kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Cassegrain-reflektor

En Cassegrain-reflektor är en teleskopmodell vars konstruktion publicerades  1672 i Journal des Sçavans av en okänd Cassegrain (senare forskning har pekat på att det troligen rör sig om Laurent Cassegrain (1629–1693), en katolsk präst.). Det är en reflektor som använder sig av en konkav huvudspegel. I ett Cassegrain-teleskop borras ett hål i mitten av linsen och en konvex spegel placeras före fokalpunkten som styr ljuset genom detta hål. Det finns några olika typer av Cassegrainmodeller:

 En Schmidt-Cassegrain är en blandning mellan lins- och spegelteleskop (s.k katadioptriskt teleskop). I botten finns en spegel, såsom på reflektorn i ett newtonteleskop, men längst fram i tuben finns även en lins, som på refraktorn. Eftersom spegeln är sfäriskt formad behövs en lins längst fram för att korrigera fel i bilden. Det kompakta formatet är en av fördelarna med Schmidt-Cassegrain-teleskopet. I och med att det blir kortare än motsvarande Newton-teleskop blir det lättare att hantera.  Konstruktionen hjälper också till att minska s.k koma, som är ett vanligt problem för Newton-teleskop. 
 En Maksutov-Cassegrain är en vidareutveckling av Schmidt-Cassegrain. Den har en annorlunda formad främre lins (den buktar inåt) vilket gör teleskopet ännu mer kompakt.

Referenser

Externa länkar 

Teleskoptyper
Kombissiri

Kombissiri är Burkina Fasos 14:e största stad. Kombissiri ligger i regionen Centre-Sud.

Referenser

Noter 

Orter i Centre-Sud
Planritning

Inom arkitektur och byggteknik är en planritning en illustration, oftast i skala, som visar en vy över av förhållandet mellan rum, utrymmen och andra fysiska funktioner på en strukturerad nivå av en byggnads våningsplan.

På en planritning ska följande ingå: våningsplanets olika delar (rum), dess funktion (kök, sovrum, dusch), dess yta i kvadratmeter, fönster och dörrar var fast inredning såsom köksinredning, tvättstuga, wc och dusch är placerad, var sektioner är tagna, byggnadsarea samt bruttoarea för varje plan, eventuell lutning mellan entré och garage (får vara max 1:20). Planritningarna görs vanligtvis i skala 1:100 och trycks vanligen på A4- eller A3-papper.

Se även 
 Svensk köksstandard
 Planlösning

Referenser 

Arkitektur
Byggteknik
Federico Moccia

Federico Moccia, född 1963 i Rom, är en italiensk författare. Innan hans romaner slog igenom arbetade han som regissör och manusförfattare på TV. Hans böcker är inte översatta till svenska.

Han romaner har blivit storsäljare både i hans hemland Italien samt andra europeiska länder såsom Spanien. Flera av böckerna har också filmatiserats. Moccia har då själv regisserat dessa filmer.

När han först bestämde sig för att publicera sin roman fick han avslag av alla förlag han vände sig till. Därefter publicerade han själv romanerna.

Skönlitteratur
Tre metri sopra il cielo, 1992
Ho voglia di te, 2006
Scusa ma ti chiamo amore, 2007
Cercasi Niki disperatamente, 2007
La passeggiata, 2007
Amore 14, 2008
Scusa ma ti voglio sposare, 2009

Källor

Noter 

Italienska författare
Levande personer
Män
Födda 1963
Lättgaskanon

En lättgaskanon är en maskin som kan accelerera projektiler till mycket högre hastighet än vanliga kanoner. Hittills har lättgaskanoner bara använts i forskningssyfte, till exempel för att framställa metalliskt väte, och inte som vapen.

Konstruktion

En lättgaskanon består av fyra delar:
Brännkammaren där en konventionell drivladdning driver kanonen.
Pumpröret där en kolv drivs framåt av krutgaserna och komprimerar lättgasen som oftast är vätgas eller helium.
Högtrycksdelen där trycket i lättgasen höjs genom en konisk avsmalning. Trycket i högtrycksdelen kan nå 1 gigapascal.
Kanonröret där projektilen accelereras av lättgasen. Mellan högtrycksdelen och kanonröret sitter ett sprängbleck som fungerar som en startventil.

