kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Stefanie Hertel

Stefanie Anke Hertel, född 25 juli 1979 i Sachsen, är en populär tysk artist. Hon är sedan 2014 gift med den österrikiske musikern Lanny Isis född 1975. Hon har, tillsammans med sin före detta man Stefan Mross en dotter Johanna (född 17 oktober 2001). Till vardags arbetar hon som lärarinna, men har även engagerat sig i biståndsfrågor. 

Hennes repertoar består av joddling och annan tysk/alpinsk folkmusik och schlagers. 

Sedan 1990 har hon varje år givit ut skivor, som mest fyra på ett år.

Priser
Hertel har vunnit ett flertal olika priser för sina framföranden. Sin artistkarriär började hon vid fyra års ålder, tillsammans med sin fader Eberhard Hertel. Därefter fick hon sex år gammal framföra sin Teddybärjodler  i DDR-tv. Hon erhöll 1991 en hedrande placering i Grand Prix der Volksmusik, för att vinna 1992. Tillsammans med Stefan Mross fick hon med sången Ein Lied für jeden Sonnenstrahl - en sång för varje solstråle, en andraplats.

Hon har även vunnit de tyska musikpriserna Goldene Henne, oldene Stimmgabel, Bild Osgar, [Kronen der Volksmusik, Herbert-Roth-Preis,  Franz-von-Assisi Medaille och Starskispringen. Därtill har hon belönats i det tyska TV-programmet Die goldene Eins.

Externa länkar
Officiell webbplats
Stefanie Hertel på Poplexikon 

Tyska sångare
Tysk folkmusik
Volkstümliche Musik
Födda 1979
Kvinnor
Levande personer
Per Rhedin

Per Axel Rhedin, född 4 februari 1918 i Lundby församling, Göteborgs och Bohus län, död 8 november 2006 i Göteborgs Johannebergs församling, Västra Götalands län, var en svensk civilekonom och PR-konsult.

Biografi 
Per Rhedin fick sin utbildning och karriär på Gumælius reklambyrå i Göteborg. Han hade kunder som Lily of France, Plannja och FO Peterson och Söner vilkas loggor han gjort och fortfarande används. Därefter startade han Per Rhedin Reklambyrå under måttot: Alla behöver PR. Han blev också frimurare av näst högsta graden.

Per Rhedin skrev Gamla goa Göteborg som sålts i cirka 30 000 exemplar. Boken kom ut 1990 och är full med bilder och korta texter från 1860-talet fram till 1930-talet. Gamla goa Göteborg är den största som tryckts om Göteborg sedan 1923 och handlar om tiden från 1870 till 1930-talet.

Göteborgs-Posten skrev "Gamla go'a Göteborg i en ny bok. Vilken stad vi göteborgare kunde ha haft om inte alla vackra gamla hus hade rivits! Desto angelägnare är det att visa göteborgarna hur här en gång har sett ut." Dagens Nyheter skrev "Gamla goa Göteborg består av femhundra foton från Historiska museets arkiv med vidhängande anekdoter." Tidningen Arbetet skrev "Per Rhedin har försökt träffa en tidstrogen stämning i små texter till varje bild av ofta försvunna hus och platser i Göteborg, små krumelurer och citat från dåtida skildringar och släkthandlingar." Svenska Dagbladet skrev "Reklammannen Per Rhedin har åstadkommit ett bildverk med mycket stor kärlek. Hur han burit sig åt att ge en intressant historik med roande anekdot åt varje bild är en gåta. Men allt är mycket läsvärt och såvitt man förstår korrekt."

1997 sammanställde han en timmermans berättelse om Andrés ballongfärd: Vill Nilson följa med till Spetsbergen? Göteborgs-Posten skrev: "Sammanställningen av timmermannen Nilsons spännande dagbok har gjorts av Per Rhedin. Resultatet har blivit en bok med stor kulturhistoriskt värde".

Per Rhedin har tidigare givit ut bildverket Så minns vi Göteborg samt Skeppspredikanten vid Ostindiska Kompaniet.

