kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
New York Hall of Science

The New York Hall of Science upptar en av de få kvarvarande resterna efter 1964 års världsutställning (New York World's Fair) i Flushing Meadows-Corona Park i Queens i New York. Idag är det New Yorks enda vetenskap- och teknologicentrum. Det finns fler än 400 utställningar inom biologi, kemi och fysik på museet.

Historia 
Museet grundades 1964 som en del av världsutställningen i Flushing Meadows-Corona Park och var vid den tidpunkten en av världens få vetenskapsmuseer. Till skillnad från många andra institutioner, som avslutades omedelbart eller strax efter utställningen fortsatte museet att vara öppet efter mässan, och tjänade som en resurs för studenter. Dess utställningar var något begränsade på den tiden men inkluderade planer för världens första atomarium öppen för allmänheten. Museet var öppet fram till år 1979, då det stängde för renovering. 

New York City anställde fysikern Alan Friedman år 1984 för att hjälpa till med museets övergång från ett fokus på science fiction till ett fokus på saker som är relevanta i det vardagliga livet. Efter att det öppnades igen år 1986 genomfördes planerna för visning av en atom med en utställning för 40 000 dollar. Utställningen var en del av en renovering utbyggnad av museet som kostade 400 000 dollar. Museets tillväxt och förmåga att dra publik var oväntad och ledde till stadens strävan efter ytterligare ekonomiska medel och expansion av museet. 

Vid tidpunkten för dess återöppnande var museet unikt genom att det också erbjöd ett utbildningsprogram för vetenskapsstudenter som sedan kunde gå vidare till studier på närliggande Queens College, i utbyte mot att tillbringa minst två år i stadens skolor som lärare. 1991 tillkännagavs planerna på en tio år lång renovering, till en kostnad av 80 miljoner dollar för att kunna tillgodose de ökade behoven när besöksantalet ökade. En ytterligare expansion, som inkluderade en ny entré, matsal och en lekplats började 1996 och återspeglade behovet av ständiga uppdateringar i av vetenskapsmuseer för att hålla dem aktuella och relevanta. Tack vare de ständiga renoveringarna och uppdateringarna utnämndes museet till en kulturinstitution.

Utställningar 
Främst fokuserar musset på utbildning för barn i åldrarna 1-17 år och dess målgrupp består främst av stadens barn för att visa vetenskaps framsteg. På museet finns en stor permanent samling samt ett antal utställningar om forskningsexpeditioner. Museet var bland de första att få sina unga besökare att utvärdera utställningarna och det välkomnade deras synpunkter inför återinvigningen 1986.

De permanenta utställningarna

Källor

Noter

Världsutställningar
Museer i New York
Teknikmuseer i USA
Byggnader och anläggningar i New York
Queens
Vänsterns internationella forum

Vänsterns Internationella Forum, VIF, är Vänsterpartiets organ för internationellt ideellt solidaritetsarbete, vars vision är en demokratisk, jämlik och jämställd värld med respekt för mänskliga fri- och rättigheter. Arbetet syftar till att belysa det som partiet ser som globala orättvisor och påverka de strukturer som skapar en skev fördelning av resurser, makt och rättigheter i världen.

Verksamhet

VIF arbetar med programverksamhet finansierad av Sida för att stödja vänsterpartier och vänsterrörelser som arbetar för ett utökat politiskt deltagande av kvinnor, ungdomar och marginaliserade grupper. Arbetet grundar sig i analysen att fattigdomen i världen inte i första hand beror på brist på resurser utan på fördelningen av dessa.

VIF arbetar i första hand med projekt som syftar till att
 Öka respekten för mänskliga fri- och rättigheter
 Bekämpa förtryck, utsugning och könsdiskriminering
 Stimulera demokratiska processer hos samarbetsorganisationerna
 Främja en ekologiskt hållbar utveckling

Historia
VIF bildades 1995 för att i första hand kanalisera vänsterpartiets samarbetsprojekt med närstående organisationer i Syd samt i Central- och Östeuropa. 

Från 2011 till december 2012 samarbetade VIF med den ukrainska organisationen Borotba, ett litet vänsterparti som hade bildats ur olika vänsterrörelser, för att bidra till att den skulle utvecklas till ett modernt och demokratiskt vänsterparti, samt att stärka ett flerpartisystem i Ukraina. Projektet utvecklades inte som önskat och avslutades därför 2012.

