kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rostpiha

Rostpiha (Lipaugus unirufus) är en fågel i familjen kotingor inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Rostpihan är en bjärt roströd fågel, med ljusare ögonring och något buskigt ansikte. Rödbrun sorgtyrann är mycket lik, men är mindre och slankare. Lätet är ett högljutt visslande "PEE-HAH".

Utbredning och systematik 
Rostpiha delas in i två underarter:
 Lipaugus unirufus unirufus – förekommer i låglandet från södra Mexiko till norra Colombia
 Lipaugus unirufus castaneotinctus – förekommer från sydvästra Colombia till nordvästra Ecuador

Levnadssätt 
Rostpihan är en ovanlig fågel i fuktig städsegrön skog i låglänta områden. Där ses den huvudsakligen i skogens mellersta och övre skikt. Fågeln sitter ofta helt still och rätt upprätt i långa perioder, varifrån den ibland gör utfall för att fånga frukt och små ryggradslösa djur.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 50 000 till en halv miljon vuxna individer.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kotingor
Fåglar i neotropiska regionen
Sabelvingepiha

Sabelvingepiha (Lipaugus uropygialis) är en fågel i familjen kotingor inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Sabelvingepihan är en 26–30 cm lång färglöst grå kotinga med relativt lång stjärt. Ovansidan är mörkare, med sotfärgade vingar. Den är rostfärgad på buk och övergump, men det kan vara svårt att se på sittande fågel. Hanen har smala och kraftigt böjda handpennor, därav namnet. Lätet är ett ljudligt och varierande skri likt en Aratinga-parakit, med varje utbrott bestående av kraftigt stigande och fallande toner.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i södra Peru (Cordillera Apolobamba i Puno) och västra Bolivia. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Arten är endast känd från några få lokaler och har ett begränsat utbredningsområde som dessutom minskar i omfång på grund av skogsavverkning. Fågeln är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som sårbar (VU). Världspopulationen uppskattas bestå av 600–1700 vuxna individer.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Kotingor
Fåglar i neotropiska regionen
Kastanjekronad piha

Kastanjekronad piha (Lipaugus weberi) är en akut utrotningshotad fågel i familjen kotingor inom ordningen tättingar. Den är endemisk för Colombia.

Utseende och läten 
Kastanjekronad piha är en 24 cm lång, i stort sett enhetligt grå fågel bortsett från en kastanjebrun hjässa och kanelfärgade undre stjärttäckare. Näbben är svart och runt ögat syns en tydlig, gul ögonring. Ungfåglar har rostkantade vingpennor och större täckare. Arten liknar mest gråpihan, men denna är större med grå hjässa och saknar den gula ögonringen. Lätet beskrivs som ett högljutt, genomträngande "sreeck".

Utbredning och status 
Fågeln förekommer i nordsluttningar på Cordillera Central i Anderna i Colombia. IUCN kategoriserar arten som akut hotad.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den colombianske ornitologen Walter H. Weber.

Referenser

Externa länkar 

Kotingor
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Colombia
Larmpiha

Larmpiha (Lipaugus vociferans) är en fågel i familjen kotingor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från östra Colombia till södra Venezuela, Guyana, norra Bolivia samt amazonska och östra Brasilien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Kuriosa 
Fågeln hade tidigare det högst uppmätta fågellätet med 116 dB. 2019 uppmättes dock den vita klockkotingan till 125 dB.

Noter

Externa länkar 

Kotingor
Fåglar i neotropiska regionen
Kapucinfågel

Kapucinfågel (Perissocephalus tricolor) är en fågel i familjen kotingor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågelns utbredningsområde är från östra Colombia till södra Venezuela, Guyana och nordöstra Amazonområdet (Brasilien). Den placeras som enda art i släktet Perissocephalus.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