I lotsutkiken på Hällsö i norra Bohuslän skapade Per Rhedin tillsammans med sin vän konstnären och författaren Arne Gadd många av sina akvareller. Himmelen, havet och de karga klipporna karaktäriserar många av hans målningar. Men han hade också en förkärlek till att fånga detaljer i den bohuslänska miljön.

Familj 
Per Rhedin var gift med Birgit Högberg. Tillsammans fick de sonen Peter (1944–2004). Pers och Birgits grav återfinns på Säve kyrkogård där Pers far Ivar Rhedin var prost.

Bibliografi 
 1982 – 
1987 – 
 1990 – 
 1992 – 
 1996 – 
1997 –

Referenser

Noter

Externa länkar

Män
Födda 1918
Avlidna 2006
Svenska författare
Michigan Indy 400 2002

Michigan Indy 400 2002 var ett race som var den elfte deltävlingen i Indy Racing League 2002. Racet kördes den 28 juli på Michigan International Speedway. Tomas Scheckter blev den förste afrikanske föraren att vinna en Indytävling i historien, och därtill satte han pole position och snabbaste varv. Mästerskapsledaren Gil de Ferran slutade femma, precis före huvudkonkurrenterna Hélio Castroneves och Sam Hornish Jr. Felipe Giaffones tredjeplats gjorde dock att han hängde kvar i striden om titeln, utan att dittills vunnit något race.

Slutresultat

2002 i USA
Michigan
2002
Belterra Casino Indy 300 2002

Belterra Casino Indy 300 2002 var ett race som var den tolfte deltävlingen i Indy Racing League 2002. Racet kördes den 11 augusti på Kentucky Speedway. Felipe Giaffone tog karriärens första och enda IndyCar-vinst, och blandade sig i högsta grad in i mästerskapsstriden. Sam Hornish Jr. tog över mästerskapsledningen med en andraplats, medan Hélio Castroneves slutade femma, samtidigt som den tidigare mästerskapsledaren Gil de Ferran fick problem och slutade 27 varv efter på en tjugoförstaplats. Helgens mest omtalade händelse var att Sarah Fisher blev den första kvinnan att ta pole position i Indyracing, och även om hon inte lyckades bli bättre än åtta i tävlingen så gav det mycket publicitet.

Slutresultat

2002 i USA
Kentucky
2002
Delphine de Vigan

Delphine de Vigan, född 1 mars 1966 i Boulogne-Billancourt, är en fransk författare bosatt i Paris. 

Vigan var tvungen att avbryta sina studier i litteratur när hon vid nitton års ålder drabbades av anorexi. Under 15 år led hon av sjukdomen, vilket blev till en drivkraft att skriva. 2001 debuterade hon med sin första roman Jours sans faim under pseudonymen Lou Delvig. Hennes bok Les heures souterraines nominerades till Goncourtpriset 2009.

På svenska finns No och jag, Vigans fjärde roman och den första som översatts till svenska, Underjordiska timmar, Dagar utan hunger och Baserad på en sann historia, alla på Sekwa förlag.

Bibliografi
Jours sans faim (Grasset, 2001), under pseudonymen Lou Delvig
Les jolis garçons (Lattès, 2005)

Dagar utan hunger (Sekwa, 2012) i översättning av Maria Bodner Gröön.
Ingenting kan hindra natten (Sekwa, 2013) i översättning av Helén Enqvist.
Baserad på en sann historia (Sekwa, 2016) i översättning av Maria Bodner Gröön.

Källor

Externa länkar 

Kvinnor
Födda 1966
Levande personer
Franska författare
Franskspråkiga författare
Personer från Boulogne-Billancourt
Landkreis Neuburg-Schrobenhausen

Landkreis Neuburg-Schrobenhausen är ett distrikt i Oberbayern, Bayern, Tyskland. Huvudstad är Neuburg an der Donau.

Geografi 
Distriktet ligger i den nordvästra delen av Oberbayern.

Källor 

Neuburg-Schrobenhausen
Neuburg-Schrobenhausen
Fredrik Lycke

Thomas Fredrik Lycke,, under en period af Sandeberg Lycke, född 21 september 1971 i Brännkyrka församling, är en svensk musikalartist och skådespelare.