Referenser

Externa länkar 
 Vänsterns Internationella Forum

Organisationer bildade 1995
Vänsterpartiet
Åkers kyrka, Södermanland

Åkers kyrka är en kyrkobyggnad i Åkers styckebruk i Strängnäs stift. Den är församlingskyrka i Åker-Länna församling.

Byggnaden
Kyrkan, som bevarat sin medeltida karaktär, uppfördes 1100 men har sedan byggts ut ett flertal gånger. Kyrkan har ett rektangulärt, tvåskeppigt kyrkorum. I öster ligger korpartiet, sakristian i norr och vapenhuset i söder. Tornet som även tillkom under kyrkans äldsta byggnadsperiod är placerat vid västgavelns norra halva.

Stenkyrkan uppfördes med ett smalare kor under andra hälften av 1100-talet. Under 1300-talet omvandlades den sannolikt till en salkyrka genom en förlängning av långhuset i öster. Det nuvarande nästan kvadratiska långhuset tillkom cirka 1500. Sakristian byggdes förmodligen på 1400-talet samtidigt som ett vapenhus tillkom i söder.

I början av 1500-talet utvidgades långhuset mot söder till sin dubbla bredd och valven från 1400-talet ersattes nu med sex nya i två skepp. Bakgrunden till den stora utbyggnaden kan ha varit att bereda plats för arbetare vid Åkers styckebruk. Ytterligare en orsak var att Ärja kyrka i grannsocknen övergavs i detta skede, varmed ärjaborna fick söka sig till Åkers kyrka och socken.

Långhuset är något smalare i sydväst, troligen för att man vid utvidgningen utnyttjat delar av det gamla vapenhusets murar. Ett nytt vapenhus uppfördes framför det föregående. Långhuset täcks av ett högrest sadeltak. Taken och kyrkspiran från 1918 är spånklädda och tjärade. Kyrkorummet nås genom vapenhuset och ingången i tornets västra yttervägg.

Interiör
Det breda långhuset upplyses av dagsljuset genom rundbågiga fönster. I öster flankeras altaret av två fönster. De flesta av valvets och väggarnas målningar är överkalkade.

Altarskåpet från 1474 försågs 1957 med ett nytt mittparti med bland annat en Petrusfigur av Erik Sand. Dopfunten från 1150 är enligt en källa kyrkans äldsta föremål och av formen att döma från 1200-talets mitt. 

Predikstolen skänktes till Åkers kyrka av Gustav II Adolf 1629. År 1953 fick kyrkan sin nuvarande bänkinredning och 1990 tillkom två mindre läktarunderbyggnader.

Orgel
År 1781 byggde Pehr Schiörlin, Linköping en orgel med 8 stämmor.
Den nuvarande orgeln byggdes 1917 av E A Setterquist & Son, Örebro och är en orgel med mekanisk traktur och pneumatiska väderlådor. Den har en fast kombination. Orgeln uttökades 1953 av olof Hammarberg, Göteborg.

Övriga byggnader

Benkammare
Gravkapell (1928)
Klocktorn (1689)
Stiglucka
Kyrkogården som är inhägnad av en häck och en kallmur.

Galleri

Källor
Uppgifter per 2000-08-09. Kyrkobeskrivning av S Michélsen, 1995-09-22, RAÄ

Noter

Vidare läsning

Externa länkar
Startsida för Åker-Länna församling

Kyrkobyggnader i Strängnäs stift
Kyrkobyggnader i Strängnäs kommun
Kyrkobyggnader invigda under 1100-talet
Medeltida kyrkobyggnader i Sverige
Pichação

Pichação (även Pixação) är en inhemsk traditionell graffitiform som är unik för São Paulo i Brasilien. Den förekommer som tags i en distinkt, kantig textning på murar, husväggar och andra offentliga ytor. Det finns också en motsvarighet i Mexiko och Kalifornien, "Chicano-style" eller cholo. Pichação-stilen har bland annat inspirerat Os Gêmeos graffitimuraler.

Referenser 

Graffiti
Brasiliansk konst
São Paulo
Humactavlan

Humactavlan (kroatiska och bosniska: Humačka ploča) är en av de äldsta skrivmonumenten i Bosnien och Hercegovina och dateras till 1000-talet eller 1100-talet. Tavlan påträffades i Humac i närheten av Ljubuški i regionen Hercegovina och innehåller en inscription på kyrilliska, likväl som ett fåtal glagolitiska boktstäver. Idag förvaras tavlan i ett museum i franciskanerklostret i Humac.

