kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Chaudes-Aigues

Chaudes-Aigues är en kommun i departementet Cantal i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i mitten av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Chaudes-Aigues som ligger i arrondissementet Saint-Flour. År  hade Chaudes-Aigues  invånare. Chaudes-Aigues är känt för sina varma källor.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Chaudes-Aigues

Referens:INSEE

Galleri

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Cantal

Källor 

Kommuner i Cantal
Chaussenac

Chaussenac är en kommun i departementet Cantal i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i mitten av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Pleaux som ligger i arrondissementet Mauriac. År  hade Chaussenac  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Chaussenac

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Cantal

Källor 

Kommuner i Cantal
Chavagnac, Cantal

Chavagnac är en kommun i departementet Cantal i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i mitten av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Murat som ligger i arrondissementet Saint-Flour. År  hade Chavagnac  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Chavagnac

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Cantal

Källor 

Kommuner i Cantal
Chazelles, Cantal

Chazelles är en kommun i departementet Cantal i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i mitten av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Ruynes-en-Margeride som ligger i arrondissementet Saint-Flour. År  hade Chazelles  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Chazelles

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Cantal

Källor 

Kommuner i Cantal
Cheylade

Cheylade är en kommun i departementet Cantal i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i mitten av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Murat som ligger i arrondissementet Saint-Flour. År  hade Cheylade  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Cheylade

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Cantal

Källor 

Kommuner i Cantal
Hubert Grimme

Hubert Grimme, född 24 januari 1864, död 5 september 1942, var en tysk orientalist, son till skolmannen och skalden Friedrich Wilhelm Grimme.

Grimme blev professor i semitiska språk i Münster 1910. Omfattande studier och talrika skrifter, behandlande vitt skilda områden av semitisk kultur, religion, historia och filologi, gjorde Grimme till en av de mest betydande bland sin tids orientalister. 

Med sina tolkningsförsök av de i början av 1900-talet gjorda inskriftsfynden från Sinaihalvön, framlagda i Althebräische Inschriften vom Sinai (1923), som han själv underkastade i kritisk prövning i en omarbetning 1929, väckte han till liv en häftig polemik. Bland Grimmes övriga arbeten märks Das Gesetz Chammurabis und Moses (1903) och Die Oden Salomos, syrisch-hebräisch-deutsch.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Noter

Tyska orientalister
Tyska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Münster
Födda 1864
Avlidna 1942
Män
Svensk uppslagsbok
Le Claux

Le Claux är en kommun i departementet Cantal i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i mitten av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Murat som ligger i arrondissementet Saint-Flour. År  hade Le Claux  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Le Claux

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Cantal

Källor 

Kommuner i Cantal
Clavières

Clavières är en kommun i departementet Cantal i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i mitten av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Ruynes-en-Margeride som ligger i arrondissementet Saint-Flour. År  hade Clavières  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Clavières

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Cantal

Källor 

Kommuner i Cantal
Brentwood (distrikt)

Brentwood är ett distrikt i Storbritannien. Det ligger i grevskapet Essex och riksdelen England, i den sydöstra delen av landet,  km nordost om huvudstaden London. Distriktet har 68 456 invånare (2001).

Kustklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är december, med  °C.

Orter (settlements) och civila socknar (civil parishes)

Orter
Brentwood, Childerditch, Great Warley, Hutton, Little Warley, Pilgrims Hatch, Shenfield, South Weald, Warley

Civila socknar
 Blackmore, Hook End and Wyatts Green, Doddinghurst, Herongate and Ingrave, Ingatestone and Fryerning, Kelvedon Hatch, Mountnessing, Navestock, Stondon Massey, West Horndon

Källor 

 
Englands distrikt
Essex
Erkki Ala-Könni

Martti Erik (Erkki) Ala-Könni, född 2 februari 1911 i Ilmola, död 2 september 1996 i Tammerfors, var en finländsk folkmusikforskare och upptecknare.

Erkki Ala-Könni verkade som musiklärare vid folkbildningsorganisationernas folkkonservatorium 1951–52 och var dess prorektor 1956–57. Han blev filosofie doktor på en avhandling om finländska polskedanser 1956 (Die Polska-Tänze in Finnland), blev docent i folkmusikforskning vid Helsingfors universitet 1957, var föreståndare för institutionen för folktradition vid Tammerfors universitet 1965–74 och professor i folktradition med särskild inriktning mot folkmusik där 1974–77.  

