kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Frank Mahovlich

Francis William "Frank" Mahovlich, född 11 januari 1938 i Timmins, Ontario, är en kanadensisk före detta professionell ishockeyspelare och numera Senator i Kanadas parlament. Under ishockeykarriären spelade Mahovlich i NHL mellan 1956 och 1974 för Toronto Maple Leafs, Detroit Red Wings och Montreal Canadiens, för att sedan avsluta karriären med fyra säsonger i WHA för Toronto Toros och Birmingham Bulls. Mahovlich vann Stanley Cup sex gånger, med Toronto Maple Leafs 1962, 1963, 1964 och 1967 och med Montreal Canadiens 1971 och 1973.

I februari 1973 blev Mahovlich den åttonde spelaren i NHL:s historia att göra 1000 poäng och ungefär en månad senare blev han den femte spelaren att göra 500 mål. Mahovlich spelade totalt 1181 grundseriematcher i NHL och gjorde under dessa 533 mål och 570 assists. Mahovlich blev invald i Hockey Hall of Fame 1981.

Frank Mahovlichs bror Peter "Little M" Mahovlich var också ishockeyspelare i NHL och bröderna spelade tillsammans i Detroit Red Wings från 1967 till 1969 och i Montreal Canadiens från 1971 till 1974.

Statistik

Klubbkarriär

Internationellt

Referenser

Noter

Externa länkar
Frank Mahovlich på Hockey-Reference.com
Francis Mahovlich på nhl.com
Frank Mahovlich på Legends of Hockey

Födda 1938
Män
Kanadensiska ishockeyspelare
Kanadensiska politiker under 1900-talet
Spelare i Toronto Maple Leafs
Spelare i Detroit Red Wings
Spelare i Montreal Canadiens
Spelare i Birmingham Bulls (1976–1981)
Levande personer
Medlemmar i Hockey Hall of Fame
Spelare som har spelat minst 1000 matcher i National Hockey League
Spelare som har gjort minst 500 mål i National Hockey League
Spelare som har gjort minst 1000 poäng i National Hockey League
Spelare i Toronto St. Michael's Majors
Vinnare av Calder Memorial Trophy
Stanley Cup-mästare 1973
Stanley Cup-mästare 1971
Stanley Cup-mästare 1967
Stanley Cup-mästare 1964
Stanley Cup-mästare 1963
Stanley Cup-mästare 1962
Spelare i Toronto Toros
Kanadensiska politiker under 2000-talet
Personer från Timmins
Alumner från University of Windsor
Peter av Oldenburg (1812–1881)

Peter av Oldenburg Konstantin Friedrich Peter, född 26 augusti 1812, död 14 maj 1881 i S:t Petersburg , var son till Georg av Oldenburg (1784–1812) och Katarina Pavlovna av Ryssland.

Gift 1837 i Biebrich med Therese av Nassau-Weilburg (1815–1871).

Barn 
 Alexandra (1838–1900); gift 1856 med storfurst Nikolaj Nikolajevitj (1831–1891)
 Nikolaus (1840–1886); gift 1863 med Maria Bulatzelly, grevinna von Osternburg 1863 (1845–1907)
 Marie Friederike Cäcilie (1842–1843) 
 Alexander av Oldenburg (1844–1932); gift 1868 med prinsessan Eugenia Romanovsky, hertiginna von Leuchtenberg (1845–1925)
 Katharine (1846–1866) död i tuberkulos
 Georg (1848–1871) död i tuberkulos
 Konstantin (1850–1906); gift (morganatiskt) 1882 med Aggripina Djaparidze, grevinna von Zarnekau 1882 (1855–1926)
 Therese (1852–1883); gift 1879 med hertig Georg von Leuchtenberg (1852–1912)

Referenser

Hertigar av Oldenburg
Rysslands kungligheter
Födda 1812
Avlidna 1881
Män
Riddare och kommendör av Kungl. Maj:ts Orden
Mottagare av Serafimerorden
Personer från Jaroslavl
Joculatores Upsalienses

Joculatores Upsalienses, latin för Uppsala lekare, är en musikgrupp från Uppsala bildad 1965 som specialiserat sig på medeltida musik och renässansmusik.