Stenen är 68 cm hög, 59 cm bred och 15 cm tjock och väger 124 kg.

Inskriptionen
Inskriptionen har tolkats på flera olika sätt eftersom texten, vilken är på fornbosniska, är skadad på vissa ställen. Texten lyder exempelvis följande: U IME OCA I SINA I SVETOGA DUHA. OVO JE CRKVA ARKANĐELA MIHAILA, A ZIDAO JU JE KRESIMIR(?), SIN BRETOV(?), ŽUPI (?)RUC I NJEGOVA ŽENA PAVICA(?).

Översättning blir ungefär: I Faderns, Sonens och den Helige Andes namn. Detta är ärkeängel Mikaels kyrka, vilken restes av Kresimir(?), son till Bretov(?), i župa (?)ruc, och hans fru Pavica(?).

Referenser 
 

Fornfynd i Bosnien och Hercegovina
Kultur i Bosnien och Hercegovina
Kroatien under medeltiden
Polska baltiska filharmonin

Polska baltiska filharmonin (polska: Polska Filharmonia Bałtycka im. Fryderyka Chopina w Gdańsku) är en musikalisk institution i Gdańsk i Polen, bestående av en symfoniorkester och ett antal ensembler. Huvudman är Pommerns vojvodskap. Direktör sedan 1993 är orgelvirtuosen professor Roman Perucki och konstnärlig ledare sedan 2008 är Kai Bumann.

Konserthuset på ön Ołowianka centralt i Gdańsk (invigt 2002, helt färdigt 2006) är ett ombyggt, tidigare koleldat elkraftverk som uppfördes 1897 med nygotisk tegelfasad och återuppbyggt efter andra världskriget. Konsertsalen har 1100 platser och därtill finns tre mindre salar och rymliga foajéer.

Symfoniorkestern grundades 1945 i badorten Sopot norr om Gdańsk. Den förstatligades 1949 och antog då namnet filharmoni. 1953 slogs orkestern samman med stadens opera. Tidigare orkesterledare har varit Zbigniew Turski, Jerzy Katlewicz, Bohdan Wodiczko, Zygmunt Rychert (från 1974) och Wojciech Michniewski (omkring 1987). Till stadens tusenårsjubileum 1997 framträdde orkestern i "Missa solemnis" under ledning av polskfödde påven Johannes Paulus II.

Externa länkar 

 Polska baltiska filharmonin

Pommern
Gdańsk
Konserthus
Symfoniorkestrar
Musikgrupper bildade 1945
Birgitta Jónsdóttir

Birgitta Jónsdóttir, född den 17 april 1967, är en isländsk poet,  artist och politiker.

Jónsdóttir var alltingsledamot från april 2009 till oktober 2017. Hon representerade först Borgarahreyfingin (Medborgarrörelsen), ett parti som bildats efter finanskrisen, men sedan partiet ombildats i september 2009 anslöt hon till dess efterföljare Hreyfingin (Rörelsen). Hon var under 2012 med om att grunda det isländska Piratpartiet och blev 2013 alltingsledamot för dem. Hon lämnade Alltinget i samband med valet i oktober 2017, och i april 2018 lämnade hon Piratpartiet.

Jonsdottir var tidigare aktivist för WikiLeaks räkning. När WikiLeaks grundare Julian Assange vistades på Island under 2010 samarbetade Jónsdóttir med Wikileaks, främst med framtagningen av Collateral Murder-videon, och hon bidrog till lagförslaget Icelandic Modern Media Initiative som antogs samma år.

Referenser

Externa länkar

Isländska politiker under 2000-talet
Isländska poeter
Isländskspråkiga författare
Kvinnor
Födda 1967
Levande personer
Åkers kyrka

Åkers kyrka kan syfta på:

 Åkers kyrka, Småland
 Åkers kyrka, Södermanland
Gullabo kyrka

Gullabo kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Gullabo församling i Växjö stift. Kyrkan ligger i Gullabo kyrkby en och en halv mil väster om Torsås.

Kyrkobyggnaden
Nuvarande träkyrka uppfördes 1804 efter ritningar av arkitekt Axel Almfelt och invigdes 1805. Den ersatte ett äldre träkapell från 1713 som hade blivit för litet. Första kyrkobyggnaden på platsen uppfördes redan på 1300-talet.