Under nära fem decennier bedrev Ala-Könni omfattande insamling av folkloristiskt och etnologiskt material. Hans stora samlingar finns idag vid Institutet för folktradition vid Tammerfors universitet och omfattar flera tusen bandinspelningar och ca 200 000 bilder. Huvuddelen av hans instrumentsamling finns idag vid Folkkonstcentret i Kaustby. Han deltog i grundandet av ett flertal hembygdsföreningar och museer och skrev en stor mängd artiklar om folkmusik, av vilka en del 1986 utgavs i bokform under titeln Suomen kansanmusiikki. Han var också en av de drivande krafterna bakom folkmusikfestivalen i  Kaustby.

Källor 
 Nationalencyklopedin multimedia plus, 2000
 
 

Finländska professorer i musikvetenskap
Födda 1911
Avlidna 1996
Män
Personer från Ilmola
Personer verksamma vid Tammerfors universitet
Kaustby
Alban Berg-kvartetten

Alban Berg-kvartetten, Alban-Berg-Quartett, är en österrikisk stråkkvartett, bildad 1971 och uppkallad efter kompositören Alban Berg.

Alban Berg-kvartetten etablerade sig snabbt som en av Europas främsta stråkkvartetter. Kvartetten har haft en bred repertoar och gjort mängder med inspelningar, även med verk av samtida tonsättare. Medlemmarna är professorer vid musikhögskolan i Wien och undervisade sedan 1993 även som Amadeuskvartettens efterträdare vid Musikhögskolan i Köln.

Medlemmar

Källor 
 Nationalencyklopedin multimedia plus, 2000

Österrikiska stråkkvartetter
Acanthodii

Acanthodii är en utdöd underklass bland benfiskararna, den första i denna grupp som utvecklades.

Acanthodii uppträdde redan under silur, nådde sin största utbredning under äldre devon och dog ut under perm. De har under beteckningen taggpansarhajar tidigare räknats till broskfiskarna, men de hade fjäll av benfisktyp och kunde också ha äkta benvävnad. Karakteristiskt var att de hade en hel rad pariga fenor mellan bröst- och bukfenorna. Alla fenor utom stjärtfenan hade en kraftig tagg i framkanten.

Källor 
 Nationalencyklopedin multimedia plus, 2000

Benfiskar
Fiskar från Devonperioden
Fiskar från Permperioden
Sempre lontano

Sempre lontano är debutalbumet från den italienska sångerskan Nina Zilli. Albumet släpptes den 19 februari 2010 och innehåller 12 låtar. Zilli har skrivit 10 av låtarna helt själv och skrivit "No Pressure" tillsammans med Giancarlo Provasi. Den enda låten hon ej skrivit är "L'amore verrà" som är skriven av Brian Holland och Lamont Dozier. Fem låtar från albumet har släppts som singlar. De tre första singlarna släpptes år 2009 och de två senare singlarna släpptes år 2010. Albumet är certifierat platinum i Italien för fler än 60 000 sålda exemplar. Albumet tillbringade totalt 24 veckor på den italienska albumlistan mellan den 4 mars 2010 och den 9 september samma år. Albumet debuterade på plats tolv och nådde som bäst femte plats den fjärde veckan.

Låtlista
 "50mila" – 2:55
 "Il paradiso" – 3:00
 "L'uomo che amava le donne" – 2:41
 "L'inferno" – 2:38
 "Penelope" – 3:29
 "L'amore verrà" – 3:16
 "Bacio d'a(d)dio" – 2:54
 "C'era una volta" – 3:23
 "Come il sole" – 3:37
 "Tutto bene" – 2:47
 "No Pressure" – 3:38
 "Bellissimo" – 3:12

Listplaceringar

Referenser 

Musikalbum 2010
Album av Nina Zilli
Auditing Standards Board

Auditing Standards Board, ASB, är ett amerikanskt organ grundat av AICPA för teknisk hjälp och support för revisionsbranschen.

Se även
Accounting Standards Board (ASB)

Externa länkar
Auditing Standards Boards webbplats

Revision
Organisationer i USA
L'amore è femmina

För sången på albumet med samma titel, se L'amore è femmina (sång)

L'amore è femmina () är det andra studioalbumet från den italienska sångerskan Nina Zilli. Albumet släpptes den 15 februari 2012 och innehåller 12 låtar. Zilli har skrivit 10 av låtarna helt själv och skrivit "Per sempre" tillsammans med Roberto Casalino. Den enda låten hon ej skrivit är "La casa sull'albero" som är skriven av Alessandra Flora.