Funktionsprincip
Den gränssättande faktorn för den utgångshastighet som kan uppnås är ljudhastigheten i den gas som driver projektilen framåt. Att ett konventionellt eldvapen trots allt kan uppnå utgångshastigheter på upp till fem gånger ljudhastigheten i luft beror på att ljudhastigheten ökar med temperaturen.

För att kunna uppnå ännu högre utgångshastighet används en drivgas som har högre ljudhastighet än luft. Ljudets hastighet i luft är 340 m/s medan det är 970 m/s i helium och 1270 m/s i vätgas. Med en lättgas går det alltså att uppnå mer än tre gånger så hög utgångshastighet vid samma tryck. För att komprimera lättgasen används en kolv som drivs av en krutladdning.

Pjäser

NASA har ett antal lättgaskanoner vid Ames Research Center som används för att simulera vad som händer när små föremål i rymden kolliderar med en rymdfarkost i hög hastighet.

I Sverige finns en lättgaskanon vid totalförsvarets forskningsinstituts anläggning vid Grindsjöns Forskningscentrum som används för att utveckla keramiska skyddsplattor.

Noter

Källor
Light Gas Gun Ames Research Center
Light-gas gun The Internet Encyclopedia of Science

Projektilvapen
Kvindeligt Arbejderforbund

Kvindeligt Arbejderforbund, KAD, var ett danskt fackförbund som bildades 1901 och organiserade kvinnor utan yrkes- eller specialistutbildning. Förbundet upprättades på initiativ av flasksköljaren Olivia Nielsen, som tidigare hade gjort flera försök att upprätta fackföreningar utan att lyckas. Det nya fackförbundet var kvinnornas motsvarighet till Dansk Arbejdsmands Forbund, sedermera Specialarbejderforbundet (SiD), som bildades fyra år tidigare.

Bakom bildandet av KAD låg 16 år av organisationsarbete. Förbundet har sitt ursprung i Foreningen for Vadsk og Rengøring, som bildades 1885 och delades i två 1886. Den ena fackföreningen behöll det gamla namnet, medan det andra tog namnet Det Kvindelige Arbejderforbund. Foreningen for Vadsk og Rengøring lades ned 1889, medan Det Kvindelige Arbejderforbund fortsatte som Danmarks enda fackförening för kvinnor. Den senare fick Olivia Nielsen som ledare 1892 och när hon tillträdde hade förbundet endast fem medlemmar, en tom kassa och skulder. Nielsen sökte därmed upp sin kollega på Dansk Arbejdsmands Forbund, Michael Christian Lyngsie, och lånade hundra kronor för att kunna driva fackföreningen vidare. Med dessa pengar upprättades bl.a. en strejkkassa.

Sedan splittringen av Foreningen for Vadsk og Rengøring hade det upprättats många mindre fackförbund. Nielsen förespråkade ett upprättande av en gemensam organisation för alla kvinnoförbunden runtom i Danmark, vilket blev verklighet 1901 då den första kongressen för det nyupprättade Kvindeligt Arbejderforbund i Danmark (KAD) hölls. På denna kongress valdes Nielsen till förbundets första ordförande. Förbundets medlemmar kom främst att arbeta inom industriell produktion, såsom metall- och plastindustri, och inom offentlig service, främst som anställda inom rengörings- och tvätteriverksamheter. KAD kom att bli bland de sista fackföreningarna i Danmark som endast vände sig till kvinnor, och anledningen var att man fruktade att en fusion skulle leda till att principen om jämställdhet mellan män och kvinnor nedprioriterades. Dock blev fusionen en verklighet den 1 januari 2005, då KAD slogs ihop med männens motsvarighet, SiD, efter långa förhandlingar och bildade fackföreningen Fagligt Fælles Forbund (3F).

Förbundets ordföranden 
 Olivia Nielsen, 1901–1910
 Gudrun Bodø, 1910
 Sophie Rasmussen, 1910–1923
 Alvilda Andersen, 1923–1937
 Fanny Jensen, 1937–1947
 Edith Olsen, 1948–1971
 Toni Grøn, 1971–1978
 Ruth Løjbert, 1978–1985
 Lillian Knudsen, 1985–2005

Se även 
 Arbetarrörelsen
 Arbejderkvindernes Oplysningsforbund
 Arbejdernes Oplysningsforbund
 LO
 Jytte Andersen

Referenser 

Litteratur
 Poul Andersen & Solveig Schmidt: Jo, det kunne nytte - Kvindeligt Arbejderforbund i Danmark 1901-2001, Kvindeligt Arbejderforbund i Danmark, 2001. .

