kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Star FM

Star FM (stiliserat STAR FM) är en radiostation i Sverige ägd av Viaplay Group Radio. Kanalen ersatte den 1 april 2008 Svenska favoriter som tidigare sänt på frekvensen. Kanalen sände musik från 1970-talet och framåt under parollen "De bästa låtarna från de största artisterna". Den 4 april 2011 ersattes stationen av pratradiostationen Radio 1. 2 maj 2016 återvände Star FM till FM-radion i Stockholm på frekvensen 107,1 och lanserades även i Göteborg på 104,8. Den 1 augusti 2018 utökade Star FM sitt sändningsområde genom att det nya radiotillståndet började gälla från 1 augusti 2018 till 31 juli 2026.. Kanalen sänder numera låtar från 1970-, 1980- och 1990-talen.

Programledare på Star FM 

 Charlotte Lauterbach
 Jesse Wallin
 Hasse Eriksson 
 Josefin Crafoord
 Gordon Eriksson
 Tess Merkel
 Rickard Olsson

Källor

Externa länkar
 starfm.se

Svenska privata lokalradiostationer
Organisationer bildade 2008
Lars-Olov Strandberg

Lars-Olov Strandberg, född 26 juli 1929, död 3 mars 2018, var en av de mest välkända profilerna inom den svenska science fiction-rörelsen.  Han var en av grundarna av Skandinavisk Förening för Science Fiction och var under många år föreningens ordförande. Han hade också genom åren förtroendeposter i andra science fiction- och fantasyföreningar, som Forodrim och Alvar Appeltoffts Minnesfond.

Strandberg arrangerade, medverkade vid och deltog i ett otal science fiction-kongresser sedan den första svenska kongressen 1956 och var hedersgäst både vid svenska och utländska kongresser. 2005 var Strandberg fanhedersgäst på science fiction-världskongressen i Glasgow, Interaction.

Strandberg dokumenterade sedan femtiotalet science fiction-rörelsen och innehade en omfattande samling foton om både svensk och utländsk science fiction-rörelse. Bilderna förevisades ofta vid science fiction-kongresser, både i Sverige och utomlands. För sin gärning inom science fiction-rörelsen mottog han 1999 Alvar Appeltoffts Minnespris.

Källor 

Födda 1929
Avlidna 2018
Män
Science fiction-fandom
Katedralen i Pula

Katedralen i Pula eller Heliga Jungfru Marie himmelsfärds katedral, är en romersk-katolsk katedral i Pula, Kroatien.

Den äldsta kyrkan på platsen byggdes på 300-talet. Utseendet dagens katedral har fick den dock under början av 1700-talet. Pula fick sin första biskop, vid namn Antonius, som satt på biskopsstolen mellan åren 510 och 547. Pula stift slogs ihop med Poreč år 1828 och bildar därefter Poreč-Pula stift, där Eufrasiusbasilikan i Poreč är biskopens residens.

Se även

Pula
Kyrkobyggnader i Pula
Pula
Alexander Thesleff

Alexander Amatus Thesleff, född 16 november 1778 i Viborg, död 15 november 1847 i Viborg, var en finsk militär och ämbetsman. Han var morfar till forskaren Arthur Thesleff.

Biografi
Han inträdde tidigt i rysk krigstjänst och deltog i de viktigaste slagen under Finska kriget år 1808–1809. Under tiden befordrades han till major vid generalstaben. Han deltog också under Napoleonkrigen år 1812–1814. 1813 befordrades han till generalmajor. Han förordnades 1819 till chef för den ryska infanteridivisionen i Finland och utnämndes 1826 till generallöjtnant och 1841 till general i infanteriet.

Vid sidan av sin militära verksamhet fick han flera viktiga administrativa uppgifter. Han var 1828–30 och 1832–47 tillförordnad vicekansler vid Helsingfors universitet och 1833–1847 adjoint hos generalguvernören, vari ingick att vara talman i senaten. Åren 1832–1846 fick han ibland, under furst Mensjikoffs frånvaro, fungera som tillförordnad generalguvernör.

Alexander Thesleff har beskrivits som en välvillig och samvetsgrann man. Nordisk familjebok framhåller att "i Finlands förhållanden ingrep han icke på något avgörande sätt", vilket väl ska tolkas som att han lät finländarna styra sig själva utan överdriven rysk inblandning. Han hade 1812 erhållit finsk adlig värdighet.