Albumets första singel är "Per sempre" som Zilli framförde i San Remo-festivalen år 2012. Den andra singeln är "L'amore è femmina" som även är Italiens bidrag i Eurovision Song Contest 2012.

Albumet debuterade på elfte plats på den italienska albumlistan den 23 februari 2012 och har inte förbättrat sin position sedan dess.

Låtlista 
 "Per le strade" – 3:37
 "Per sempre" – 3:25
 "Una notte" – 3:27
 "L'inverno all'improvviso" – 3:25
 "La felicità" – 3:41
 "L'amore è femmina" – 2:59
 "Piangono le viole" – 3:29
 "Non qui" – 2:55
 "La casa sull'albero" – 3:05
 "Anna" – 3:09
 "Un'altra estate" – 3:03
 "Lasciatemi dormire" – 3:03

Listplaceringar

Referenser 

Musikalbum 2012
Album av Nina Zilli
Italiens bidrag i Eurovision Song Contest
Bidrag till Eurovision Song Contest 2012
Adam Czerniaków

Adam Abram Czerniaków, född 30 november 1880 i Warszawa, död 23 juli 1942 i Warszawa, var en polsk-judisk ingenjör och senator under andra republiken. Han begick självmord i Warszawas getto den 23 juli 1942 genom att svälja en cyanidkapsel, en dag efter inledningen av massutrotningen av judar, Großaktion Warschau.

Biografi 
Czerniaków studerade teknik och undervisade i judiska samfundets yrkesskola i Warszawa. Från 1927 till 1934 var han medlem av Warszawas stadsfullmäktige, och invaldes 1931 i den polska senaten. Den 4 oktober 1939, några dagar efter stadens kapitulation till Nazityskland, utsågs Czerniaków till ordförande för Judenrat, som ansvarade för genomförandet av nazisternas order i det nya judiska gettot.

Eftersom de tyska myndigheterna började förbereda massdeportationerna av judar från Warszawas getto till det nyinrättade förintelselägret Treblinka i juli 1942, förpliktigades Judenrat att tillhandahålla förteckningar över judar och planritningar över deras bostäder. Den 22 juli 1942 fick Judenrat instruktioner från SS att alla Warszawas judar skulle "omlokaliseras" till öst. Undantag gjordes för judar som arbetade i tyska fabriker, judisk sjukhuspersonal, medlemmar i Judenrat och deras familjer samt medlemmar av den judiska gettopolisen och deras familjer. Under dagen lyckades Czerniaków få undantag för ytterligare en handfull personer, däribland sanitetsarbetare, hustrur till fabriksarbetande män och vissa elever på yrkesutbildningar. Han lyckades dock inte, trots all sin vädjan, få till ett undantag för föräldralösa barn från Janusz Korczaks barnhem. Orderna angav vidare att deportationerna skulle börja direkt i en takt av 6 000 personer per dag, som skulle lämnas över av Judenrat och gripas av judiska polisen. Underlåtenhet att följa orderna skulle resultera i omedelbar avrättning av ett hundratal gisslan, däribland anställda i Judenrat och Czerniakóws egen hustru.

Czerniaków insåg att omlokaliseringarna innebar döden och gick för att plädera för de föräldralösa. När han misslyckades återvände han till sitt kontor och tog en av de cyanidkapslar han förvarade för en sådan situation. Han lämnade ett självmordsbrev till sin hustru: "De kräver att jag ska döda barn i mitt land med mina egna händer. Jag kan inget annat göra än att dö." Han lämnade också ett annat brev till sina kolleger i Judenrat: "Jag kan inte längre bära allt detta. Mitt agerande kommer att visa för alla vad som är rätt att göra."

Czerniaków förde dagbok från den 6 september 1939 till sin död. Den publicerades 1979 och finns översatt till engelska. Hans hustru, Felicja, överlevde kriget och bevarade hans dagböcker. Deras ende son, Jan, flydde till Sovjetunionen, men överlevde inte kriget.

I filmen Uprising (2001) spelas Czerniaków av Donald Sutherland.