Kyrkan är byggd av liggtimmer och klädd med vitmålad locklistpanel. Den består av rektangulärt långhus med rakt avslutat kor i sydost. Bakom koret finns en sakristia och två smårum. Huvudingången finns vid nordvästra kortsidan. Vid sydöstra sidan finns separata ingångar till smårummen. Yttre tillbyggnader för sakristia och vapenhus saknas. Kyrkan har ett sadeltak belagt med tegel. På takets sydöstra sida vilar en liten takryttare i vilken kyrkklockorna har sin plats.
Storklockan är jämngammal med kyrkan. Lillklockan skänktes 1928 av församlingens ungdomskrets.

Inventarier
 Altartavlan är målad 1856 av Sven Gustaf Lindblom och är en kopia av Leonardo da Vincis "Nattvarden".
 Predikstolen är placerad ovanför altaret. Dess nederdel kan härstamma från den ursprungliga altarpredikstolen byggd av Anders Friske. Vid kyrkans renovering 1900 fick predikstolen en överbyggnad.
 Ny fyrkantig altarringtillkom 1900.
 Dopfunten av trä skulpterad av 1928 Arvid Källström.
 Ett väggur är från 1880-talet.
 Nuvarande slutna bänkinredning är från 1950-talet.
 Orgelläktare med utsvängt mittstycke.

Orgel

1882 byggde Carl Elfström en orgel med fasad, 8 stämmor. 
1938 installerades ett nytt orgelverk byggt av Grönvalls orgelbyggeri med 14 stämmor.
1970 ersattes Grönvalls orgelverk mot ett nytt byggt av A. Mårtenssons Orgelfabrik AB, Lund. 1882 års orgelfasad behölls. Orgeln är mekanisk.

Bildgalleri

Referenser

Noter

Tryckta källor
Kyrkobyggnader 1760-1860 Del 2 Småland och Öland  .Utgiven av Riksantikvarieämbetet  och Kungl vitterhets historie och antikvitets akademin. Förlag: Almqvist & Wiksell International , Stockholm 1993 
 Våra kyrkor, sidan 347, Klarkullens förlag, Västervik, 1990,

Webbkällor
 
           Orgelanders

Kyrkobyggnader i Växjö stift
Kyrkobyggnader i Torsås kommun
Kyrkobyggnader invigda 1805
Orgeldispositioner
Träkyrkobyggnader i Sverige
1805 i Sverige
Børge Riisbrigh

Børge Riisbrigh,  född den 5 december 1731 på Fyn, död den 18 april 1809 i Köpenhamn, var en dansk filosof.

Riisbrigh var 1767–1803 professor i logik och metafysik vid Köpenhamns universitet, där han som föreläsare utövade stort inflytande på den studerande
ungdomen. 

I likhet med sin lärare Gunnerus var han till en början anhängare av Wolff, men slöt sig på äldre dagar till Kant.

Källor 
 

Danska filosofer
Danska professorer
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Filosofer under 1700-talet
Danska forskare under 1700-talet
Personer från Fyn
Födda 1731
Avlidna 1809
Män
Ugglan
Heliga korsets kapell, Ängelholm

Heliga korsets kapell är ett kapell som tillhör Ängelholms församling i Lunds stift. Kapellet ligger på Ängelholms kyrkogård i norra delen av centrala Ängelholm. Kyrkogården invigdes 1887 och kallades från början kallades Nya- eller Norra kyrkogården.

Kyrkobyggnaden
Kapellet med krematorium uppfördes efter ritningar av länsarkitekt Nils A. Blanck och var färdigt för invigning i allhelgonatid 1956. En genomgripande om- och tillbyggnad genomfördes 1986 efter ritningar av arkitekt Lennart Hansson. Ännu en omfattande om- och tillbyggnad av kapellet och krematoriet gjordes 2004 efter ritningar av arkitekt Sulev Krämer. Då byttes kremationsugnen ut och rökgasrening efter senaste teknik installerades.

Kyrkorummets korvägg har en fresk utförd av Pär Siegård med motivet Välsignande Kristus.

Orgel
1957 byggde Olof Hammarberg, Göteborg en orgel med 5 stämmor.
Den nuvarande orgeln byggdes 1987 av Tostareds Kyrkorgelfabrik, Tostared och är en mekanisk orgel.