Externa länkar 
 3F:s hemsida

Fackliga organisationer bildade 1901
Danska fackliga organisationer
Arbetarrörelse
Kvinnoorganisationer i Danmark
Lida

Lida () är en stad i Hrodna voblast i västra Belarus cirka 160 kilometer väster om Minsk.

Etymologi 
Namnet kommer från litauiskans lyda vilket har samma betydelse som svenskans svedja som i svedjebruk.

Historia 
Lida nämns i krönikor från år 1180 och fram till tidigt 1300-tal var Lida en skans byggd i trä. År 1323 byggde furst Gediminas ett fort i sten och Lida var en del av storfurstendömet Litauen. Efter hans död blev Lida huvudstad i den självständiga provinsen Algirdas. Fortet stod emot korståg från Tysk-romerska riket 1392 och 1394 men brann ner år 1710. Krigen på 1600- och 1700-talen drabbade Lida hårt när det kom i kläm mellan bland annat ryska och svenska arméer. År 1786 bodde endast 514 invånare kvar i Lida och år 1795 blev Lida en del av Kejsardömet Ryssland.

Staden drabbades hårt av en franska ockupation under Napoleonkrigen 1812 men växte under den industriella revolutionen. Där fanns bland annat gjuteri, sågverk och två tegelfabriker och 1914 fanns det nästan 40 fabriker.

Lida ockuperades av tyska styrkor under första världskriget och var både en del av Sovjetunionen och det återupprättade Polen innan det slutligen hamnade under polskt styre i mellankrigstiden.

Under andra världskriget ockuperades Lida återigen först av sovjetiska och sedan av tyska styrkor för att efter kriget bli en del av Sovjetunionen i Vitryska SSR.

Sport 
 FK Lida (fotbollsklubb);
 Gradksi stadion, (kapacitet: 2.870)

Referenser

Externa länkar 

Städer i Hrodna voblasć
Salihorsk

Salihorsk (, officiellt även : Sologorsk) är en stad i Belarus. Den är belägen i sydvästra Minsk voblast ungefär 120 km från landets huvudstad Minsk. År 2016 hade den 106 503 invånare. Staden började byggas år 1958 och är en av de yngsta städerna i Belarus.

Referenser

Externa länkar 

 Soligorsk official website
 Soligorsk

 
Städer i Minsk voblast
Charles Friberg

Charles Wilhelm Friberg, född 15 april 1868 i Malmö, död 17 mars 1953 på Skebo bruk i Ununge församling, var en svensk målare och skulptör.

Biografi
Charles Friberg var son till bildhuggaren Johan August Friberg och hans hustru Maria Fredrika Vilhelmina Tank. Han utbildade sig vid Slöjdföreningen i Göteborg och vid Konstakademien i Stockholm 1886–1890, varefter han studerade för Alexandre Falguière i Paris. Senare även i Italien och Nordafrika.

Han vistades därefter i USA under ett antal år, Vid hemkomsten till Sverige 1905 var Friberg huvudsakligen verksam som porträttskulptör. Hans mest kända verk, Karl XV:s staty, avtäckt 1909, utmärker sig av en något konventionell stil. Bland hans övriga verk märks porträttbyster av Viktor Balck, Wilhelm Stenhammar och John Forsell. Friberg finns representerad vid Nationalmuseum i Stockholm.

Charles Friberg jordfästes i Norra krematoriet utanför Stockholm och är gravsatt på Östra kyrkogården i Göteborg. Han var ogift.

Utmärkelser
   Riddare av Vasaorden
   Riddare av Dannebrogorden

Offentliga verk i urval
Karl XV:s staty, brons, 1909, Djurgården i Stockholm
August Schmitz, 1921, porträttbyst i Knäred

Källor 
Lexikonett Amanda, läst 2011-02-28

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 
 

Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska målare under 1800-talet
Svenska målare under 1900-talet
Konstnärer från Malmö
Representerade vid Nationalmuseum
Gravsatta på Östra kyrkogården i Göteborg
Födda 1868
Avlidna 1953
Män
Antonio Scandello

Antonio Scandello, född den  17 januari 1517 i Bergamo, död den 18 januari 1580 i Dresden, var en italiensk musiker, kapellmästare och kompositör.

Han var först verksam i Rom och Trient som musiker och blev 1549 kallad till hovkapellet i Dresden, vilket han från 1568 till sin död ledde som kapellmästare. 