Se även 
 Mordechai Chaim Rumkowski

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 

 

Polska politiker under 1900-talet
Förintelsen i Polen
Personer i Polen under andra världskriget
Män
Födda 1880
Avlidna 1942
Personer som begått självmord
Personer från Warszawa
Dagboksskrivare under 1900-talet
Polska ingenjörer
Warszawas getto
Christopher Timothy

Christopher Timothy, född 14 oktober 1940 i Bala, Gwynedd, Wales, är en brittisk (walesisk) skådespelare, tv-regissör och författare. Timothy är kanske mest känd idag för sin roll som James Herriot i I vår Herres hage, mer nyligen har han medverkat som Dr Brendan "Mac" McGuire i brittiska TV-drama-serien Doctors. År 2011 spelade han sig själv i radioteatern We are not the BBC, skriven av Susan Casanove och producerad av Wireless Theatre Company.

Källor

Fotnoter

Walesiska skådespelare
Walesiska TV-regissörer
Födda 1940
Levande personer
Män
Coleman

Coleman kan syfta på:

Geografi

Antarktis 

 Coleman (berg),

Kanada 

 Coleman, Ontario – en kommun i Timiskaming District

USA 

 Coleman, Florida, ort, Sumter County, 
 Coleman, Georgia, ort, Randolph County, 
 Coleman, Texas, countyhuvudort, Coleman County, 
 Coleman, Michigan, ort, Midland County, 
 Coleman, Wisconsin, ort, Marinette County,

Se även
Coleman County

Robotskapade Antarktisförgreningar
Robotskapade USAförgreningar
Kapspringare

Kapspringare eller långnosad vanlig delfin (Delphinus capensis) är en art i familjen delfiner (Delphinidae) som förekommer i olika hav över hela världen. Fram till 1990-talet utgjordes släktet vanliga delfiner (Delphinus) av en enda art men numera skiljs mellan kapspringare och sadeldelfin (Delphinus delphis).

Utseende 

Arten är allmänt något längre än sadeldelfinen. Den når en kroppslängd mellan 1,9 och 2,5 meter samt en vikt mellan 80 och 235 kilo, individer med en vikt upp till 150 kilo är däremot mera vanliga. Hannar är vanligen längre och tyngre än honor. Kroppens färg är på ovansidan svart och på buken vit. På varje kroppssida har djuret timglasformiga markeringar som vid främre delen är ljusgrå till gul- eller guldaktig medan bakre delen är mörkgrå. Nosen är långdragen och längre än hos sadeldelfinen. I varje käkhalva finns 50 till 60 små likformiga tänder.

Utbredning och habitat 

Kapspringaren lever i olika från varandra skilda områden. I Stilla havet hittas den vid kusten av sydvästra Nordamerika och västra Sydamerika samt norr om Nya Zeeland och från mellersta Japan söderut till Sydostasien. I Atlanten förekommer arten vid östra Sydamerika, västra Afrika och söder om Sydafrika. I Indiska oceanen finns delfinen kring Madagaskar och från Röda havet över Persiska viken till Sri Lanka. Den sistnämnda populationen räknas ibland som underart, D. c. tropicalis.

Arten vistas vanligen i tropiska och varma havsområden med en djup upp till 180 meter.

Taxonomi 

Kapspringaren är en art i släktet vanliga delfiner (Delphinus). Fram till 1990-talet betraktades de olika formerna i släktet inte som olika arter, de räknades alla till arten D. delphis. Numera skiljs mellan två arter i släktet, sadeldelfinen och kapspringaren (D. capensis). Den sistnämnda är allmänt något större och har en mera långdragen nos än sadeldelfinen.

Ekologi 

Arten är mycket social och lever ofta i flockar med hundratals eller ibland tusentals individer. Ibland bildar de blandade grupper, till exempel med grindvalar. De iakttogs ridande på vågor som skapats av fartyg och bardvalar. De utför ofta hopp eller andra akrobatiska rörelser.

Födan utgörs av många olika fiskar och bläckfiskar. Delfinen dyker till ett djup upp till 200 meter.

Honornas dräktighet varar vanligen i 10 till 11 månader. Sedan föds vanligen en enda kalv som är 80 till 100 cm lång och omkring 10 kg tung. Tiden mellan två födslar ligger oftast mellan ett och tre år. I fångenskap dokumenterades parningar mellan kapspringare och flasknosdelfinen (Tursiops truncatus) som resulterade i hybrider. Minst en av hybriderna parade sig sedan åter med en flasknosdelfin, vilket visade att den var fertil.

