kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Europeiska inomhusmästerskapen i friidrott 1975

Europeiska inomhusmästerskapen i friidrott 1975 genomfördes 1975 i Katowice, Polen.

Medaljörer, resultat

Herrar

60 m
1 Valerij Borzov, Sovjetunionen – 6,59
2 Aleksandr Aksinin, Sovjetunionen – 6,67
3 Zenon Licznerski, Polen – 6,74

400 m
1 Herrman Köhler, Västtyskland  – 48,76
2 Josip Alebić, Jugoslavien  – 49,04
3 Semjon Kotjer, Sovjetunionen – 49,33

800 m
1 Gerhard Stolle, Östtyskland – 1.49,8 
2 Ivo Van Damme, Belgien  – 1.50,1
3 Vladimir Ponomarjov, Sovjetunionen – 1.50,2

1 500 m
1 Thomas Wessinghage, Västtyskland – 3.44,6
2 Pjotr Anisim, Sovjetunionen – 3.45,4
3 Gheorghe Ghipu, Rumänien – 3.45,4

3 000 m
1 Ian Stewart, Storbritannien – 7.58,6 
2 Pekka Päiverinta, Finland – 7.58,6
3 Boris Kuznetsov, Sovjetunionen – 8.01,2

Häck 60 m
1 Leszek Wodzynski, Polen – 7,69 
2 Frank Siebeck, Östtyskland – 7,69
3 Eduard Pereverzev, Sovjetunionen  – 7,74

Stafett 4 x 320 m
1 Västtyskland – 2.29,9
2 Polen – 2.31,4
3 Bulgarien – 2.32,1

Höjdhopp
1 Vladimír Malý, Tjeckoslovakien – 2,21
2 Endre Kelemen, Ungern – 2,19
3 Rune Almén, Sverige – 2,19

Längdhopp
1 Jacques Rousseau, Frankrike – 7,94
2 Hans-Jürgen Berger, Västtyskland – 7,87
3 Zbigniew Beta, Polen – 7,82

Stavhopp 
1 Antti Kalliomäki, Finland – 5,35 
2 Woiciech Buciarski, Polen – 5,30
3 Wladislaw Kozakiewicz, Polen – 5,30

Trestegshopp
1 Viktor Sanjejev, Sovjetunionen – 17,01
2 Michal Joachimowski, Polen – 16,90
3 Gennadij Besonov, Sovjetunionen – 16,78

Kulstötning
1 Valtjo Stojev, Bulgarien – 20,19
2 Geoff Capes, Storbritannien – 19,98
3 Valerij Vojkin, Sovjetunionen – 19,44

Damer

60 m
1 Andrea Lynch, Storbritannien – 7,17
2 Monika Meyer, Östtyskland – 7,24
3 Irena Szewinska, Polen – 7,26

400 m
1 Verona Elder, Storbritannien  – 52,68
2 Nadezjda Iljina, Sovjetunionen – 53,21
3 Inta Klimovitja, Sovjetunionen – 53,91

800 m
1 Anita Barkusky, Östtyskland – 2.05,6
2 Sarmita Stûla, Sovjetunionen – 2.06,2
3 Rositsa Pechlivanova, Bulgarien – 2.06,3

1 500 m
1 Natalia Andrei, Rumänien – 4.14,7
2 Tatjana Kazankina, Sovjetunionen – 4.14,8
3 Ellen Wellmann, Västtyskland – 4.16,2

Häck 60 m
1 Grażyna Rabsztyn, Polen – 8,04 
2 Annelie Erhardt, Östtyskland – 8,12
3 Tatjana Anisimova, Sovjetunionen – 8,21

Stafett 4 x 320 m
1 Sovjetunionen – 2.46,1
2 Västtyskland – 2.47,3
3 Polen – 2.49,6

Höjdhopp
1 Rosemarie Ackermann, Östtyskland – 1,93
2 Marie-Christine Debourse, Frankrike – 1,83
3 Annemieke Bouma, Nederländerna – 1,80

Längdhopp
1 Dorina Cotineanu, Rumänien – 6,31
2 Lidia Alfejeva, Sovjetunionen – 6,29
3 Meta Antenen, Schweiz – 6,28

Kulstötning
1 Marianne Adam, Östtyskland – 20,05
2 Helena Fibingerová, Tjeckoslovakien – 19,97
3 Ivanka Christova, Bulgarien – 18,35