Källor
 Thesleff, Alexander Amatus, Nordisk familjebok (1919)

Män
Födda 1778
Avlidna 1847
Finländska ämbetsmän
Finländska militärer
Ryska generaler
Personer från Viborg, Finland
Tysklands herrlandslag i landhockey

Tysklands herrlandslag i landhockey representerar det tyska landhockeyförbundet (DHB) i internationella turnieringar. Laget har funnits sedan man deltog i olympiska spelen 1908, och åkte på styrk med 0-4 mot Skottland samt slog Frankrike med 1-0.

Framgångar 

 olympiska sommarspelen 1972 guld
 olympiska sommarspelen 1992 guld
 olympiska sommarspelen 2008 guld
 olympiska sommarspelen 2012 guld
 världsmasterskap 1973 brons
 världsmasterskap 1975 brons
 världsmasterskap 1982 silver
 världsmasterskap 1986 brons
 världsmasterskap 1998 brons
 världsmasterskap 2002 guld
 världsmasterskap 2006 guld
 rekordvinnare (6 framgångor) för Europamästerskap (1970, 1978, 1991, 1995, 1999, 2003)
 rekordvinnare (9 framgångor) för FIH Champions Trophy (1986, 1987, 1988, 1991, 1992, 1995, 1997, 2001, 2007)
 (IHF Champions Trophy  6 x silver och 6 x brons )  
 indoor världsmasterskap 2003 guld 
 indoor världsmasterskap 2007 
 rekordvinnare inomhus-Europamästerskap (12 framgångor) 
 Utsedda till "Årets lag" 1963, 1972, 1992 och 2008

Tränare 
 Klaus Kleiter (1974–1990)
 Paul Lissek (1990–2000)
 Bernhard Peters (2000–2006)
 Markus Weise (seit 2006)

Funktionärer 

Den 6 november 2006 efterträdde Markus Weise Bernhard Peters. Peters gick efter världsmasterskapet 2006 till Fußball-Bundesliga-klubb TSG 1899 Hoffenheim. Efterföljare Weises (före:tränare damlandslag) är Michael Behrmann.

Se även 
Landhockey
Deutscher Hockey-Bund
Olympiska sommarspelen

Referenser

Externa länkar 
 Deutscher Hockey-Bund(tyska)

Landslag startade 1908
Landhockeylandslag
Landhockey
Landhockey i Tyskland
Arthur Thesleff

Arthur Thesleff, född 5 mars 1871 på Liimatta gård vid Viborg, död 17 december 1920 i Stockholm var en finsk och svensk botanist och folklivsforskare som specialiserade sig på romernas språk och liv. Han var dotterson till den rysk-finske militären Alexander Thesleff.

Liv och verk
Som botanist specialiserade han sig på svampfloran i östra Finland. Men från 1894 inriktade han sig i stället på romernas kultur och språk. Han följde dem runt på resor, skrev böcker om dem och samlade på sig litteratur.

1906 avbröts dock hans studier. Till följd av den ryska regimens försök att förryska Finland, hade en utvandring till provinsen Misiones i Argentina inletts. Thesleff blev utnämnd till administrator för den finska kolonin i Argentina. Men uppdraget passade inte för honom och han återvände 1909 och bosatte sig i Stockholm.

I Stockholm fortsatte han sina språkstudier på fältet och började umgås med tjuvar, prostituerade och andra socialt utslagna människor.  Syftet var att kartlägga det hemliga "tjuvspråket", ett slangspråk som användes i Stockholms undre värld, och som ansågs ha anknytning till romernas språk romani. Resultatet kom ut i bokform 1912 under titeln "Stockholms förbrytarspråk och lägre slang".

Donation
Han donerade den 17 januari 1914 en samling med 682 böcker samt fotografier och kartor om romerna till Kungliga biblioteket. Samlingen är katalogiserad i Libris.

Bibliografi

 - Särtryck ur: Lundborg, H. B., Rasfrågor i modern belysning.
 - Särtryck ur: Nya Pressen.