Han skapade i huvudsak andliga vokalverk, bland vilka kan nämnas en mässa till kurfurst Moritz död (1553) och en tysk Johannespassion (1561 eller tidigare). 

Scandello utövade ett betydande inflytande på kommande generationers kyrkomusikkompositörer som Bartholomäus Gesius och Heinrich Schütz.

Verk 
 Newe Teutsche Liedlein (1568)

Källor 

 

Hovkapellister
Italienska klassiska kompositörer
Renässanskompositörer
Kyrkomusikkompositörer
Italienska musiker under 1500-talet
Födda 1517
Avlidna 1580
Män
Arne Aulin

Gustav Arne Edvard Aulin, född 19 mars 1909, död 1 september 1984, var en svensk musikpedagog, författare och musikadministratör.

Aulin avlade musiklärarexamen vid Kungliga Musikkonservatoriet 1931, organist- och kantorsexamina 1939 och verkade som musiklärare i Boden, Luleå, Skara, Göteborg och Stockholm. Mellan 1947 och 1964 var han musikkonsulent vid Skolöverstyrelsen och 1954–1974 rektor vid Stockholms borgarskola. År 1948 avlade han en filosofie licentiatexamen. Han invaldes den 20 februari 1975 som ledamot nr 795 av Kungliga Musikaliska Akademien.

Bibliografi

Referenser 

Svenska musikpedagoger
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Födda 1909
Avlidna 1984
Män
Juniorvärldsmästerskapen i alpin skidsport 2007

Juniorvärldsmästerskapen i alpin skidsport 2007 avgjordes i Altenmarkt-Zauchensee och Flachau, Österrike under perioden 6–11 mars 2007 och var det 26:e världsmästerskapet för juniorer.

Medaljfördelning

Resultat Damer

Resultat Herrar

Referenser

Externa länkar 
 JVM 2007 på FIS hemsida

Alpina skidsportsäsongen 2006/2007
Sportevenemang i Österrike
2007 i Österrike
Alpin skidsport i Österrike
2007
Anna Laaksonen

Anna Filippa Laaksonen, född 9 april 1974, är en svensk skulptör.

Anna Laaksonen arbetar som slöjd och bildlärare på Vittra Kungshagen i Nyköping och har utfört porträttbyster i Nyköping.

Offentliga verk i urval
Hertig Karl, 1998, utanför Nyköpings bryggeri (vid ingången till Nyköpingshus) i Nyköping
Jacob Serenius, betong, 1998, utanför Alla Helgona kyrka, Nyköping
Joakim Danckwardt, Västra Kvarngatan i Nyköping

Källor
Skulpturvandring i Nyköping

Externa länkar 

Svenska skulptörer under 1900-talet
Födda 1974
Levande personer
Kvinnor
Svenska skulptörer under 2000-talet
Siegwart Petersen

Peter Siegwart Blumenthal Petersen, född den 1 juni 1826 i Stavanger, död den 1 december 1878 i Kristiania (nuvarande Oslo), var en norsk skolman och historisk författare.
 
Petersen tog filologisk ämbetsexamen 1853 och var assistent i riksarkivet 1854-1859, redaktör av den officiella "Rigstidende" och "Christiania intelligenssedler" från 1860 och samtidigt lärare, sedan 1876 lektor (overlærer) vid Kristiania katedralskola. 

Han utgav i en mängd upplagor läroböcker i Norges och Nordens historia, geografiska handböcker och som folkläsning Fortællinger af fædrelandets historie (1863-1865), varigenom han i åratal säkert var Norges mest läste författare.  

Reviderade upplagor av hans läroböcker i Norges historia förblev länge i bruk. Petersen var ledamot av Svenska fornskriftssällskapet (från 1872). Hans värdefulla boksamling införlivades 1882 genom donation med "Deichmanske bibliothek" i Kristiania. 

Petersens son Peter Siegwart Blumenthal Petersen, född den 7 mars 1867 i Kristiania, var biblioteksman. Han blev 1886 assistent och 1897 amanuens vid universitetsbiblioteket, där han sedan 1889 var bibliotekarie vid fornsakssamlingen. Han offentliggjorde i samlingsverk, konversationslexika och pressen bidrag till Norges förhistoria.

Källor

Externa länkar 

 Biografi i Norsk Biografisk Leksikon

Norska lärare
Norska fackboksförfattare
Norskspråkiga författare
Födda 1826
Avlidna 1878
Män
Personer från Stavanger
Ave Maris Stella

Ave Maris Stella är en katolsk bön ägnad Jungfru Maria.

