkärlek till spelmän som Petters Erik (även kallad "Bock Jerk"), Börjes Olle och Blank Anders.

De spelar nästan uteslutande traditionella låtar förutom Hans Dalfors' polska "Sammeles Annas brudpolska". Dalfors skulle medverka på ett bröllop där han hade förälskad sig i bruden som skulle gifta sig, och låten blev en kärleksförklaring till henne.

Låtlista
Alla låtarna är traditionella om inget annat anges.

Sida A
"Polska efter Pers Erik" – 1:45
"Gånglåt efter Dalfors" – 2:07
"Polska efter Blank Kalle" – 1:49
"Polska efter Monis Olle" – 1:26
Solo: Per Gudmundson
"Vallåtspolska efter Knuter Jon"– 1:54
"Visa efter Pers Erik" – 2:24
"Visa efter Röjås Kersti" * – 1:47
"Polska efter Timas Hans" – 2:14
"Stjuls efter Perols Gudmund" * – 1:39

Sida B
"Polska efter Petters Erik 'Bock Jerk'" * – 1:48
"Polska efter Timas Anders" – 1:55
"Polska efter Dalfors" – 1:57
"Polska efter Timas Hans" – 2:36
"Polska efter Timas Anders" – 1:49
"Polska efter Stor Mats" – 2:01
"Polska efter Börjes Olle" * – 2:04
"Sammeles Annas brudpolska av Dalfors" – 2:14
Solo: Magnus Bäckström
"Hornlåt eller visa efter Lissmats Anna" – 1:59
Total tid: 31:28* = Bäckström andrastämma, i övrigt spelar Gudmundson stämma.

Medverkande
Magnus Bäckström — fiol
Per Gudmundson — fiol

Referenser

Externa länkar
GIGA Folkmusik

Musikalbum 1976
Folkmusikalbum från Dalarna
Khedrup Gelek Pelzang

Khedrup Gelek Pelzang, mer känd som Khedrup Je, född 1385, död 1438, var en tibetansk religiös ledare och en av Tsongkhapas främsta lärjungar. Han erkändes postumt som den första inkarnationen av Panchen Lama i Gelug-sekten i den tibetanska buddhismen.

Källor 
 

Födda 1385
Avlidna 1438
Personer från Tibet
Män
Panchen lama
WP:Projekt Kina
Personer i Tibets historia
Svart vind

Svart Vind är den sjuttonde boken i serien av Clive Cussler och Dirk Cussler om den amerikanske marinbiologen Dirk Pitt.

Handling
Två japanska ubåtar under andra världskrigets sista dagar är utrustade med ett nytt biologiskt vapen och ska slå till mot USA:s västkust. Ingen av ubåtarna når målet, men lasten ligger kvar på havets botten.
Flera år senare är det någon som vet om ubåtarna och vad de hade för last. Denna person smider också planer på att förändra USA för alltid. Det enda som hindrar denna person är Dirk Pitt som numera är chef för NUMA och hans två barn.

Skönlitteratur 2004
Amerikansk skönlitteratur
Iserhjelm

Iserhjelm var en svensk adelsätt.

Stamfader för ätten är den tyske Hans Iser som inkom till Sverige på 1500-talet och var handelsman i Skara. Hans hustru Kjerstin Hansdotter tillhörde Stora Wånga-släkten på fädernet och var släkt med den adliga ätten Strömfelt på mödernet. Makarnas son Johannes Johannis Iser var kapellan i Väse och Alster i Värmland, och var gift med kyrkoherdedottern Märtha Ekblad från Gökhem. Ett av de sistnämnda makarnas barn, Matthias Iser, var pastor primarius och utnämndes 1711 till biskop av Västerås stift. Hans hustru var Margaretha Nyman, vars morföräldrar var den bekante prosten i Falun, Laurentius Blackstadius och dennes hustru Anna Unosdotter Troilia, en ättling till Stormor i Dalom.

Biskop Isers och hans hustrus barn adlades för faderns förtjänster år 8 februari 1689, och de antog därmed namnet Iserhjelm. Barnen var:
 Johan Iserhjelm, avliden som student.
 Carl Olof Iserhjelm, justitiekansler.
 Gustaf Iserhjelm, sekreterare.
 Anna Maria Iserhjelm, gift med Hans Wennerstjerna, och stammoder för makens adelsätt.
 Magnus Gabriel Iserhjelm, död som barn
 Elisabeth Iserhjelm, stammoder för adelsätten Segerfelt som dock slocknade efter en generation.
 Mattias Iserhjelm, fänrik, stupad barnlös vid slaget vid Poltava.
 Elias Iserhjelm, död som barn
 Samuel Iserhjelm, drunknad som student
 Erland Iserhjelm, död som barn
 Margareta Iserhjelm, död som barn
 Margareta Iserhjelm, stammoder för adelsätten Olivecrona.

Sönerna introducerades på nummer 1288 år 1697. Ätten fortlevde enligt ovan med de två bröderna Carl Olof och Gustaf Iserhjelm.

Carl Olof Iserhjelm skrev sig till Torsätra, Lövstad och Negelstena. Hans hustru var Elias Obrechts och Margareta Åkerhjelms dotter Maria Magdalena som adopterats på ätten Hermelin. Deras äldsta dotter Margareta inlöste Lövstads säteri, varmed detta genom hennes äktenskap med Carl Riben hamnade i makens ätt. Yngsta dottern Ulrica blev stammoder för den ena ätten von Platen, nr 1922.

Den äldre släktgrenen fortgick med hovjunkaren Carl Wilhelm Iserhjelm, vars hustru tillhörde ätten von Kochen. Bara en son förde grenen vidare, justitierådet Carl Johan Iserhjelm, som dock bara fick tre döttrar. Ena dottern gifte sig af Robsahm. Yngsta dottern gifte sig med en ofrälse fänrik. Mellersta dottern gifte sig med kaptenen Fredrik Bernard Cöster. Därmed blev hon farmors mor till FN:s generalsekreterare Dag Hammarskjöld. Äldre släktgrenen slöts på svärdssidan med Carl Johan Iserhjelms yngste bror, Samuel Christoffer Iserhjelm år 1827.

Den yngre grenen, som utgick från Gustaf Iserhjelm och hans hustru Christina von Numers, slocknade på svärdssidan efter två generationer, med kammarherren Carl Gustaf Samuel Iserhjelm år 1831.

Källor 
 Egenstierna, Gustaf Svenska adelns Ättar-taflor, band IV, Igelström-Lillietopp

Noter

Svenska adelsätter
Dabar

Dabar är en kommun i Otočac, Lika-Senjs län, Kroatien. Dabar ligger ungefär 150 km sydväst om Zagreb och är beläget mellan bergsområdena Velebit (vid Senj) och Kapela, nära Plitvicesjöarna. Bebyggelsen ligger på ungefär 600 meters höjd över havet.

Befolkning 
Statistik befolkning Dabar.

Orter i Lika-Senjs län
Dala-Järna IK

Dala-Järna IK är en idrottsklubb i Järna i Sverige, bildad 1902. Föreningen har tagit flera svenska mästerskapstitlar i skidsport, genom bland andra Gunde Svan och Sven-Erik Danielsson. och Sven Israelsson (Sven-Olof Israelsson).

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Officiell webbplats
 Herrfotbollssektionens webbplats

Dala-Järna IK