Se även
Knackspråket
Månsing

Referenser

Källor
 Zigenare (spalt 777, om bokdonationen), Nordisk familjebok (1922)
 Thesleff, Artur, Nordisk familjebok (supplementet, 1926)
 Thesleff, Artur, Uppslagsverket Finland
Laitinen N: Arthur Thesleff. I skärningspunkten mellan natur, passion och livsvillkor, Historiska och litteraturhistoriska studier 97 s. 189-216, Svenska Litteratursällskapet i Finland 2022
 Arthur Thesleff från Kungliga biblioteket

Externa länkar
 
 Thesleffs fotosamling, Kungliga biblioteket

Födda 1871
Avlidna 1920
Finländska botaniker
Finländska etnologer
Svenska forskare under 1900-talet
Män
Personer från Viborg, Finland
Botaniker under 1900-talet
Finländska forskare under 1900-talet
SB

SB eller Sb kan syfta på:

 Sb – beteckning för grundämnet Antimon
 SB – förkortning för Statsrådsberedningen
 SB – landskod för Salomonöarna
 .sb – Salomonöarnas toppdomän
 SB –  ett svenskt mikrobryggeri i Boländerna i Uppsala, Slottskällans Bryggeri, numera Gamla Slottskällans bryggeri
 SB – ett varumärke och namnet på en serie ljudkort skapat av det Singapore-baserade företaget Creative Labs. se Sound Blaster
 SB – ett kristet trossamfund, se Svenska baptistsamfundet
 SB – ett kommunalt bostadsföretag helägt av Stockholms kommun, se Svenska bostäder
 Tupolev SB – ett sovjetiskt bombflygplan
 SB – en indelning av galaxer, se Hubbles serie
 SB – militärförkortning för sprängbomb
Eric Rohman

Eric Wilhelm Rohman, född 18 maj 1891 i Nyköpings östra församling i Nyköping, död 6 januari 1949 i Sankt Görans församling i Stockholm, var en svensk tecknare, illustratör och reklamkonstnär.

Uppväxt och privatliv 
Eric Rohman föddes 1891 i Nyköping. Han växte upp och gick i skolan i Helsingborg. Efter att han hade avslutat sin grundutbildning så utbildade han sig till frisör. Han märkte tidigt att hans stora passion var att teckna men att han även var intresserad av skådespeleri. Ett par år av sin ungdom tillbringade han som elev hos Carl Wilhelmson på konsthögskolan i Göteborg. Under denna tid tjänade han pengar på att göra annonsillustrationer till tidningar.

Rohman var känd för att vara äventyrlig och med en enkel segelbåt seglade han över Östersjön; han åkte även längst fram i antiförbudsbilen inför folkomröstningen 1922.

Eric Rohman är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Bokillustrationer och översättningar 
Som illustratör tecknade och formgav han ett flertal bokomslag och böcker, bland annat 50 dikter av Anna Maria Lenngren ("satta i musik av Elis Ellis, med vignetter och helsidesteckningar i ljustryck av Eric Rohman", Elkan & Schildknecht, 1921). År 1923 översatte han Victor Hugos Samhällets olycksbarn (Kulturförlaget, 1922).

Affischer 
Inledningsvis arbetade han med linoleummåleri med avseende för tryck i en vanlig bokpress. Rohman hade erfarenhet av att jobba med träsnitt, men linoleum var mer lättarbetat och något som använts i större utsträckning på landsortstryckerier. Han utvecklade denna metod i bildkonstens tjänst och i storlekar som tidigare inte använts. Dessutom var materialet billigt att arbeta med. 

I den tyska tidskriften Das Plakat skrevs det 1921 att bara fanns en man som arbetade med affischkonst på heltid, och det var Rohman. I slutet på 1940-talet lämnade 4 till 5 affischer hans ritbord i veckan, och han sade i en intervju att han genom sitt liv målat mer än 7000 affischer.

Rohman målade framförallt filmaffischer men målade även ett fåtal reklamaffischer, bland annat några affischer åt Bondeförbundet.

När Rohman vann affischtävlingen till filmen Hans nåds testamente 1940 så använde han sig av en egen stil och med hjälp av skuggeffekter. Han använde sig också av en siluett i olika nyanser för att skapa en känsla av djup.

Referenser

Svenskt konstnärslexikon del IV sid 501, Allhems Förlag, Malmö.

Externa länkar
 
 Flickr album Eric Rohman

Svenska affischkonstnärer
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska översättare under 1900-talet
Översättare från franska
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Konstnärer från Nyköping
Födda 1891
Avlidna 1949
Män
Carla Wiberg

Carla Wiberg kan vara
Carla Wiberg (1901–1986), svensk sångerska och filmskådespelerska
Carla Wiberg (1950–), svensk översättare
Ding Baozhen

Ding Baozhen, född 1820, död 1886, var en framstående kinesisk ämbetsman under den sena Qingdynastin.