Biografi

Han utexaminerades från Teaterhögskolan i Göteborg 1996.

Lycke har medverkat i en rad musikaler och gjort röster till olika animerade filmer. Under hösten 2009 sågs han i TV-serien För alla åldrar rollen som Frisören.

Lycke gifte sig den 28 juli 2013 med skådespelerskan Helena af Sandeberg, och 21 januari 2014 fick paret en dotter. De skilde sig 2017.

Även hans bror Alexander Lycke är skådespelare.

Teater

Roller (ej komplett)

Film (i urval)
1997 - Herkules (Sångröst på Tyska)
2003 - Fullt hus (röst till Hank)
2004 - Barbie som Prinssessan och Tiggarflickan (röst till Dominick)
2004 - Gustaf (röst till Nermal)
2004 - Bionicle 2: Legends of Metru Nui (röst till Matau)
2005 - Bionicle 3: Web of Shadows (röst till Matau)
2006 - Bortspolad (röst till Le Quack)
2016 - Vaiana

TV (i urval)
31 juli 2007 - Allsång på Skansen
Hösten 2007 - Sing-A-Long (tillsammans med Kikki Danielsson)
Hösten 2009 - För alla åldrar (Frisören och "Tomten")
Våren  2011 - För alla åldrar (Kyparen)

Externa länkar
Fredrik Lycke på IMDb
Fredrik Lycke på Artist- och eventbolaget

Fredrik Lycke på Stockholms stadsteater

Källor

Svenska musikalartister
Svenska skådespelare
Svenska röstskådespelare
Män
Levande personer
Födda 1971
Personer från Stockholm
CD Antofagasta

Club de Deportes Antofagasta är en chilensk fotbollsklubb från staden Antofagasta i norra Chile. Klubben bildades 14 maj 1966 genom att amatörklubbarna Unión Bellavista och Portuario Atacama och Deportes Antofagastas ursprungliga namn var "Club de Deportes Antofagasta Portuario". Den 21 juli 1974 ändrade klubben namn till "Club Regional Antofagasta" och fem år därefter, 1979, fick klubben slutligen sitt nuvarande namn. Deportes Antofagasta gjorde sin debut i den högsta divisionen redan 1969 efter att ha vunnit Segunda División de Chile 1968. Klubben spelar sina hemmamatcher på Estadio Regional Calvo y Bascuñán som 2013 renoverades och tar 21 178 åskådare vid fullsatt.

Fotbollsklubbar i Chile
Sportklubbar bildade 1966
Mikael Mörling

Mikael Mörling, född 1941 i Karlstad, död 1990, var en svensk dokumentärfilmare och översättare. 

Mikael Mörling arbetade som dokumentärfilmare och regissör för Sebra Film AB från 1960- till 1980-talet.

Mörling var även en av pionjärerna på 1980-talet som använde sig av ordbehandlare i sitt arbete , och specialiserade sig inom senare år på facklitteratur inom IT.

Översättningar - ett urval
Islams vandringsman Ibn Battuta 1989
Moonwalk Michael Jackson 1988 (nyutgiven 2009)  
Venusdeltat Anaïs Nin 1978 (nyutgiven 2007) 
Tjärdocka Toni Morrison 1993 
Inte utan min dotter Betty Mahmoody 1989
Imagine John Lennon 1988
Sinatra : his way Kitty Kelley 1987
Mammutjägarna Jean M Auel 1986
Roche mot Adams Stanley Adams 1985
Hästarnas dal Jean M. Auel 1983
Sula Toni Morrison 1982
Hiterapporten om kvinnor Shere Hite 1982
Hiterapporten om män Shere Hite 1982
Grottbjörnens folk Jean M Auel 1981

Källor 

Svenska översättare under 1900-talet
Män
Födda 1941
Avlidna 1990
Författare från Karlstad
Taylor Swift (album)

Taylor Swift är det självbetitlade debutalbumet av den amerikanska countrypopartisten Taylor Swift. Albumet släpptes den 24 oktober 2006 av Big Machine Records. På albumet fanns fem hitsinglar som hamnade på Billboards Hot Country Songs-lista. Det släpptes senare i Storbritannien den 3 augusti 2009.