Status 

Kapspringaren jagas och används som djurfoder samt i viss mån även som mat för människor. Individerna hamnar dessutom ofta i fiskeredskap och kvävs ihjäl. Hur dessa faktorer påverkar beståndet är oklart och därför listas arten av IUCN med kunskapsbrist (DD).

Referenser

Noter

Externa länkar 

Delfiner
Coleman, Texas

Coleman är en stad i den amerikanska delstaten Texas med en yta av 16,1 km² och en folkmängd som uppgår till 4 709 invånare (2010). Coleman är administrativ huvudort i Coleman County. Det finns 22 kyrkor i Coleman.

Noter

Externa länkar
Officiell webbplats

Orter i Texas
Coleman County
Wannsee (olika betydelser)

Wannsee kan syfta på:

Wannsee – en stadsdel i Berlin som ligger vid sjöarna Grosser och Kleiner Wannsee
Grosser Wannsee – en sjö i floden Havel väster om Berlin i Tyskland
Kleiner Wannsee – sjö i västra Berlin, söder om Grosser Wannsee
Strandbad Wannsee – utomhusbad i Grosser Wannsee, beläget i Berlinstadsdelen Nikolassee

Se även
Wannseekonferensen – en konferens mellan representanter för NSDAP och SS och som ägde rum den 20 januari 1942
Catalina de los Ríos y Lísperguer

Catalina de los Ríos y Lísperguer, född i Santiago de Chile 1604, död 1665, var en chilensk godsägare, känd som La Quintrala på grund av sitt röda hår. Hon var känd för sin grymhet mot sina arrendatorer och ställdes inför rätta för över 40 mord. La Quintrala blev en symbol för grymhet och den spanska kolonialismens förtryck och har ofta porträtterats i den chilenska populärkulturen.

Biografi
Hon var dotter till Gonzalo de los Ríos y Encío och Catalina Lísperguer y Flores och som sådan medlem av den chilenska aristokratin. Hon var dåligt bildad och uppges ha varit halvanalfabet. Hon beskrivs av en samtida krönikör som en lång och sexuellt tilldragande skönhet med rött hår och gröna ögon. År 1622 anklagades hon av sin faster för att ha mördat sin far, men åtalet fullföljdes aldrig. Hon var olyckligt förälskad i munken Peter Figueroa och fick två döttrar i ett förhållande med Gonzalo de los Ríos, och blev år 1626 av sin mormor, som var hennes förmyndare, bortgift med den spanska soldaten och adelsmannen Alonso de Carvajal Campofrio, som senare blev ämbetsman och borgmästare. Maken ska ha älskat henne och förhållit sig passiv till de senare händelser hon blev inblandad i. 

Hon ärvde flera gods 1628 och ägnade sig sedan åt att sköta dem, särskilt i El Ingenio. Hennes grymhet mot sina landbönder ska ha varit så stor att de flera gånger försökte fly från hennes gods. Hon ska i dessa handlingar ha samarbetat med sin brorson Jeronimo de Altamirano. Grymheter skedde både före och efter hennes makens, men ökade efter den: när hon blev änka år 1654 fick hon enskild kontroll över sina gods. På grund av hennes kontakter ingrep myndigheterna aldrig. 

År 1660 utfärdade kungliga domstolen på grund av en hemlig angivelse från biskop Francisco Luis de Salcedo en arresteringsorder. Under rättegången avslöjades en lång rad mord på slavar. På grund av hennes kontakter avbröts dock processen. År 1662 öppnades den igen, men avbröts ännu en gång. Samma år avled hennes brorson och hon själv drabbades av en dödlig sjukdom. Rättegången tilldrog sig stor uppmärksamhet.

Källor

Godsägare under 1600-talet
Kvinnor
Födda 1604
Avlidna 1665
Personer i Chiles historia
Jarhois

Jarhois (finska: Jarhoinen) är en ort vid Torne älv i Pajala kommun. Orten ligger strax norr om gränsen till Övertorneå kommun. På andra sidan om gränsen mellan Finland och Sverige som går mitt i älven ligger den finska byn Jarhoinen i Pello kommun. Jarhois ligger cirka 4 kilometer söder om Kardis, cirka sju kilometer öster om Olkamangi och cirka 15 kilometer norr om Pello.