Medaljfördelning

1975 i Polen
1975
Sportevenemang i Katowice
Friidrottsåret 1975
Internationella friidrottstävlingar i Polen
Katowice under 1900-talet
Enfantillages pittoresques

Enfantillages pittoresques ("Målande barnsligheter") är tre korta pianostycken av den franske tonsättaren Erik Satie (1866-1925). De är komponerade 1913 och har titlarna "Petit prélude à la journée: Modéré", "Berceuse: Lent" respektive "Marche du grand escalier". På en CD-inspelning från skivbolaget Naxos med pianisten Klara Körmendi är de 0:32, 1:05 respektive 1:12 långa.

Verk av Erik Satie
Klassisk pianomusik
Telegram (musikalbum)

Telegram är ett remixalbum av den isländska sångerskan och musikern Björk, utgivet i november 1996 på skivbolaget One Little Indian (14 januari 1997 i USA). Titeln är en parafras på Björks album Post, vars låtar har remixats av andra artister, bland andra Brodsky Quartet, Eumir Deodato och Graham Massey. Telegram innehåller även en tidigare outgiven låt, Evelyn Glennie-duetten "My Spine", som ursprungligen skulle finnas med på Post men som ersattes av "Enjoy" och blev då istället b-sida på singeln "It's Oh So Quiet".

Låtlista

Listplaceringar

Se även 
 Post

Referenser

Externa länkar 
 Telegram minisajt på Björk.com
 Telegram på Discogs (lista över utgåvor)

Album av Björk
Remixalbum 1996
Album utgivna på One Little Indian Records
Isländska remixalbum
Album producerade av Nellee Hooper
Album producerade av Howie B
Reparativ rättvisa

Reparativ rättvisa är inom kriminologin ett alternativt sätt att förhålla sig till konsekvenserna vid ett brott och hur man lindrar skadan vid ett övergrepp.
 
Tanken bakom reparativ rättvisa är att brottsoffret själv får tillfälle att berätta för gärningspersonen om hur brottet påverkat livet och vardagen samt att få upprättelse. Gärningspersonen får också tillfälle att berätta om varför brottet begicks och hur man kan försöka reparera skadan som skett och även hur man förebygger framtida brott. Man vill därmed stärka offrets roll, men även fokusera på gärningspersonen och sträva efter en försoning, men även stärka dennes familj eftersom den också drabbats. Medlingen påverkas av vilken typ av brott det gäller, vid brott mot person kan det handla mer om brottsoffrets behov och vid egendomsbrott om gärningspersonens behov och hur man sedan undviker ett återfall. 

Motsatsen till reparativ rättvisa är det traditionella rättssystemet, vilket i princip innebär att staten och gärningspersonen möts, sedan följer ett givet regelverk och därefter utdelas straff efter en skala. 

I den traditionella rättsordningen vill man med själva straffet belysa att man brutit mot en lag, men inte mot några människor och relationer, själva brottsoffret blir oftast en bifigur i sammanhanget. Med utgångspunkt av reparativ rättvisa, så gäller mer hänsyn till brottsoffrets behov och mer tyngdpunkt kring gärningspersonens ansvar att ställa tillrätta inför den som drabbats av brottet.

Reparativ rättvisa i Sverige
 
I Sverige förekommer reparativ rättvisa genom medling och innebär att man försöker se på handlingen, själva brottet och konsekvenserna för de berörda människorna.
Medling i Sverige förekommer på kommunal nivå och främst som en gren inom socialtjänsten. De vanligaste brotten där medling förekommer är snatteri, bilstölder och lättare misshandel, det handlar oftast om typiska ungdomsbrott. Meningen är att fånga upp de berörda ungdomarna och använda ett annat reaktionsmönster och skapa en förståelse för vad som hänt och att gärningspersonen får en ytterligare chans att kunna integreras i samhället.

Brott
Kriminologi
Rättvisa
Pilsner Urquell

Pilsner Urquell, är ett underjäst öl som bryggts sedan 1842 på bryggeriet Plzeňský prazdroj i Plzeň (ty: Pilsen) (där det bryggts öl sedan åtminstone år 1295 när kung Václav II gav 260 hushåll rätt att brygga öl till husbehov). Ortens namn har senare givit upphov till benämningen pilsner för öl av samma typ som Pilsner Urquell.