Kotingor
Fåglar i neotropiska regionen
Svalstjärtskotinga

Svalstjärtskotinga (Phibalura flavirostris) är en fågel i familjen kotingor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i sydöstra Brasilien (Goiás) till östra Paraguay och nordöstra Argentina. Tidigare behandlades palkachupakotingan (Phibalura boliviana) som underart till svalstjärtskotingan, och vissa gör det fortfarande.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 20 000 till 50 000 vuxna individer.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kotingor
Fåglar i neotropiska regionen
Phibalura

Phibalura är ett fågelsläkte i familjen kotingor inom ordningen tättingar. Släktet omfattar endast två arter som förekommer i centrala Sydamerika:
 Svalstjärtskotinga (P. flavirostris)
 Palkachupakotinga (P. boliviana)

Palkachupakotinga betraktas ofta som en underart till flavirostris.

Referenser

Externa länkar

Kotingor
Fågelsläkten
Guyanarödkotinga

Guyanarödkotinga (Phoenicircus carnifex) är en fågel i familjen kotingor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från sydligaste Venezuela till Guyanaregionen och den nedre delen av Amazonområdet i Brasilien.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

Kotingor
Fåglar i neotropiska regionen
Svarthalsad rödkotinga

Svarthalsad rödkotinga (Phoenicircus nigricollis) är en fågel i familjen kotingor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från sydöstra Colombia till sydvästra Venezuela, nordöstra Peru och västra och centrala Amazonområdet i Brasilien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Kotingor
Fåglar i neotropiska regionen
Peruväxtmejare

Peruväxtmejare (Phytotoma raimondii) är en fågel i familjen kotingor inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Peruväxtmejaren är en 18,5 cm lång distinkt kotinga med rundad näbb och gulaktigt öga. Hanen är matt askgrå ovan med strimmor på hjässa och rygg. På vingar och stjärt är den mer sotfärgad, med vitaktigt vingband, lite vitt på tertialkanterna och vita spetsar på stjärtpennorna. Undersidan är ljust askgrå, förutom ett brett kanelbrunt band från mitten av bröstet till mitten av buken. Även en kanelbrun fläck syns ovan näbben.

Honan är beigebrun ovan med breda svartaktiga strimmor. Undersidan är kraftigt brunstreckat vitaktig. De vita vingteckningarna är mindre tydliga än hos hanen. Lätet har rapporterats vara likt argentinaväxtmejare, ett raskigt och mekaniskt "wree wree-wree".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i kustnära nordvästra Peru, från södra Tumbes till norra Lima). IUCN Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktskap 
Växtmejarna i släktet Phytotoma behandlades tidigare som en egen familj på grund av sitt avvikande utseende och beteende. Genetiska studier visar dock att de är en del av familjen kotingor (Cotingidae). Peruväxtmejaren är systerart till argentinaväxtmejaren (P. rutila).

Status och hot 
Peruväxtmejaren har en liten och fragmenterad världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 2 200–10 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust. Den är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som sårbar (VU).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Antonio Raimondi (1825–1890), italiensk naturforskare och upptäcktsresande boende i Peru 1850–1890.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kotingor
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Peru
Chileväxtmejare

Chileväxtmejare (Phytotoma rara) är en fågel i familjen kotingor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i centrala och södra Chile och Argentina samt i Falklandsöarna. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

Kotingor
Fåglar i neotropiska regionen
Argentinaväxtmejare

Argentinaväxtmejare (Phytotoma rutila) är en fågel i familjen kotingor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Argentinaväxtmejare delas in i två underarter med följande utbredning:
 P. r. angustirostris – högländer i västra Bolivia och nordvästra Argentina
 P. r. rutila – Gran Chaco i västra Paraguay, västra Uruguay, norra Argentina och längst ner i södra Brasilien

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kotingor
Fåglar i neotropiska regionen
Tvärstrimmig fruktätare

Tvärstrimmig fruktätare (Pipreola arcuata) är en fågel i familjen kotingor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Tvärstrimmig fruktätare delas in i två underarter:
 Pipreola arcuata arcuata – förekommer i Anderna i Colombia, västra Venezuela, Ecuador, norra Peru och västra Bolivia
 Pipreola arcuata viridicauda – förekommer i Anderna i centrala Peru (Junín) till västra Bolivia