2011 hade albumet sålt 5x platina.

Låtlista

Singlar 
 Tim McGraw
 Teardrops On My Guitar
 Our Song
 Picture To Burn
 Should've Said No

Referenser

Noter 
 

Album av Taylor Swift
Amerikanska debutalbum
Musikalbum 2006
Engelskspråkiga musikalbum
Fearless (album)

Fearless är ett musikalbum med Taylor Swift från 2008.

Låtlista

Singlar 
 Love Story 
 White Horse
 You Belong With Me
 Fifteen
 Fearless

Referenser 

Musikalbum 2008
Album av Taylor Swift
Engelskspråkiga musikalbum
Lista över tamgåsraser

Tamgås är den domesticerade formen av gäss och finns över stora delar av världen med följande raser:

Skandinaviska tamgäss
Dansk lantgås
Färöisk gås
Norsk vit gås
Ölandsgås
Shetlandsgås
Skånegås
Smålensgås
Gotlandsgås (utdöd)

Tyska tamgäss
Bayersk lantgås
Cellergås
Diepholzergås
Emdengås
Frankisk lantgås
Leinegås
Lippegås
Pommersk gås
Rhenishgås (utdöd)
Steinbacher kampgås
Tysk värpgås

Nederländska tamgäss
Twentse lantgås

Belgiska tamgäss
Flamländsk gås

Amerikanska tamgäss
Amerikansk gul gås
Cotton Patch gås
Pilgrimsgås

Engelska tamgäss
Engelsk Saddlebackgås
Brecon gul gås
Västra Englands gås

Franska tamgäss
Alsacegås
Bourgognesk gås
Landesgås
Normandgås
Poitevinsk gås
Poitougås
Toulousegås
Tourainegås

Italienska tamgäss
Italiensk gås
Lomellinagås
Padovanagås
Venetiansk gås

Spanska tamgäss
Baskiensgås
Empordagås

Litauiska tamgäss
Vishtinegås

Österrikiska tamgäss
Österrikisk lantgås

Serbiska / kroatiska tamgäss
Dravagås

Ukrainska / rumänska / ungerska tamgäss
Frisserad gås

Bulgariska tamgäss
Benkovgås gås

Georgiska tamgäss
Javakhetigås

Ryska tamgäss
Cholmogorskgås
Tula kampgås
Ural gås

Slovakiska tamgäss
Slovakisk vit gås
Suchovygås

Tjeckiska tamgäss
Tjeckisk gås

Kinesiska tamgäss 
Baizigås
Fengcheng grågås
Ganggås
Guangfeng vit gås
Huoyangås
Changlegås
Kinesisk knölgås
Lianhua vit gås
Lingxian vit gås
Maganggås
Minbei vit gås
Shitougås
Sichuanesisk vit gås
Taihugås
Wanxi vit gås
Wugang koppargås
Wuzonggås
Xingguo grågås
Xupugås
Yangås
Yangjianggås
Yiligås
Yongkang grågås
Youjiaggås
Zhedong vit gås
Zhijin vit gås
Zigås

Vietnamesiska tamgäss
Cogås

Källor

Externa länkar
Oderbruch

Oderbruch är ett lågland vid gränsen mellan det tyska förbundslandet Brandenburg och Polen. Här delar sig floden Oder i flera förgreningar.

Geografi 
Regionen är ungefär 60 km lång samt 12 till 20 km bred och sträcker från staden Lebus i sydöst till städerna Oderberg och Bad Freienwalde i nordväst. Fram till 1700-talet kännetecknades området av flera översvämningar per år och ofta ändrades flodernas läge. Under denna tid var befolkningen huvudsakligen sysselsatt med fiske.

Historia 
Under Fredrik II av Preussens regeringstid blev stora delar av Oderbruch torrlagd och floden Oder fick med hjälp av dammbyggnader en rakare sträckning. Därefter värvades personer som skulle bosätta sig i regionen. Den nya befolkningen kom huvudsakligen från regioner utanför Preussen, som Mecklenburg, Sachsen, Württemberg, Österrike och Schweiz.