Karriär
Efter det att han erhållit jinshi, den högsta examen i det kejserliga examensväsendet, 1853 valdes han in i den prestigefyllda Hanlinakademin. Han innehöll därefter en rad viktiga befattningar som prefekt i Yuezhou och provinsdomare i Shaanxi. Under de kaotiska 1850- och 1860-talen spelade han också en nyckelroll i att undertrycka olika uppror i hemprovinsen Guizhou och i norra Kina, där Nian-upproret härjade.

Ett av hans viktigaste uppdrag var som guvernör för Shandong (1867–1876), där han bland annat utmärkte sig genom att arrestera änkekejsarinnan Cixis favoriteunuck An Dehai för korruption. Åren 1876-1886 var han generalguvernör för Sichuan, där han arbetade med att restaurera Dujiangyans bevattningssystem och att reformera skatteväsendet i provinsen.

Kuriosa
Han är farfar till geologen Ding Daoheng som samarbetade med Sven Hedin och som är känd för att ha upptäckt mineralfyndigheterna i Bayan Obo.

I västvärlden är han kanske mest känd för ha gett namn åt den populära rätten Gongbao jiding. Hans titel var Gōngbǎo (宮保), eller "beskyddare av kejsarpalatset", vilket maträttens namn anspelar på.

Källor

Kinesiska ämbetsmän
Män
Födda 1820
Avlidna 1886
WP:Projekt Kina
Personer från Guizhou
Sjätte miljöhandlingsprogrammet

Sjätte miljöhandlingsprogrammet är Europaparlamentets och rådets beslut nr 1600/2002/EG av den 22 juli 2002 om fastställande av gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram som gäller inom EU för tiden 2002 - 2012.

Mål 
Programmet lägger fast vilka mål som EU ska prioritera i sin miljöpolitik och vilken inriktning arbetet ska ha för att uppfylla målen.

Områden 
Fyra områden har prioriterats
klimatförändringar  
natur och biologisk mångfald  
miljö och hälsa samt livskvalitet  
naturresurser och avfall

Halvtidsöversyn 
En halvtidsöversyn av gemenskapens sjätte miljöhandlingsprogram har genomförts 2007.

Kritik mot genomförandet och för att det försenats framfördes vid debatt i parlamentet den 9 april 2008.

Parlamentet utfärdade sedan den 10 april 2008 en resolution och uppdrog åt talmannen att översända den till rådet, kommissionen och medlemsstaternas regeringar och parlament.

Sveriges inriktning 
För svensk del har Miljödepartementet identifierat ett antal delmål nämligen 
Begränsad klimatpåverkan 
Frisk luft 
Bara naturlig försurning 
Giftfri miljö 
Skyddande ozonskikt 
Säker strålmiljö 
Ingen övergödning 
Levande sjöar och vattendrag 
Grundvatten av god kvalitet 
Hav i balans samt levande kust och skärgård 
Myllrande våtmarker 
Levande skogar 
Ett rikt odlingslandskap 
Storslagen fjällmiljö 
God bebyggd miljö 

Regeringen vill också att Sverige ska arbeta för en strategi för miljömärkning
inom EU. 

Sverige bör fortsätta att vara drivande i EU:s arbete med att vidareutveckla miljöledningssystemet Eco Management and Audit Scheme, EMAS, och certifierade miljövarudeklationer, enligt det internationella EPD-systemet (Environmental Product Declaration, EPD).

Naturvårdsverket ansvarar för svensk del för LIFE+, som är Europaparlamentets och rådets förordning om ett nytt finansieringsprogram för miljöprojekt som trädde i kraft 12 juni 2007. LIFE+ gäller åren 2007-2013 med en totalbudget på ca 20 miljarder kr. Budgetramen för svensk del är 80 miljoner kr per år.

Referenser 

Miljörätt
LIFE+

LIFE+ är EU:s finansieringsprogram för miljöprojekt 2007–2013.

Totalbudgeten är på motsvarande cirka 20 miljarder svenska kronor. För 2009 kommer 250 miljoner Euro att vara tillgängliga.  