Historik
Joculatores Upsalienses, som bildades på initiativ av Sven Berger, John Björklund, Per Åberg, Ola Persson och Torbjörn Carlsson, har utforskat och framfört tidig musik med både en sakral och en profan repertoar. Gruppen har turnerat i Sverige och utomlands, samt medverkat i radio och TV och utgivit ett antal grammofonskivor.

Gruppen genomförde under 1970- och 80-talen runt 300 skolkonserter och offentliga konserter över hela landet, men även i Finland och Norge.  Turnéer har gjorts upprepade gånger i Schweiz och Polen, men också i Tyskland, Holland och forna Jugoslavien. 

Gruppens musik har bland annat använts i strategispelet Europa Universalis II.

Medlemmar
Bland musikerna i gruppen ingick Sven Berger, Rolf Berger, John Björklund, Ola Persson, Per Åberg, Anders Bragsjö, Christer Söderbäck, Henry Ragnarsson, Janne Johansson, Georg Thönners, Lisbeth Kallaes, Christina Högman, Kicki Eldh, Liliane Håkanson, Annika Eliasson-Frick, Janne Kling, Kjell Frisk, Jan Winter, Olle Gällmo, Lars Wiberg m.fl.

Diskografi
Antik musik på Wik (1974)
De fyra årstiderna (1977)
Skogen, flickan och flaskan (1978) 
Cantigas de Santa Maria - Cancionero de Upsala - Piae Cantiones (1983)
Christmas in Sweden (2001)

Referenser

Tryckta källor

Webbkällor

Joculatores Upsalienses på Discogs

Externa länkar
Joculatores Upsalienses arkiv (1965–2010) i Uppsala universitetsbibliotek
Joculatores Upsalienses i Svensk mediedatabas
Joculatores Upsalienses i Svensk Filmdatabas 

Svenska musikgrupper
Musikgrupper från Uppsala
Alexander av Oldenburg

Alexander av Oldenburg Alexander Friedrich Konstantin, född 2 juni 1844 i Sankt Petersburg, död 6 september 1932 i Biarritz, var son till Peter av Oldenburg och Therese av Nassau-Weilburg. Han fick titeln kejserlig höghet i Ryssland 10 juni 1914.

Alexander gifte 1868 i Sankt Petersburg med prinsessan Eugenia Romanovsky, hertiginna von Leuchtenberg (1845-1925), dotter till hertig Maximilian av Leuchtenberg och Maria Nikolajevna av Ryssland.

Barn
 Peter av Oldenburg (1868-1924); gift 1:o 1901 (annullerat 1916) med Olga Alexandrovna, storfurstinna av Ryssland (1882-1960), dotter till Alexander III av Ryssland; gift 2:o 1922 med Olga Ratkova-Rognova (1878-1953). Barnlös.

Källor 

Huset Oldenburg
Tysklands kungligheter
Rysslands kungligheter
Män
Födda 1844
Avlidna 1932
Personer från Sankt Petersburg
Nicolaus Fuss

Nicolaus (von) Fuss, född 29 januari 1755 i Basel, död 4 januari 1826 i Sankt Petersburg, var en schweizisk matematiker.

Asteroiden 4778 Fuss är uppkallad efter honom.

Fuss blev 1776 adjunkt och 1784 ledamot av ryska Vetenskapsakademien (vars ständige sekreterare han var från 1820) samt professor vid ryska kadettskolan och 1797 professor vid marinkåren. Han var ledamot av svenska Vetenskapsakademien (från 1797) och Vetenskapssocieteten i Uppsala. Han inlade stor förtjänst om ordnandet av Rysslands högre undervisningsväsen. Hans många vetenskapliga avhandlingar berör olika grenar av teoretisk och tillämpad matematik samt astronomi liksom bank- och försäkringsväsendet.