Trots alla nämnda åtgärder drabbades Oderbruch 1785, 1838, 1947, 1981/82 och 1997 igen av större översvämningar.

Bäverbestånd 
1986 återinfördes den europeiska bävern i Oderbruch genom att flytta dit 46 individer från floden Elbe. Populationen ökade starkt och 2008 räknades 60 bäverborgar med cirka 250 individer. Hela beståndet uppskattas betydligt mindre än 500 individer. Bäverns aktiviteter uppskattas inte av hela befolkningen till exempel när djuret skapar hål i dammbyggnader. För att minska konflikter inrättades 2009 av den lokala myndigheten för vattendrag och dammbyggnader (Gewässer- und Deichverband Oderbruch) ett koordinationsprogram.

Referenser

Tryckta källor 
 250 Jahre Trockenlegung des Oderbruchs, Fakten und Daten einer Landschaft. Frankfurt(Oder), Frankfurter Oder Editionen, 1997,  
 Peter Fritz Mengel: Das Oderbruch. Reprint-Ausgabe von 1930/34 in zwei Bänden, Hardcover mit Goldprägedruck, 1008 Seiten inkl. 204 Schwarzweiß-Bildtafeln und 5 Colorzeichnungen, viademica.verlag Berlin, 2003,  
 Erwin Nippert: Das Oderbruch. Zur Geschichte einer deutschen Landschaft, Brandenburgisches Verlagshaus 1995, ,

Noter

Externa länkar 

  (tyska)
 Gewässer- und Deichverband Oderbruch

Brandenburgs geografi
Mike Swick

Mike Swick, född 19 juni 1979 i Houston, USA, är en före detta amerikansk MMA-utövare som tävlade i organisationen UFC:s welterviktsdivision. 

Swick började med taekwondo när han var åtta år och tränade även kickboxning, thaiboxning och MMA innan han som artonåring gick amatörmatcher i MMA. Han gick sin första professionella MMA-match den 7 november 1998. Swick vann sina fem första professionella matcher och fick då chansen att gå en match om mellanviktstiteln i organisationen WEC den 16 januari 2004. Han förlorade dock matchen mot Chris Leben på knockout 45 sekunder in i första ronden.

Efter förlusten mot Leben deltog Swick i första säsongen av UFC:s realityserie The Ultimate Fighter där han tävlade i viktklassen lätt tungvikt. Han åkte ur serien efter att ha förlorat semifinalen mot Stephan Bonnar. Swick fick ändå ett kontrakt med UFC och vann sina första två matcher i organisationen efter 20 respektive 22 sekunder av första ronden och fick därmed smeknamnet "Quick" (snabb). Efter att ha vunnit sina fem första matcher i UFC som mellanviktare förlorade han mot Yushin Okami på UFC 69 den 7 april 2007. Han beslutade sig då för att börja tävla som welterviktare istället och gick sin första match i den nya viktklassen i januari 2008. Som welterviktare vann Swick mot bland andra Marcus Davies och Ben Saunders.

Den 16 juli 2015 meddelande Swick att han officiellt drar sig tillbaka från aktivt MMA-tävlande för att fokusera på att driva sitt gym, AKA Thailand.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats
Mike Swick på Sherdog.com

Födda 1979
Män
Levande personer
Amerikanska utövare av mixed martial arts
Idrottare från Houston
Helene Hanff

Helene Hanff, född 15 april 1916 i Philadelphia, död 9 april 1997 i New York, var en amerikansk författare. 

Mest känd är Helene Hanff för boken Brev till en bokhandel, som senare även gjordes som tv-show, teaterpjäs, samt en film. Boken består av brev från en 20 år lång brevväxling mellan Helene Hanff själv och bokhandlaren Frank Doel. Frank Doel drev bokhandeln Marks & Co som låg på adressen 84 Charing Cross Road, vilket är bokens engelska titel. Helene Hanff skickade efter böcker från den engelska bokhandlaren som hon inte kunde få tag på hemma i Amerika. En vänskap utvecklades mellan Helene Hanff och personalen i bokhandeln. 