Svenska text 
Stjärna över haven,
du Guds milda moder,
nu och alltid jungfru,
barn av himmelsljuset.

Med Guds Son i famnen
var för oss en moder.
Han är din och given
genom dig till alla.

En bland alla, utvald,
du som högst benådats,
bed för oss och gör oss
öppna mot Guds stillhet.

Lär vårt sinne lydnad,
ödmjukhet och renhet,
så att vi tillsammans
alltid gläds i Jesus.

Lov ske Gud vår Fader,
lovad vare Kristus
och den helge Ande.
Tre i en vi ärar.

Översättning av Anders Frostenson, ur psalmboken Cecilia

Latinsk text 
Ave maris stella,
Dei mater alma
Atque semper virgo
Felix caeli porta

Sumens illud ave
Gabrielis ore
Funda nos in pace
Mutans Evae nomen

Solve vincla reis
Profer lumen caecis
Mala nostra pelle
Bona cuncta posce

Monstra te esse matrem
Sumat per te preces
Qui pro nobis natus
Tulit esse tuus

Virgo singularis
Inter omnes mitis
Nos culpis solutos
Mites fac et castos

Vitam praesta puram
Iter para tutum
Ut videntes Jesum
Semper collaetemur

Sit laus Deo Patri
Summo Christo decus
Spiritui sancto
Tribus honor unus.

Kristna böner
Jungfru Maria
Vimmerby Hockey

Vimmerby Hockey, även Vimmerby HC, är en ishockeyförening från Vimmerby bildad 1993 efter att Vimmerby IF lagt ner sin ishockeysektion. Säsongen 2010/2011 påbörjades en satsning mot Division 1 och den gav genast resultat. Vimmerby gick upp till division 1 redan till nästa säsong och där har de blivit kvar sedan dess. Hemmaarenan är Vimmerby Ishall. Laget kämpar för att få den upprustad så den bättre svarar mot kraven för ett lag i Hockeyettan.

Senaste säsonger

Kända spelare från Vimmerby Hockey 
Fredric Jaensson, startade och avslutade sin karriär i Vimmerby.
Thomas Rundqvist, startade sin karriär i Vimmerby (då Vimmerby IF). General manager i Färjestad BK. Tre SM-guld och 4 silver samt två VM-guld, tre silver och ett brons.
Linus Hultström, spelar i SHL för Djurgårdens IF. Har vunnit guld i TV-pucken och SM-guld Linköping HC J20.

Referenser

Externa länkar 
Officiell hemsida
Vimmerby HC J20
Vimmerby HC J18
Hans Ölvebro

Hans Arne Ölvebro, tidigare Johansson, född 15 februari 1945 i Bromma i Stockholm, är en svensk kriminalkommissarie som ledde Palmeutredningen mellan februari 1988 och januari 1997.

Ölvebro gjorde grundläggande militärutbildning inom militärpolisen. Han blev polis 1966, fullvärdig konstapel 1967, tjänstgjorde därefter bland annat inom tunnelbanegruppen, anställdes vid kriminalpolisen 1973 och vid rikskriminalpolisen 1977. Ölvebro var på sin tid en av landets främsta mordutredare och ledde hos rikskriminalen flera framgångsrika mordutredningar.

I oktober 1987 tillfrågades Ölvebro om ett arbete som spaningsledare i Palmeutredningen. Den 5 februari 1988 övertog Ölvebro uppgiften och efterträdde därmed Ulf Karlsson. Ölvebro fick 35 kriminalpoliser i utredningen. Under Ölvebros tid ägnades en stor del av polisarbetet åt Christer Pettersson, som fälldes i tingsrätten för mordet på Olof Palme, men som strax därefter friades i hovrätten. Han lämnade utredningen 1997 på grund av interna problem. 

Efter tiden i Palmeutredningen var Ölvebro chef för folkrätts- och krigsbrottskommissionen vid kriminalpolisen och var i början på 2000-talet krigsbrottskommissionens ende ledamot.

Källor

Svenska poliser
Levande personer
Födda 1945
Män
Polisutredare av mordet på Olof Palme
Bågspännaren

Bågspännaren är en skulptur av Christian Eriksson, som visar en man som spänner ett armborst.