Källor

Schweiziska matematiker
Schweiziska professorer
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1755
Avlidna 1826
Män
Ugglan
Personer från Basel
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala
Elitserien i handboll för damer 1997/1998

Elitserien i handboll för damer 1997/1998 spelades som grundserie och vanns av IK Sävehof, och som fortsättningsserie, vilken också den vanns av IK Sävehof. Sävsjö HK vann dock det svenska mästerskapet efter slutspel.

Sluttabell

Grundserien

Fortsättningsserien

Slutspel om svenska mästerskapet

Kvartsfinaler: bäst av tre
?? 1998: HP Warta-Skuru IK 19-21
?? 1998: Sävsjö HK-Skånela IF 23-18

?? 1998: Skuru IK-HP Warta 19-24
?? 1998: Skånela IF-Sävsjö HK 26-27

?? 1998: HP Warta-Skuru IK 20-14 (HP Warta vidare med 2-0 i matcher)

Semifinaler: bäst av tre
?? 1998: IK Sävehof-HP Warta 22-21
?? 1998: Stockholmspolisens IF-Sävsjö HK 27-29 förlängning

?? 1998: HP Warta-IK Sävehof 16-22
?? 1998: Sävsjö HK-Stockholmspolisens IF 20-17

Finaler: bäst av fem
?? 1998: IK Sävehof-Sävsjö HK 29-27
?? 1998: Sävsjö HK-IK Sävehof 22-20 förlängning
?? 1998: IK Sävehof-Sävsjö HK 28-26
?? 1998: Sävsjö HK-IK Sävehof 14-13
?? 1998: IK Sävehof-Sävsjö HK 21-25 (Sävsjö HK svenska mästarinnor med 3-2 i matcher)

Skytteligan
 Lena Bengtsson, IK Sävehof - 29 matcher, 225 mål

Källor
Horisont 1998, Bertmarks förlag, sidan 309 - Sportresultat: Handboll
När Var Hur 1998, Bokförlaget Forum AB, sidan 312 - Sportresultat: Handboll

Fotnoter

Externa länkar

Sport i Sverige 1997
Sport i Sverige 1998
Handbollssäsongen 1997/1998
1997/1998
Erland Waldenström

Erland Waldenström, född 4 juni 1911 i Malmö Sankt Petri församling, död 11 december 1988, var en svensk civilingenjör och företagsledare.

Utbildning 
Waldenström studerade kemiteknik vid Kungl. Tekniska högskolan och tog civilingenjörsexamen 1933.

Karriär 
Waldenström var överingenjör på SCA  1947–1949 och var industriell rådgivare åt FN:s ekonomiska Europakommité 1948. Han efterträdde 1950 sin far Martin Waldenström som verkställande direktör för Grängesbergsbolaget, en tjänst han innehade till 1970. Han var därefter bolagets styrelseordförande till 1977. Han var också VD för LKAB åren 1950–1957.

Under 1970-talet engagerade sig Waldenström för att hitta en kompromiss i löntagarfondsfrågan mellan näringslivet, socialdemokraterna och LO, bland annat genom förslag att istället införa vinstandelssystem. Waldenström var dock mer kompromissvillig än flera andra ledande näringslivsföreträdare och därtill var småföretagarna mycket skeptiska till tanken på en kompromiss. Waldenström kom därför från slutet av 1970-talet att bli marginaliserad i frågan.

Waldenström var styrelseordförande för Industriens utredningsinstitut (IUI) åren 1975–1985. Han utsågs av Handelshögskoleföreningen till ledamot i Handelshögskolan i Stockholms direktion, Handelshögskolan i Stockholms högsta verkställande organ, 1961–1976. Han var direktionens vice ordförande, 1974–1975.