1971 reste Helene Hanff äntligen till London och om resan skriver hon i boken The Duchess of Bloomsbury Street. Frank Doel var bortgången men Hanff fick träffa hans fru Nora och dotter Sheila samt se den bokhandel som hon haft en så nära relation till under så många år.

Amerikanska författare
Födda 1916
Avlidna 1997
Kvinnor
Berndt Joakim Haldin

Berndt Joakim Haldin, född 26 november 1973 i Kristinestad, är en finlandssvensk regissör, TV-producent, programledare och författare. Han har studerat i Vasa, arbetat i Helsingfors, Köpenhamn, Stockholm, London, New Delhi, Dubai, Bangkok och Yogjakarta. Han är numera bosatt i Berlin.  Haldin hade jobbat tio år på YLE i Helsingfors då han 2003 tillsammans med Anna Blom startade företaget Ja! media production AB.  

Sedan år 2010 har han drivit Haldin Communication och jobbar med internationella mediaproduktioner. Haldins senaste produktion är "Mitt Nya Land" säsong 1 och 2. Serierna baserar sig på ett TV format som ägs av HC Group.  Reseserierna På Luffen och Upptäck X är även de baserade på Haldins egna format med samma namn. Pathfinder (2014) är Haldins senaste TV-format. 

Första delen i Joakim Haldins esoteriska bokserie "I Merapis skugga" utgavs i augusti 2017 på svenska. Boken är skriven i skuggan av den aktiva vulkanen Merapi nära staden Yogjakarta på ön Java i Indonesien.

TV-produktioner 
 2004 På Luffen Östeuropa/ Kulkurin Itä-Eurooppa/ Discover East-Europe: En reseserie om Estland, Lettland, Litauen, Polen, Tjeckien, Slovakien och Slovenien. Serien visades i Finland år 2005.
 2006 På Luffen Norden/ Kulkurin Pohjoisaat/ Discover the Nordics: En i åtta delar om de nordiska länderna. Serien visades i Finland,  Danmark och Island år 2007 och i Sverige år 2008. 
 2007 På Luffen Afrika/ Kulkurin Afrikka/ Discover Africa: En serie i åtta delar om Västafrika. Marocko, Mauretanien, Senegal, Gambia, Mali, Burkina Faso, Ghana och Togo. Serien visades i Finland år 2008 och i Norge år 2009.
 2009 Upptäck Indien/ Kulkurin Intia/ Discover India: En serie i åtta delar om Indien. Serien visades i Finland och Norge år 2009 och i Danmark år 2010. 
 2009 Spår av 800 år: En serie om historiska minnen delade av Sverige och Finland. Den svenske regissören Anders Lennberg är programledare.
 2011 "Bettina i Stockholm". En talkshow i åtta delar för YLE och SVT om Sveriges största invandrargrupp. 
 TV-året 2013 "Mitt Nya Land". En TV-serie som tar tittaren jorden runt på 30 minuter tillsammans med ett team av unga korrespondenter.
 TV-året 2014 "Mitt Nya Land 2". En TV-serie som tar tittaren jorden runt på 30 minuter tillsammans med ett team av unga korrespondenter.

Dokumentärfilmer 
  "Vi hatar inte män": En film om feminism (2002)
  "Sångfåglarna": En film om kampen mot leukemi. (2005)
  "Halvfinne och nästansvensk": En film om finlandssvenskar i Sverige. (2006)
  "Gringon i Blattebyn": En film om världens mest mångkulturella skola, Rinkebyskolan. (2007)
  "I Miss Home": En film om barnarbete i Indien. (2007)
 "Allt eller inget": En film om att satsa allt man äger på drömmen om ett eget företag. (2009)
 "Uppfinnarkaj". En film om uppfinningar som en lösning på världens miljöproblem. (2011)
 "Norrbackagatan 60". En film som tar tittaren bakom kulisserna i den svenska modevärlden. (2012)
 "Girlpower". En film om drömmar och att uppnå dem. I filmen dokumenteras en ung kvinnlig trummis liv under ett år i London. (2014)