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kotingor
Fåglar i neotropiska regionen
Gulbröstad fruktätare

Gulbröstad fruktätare (Pipreola aureopectus) är en fågel i familjen kotingor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Gulbröstad fruktätare delas in i tre underarter:
 Pipreola aureopectus decora – förekommer i Sierra Nevada de Santa Marta (nordöstra Colombia)
 Pipreola aureopectus aureopectus – förekommer i subtropiska Anderna i östra Colombia och västra Venezuela
 Pipreola aureopectus festiva – förekommer i kustbergen i norra Venezuela

Status 
Trots det begränsade utbredningsområdet och att den tros minska i antal anses beståndet vara livskraftigt av internationella naturvårdsunionen IUCN.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kotingor
Fåglar i neotropiska regionen
Flamfruktätare

Flamfruktätare (Pipreola chlorolepidota) är en fågel i familjen kotingor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer vid foten av Anderna från sydöstra Colombia till Ecuador och centrala Peru (Pasco). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Kotingor
Fåglar i neotropiska regionen
Praktfruktätare

Praktfruktätare (Pipreola formosa) är en fågel i familjen kotingor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Praktfruktätare delas in i tre underarter:
 Pipreola formosa formosa – förekommer i kustnära berg i norra Venezuela
 Pipreola formosa rubidior – förekommer i bergen i nordöstra Venezuela (Anzoátegui, Monagas och Sucre)
 Pipreola formosa pariae – förekommer i nordöstra Venezuela (Paria)

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

Kotingor
Fåglar i neotropiska regionen
Rödbröstad fruktätare

Rödbröstad fruktätare (Pipreola frontalis) är en fågel i familjen kotingor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Rödbröstad fruktätare delas in i två underarter:
 Pipreola frontalis squamipectus – förekommer i Anderna i sydöstra Ecuador (västra Napo) och norra Peru (San Martín)
 Pipreola frontalis frontalis – förekommer i Anderna från sydöstra Peru (Huánuco) till västra Bolivia

Sedan 2016 urskiljer Birdlife International och naturvårdsunionen IUCN squamipectus som den egna arten "fjällbröstad fruktätare".

Status 
IUCN bedömer hotstatus för underarterna var för sig, båda som livskraftiga.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Kotingor
Fåglar i neotropiska regionen
Bandstjärtad fruktätare

Bandstjärtad fruktätare (Pipreola intermedia) är en fågel i familjen kotingor inom ordningen tättingar.

Utseende 
Bandstjärtad fruktätare är en knubbig grön fågel med korallrött på näbb och ben. Hanen har en svart huva, gul halskrage och grön kropp med fjälligt mönster undertill. Honan är helgrön med liknande bukmönster samt en tydlig gul ring runt ögat. Fågeln liknar men är något större än grön fruktätare som saknar denna arts svarta ändband och vita spetsar på stjärten. Hane bandstjärtad fruktätare är vidare kraftigare tecknad undertill och honan har tydligare ögonring.

Utbredning och systematik 
Bandstjärtad fruktätare delas in i två distinkta underarter:
 Pipreola intermedia intermedia – förekommer i subtropiska Anderna i Peru (La Libertad till Junín)
 Pipreola intermedia signata – förekommer i Anderna i sydöstra Peru (Cusco) och Puno) till västra Bolivia

Levnadssätt 
Bandstjärtad fruktätare hittas i bergsskogar. Där ses den enstaka eller i par.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kotingor
Fåglar i neotropiska regionen
Orangebröstad fruktätare

Orangebröstad fruktätare (Pipreola jucunda) är en fågel i familjen kotingor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i västra Andernas västsluttning i Colombia och västra Ecuador. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Kotingor
Fåglar i neotropiska regionen
Svartbröstad fruktätare

Svartbröstad fruktätare (Pipreola lubomirskii) är en fågel i familjen kotingor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Anderna från södra Colombia till nordligaste Peru (Cajamarca). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