När Pilsner Urquell 1842 skapades av bayraren Josef Groll var detta banbrytande, då det mesta öl som bryggdes vid den tiden, åtminstone i regionen, var mörkt och grumligt, medan pilsner är ljust  i färgen och klart. Smaken är relativt besk, vilket beror på humlehalten. Alkoholhalten på en standard Pilsner Urquell är 4,4 volymprocent.

Tjeckiska ölmärken
Homogenic

Homogenic är det fjärde studioalbumet av den isländska sångerskan och musikern Björk, utgivet 22 september 1997 på One Little Indian. För produktionen stod Björk, Mark Bell, Guy Sigsworth, Howie B och Markus Dravs. Albumet tog Björks musik i en ny riktning, med fokus på electronica-beats och strängarrangemang där flera av låtarna är tillägnade hennes hemland Island. Man hade till en början planerat spela in albumet vid Björks hem i London, men Björks trummis Trevor Morais erbjöd henne sin studio i Spanien.

Homogenic har högsta betyg av webbplatsen Allmusic. På albumet återfinns singlarna "Jóga", "Bachelorette", "Hunter", "Alarm Call" och "All Is Full of Love".

Låtlista

Referenser

Externa länkar 
 Homogenic minisajt på Björk.com
 Homogenic på Discogs

Album av Björk
Musikalbum 1997
Album utgivna på One Little Indian Records
Triphopalbum
Album producerade av Mark Bell
Album producerade av Howie B
Upper West Side

Upper West Side är en stadsdel på västra Manhattan i New York och omfattar området mellan Central Park i öster, Hudsonfloden i väster och 59th Street i söder. I norr är gränsen mer oklar och har en gång satts vid 110th Street men anses numera ofta utgöras av 125th Street.

På Upper West Side ligger bland annat Juilliard, Metropolitan och Lincoln Center.

Stadsdelar i Manhattan
USA:s Grand Prix West 1981

USA:s Grand Prix West 1981 var det första av 15 lopp ingående i formel 1-VM 1981.

Resultat
 Alan Jones, Williams-Ford, 9 poäng
 Carlos Reutemann, Williams-Ford, 6 
 Nelson Piquet, Brabham-Ford, 4 
 Mario Andretti, Alfa Romeo, 3 
 Eddie Cheever, Tyrrell-Ford, 2 
 Patrick Tambay, Theodore-Ford, 1 
 Chico Serra, Fittipaldi-Ford
 René Arnoux, Renault

Förare som bröt loppet 
 Marc Surer, Ensign-Ford (varv 70, bränslesystem) 
 Didier Pironi, Ferrari (67, bränslesystem) 
 Jean-Pierre Jarier, Ligier-Matra (64, bränslepump)
 Hector Rebaque, Brabham-Ford (49, olycka) 
 Bruno Giacomelli, Alfa Romeo (41, kollision) 
 Jacques Laffite, Ligier-Matra (41, kollision) 
 Keke Rosberg, Fittipaldi-Ford (41, motor)
 Jan Lammers, ATS-Ford (41, kollision) 
 Riccardo Patrese, Arrows-Ford (33, bränslesystem) 
 Beppe Gabbiani, Osella-Ford (26, olycka) 
 Nigel Mansell, Lotus-Ford (25, olycka) 
 Gilles Villeneuve, Ferrari (17, bakaxel)
 John Watson, McLaren-Ford (16, bromsar)
 Elio de Angelis, Lotus-Ford (13, olycka) 
 Alain Prost, Renault (0, kollision) 
 Andrea de Cesaris, McLaren-Ford (0, kollision)

Förare som ej kvalificerade sig
 Kevin Cogan, Tyrrell-Ford 
 Derek Daly, March-Ford
 Miguel Ángel Guerra, Osella-Ford 
 Siegfried Stohr, Arrows-Ford 
 Eliseo Salazar, March-Ford

Noteringar
 Miguel Ángel Guerra, Eliseo Salazar, Chico Serra och Siegfried Stohr gjorde F1-debut. 
 Riccardo Patreses första pole position. 
 Arrows första och enda pole position.

VM-ställning

1981 i USA
USA:s Grand Prix West
Delikatess

Delikatess eller läckerhet är ord som man kan använda om olika sorters god mat. 