Life+ består av tre delområden
Natur och biologisk mångfald
Miljöpolitik och förvaltning/styrning (governance)
Information och kommunikation

Genom bidrag från Life+ ska kommissionens sjätte miljöhandlingsprogram kunna genomföras. Totalt har LIFE varit medfinansiär i 2 750 projekt. Ett urval av projekten finns samlade på kommissionens sida Environment.

Regeringen har utsett Naturvårdsverket till ansvarig myndighet. För Sveriges del är budgeten 80 miljoner kr per år.

Ett typiskt svenskt Life-projekt är upprustningen av Natura 2000-områdena i Mälarens innerskärgård med flera partner där Länsstyrelsen i Västmanlands län blir huvudman och Länsstyrelserna i Uppsala län och Södermanlands län, Sveaskog och Upplandsstiftelsen kommer att vara samarbetspartner.

Tidigare svenska Life-projekt kan man läsa om på Naturvårdsverkets sida Svenska naturvårdsprojekt med stöd av Life. 

För 2009 gäller två teman
LIFE+ Natur och biologisk mångfald
Huvudmål: Att skydda, bevara, återställa, övervaka och underlätta ekosystemfunktioner, livsmiljöer och vilda djur och växter, för att stoppa förlusten av biologisk mångfald, inklusive genetisk mångfald, i EU senast 2010.
LIFE+ Miljöstrategi och miljöstyrning
Huvudmål:Projekt som syftar till att stoppa förlusten av biologisk mångfald.

EU:s ekonomiska stöd kan uppgå till högst 50 % av de stödberättigande kostnaderna; i undantagsfall till högst 75 % för förslag som är inriktade på prioriterade livsmiljöer eller arter enligt fågeldirektivet eller livsmiljödirektivet.

Fotnoter

Europeiska unionens miljöpolitik
Miljö
Picus (mytologi)

För hackspettsläktet, se Picus

Picus var i romersk mytologi son till Saturnus och den första kungen av regionen Latium. Tillsammans med sin stora kärlek, nymfen Canens fick han sonen Faunus. 

Picus beskrivs som en skicklig ryttare och augur som utifrån studiet av fåglars flykt kunde förutspå gudarnas vilja. Häxan Circe försökte förföra honom och när han avvisade henne förvandlade hon honom till en hackspett. 

Ibland beskrivs Picus som son till krigsguden Mars och hackspetten kallas därför ibland för picus Martius, det vill säga Mars hackspett. Plinius skriver bland annat att näbben hos picus Martius innehöll guds styrka att avvärja olycka, och bars som amulett för att förhindra getingstick och bett av igel. Plinius verkar ha syftat på en specifik art när han omtalar picus Martius men vilken art är omdiskuterat, den kan exempelvis gälla gröngölingen men även spillkråkan. Den senare hackspettsarten gavs just det vetenskapliga namnet Picus martius av Carl von Linné, ett namn han hämtade från den romerska mytologin. Picus avbildas som augur, det vill säga med en böjd stav, men även som en ung man med en hackspett på huvudet. Picus finns bland annat omskriven i Ovidius verk Metamorfoser och även i Giovanni Boccaccios De mulieribus claris.

Källor 

Gudar i romersk mytologi
Mytologiska kungligheter
Personer i romersk mytologi
Lhasa de Sela

Lhasa de Sela, född 27 september 1972 i Big Indian, Catskills, New York, USA, död 1 januari 2010 i Montréal, Québec, Kanada, var en USA-mexikansk sångerska och låtskrivare som ofta uppträdde under bara namnet Lhasa.

Hon föddes i Big Indian i delstaten New York, USA. Fadern var mexikan, modern från USA, och hon växte upp i båda länderna, medan hon i slutet av sitt liv bodde i Kanada och Frankrike.

Lhasa sjöng på spanska, engelska och franska och hennes skivor brukar kategoriseras som världsmusik. Den första skivan, La Llorona var helt på spanska, den andra, The Living Road, på växelvis engelska, spanska och franska, medan den tredje, Lhasa, är helt på engelska.

Hon avled nyårsdagen 2010 av bröstcancer.

Diskografi 
Studioalbum
 1998 – La Llorona
 2003 – The Living Road
 2009 – Lhasa

Livealbum
 2017 – Lhasa Live In Reykjavik

Promosinglar
 1997 – "Los Peces"
 1997 – "El Desierto"
 1997 – "De Cara a La Pared"
 2003 – "La Confession"
 2003 – "La Marée Haute"

Externa länkar 

 Lhasas webbplats
 Icke-officiell webbplats

Amerikanska sångare
Kvinnor
Födda 1972
Avlidna 2010
Sanddagsländor

Sanddagsländor eller sandsländor (Ephemeridae) är en familj i insektsordningen dagsländor. Familjen innehåller omkring 150 kända arter och förekommer över hela världen, utom i Australien. I Sverige finns fyra arter.