Historik

Bågspännaren på Kornhamnstorg i Gamla stan i Stockholm från 1916 är ett av två monument i Stockholm över Engelbrekt Engelbrektsson och hans kamp mot Eriks av Pommern regim. Det andra finns sedan 1932 i trädgården till Stockholms stadshus. Monumentet sattes upp 1916 med medel från Föreningen för Stockholms prydande med konstverk och var det första konstverket som föreningen gav till Stockholms stad.

Skulpturen hade ursprungligen skapats för Falun i en tävling som utlysts redan 1902, och efter omtävling slutligen föreslagits 1909. Tanken var att den skulle vara del av en hel skulpturgrupp till hyllandet av Engelbrekt. Den refuserades dock såsom för mycket av en idéskulptur och för litet av konventionellt hjälteporträtt och kom så småningom att ersättas av Karl Hultströms Engelbrektsstaty utanför Kristine kyrka 1919.

Ett tredje exemplar av Bågspännaren har senare rests i Rottneros skulpturpark.

Modell till Bågspännaren var Christians gode vän Gösta Fagerlind, överlärare vid folkskolan i Arvika. Skulpturen är mycket porträttlik så när som på att håret förlängts till en polkafrisyr.

Bågspännaren finns också i reliefavbildning på en minnessten på Södra Djurgården, rest av Djurgårdens IF 1955 till minne av föreningens första tid, på 1890-talet, då backhoppning arrangerades i närheten av Skansen. Bågspännaren förekommer likaså på en del interna plaketter och medaljer inom Djurgårdens IF. Det finns dessutom en fristående tidning om Djurgårdens IF:s fotbollsverksamhet som heter Bågspännaren.
 
En snarlik figur, med all sannolikhet inspirerad av Christian Erikssons bågspännare, fanns tillsammans med texten "Försvaret främst" i en valaffisch från högern, som Gunnar Widholm hade målat inför riksdagsvalet i mars 1914. Ett armborst användes därefter länge som symbol av högern och dess ungdomsförbund, jämför Engelbrektsbågen som fortfarande används av Moderata ungdomsförbundet i vissa sammanhang.

Se även
Engelbrektsstatyn

Källor
Bengt Järbe och Gösta Glase: Stockholms statyer, Byggförlaget Kultur, Stockholm 1997, 
Johan Westrin: Den moderata bilden, Ekerlids förlag, Stockholm 2008,

Noter

Externa länkar

Engelbrekt Engelbrektsson
Skulpturer i Gamla stan
Regentskulpturer i Sverige
Skulpturer av Christian Eriksson
1916 i Sverige
Skulpturer 1916
Skulpturer i Rottneros skulpturpark
Etelhems socken

Etelhems socken ingick i Gotlands södra härad, ingår sedan 1971 i Gotlands kommun och motsvarar från 2016 Etelhems distrikt.

Socknens areal är 46,61 kvadratkilometern varav 46,43 land. År 2020 fanns här 312 invånare. Kyrkbyn Etelhem med sockenkyrkan Etelhems kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Etelhems socken har medeltida ursprung. Socknen tillhörde Garde ting som i sin tur ingick i Burs setting i Sudertredingen.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Etelhems församling och för de borgerliga frågorna bildades Etelhems landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Ljugarns landskommun och ingår sedan 1971 i Gotlands kommun.  Församlingen uppgick 2006 i Garde församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Etelhem, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört samma fögderier och domsagor som Gotlands södra härad. De indelta båtsmännen tillhörde Gotlands andra båtsmanskompani.

Geografi
Etelhems socken i Gotlands centrala inland. Socknen har odlingsbygd i dess mellersta del som omges av skogs- och myrmarker.

Gårdsnamn
Annexen, Bare, Bjärby, Botes, Hageby, Kyrkeby, Levide, Nygårds, Sigvalde, Tänglings, Uglause, Västringe.

Fornlämningar
Från järnåldern finns gravfält, husgrunder, stensträngar, skärvstenshögar och sliprännestenar. En runristning är känd och två vikingatida silverskatter samt en skatt av romerska guldmynt har påträffats.

Namnet
Namnet (1300-talet Eytelem) innehåller efterleden hem, 'boplats; gård' här kanske i betydelsen bygd. Förleden innehåller ajtel, 'liten körtel i sten eller kött' som kan uttolkas som karaktäristik av ortens kalksten naturen eller som ett öknamn på invånarna.

Befolkningsutveckling

Se även
Etelhems församling

Referenser

Fotnoter

Externa länkar

Indelningar i Gotlands kommun
Socknar i Gotlands södra härad