Kotingor
Fåglar i neotropiska regionen
Maskfruktätare

Maskfruktätare (Pipreola pulchra) är en fågel i familjen kotingor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Anderna i östra Peru (Amazonas till Cordillera Vilcabamba Cusco). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

Kotingor
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Peru
Grön fruktätare

Grön fruktätare (Pipreola riefferii) är en fågel i familjen kotingor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Grön fruktätare förekommer i Anderna och delas in i sex underarter med följande utbredning:
 riefferii-gruppen
 Pipreola riefferii occidentalis – sydvästra Colombia och västra Ecuador
 Pipreola riefferii riefferii – östra Colombia, nordvästra Venezuela (Táchira) och östra Ecuador
 Pipreola riefferii melanolaema – västra Venezuela (i norr till södra Lara)
 Pipreola riefferii confusa – östra Ecuador och Peru (norra Amazonas)
 Pipreola riefferii chachapoyas – subtropiska centrala Anderna i norra Peru (San Martín)
 Pipreola riefferii tallmanorum – centrala Peru (Huánuco)

Vissa urskiljer även underarten confusa med utbredning i östra Ecuador och norra Peru.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

Kotingor
Fåglar i neotropiska regionen
Tepuífruktätare

Tepuífruktätare (Pipreola whitelyi) är en fågel i familjen kotingor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Tepuífruktätare delas in i två underarter:
 Pipreola whitelyi kathleenae – förekommer i tepuis i södra Venezuela (sydöstra Bolívar)
 Pipreola whitelyi whitelyi – förekommer i tepuis i västra Guyana (Twek kaj) och näraliggande norra Brasilien (Roraima)

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

Kotingor
Fåglar i neotropiska regionen
Purpurhalsad kotinga

Purpurhalsad kotinga (Porphyrolaema porphyrolaema) är en fågel i familjen kotingor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från tropiska sydöstra Colombia till sydöstra Peru och västra Amazonområdet i Brasilien. Den placeras som enda art i släktet Porphyrolaema.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

Kotingor
Fåglar i neotropiska regionen
Vit klockkotinga

Vit klockkotinga (Procnias albus) är en fågel i familjen kotingor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Vit klockkotinga delas in i två underarter:
 Procnias albus albus - förekommer vid sydöstra Venezuelas gräns till Guyana och östra Amazonområdet i Brasilien
 Procnias albus wallacei - förekommer i nordöstra Brasilien (Belémområdet i östra Pará)

Läte 
Enligt en studie publicerad 2019 gör fågeln det ljudligaste fågellätet som någonsin uppmätts med 125 dB. Rekordet hölls tidigare av larmpiha med 116 dB.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kotingor
Fåglar i neotropiska regionen
Skäggklockkotinga

Skäggklockkotinga (Procnias averano) är en fågel i familjen kotingor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Skäggklockkotinga delas in i två underarter:
 Procnias averano averano – förekommer i nordöstra Brasilien (Maranhão och Piauí till Pernambuco och Alagoas)
 Procnias averano carnobarba – förekommer från nordöstra Colombia till norra Venezuela, västra Guyana och näraliggande Brasilien samt på Trinidad

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kotingor
Fåglar i neotropiska regionen
Barstrupig klockkotinga

Barstrupig klockkotinga (Procnias nudicollis) är en fågel i familjen kotingor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Barstrupig klockkotinga förekommer från sydöstra Brasilien (Alagoas) till östra Paraguay och nordöstra Argentina (Misiones). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

I kulturen 
Barstrupig klockkotinga är Paraguays nationalfågel.

Bilder

Noter

Externa länkar

Kotingor
Fåglar i neotropiska regionen
Tretömmad klockkotinga

Tretömmad klockkotinga eller Treflikig klockfågel (Procnias tricarunculatus) är en fågel i familjen kotingor inom ordningen tättingar. IUCN kategoriserar arten som sårbar.