Referenser
 Åsbo Släkt- och Folklivsforskare
 Svenska kyrkan i Ängelholm
 Förslövs Socken Förr och Nu

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Ängelholms kommun
Kyrkobyggnader invigda 1956
Kapell i Sverige
1956 i Sverige
Byggnader och anläggningar i Ängelholm
Monemvasia

Monemviasia, (grekiska: Μονεμβασία) kallad Malvasia av frankerna, är en välkänd fästning med en gammal stad, belägen på en smal udde på östra sidan av Peloponnesos, i Grekland. Halvön är kopplad till fastlandet med en landstunga på 200 meter. Ruinerna består av gamla försvarsanläggningar och många bysantinska kyrkor. Stadens namn kommer från två grekiska ord: mone och emvasia, som betyder 'en ingång'. De flesta gatorna är gågator. Från klippan ser man ut över viken Palaia Monemvasia som ligger norr om staden. Monemvasias smeknamn är Österns Gibraltar eller Klippan. Klippan är 300 meter hög och 1,8 km lång. På klippan ligger Agia Sofia, en bysantinsk kyrka.

Staden är omnämnd i Theodor Kallifatides bok Det gångna är inte en dröm.

Galleri 

Orter i Peloponnesos (region)
Den danska guldåldern

Den danska guldåldern var en period i danskt konst- och kulturliv från omkring 1800 till omkring 1850. Den kallas också Köpenhamnsskolan. 

Två händelser nämns som begynnelsen: Heinrich Steffens hemkomst efter sin bildningsresa och hans föredrag om resan och Guldhornsstölden. 

Guldåldern slutar 1850, då flera av konstnärerna dog eller upphörde att vara verksamma. 

Andra viktiga händelser vid 1800-talets mitt var Treårskriget, enväldets upphörande, det därmed sammanhängande antagandet av Grundloven 1849, kolerautbrottet i Köpenhamn 1853 och voldenes fald, som medförde att Köpenhamn kunde växa utanför innerstadens vallar.

Den danska kulturen blomstrade inom forskning, litteratur, bildkonst och musik, bland annat genom fysikern H.C. Ørsted, diktarna Adam Oehlenschläger, N.F.S. Grundtvig, B.S. Ingemann, författarna H.C. Andersen och Søren Kierkegaard, målarna C.W. Eckersberg, Christen Købke och Constantin Hansen, bildhuggaren Bertel Thorvaldsen, arkitekterna Gustav Friederich Hetsch, M.G. Bindesbøll och C.F. Hansen samt kompositörerna C.E.F. Weyse och J.P.E. Hartmann.

1890 använde Valdemar Vedel för första gången begreppet guldalder i sin doktorsavhandling med titeln Studier over Guldalderen i dansk Digtning och Vilhelm Andersen nämner 1896 Henrich Steffens som orsaken till Guldalderens begynnelse i sin dissertation Guldhornene. Det ansågs då uppenbart, att det här var tal om ett av de rikaste avsnitten i dansk kulturhistoria.

Källor

Noter

Danmark under 1800-talet
Kultur i Danmark
Dansk konst
Romantiken
Footprint Center

Footprint Center, tidigare kallad America West Arena, US Airways Center, Talking Stick Resort Arena och Phoenix Suns Arena, är hemmaarena för den amerikanska basketklubben Phoenix Suns i National Basketball Association (NBA).

Arenan, som invigdes den 1 juni 1992, har en publikkapacitet som uppgår till cirka 18 000 åskådare vid maximalt utnyttjande.

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Sportanläggningar i Arizona
Sportanläggningar invigda 1992
Phoenix Suns
Hatfield House

Hatfield House är en lantegendom precis öster om staden Hatfield i Hertfordshire i England. Det nuvarande slottet byggdes under Jakob I:s regeringstid av Robert Cecil, som var kungens främste minister. Huset har varit i ätten Cecils ägo alltsedan dess. Nuvarande ägare är Robert Gascoyne-Cecil, 7:e markis av Salisbury.

Historik 
Tidigare låg det kungliga palatset Hatfield House på denna plats. Bara delar av det finns kvar idag, en liten bit från dagens byggnad, i parken. Detta palats var barndomshem och ett av favoritresidensen för Elisabet I. Elisabet vistades på Hatfield House när hon år 1558 mottog beskedet att hon var drottning av England. Det byggdes år 1497 av John Alcock, biskop av Ely, i anslutning till Ely place och dess biskopspalats. Fastigheten bestod av fyra flygelbyggnader i en fyrkant kring en borggård. Huset beslagtogs av Henrik VIII tillsammans med andra byggnader ägda av kyrkan.