Sanddagsländorna hör till de större dagsländorna, med en kroppslängd på 10 till 34 millimeter. Vingarna är genomskinliga eller något brunaktiga och har ofta ett mönster av mörkare fläckar. På bakkroppen finns två eller tre långa analspröt. Många flugfiskare använder sandsländor som modeller när de knyter sina flugor.

Som imago har sanddagsländorna ett kort liv som endast syftar till fortplantning och de fullbildade insekterna intar därför ingen föda. Fortplantningen är knuten till vatten och de vuxna insekterna hittas vanligen i vegatationen kring olika vattenansamlingar och vattendrag, som sjöar och åar. Efter parningen lägger honan äggen fritt i vattnet, varefter hon dör. Även hanarna dör strax efter fortplantningen. 

Hur många ägg som läggs per hona varierar från art till art, men det är vanligen ett stort antal. Nymfen, som har kraftiga ben anpassade till att gräva med, lever i u-formade gångar i sedimentet på botten. Födan utgörs av små partiklar av organiskt material. Utvecklingstiden från ägg till imago beror mycket på temperaturen och arter som förekommer i tropiskt klimat har en snabbare utveckling än arter i tempererat klimat, vilka ofta övervintrar en eller två gånger som nymfer i bottensedimentet.

Referenser 
 Denna artikel är delvis baserad på en översättning från engelska Wikipedia 7 juni 2009
 Schou, Per (red.). Djur: illustrerad guide till världens djurliv, Globe Förlaget, 2007. .

Noter

Externa länkar 

Dagsländor
Kalle Brink

Kalle Brink, född 12 augusti 1975, är en svensk golfspelare som för närvarande spelar i Challenge Tour, men har också spelat i European Tour.

Brink föddes i Helsingborg, Sverige. Han blev professionell golfare 1994.

Brink har vunnit Challenge Tour tre gånger; en 1997 på BTC Slovenian Open, en 1999 på Ohrlings Swedish Matchplay, och en 2006 på Lexus Open.

Brinks syster, Maria, spelar för närvarande Ladies European Tour.

Amatörvinster
1993 European Boys Championship

Professionella vinster (4)

Challenge Tour vinster (3)
1997 BTC Slovenian Open
1999 Öhrlings Swedish Matchplay
2006 Lexus Open

Andra vinster (1)
1999 Swedish Open

Externa länkar
PGA European Tour - Kalle Brink

Svenska golfspelare
Födda 1975
Män
Levande personer
Idrottare från Helsingborg
8 mars-rörelsen

8 mars-rörelsen är en valallians i Libanon. Det var den styrande koalitionen i Libanon under ledning av premiärminister Najib Mikati från juni 2011 till den 23 mars 2013

Historia 
Namnet på alliansen härrör, i likhet med dess politiska motståndares i 14 mars-rörelsen, från de olika politiska lägrens jättedemonstrationer i Beirut den dramatiska våren 2005 då expremiärminister Rafik Hariri mördades och Syrien tvingades dra bort sin armé ur Libanon.

Inför parlamentsvalet i juni 2009 var 8 mars-rörelsen favorittippad. Men man stannade på 57 mandat och fick fortsätta i opposition. Detta sedan Michel Aouns parti Fria patriotiska fronten till sist förlorat några avgörande kristna valkretsar efter att den maronitiske patriarken varnat för en Hizbollah-seger.

Det Progressiva Socialistiska partiet lämnade den 14 mars-rörelsen i januari 2011 efter att ha varit en av dess hörnstenar. Detta drag gav 8 mars-rörelsen och dess partners en majoritet i parlamentet, så att de kunde utse Najib Mikati som premiärminister för att bilda den libanesiska regeringen i juni 2011.

Regeringen ledd av 8 mars-rörelsen överlevde i 22 månader fram tills Mikatis avgång den 23 mars 2013.

Källor 

 Islamister och kristna kan ta makten i Libanon Dagen, 4 juni 2009
 Islamisterna lyckades inte ta över i Libanon Dagen, 9 juni 2009

Politik i Libanon