Utmärkelser 
 Kommendör av första klassen av Vasaorden, 22 november 1965.
 Kommendör med stora korset av Nordstjärneorden, 1 december 1973.
 Ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien, invald 1948
 Hedersledamot av Kungliga Musikaliska Akademien 1986

Familj 
Erland Waldenström är gravsatt i minneslunden på Galärvarvskyrkogården i Stockholm. Han var son till Martin Waldenström och sonson till Paul Petter Waldenström.

Se även
 Villa Gröndal

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 
 Bild på Erland Waldenström

Svenska kemiingenjörer
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Födda 1911
Avlidna 1988
Ingenjörer från Malmö
Män
Ledamöter i Handelshögskolan i Stockholms direktion
Personer verksamma vid Handelshögskolan i Stockholm
Personer inom LKAB
Gravsatta på Galärvarvskyrkogården
Näringslivspersoner från Malmö
Erland
Kommendörer av första klass av Vasaorden
Larry Robinson

Larry Clark Robinson, född 2 juni 1951 i Winchester, Ontario, är en kanadensisk före detta professionell ishockeyspelare (back) och tränare. Robinson spelade 20 säsonger i NHL mellan 1971 och 1992, de första sjutton i Montreal Canadiens och de tre sista i Los Angeles Kings. Som spelare vann han Stanley Cup sex gånger med Montreal och han har vunnit ytterligare tre gånger som tränare/ledare. Han fick ta emot Norris Trophy som ligans bästa back två gånger, 1977 och 1980, och Conn Smythe Trophy som slutspelets mest värdefulla spelare en gång; 1978.

Internationellt ingick han det kanadensiska laget som vann det första Canada cup - kallat det första riktiga världsmästerskapet i ishockey - 1976. Han deltog 1981 både i nästa upplaga av Canada Cup och dessutom i det så kallade VM i april. 

Robinson blev invald i Hockey Hall of Fame 1995 och den 19 november 2007 pensionerades hans tröjnummer 19 av Montral Canadiens. På 1384 grundseriematcher gjorde han 208 mål, 750 assists och totalt 958 poäng. Han har varit huvudtränare för New Jersey Devils under två olika perioder samt för Los Angeles Kings.

Han vann Stanley Cup som lagkonsult med St. Louis Blues säsongen 2018–19.

Statistik

Klubbkarriär

Referenser

Externa länkar
Larry Robinson Hockey-Reference.com
Larry Robinson Coaching Record Hockey-Reference.com
Larry Robinson nhl.com
Larry Robinson hhof.com

Tränare i New Jersey Devils
Tränare i Los Angeles Kings 
Födda 1951
Män
Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Montreal Canadiens
Spelare i Los Angeles Kings
Levande personer
Medlemmar i Hockey Hall of Fame
Spelare som har spelat minst 1000 matcher i National Hockey League
Spelare i Kitchener Rangers
Stanley Cup-mästare 2003
Stanley Cup-mästare 2000
Stanley Cup-mästare 1995
Stanley Cup-mästare 1986
Vinnare av James Norris Memorial Trophy
Vinnare av Conn Smythe Trophy
Stanley Cup-mästare 1979
Stanley Cup-mästare 1977
Stanley Cup-mästare 1976
Stanley Cup-mästare 1973
Befattningshavare i St. Louis Blues
Stanley Cup-mästare 2019
Spelare valda i NHL:s amatördraft 1971
Spelare valda av Montreal Canadiens i NHL Entry Draft
Kinesisk alm

Kinesisk alm, (Ulmus parvifolia) är en art i familjen almväxter. Arten förekommer naturligt i Kina, Japan, Nordkorea och Vietnam.

Växten är mycket lämplig till bonsaiodling, då den är städsegrön, klarar att vara inomhus året runt och är mycket resistent mot almsjuka.

För beståndet är inga hot kända. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Källor 

Träd i Sverige
Almväxter
Ki Växtindex
Kinas flora
WP:Projekt Kina
Didiévi

Didiévi är en stad i centrala Elfenbenskusten. Den är huvudort i departementet med samma namn i distriktet Lacs. Staden bebos huvudsakligen av bauleer.