Finländska TV-programledare
Levande personer
Män
Födda 1973
Personer från Kristinestad
Finlandssvenska filmregissörer
Biografen Ugglan

Ugglan var en biograf vid Folkungagatan 60 (f.d. 6) på Södermalm i Stockholm. "Ugglan" öppnade som teater 1915 under namnet Södra Folkteatern och lades ner i juli 1966, då hade den bytt namn till Smultronstället innan dess hette den även Lejonungen. Det existerade även en biograf "Ugglan" vid Södermannagatan 44, den öppnade 1927 och lades ner 1941.

Beskrivning
Biografen Ugglan anlades under gården i ett äldre bostadshus som biograf- och teaterlokal. I början hette stället Södra Folkteatern, men från 1917 kallades det Cabaret Ugglan, senare bara Ugglan. I augusti 1921 blev det en biograf, 1926 ombyggdes den efter ritningar av arkitekt Björn Hedvall och 1934 övertogs verksamheten av Svensk Filmindustri. Eftersom bion låg i samma kvarter som Göta Lejon fick den namnet Lejonungen. Entrén var formgiven i tidens funkisstil med en rak baldakin, mycket rostfritt stål och neon.

År 1963 renoverades biografen och fick ännu ett nytt namn, Smultronstället. Repertoaren, som programsatts av Bo Johan Hultman, bestod av repriserade kvalitetsfilmer och udda produktioner. Konceptet blev en framgång, men Smultronstället lades ner efter tre år, när huset revs för att ge plats åt ett stort bostadshus ritat av Bengt Lindroos och senare kallat Orangea huset för sina plåtfasader i orange kulör.

Teateruppsättningar (urval)

Södra Folkteatern

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar

Nedlagda biografer i Stockholm
Gateway Indy 250 2002

Gateway Indy 250 2002 var ett race som var den trettonde deltävlingen i Indy Racing League 2002. Racet kördes den 25 augusti på Gateway International Raceway. Gil de Ferran tog sin andra seger för säsongen. Precis som på Pikes Peak var det på en liten oval de Ferran skördade framgångar. Penske hade hela säsongen haft det tufft på de något längre ovalerna, vilket gjorde att mästerskapstrean Sam Hornish Jr. var favorit inför de sista två tävlingarna på Chicagoland och Texas.

Slutresultat

2002 i USA
Gateway
2002
Kristiansands domkyrka

Kristiansands domkyrka (bokmål:Kristiansand Domkirke) är katedral i Agder och Telemark stift och församlingskyrka i domkyrkoförsamlingen i Kristiansand. Den nuvarande kyrkan är den tredje domkyrkan i staden och den fjärde kyrkan vid torget i Kristiansand.

Byggnaden
Kyrkan är byggd efter ritning av arkitekt Henrik Thrap-Meyer och är en av Norges största. Kyrkan har en förenklad gotisk spetsbågestil, och betecknas som nygotik. 

Byggnaden är 70 meter lång och 39 meter bred, och tornet är 70 meter högt. Ursprungligen hade domkyrkan 2 029 sittplatser och 1 216 ståplatser. I dag är den godkänd för 1 500 människor.

För att kunna utnyttja de gamla murarna från kyrkan som brann 1880, blev altaret förlagt mot väster, medan kyrkor normalt brukar ha altaret i öster. 

Byggnadsarbetena blev färdiga den 1 februari 1885, och hade då kostat totalt 240 000 kronor. Kyrkan invigdes den 18 mars 1885 av stiftsprost Johan M. Brun som var fungerande biskop.

Källor

Externa länkar
 Hemsida
 agderkultur.no Kristiansands domkyrka
 Norska kyrkor: Kristiansands domkyrka
 Virtuelle Kristiansands domkyrka, 360° Panoramabilder
 Utsikt från kyrkotårnet Video

Domkyrkor i Norge
Kristiansand
Kyrkobyggnader invigda 1885
Kyrkobyggnader i Agder och Telemarks stift
Kyrkobyggnader i Agder fylke
1885 i Norge