Att någonting kallas delikatess behöver dock inte innebära att alla tycker den är god eller ser läcker ut. Vindruvor och vissa ostar är exempel på klassiska delikatesser. Sedan finns det lokala eller regionala delikatesser som ofta syftar på omtyckta specialiteter på en ort eller i ett område. Det är även vanligt att tillverkare använder begreppet för att särskilja exempelvis charkvaror som har högre kötthalt eller finare råvaror än ordinarie sortiment.

Förr var det vanligt med delikatessbutiker. Numera går de ofta under namnet deli.

Se även 
Delikatessjäv
Delikatessen, en fransk film.

Källor 

Livsmedelstermer
Jockum Nordström

Karl Jockum Nordström, född 19 december 1963 i Stockholm, är en svensk målare, tecknare, illustratör och författare. 
 
Jockum Nordström är son till konstnären Gert Z Nordström och gift med konstnären Karin Mamma Andersson. Han växte upp i Farsta och Skärholmen i Stockholm och utbildade sig till bildlärare vid Konstfack i Stockholm 1981–85 och i fri konst på Kungliga Konsthögskolan i Stockholm 1985–90.

Han har medverkat som illustratör i Dagens Nyheter och Kamratposten, skrivit och illustrerat de fem barnböckerna om Sailor och Pekka (belönade med Expressens Heffaklump och Elsa Beskow-plaketten), och haft separatutställningar i Stockholm, London och New York. Han har även spelat bas i Boom Boom, som gav ut tre singlar 1983.

Jockum Nordström arbetar främst i blyerts och collage och skildrar gärna förorten och dess arkitektur. Han är representerad vid bland annat Göteborgs konstmuseum och Teckningsmuseet i Laholm.  

Han blev ledamot i Konstakademien 2004.

Tillsammans med Elena Wolay spelade han 2017 låtar i radioprogrammet Elena och Jockum i P2.

Bibliografi 
Popens historia, tillsammans med Ludvig Rasmusson (1987)
Jazzens historia, tillsammans med Ludvig Rasmusson (1989)
Bluesens historia, tillsammans med Ludvig Rasmusson (1993)
Sailor och Pekka gör ärenden på stan (1993)
Sailor blir sjuk (1994)
Sailor och Pekka och söndagen (1995)
10 000 gulddollar till den som gifter sig med snön (1998)
Var är Sailor och Pekka (1998)
Varför-därför (2003)
Sailor och Pekka (2003)
Gå till klacken, gå (2006)
Jockum Nordström orosdi-back Förlag 2012

Diskografi
Paddan och hunden, tillsammans med Joakim Åhlund (2012)
Dracula's son, tillsammans med Joakim Åhlund (2017)
Meets Moussa Fadera, tillsammans med Joakim Åhlund (2022)

Referenser

Noter

Externa länkar
Jockum Nordström på Wahlström & Widstrands webbplats

Svenskspråkiga författare
Födda 1963
Svenska illustratörer
Män
Levande personer
Ledamöter av Konstakademien
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Alumner från Konstfack
Gyrobuss

Gyrobuss är en buss (fordon för persontransport) med hybriddrift som använder energin lagrad i ett stort svänghjul (gyro) för att driva fordonet mellan hållplatserna. På elektrifierade sträckor kunde bussen framdrivas som ordinarie trådbuss. Tekniken har använts under 1950-talet i Yverdon i Schweiz, Léopoldsville /nuvarande Kinshasa i belgiska Kongo och Gent i Belgien.

Vid hållplatsen anslöts bussens generator/elmotor via stolpkontakter (liknande en trådbus) till elnätet och snurrade upp ett betongsvänghjul på ca 3 ton till 3000 varv/minut. Detta tog en halv till tre minuter, varefter den lagrade energin användes för att driva bussen upp till sex kilometer till nästa uppladdningsställe, motorn som användes för att snurra upp hjulet vid hållplatserna användes då som generator. Framdriften av bussen skedde som i konventionell trådbuss, med en elmotor. Drivmotorn användes som generator vid bromsning och laddade upp svänghjulet. Gyrobussar kunde nå hastigheter på upp till ca 60 km/h.