Referenser 

Orter i Lacs (distrikt)
Andrej Konstantinovitj Nartov

Andrej Konstantinovitj Nartov (ryska: Андрей Константинович Нартов), född 10 april 1683 (gamla stilen: 28 mars), död 27 april (gamla stilen: 16 april) 1756, var en rysk författare och medhjälpare till tsar Peter I av Ryssland; far till Andrej Andrejevitj Nartov.

Nartov skickades 1718 av tsaren till Preussen, Nederländerna, Frankrike och England för att utbilda sig i svarvaryrket och studera mekanik. År 1724 väckte han förslag om inrättandet av en konstakademi och blev sedermera invald i ryska Vetenskapsakademien, närmast för att ordna alla instrument, som efter Peters I:s död överlämnades till akademien, och för att utföra en "triumfpelare" med reliefer av Peter I:s drabbningar, en plan, som dock ej kom till utförande. Han måste på grund av självrådighet och brutalitet snart lämna sin akademiska befattning.

Nartov författade Dostopamjatnyja povjestvovanija i retji Petra Velikago ("Berättelser och tal av Peter den store"; tryckt 1819, 1842) och Razskazy i anekdoty o Petrje Velikom ("Historier och anekdoter om Peter den store"; tryckt 1885, 1891). Dessa verks historiska värde har dock ifrågasatts, bland annat av Leonid Majkov.

Källor

Ryska författare
Ryskspråkiga författare
Födda 1683
Avlidna 1756
Män
Olaus Laurentii

Olaus Laurentii, latinisering av Olof Larsson, kan avse:

 Olof Larsson (ärkebiskop)
 Olaus Laurentii Bure
  Olaus Laurelius

Se även
 Olof Larsson
Andrej Nartov

Andrej Nartov kan avse:

Andrej Konstantinovitj Nartov (1683-1756), rysk författare och medhjälpare till tsar Peter den store.
Andrej Andrejevitj Nartov (1736-1813), rysk mineralog och författare, den förstnämndes son.
Andrej Andrejevitj Nartov

Andrej Andrejevitj Nartov, född 1736, död 1813, var en rysk mineralog och författare; son till Andrej Konstantinovitj Nartov.

Nartov var en av det frivilliga ekonomiska sällskapets grundläggare, deltog i 1767 års "lagberedning" (ulozjenie), blev president i det ryska bergskollegiet och 1801 president i Ryska akademien. Han invaldes 1797 som utländsk ledamot av svenska Vetenskapsakademien.

Nartovs mineralogiska skrifter samt några tal och oden publicerades i ryska Vetenskapsakademiens handlingar. Han var även verksam som översättare och det har förmodats, att han utarbetade sin fars anteckningar om Peter den store.

Källor

Ryska mineraloger
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ryska författare
Ryskspråkiga författare
Födda 1736
Avlidna 1813
Män
Ugglan
Christian Serratos

Christian Serratos, egentligen Christian Marie Bernardi, född 21 september 1990 i Pasadena, Kalifornien, är en amerikansk skådespelare, mest känd som Angela Weber i Twilight, Rosita Espinosa i The Walking Dead, Suzie Crabgrass i Ned's Declassified School Survival Guide och Selena i Selena: The Series.

Biografi

Uppväxt
Serratos är född och uppvuxen i Kalifornien. Hennes mor var smyckesdesigner med mexikansk härkomst, och hennes far var byggnadsarbetare av italiensk härkomst. Vid sju års ålder började hon arbeta med Ford Modeling Agency. Hon började utöva konståkning när hon var tre år och fortsatte med att tävla i det. Hon har sagt: "Mina tränare talade om OS och det var verkligen galet. Nu jag gör det bara för skojs skull".

Karriär
Serratos spelade Suzie Crabgrass i Nickelodeons serie Neds Declassified School Survival Guide, som sändes mellan 2004 och 2007.