Arten lever i fuktiga regnskogar i bergen i Nicaragua till västra Panama., men flyttar till lägre områden efter häckningssäsongen. Hos hannen är större delen av fjäderdräkten varmt kastanjebrun,vilket ger en stark kontrast till det kritvita huvudet och halsen. Honan är huvudsakligen olivgrön, vilket ger ett gott kamouflage i det gröna lövverket. Många kotingor flyttar beroende på tillgången på föda. Den treflikiga klockfågeln flyttar dock främst i höjdled. Den är en hotad art på grund av habitatförstörelse. Namnet klockfågel kommer av att hannen har tre svarta skinnflikar som hänger ner från näbbens bas.

Gallery

Källor 
Världens fåglar av Globe förlaget

Noter

Externa länkar

Kotingor
Fåglar i neotropiska regionen
Orangebröstad fruktkråka

Orangebröstad fruktkråka (Pyroderus scutatus) är en fågel i familjen kotingor inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Orangebröstad kotinga är en mycket stor tätting med en kraftig näbb. Fjäderdräkten är glansigt svart ovan, med lysande rött på strupe och bröst. Vissa populationer har kastanjebrunt på buken. Honan är mindre, med mörkare näbb.

Utbredning och systematik 
Orangebröstad fruktkråka placeras som enda art i släktet Pyroderus. Den delas in i fem underarter:
 P. s. scutatus – förekommer från tropiska sydöstra Brasilien till östra Paraguay och nordöstra Argentina
 P. s. occidentalis – förekommer i Anderna i västra Colombia och nordvästra Ecuador
 P. s. granadensis – förekommer i östra Anderna i Colombia och västra Venezuela
 P. s. orenocensis – förekommer i tropiska norra Venezuela (nordöstra Bolivar) och norra Guyana
 P. s. masoni – förekommer i sydöstra Ecuador (Cordillera del Cóndor) samt utmed Andernas östsluttning i norra och centrala Peru (Amazonas till Pasco och troligen Junín)

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 
 
 
 Läten på xeno-canto.org

Kotingor
Fåglar i neotropiska regionen
Purpurstrupig fruktkråka

Purpurstrupig fruktkråka (Querula purpurata) är en fågel i familjen kotingor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln placeras som enda art i släktet Querula. Den förekommer från tropiska Costa Rica till norra Bolivia, Guyanaregionen och Amazonområdet i Brasilien.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

Kotingor
Fåglar i neotropiska regionen
Olivkotinga

Olivkotinga (Snowornis cryptolophus) är en fågel i familjen kotingor inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Olivkotingan är en rätt färglös olivgrön fågel med gul eller vitaktig ring runt ögat. På undersidan syns svag streckning och vid vingknogen kan den uppvisa lite gult. Den har även ett svart längsgående hjässband, men den hålls ofta dold. Arten är vanligen tystlåten.

Utbredning och systematik 
Olivkotinga delas in i två underarter:
 Snowornis cryptolophus mindoensis – förekommer i Anderna i sydvästra Colombia och västra Ecuador
 Snowornis cryptolophus cryptolophus – förekommer i Anderna, från östra Colombia och östra Ecuador till Huánuco i östra Peru

Levnadssätt 
Olivkotingan hittas i bergsbelägna molnskogar. Där ses den på medelhög höjd inne i skogen, ibland som en del av kringvandrande artblandade flockar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga släktesnamn hedrar den engelske ekologen och ornitologen David William Snow (1924-2009).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kotingor
Fåglar i neotropiska regionen
Gråstjärtad kotinga

Gråstjärtad kotinga (Snowornis subalaris) är en fågel i familjen kotingor inom ordningen tättingar.

Utseende 
Gråstjärtad kotinga är en medelstor (23–24 cm) medlem av familjen med grön fjäderdräkt. Ovansidan är olivgrön, med grå övergump och stjärt. Undersidan är ljusare olivgrön, mot buken övergående i grått. Hanen har även svarta fjädrar på hjässan.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Andernas östsluttning i södra Colombia, östra Ecuador och östra Peru. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga släktesnamn hedrar den engelske ekologen och ornitologen David William Snow (1924-2009).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Kotingor
Fåglar i neotropiska regionen