Namnet Jarhois kommer av ordstammen (jarhoise-) i finskans lokalkasus av Jarhoinen. Ortnamnen Kardis och Niemis, bland andra, har bildats på samma sätt.

Harry Rantakyrö, Doris Uusitalo och Bengt Kostenius kommer från Jarhois. Även längdskidåkerskan Ida Ingemarsdotter är bördig från Jarhois genom sin far.

Vid folkräkningen 1890 hade orten 97 invånare och i juli 2016 fanns det enligt Ratsit 51 personer över 16 år registrerade med Jarhois som adress.

Källor 

Orter i Pajala kommun
Gränsorter i Europa
Lyckan i LA

Lyckan i LA var ett tv-program som sändes på TV3 med start 13 mars 2012. Programmet var en säsong med åtta avsnitt och det sista avsnittet sändes 2 maj 2012.

Deltagare
Rebecka Alexia Shirwani
Caroline Mansson
Emilia Carpinisan
Katya Tham

Referenser

TV-program i TV3
Vicekungadömet Nya Granada

Vicekungadömet Nya Granada () blev den 27 maj 1717, ett eget spanskt vicekungadöme i norra Sydamerika, bestående av vad som senare kom att bli Colombia, Ecuador, Panama och Venezuela. Området hade tidigare tillhört vicekungadömet Peru. Det område som senare kommit att bli Panama införlivades 1739, efter att tidigare ha tillhört vicekungadömet Nya Spanien. Förutom dessa områden, bestod territoriet även av det som sedan kommit att bli Guyana, samt delar av nordvästra Brasilien, norra Peru, Costa Rica och Nicaragua.

Källor

Fotnoter

Bibliografi 
Fisher, John R., Allan J. Keuthe and Anthony McFarlane, eds. Reform and Insurrection in Bourbon New Granada and Peru. Baton Rouge, Louisiana State University Press, 1990. 
Kuethe, Alan J. Military Reform and Society in New Granada, 1773-1808. Gainsville, University Presses of Florida, 1978. 
McFarlane, Anthony. Colombia Before Independence: Economy, Society and Politics under Bourbon Rule. Cambridge, Cambridge University Press, 1993. 
Phelan, John Leddy. The People and the King: The Comunero Revolution in Colombia, 1781. Madison, University of Wisconsin Press, 1978. 

Colombias historia
Ecuadors historia
Panamas historia
Guyanas historia
Brasiliens historia
Perus historia
Costa Ricas historia
Nicaraguas historia
Historiska länder och riken i Sydamerika
Stater och territorier bildade 1717
Stater och territorier upplösta 1819
Spanska imperiet 
Tidigare spanska besittningar
Sydamerika under 1700-talet
Sydamerika under 1800-talet
Spanskspråkiga länder och territorier
Nigerianska pund

Nigerianska pund (engelska: Nigerian pound) var Nigerias officiella valuta från 1907 till 1973. Dock var det först efter 1958 som landet gav ut sin egen valuta, innan dess var Nigeria-pundet endast den nigerianska varianten av det brittiska västafrikanska pundet.

Afrikanska valutor
Kejsardömet Etiopien

Kejsardömet Etiopien (amhariska: የኢትዮጵያ ንጉሠ ነገሥት መንግሥተ, Mängəstä Ityop'p'ya) eller Abessinien var en stat i östra Afrika som grundades av amharen Yekuno Amlak, konungarnas konung (negus negesti), år 1270. Kejsardömet varade fram till 1974 då det avskaffades vid en militärkupp.

Under största delen av sin existens omfattade landet nuvarande Etiopien och Eritrea men under sin höjdpunkt även nuvarande Djibouti, Jemen och västra Saudiarabien samt delar av Somalia, Sudan och Egypten. 

Under kapplöpningen om Afrika och dess kolonisering var Etiopien det enda landet i Afrika vid sidan om Liberia som förblev helt självständigt. Landet var dock under en kort period, 1936 till 1941, ockuperat av Italien.

Se även 
 Etiopiens historia

Referenser

Historiska länder och riken i Afrika
Historiska monarkier
Stater och territorier bildade 1137
Stater och territorier upplösta 1974
Etiopiens politiska historia
Etiopien under 1000-talet (millennium)