Serratos roll som Angela Weber i Twilight gav henne ett pris på 30th Young Artist Awards för bästa unga biroll. Serratos repriserade rollen i Twilights uppföljare The Twilight Saga: New Moon, The Twilight Saga: Eclipse och The Twilight Saga: Breaking Dawn - Part 1. År 2011 framträdde hon i The Black Keys musikvideo för deras låt "Howlin' for You".

Hon blev rankad som nummer 65 på Maxims "Hot 100"-lista 2010.

Hon spelade Rosita Espinosa i den fjärde säsongen av AMC:s serie The Walking Dead, där hon först medverkar i slutet av det 10:e avsnittet "Inmates", och därefter har en fortsatt roll i seriens femte säsong.

Privatliv
Serratos är vegetarian. Hon har ställt upp i ett antal av PETA:s kampanjer för en vegansk livsstil.

Filmografi

Filmer

TV-Serier

Referenser

Externa länkar
 
 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1990
Kvinnor
Levande personer
Personer från Pasadena, Kalifornien
Skådespelare från Kalifornien
Gådeån

Gådeån är ett vattendrag söder om Härnösand, Härnösands kommun. Gådeån börjar i Nässjön och fortsätter ut i Södra sundet. Byn Gådeå har fått sitt namn efter ån. Kring ån finns hus som påminner om 1800-talets industrialisering, såsom kvarnresterna och ruinerna efter ett elverk från 1885. Vid vattendragets mynning ligger Sparrudden och en aning norrut Lövudden. Där finns ruiner efter ett sågverk och Lövuddens herrgård. Allt är numera rivet. Längs med ån och längs stranden vid Lövudden finns en promenadslinga med bro och trappor. Ravinen är tätt beväxt med olika lövträd, gräs och diverse örter. Växtligheten är tät, och påminner mer om en skog i södra Sverige än i Ångermanland.

Se även
Gådeå
Härnösand

Vattendrag i Härnösands kommun
Vattendrag i Ångermanland
Gådeåns avrinningsområde
Anna Kendrick

Anna Kendrick, född 9 augusti 1985 i Portland, Maine, är en amerikansk oscarsnominerad skådespelare samt sångerska. Kendrick är bland annat känd för rollen som Jessica Stanley i Twilight  samt i rollen som Beca Mitchell i Pitch Perfect, Pitch Perfect 2 och Pitch Perfect 3 och har utöver detta medverkat i ett antal andra filmer och TV-serier.

1998 nominerades Kendrick som näst yngsta person någonsin till en Tony Award för sin medverkan i Broadwayuppsättningen av musikalen High Society. 2010 blev Kendrick nominerad till en Oscar i kategorin "Bästa kvinnliga biroll" för sin roll som Natalie Keener i filmen Up in the Air, där hon bland annat spelar mot George Clooney.

I samband med hennes medverkan i musikalfilmen Pitch Perfect (2012) släpptes även en singel med Kendrick kallad Cups. Låten klättrade till plats sex på Billboard Hot 100.

I november 2016 publicerades Kendricks självbiografi Scrappy Little Nobody.

Privatliv
Kendrick föddes 1985 i Portland, Maine. Hennes far, William Kendrick (1946–2022), var historielärare och hennes mor Janice arbetade som revisor. Kendrick har även en äldre bror, Michael Cooke Kendrick, som också är skådespelare. Mellan 2009 och 2013 hade hon ett förhållande med regissören Edgar Wright som hon lärde känna under inspelningen av Scott Pilgrim vs. the World. Från 2014 till 2020 var hon tillsammans med den engelske filmfotografen Ben Richardson. Sedan slutet av 2020 till juni 2022 hade hon ett förhållande med skådespelaren Bill Hader.