Parken 
1600-talsparken som omger huset är berömd och öppen för allmänheten. Den innehåller fruktträdgårdar, fontäner, terrasser och en labyrint.

Referenser

Övrig läsning
Cecil, David. The Cecils of Hatfield House: An English Ruling Family. Houghton Mifflin, 1973.

Externa länkar

Official site
Read a detailed historical record of Hatfield Palace here
Flickr photos tagged Hatfield House
Hatfield House tagged photos from Google Maps

Slott i England
Tudoreran
Byggnader och anläggningar i Hertfordshire
Valdemar Vedel

Valdemar Vedel, född den 9 november 1865 i Köpenhamn, död den 16 februari 1942, var en dansk litteraturhistoriker, son till Peter August Frederik Stoud Vedel och hans maka Fanny, som var äldsta dotter till Vendela Hebbe.  

Vedel blev student 1882, juris kandidat 1887 och fick 1888 universitetets guldmedalj för en rättsfilosofisk avhandling, ägnade sig sedan åt litteratur- och kulturhistoria, disputerade för filosofie doktorsgrad 1890 med Studier över Guldalderen i dansk Digtning och blev 1895 docent vid universitetet samt befordrades 1911 till e.o. och 1918 till ordinarie professor i allmän litteraturhistoria. 

Utom berättelserna Stavnsbaand (1888) och reseskildringarna Fra Italien (1892) har Vedel utgivit Dante (samma år), Svensk romantik (1894), By og Borger i middelalderen (1901), Helteliv (1903), Ridderromantikken i fransk og tysk Middelalder (1906), Holger Drachmann (1909), Bag klostermure (1911), Barok i italiensk og spansk Aandsliv (1918), Menneskelighed (1920), Renæssancens Frembrud (1922) och Höjrenæssancen (1923) samt en del äldre artiklar om nordiskt kulturliv i Firsernes Førere (1923).

Med djupgående lärdom förenade Vedel lugn kritisk blick och betydande  karakteriseringsförmåga; hans arbeten ägnades åt kulturlivet och dess utveckling, personers och epokers själsliv, och han försökte alltid att ett rikt och skiftande stoff skapa fylliga helhetsbilder. Vedel, som 1901–1907 redigerade "Tilskueren", var även livligt verksam som kritiker och artikelförfattare. Han blev 1911 ledamot av Vetenskaps- och vitterhetssamhället i Göteborg och 1913 av Videnskabernes selskab i Köpenhamn.

Källor

  

Danska litteraturvetare
Danska professorer
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Danska fackboksförfattare
Danskspråkiga fackboksförfattare
Danska reseskildrare
Ledamöter av Videnskabernes Selskab
Danska författare under 1800-talet
Danska författare under 1900-talet
Författare från Köpenhamn
Födda 1865
Avlidna 1942
Män
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg
Kerameikos

Kerameikos (grekiska: Κεραμεικός) är ett område i Aten, nordväst om Akropolis, vilket innefattar ett stort område både inom och utanför stadsmurarna. På båda sidor om Dipylon och om Eridanos. Det var keramikernas kvarter, därav namnet som kommer från ordet keramik.

Intill utgrävningarna finns ett museum med statyer, vaser, leksaker m.m.

Aten
Fornminnen i Grekland
Gruber

Gruber är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 Bernhard Gruber (född 1982), österrikisk nordisk kombinationsskidåkare 
 Edita Gruberová (född 1946), slovakisk koloratursopran
 Franz Gruber (1787-1863), österrikisk skollärare och organist, skrev "Stilla natt"
 Herbert Gruber (född 1942), österrikisk bobåkare
 Johann Gottfried Gruber (1774-1851), tysk litteraturhistoriker
 Samuel Gruber (1938-2019), amerikansk zoolog, hajforskare
 Wenzel Gruber (1814-1890), österrikisk anatom
 William Gruber (1903-1965), amerikansk uppfinnare

Tyska efternamn
The Bro Code

The Bro Code () är en bok skriven 2009 av Neil Patrick Harris och Matt Kuhn. I boken kan man läsa om alla regler en person måste följa för att anses vara en "bro".

Externa länkar

Engelskspråkig litteratur