Filmografi i urval 

 (röst som Courtney Babcock)

 (röst som Poppy)

 (röst som Poppy)

Referenser

Noter

Externa länkar 

Internet Broadway Database

Amerikanska barnskådespelare
Amerikanska skådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1985
Kvinnor
Personer från Portland, Maine
Levande personer
Letjevattenbock

Letjevattenbock (Kobus leche), även stavat lechwevattenbock, är en art i släktet vattenbockar som lever i Afrika. Ibland kan den också kallas letjeantilop. Av de fyra olika underarter som arten indelas i räknas idag en, K. l. robertsi, som utrotad. De tre andra underarterna är K. l. leche, K. l. kafuensis och K. l. smithemani.

Kännetecken 
Letjevattenbocken har en mankhöjd på 90 till 100 centimeter och en vikt på mellan 70 och 120 kilogram. På huvudet, ryggen och kroppens sidor är pälsen kastanjebrun, men på undersidan av buken och halsen är den vitaktig och framsidan på frambenen är svarta. Hanarna är mörkare i färgen än honorna, men hur mycket varierar beroende på underart. Fullvuxna hanar av K. l. smithemani har den mörkaste färgen. Underarten K. l. kafuensis kännetecknas av sina nästan helt svarta framben. Bara hanarna bär horn, som är spiralvridna och vagt lyrformade.

Utbredning 
Letjevattenbocken förekommer i Botswana, Zambia, sydöstra Kongo-Kinshasa, nordöstra Namibia och östra Angola, särskilt i Okavangodeltat, områden längs floden Kafue och omkring Bangweulusjön.

Levnadssätt 
Letjevattenbocken föredrar våtmarksliknande områden, som träsk och flodslätter. Den är dagaktiv och lever i stora flockar, som vanligen består av antingen hanar eller honor, men under parningssäsongen kan flockarna blanda sig. Dess föda består av olika vattenväxter och gräs.

Referenser 
 Denna artikel är baserad på en översättning från engelska Wikipedia 13 juli 2009

Noter

Externa länkar 

Slidhornsdjur
Däggdjur i etiopiska regionen
Pontus Qvarnström

Pontus Mauritz Qvarnström, född den 25 maj 1872 i Västra Ämterviks församling, död den 3 december 1918 i Lovö församling, var en svensk tennisspelare aktiv under 1800-talets sista år och några år in på 1900-talet.

Qvarnström blev 1898 den förste svenske singelmästaren inomhus i tennis. Han vann inomhustiteln också året därpå. År 1903 tog han ytterligare två SM-titlar i tennis, han vann då singelklassen både utom- och inomhus.Svenska Tennisförbundet 100 år. 2006. Redaktör Björn Hellberg () Han var nära vän till tennisspelaren och kronprinsen, den blivande Gustaf V. 

Qvarnström var en offensiv spelare och en utpräglad fighter, som inte lät sig hindras av en besvärande knäskada.Ett sekel av svensk tennis 1896–1996 utgiven av Kungliga Lawn-tennisklubben vid dess 100-årsjubileum (1996). ()   

Bland Qvarnströms nationella tenniskonkurrenter märks främst Gunnar Settervall och Wollmar Boström.

Stockholms första taxi
Stockholms första taxi, av märket Daimler, köptes i Stuttgart 1899 av Pontus Qvarnström för 11 000 riksmark. Bilen såldes för 9 000 kronor till kronprinsen Gustaf efter en demonstrationstur i samband med ett tennisparti. Kronprinsen ansåg dock att bilen gick för sakta i backarna vid Tullgarns slott. Han tvingades gå av och skjuta på ibland, vilket han snart tröttnade på. Därefter såldes Daimlerna till taxameterbolaget, som bedrev trafikservice med hästdroskor. Stockholm hade därmed fått sin första taxi. Bilen stod oftast parkerad utanför Hotell Rydberg vid Gustav Adolfs torg,  men krävde många reparationer vilket gjorde att den såldes efter ett par år.

Källor 

Svenska tennisspelare
Personer från Västra Ämterviks socken
Födda 1872
Avlidna 1918
Män