Fördelarna var att man fick tysta och avgasfria fordon. Nackdelen var den stora tyngden som måste fraktas runt (till en motsvarande energikostnad), dålig driftsäkerhet, slitage på vägar på grund av den ökade tyngden och inte minst "styva" vägegenskaper då hela konstruktionen betedde sig som ett gyro, dvs bussen höll sig rak i kurvor. Nackdelarna ansågs problematiska och tekniken lades ner.

Externa länkar
Engelskspråkig sajt om elbussar - tar upp gyrobussen

Elbussar
Typer av bussar
Stopproblemet

Stopproblemet eller haltproblemet (en The Halting Problem) är ett grundläggande beslutsproblem inom  beräkningsbarhetsteorin som informellt kan beskrivas så här:

 Med en given beskrivning av ett program och dess indata, bestäm om programmet, när det utförs med indatat, någonsin stoppar (slutför beräkningen). Alternativet är att det fortsätter i evighet utan avbrott.

En annan beskrivning av problemet lyder:

 Är det möjligt att inom ändlig tidsrymd med något program avgöra om ett godtyckligt program stannar för godtyckliga indata?

Alan Turing visade 1936 att en allmän algoritm för att lösa stopproblemet för samtliga (program, indata)-par inte kan existera. Man säger att stopproblemet inte är rekursivt lösbart.

Skisserat bevis 
Börja med att välja ett programspråk; det är standard att förknippa varje program med (åtminstone) en teckensträng (programtexten i det valda programspråket). Anta att någon hävdar att man har funnit en algoritm stoppar(p, i) som svarar sant om p är programtexten till ett program som stoppar när det får i som indata, och falskt om det inte stoppar. Skriv då ett annat program trassel som använder stoppar som en subrutin:

    function trassel(string s)
        if stoppar(s, s) == false            return true        else            snurra i evighet
Det här programmet tar en sträng s som ett argument och anropar stoppar med s som både programtext och indata till programmet. Om stoppar svarar falskt så svarar trassel sant, annars hamnar trassel i en oändlig slinga. Eftersom alla program kan uttryckas som strängar, finns det en sträng t som motsvarar trassel.
Vad händer om vi försöker anropa trassel(t)?

 Om trassel(t) stoppar så betyder det att stoppar(t, t) svarade falskt, vilket i sin tur betyder att trassel(t) inte borde ha stoppat. En paradox.
 Om trassel(t) snurrar i evighet, är det antingen därför att stoppar också snurrar i evighet, eller därför att stoppar svarade sant'. Detta betyder antingen att stoppar inte fungerar för ett giltigt program (vilket strider mot antagandet), eller att trassel(t) borde ha stannat.

I båda fallen dras slutsatsen att stoppar inte gav ett korrekt svar, i motsats till det ursprungliga antagandet. Eftersom resonemanget gäller för vilket program som helst'' som någon kan föreslå som en lösning till stopproblemet, finns det ingen lösning. Stopproblemet är därmed oavgörbart.

Beräkningsteori
Virgil W. Vogel

Virgil W. Vogel, född 29 november 1919, död 1 januari 1996 , var en amerikansk regissör och filmklippare. Bland hans mer kända filmer finns sådana som The Mole People och Rymdinvasion i Lappland, och han har även agerat regissör till flera TV-serier, såsom Mission Impossible.

Karriär
Vogel föddes i Peoria, Illinois. Han började sin karriär och arbetade för Universal Pictures, redigerade ett antal filmer, nämligen Mystery Submarine (1950), Abbott och Costello Meet the Invisible Man (1951), The Man from the Alamo (1953) och Touch of Evil (1958) regisserad av Orson Welles.

1956 gjorde Vogel sin regi-debut med science fiction-filmen The Mole People. Han regisserade också den regionala komedifilmen The Kettles på Old MacDonald's Farm och science fiction-äventyrsfilmen The Land Unknown, båda släpptes 1957. 1959 regisserade han den svensk-amerikanska science fiction-skräckfilmen Rymdinvasion i Lappland (Space Invasion of Lapland) som förkortades och sedan redigerades med nya bilder när de släpptes i USA som Invasion of the Animal People.

Under resten av sin karriär fokuserade han främst på tv, han regisserade avsnitt av Wagon Train, Bonanza, The Big Valley, M Squad, Mission: Impossible, The Six Million Dollar Man, FBI, The Streets of San Francisco, Most Wanted, Police Story, The White Shadow, Centennial, Knight Rider, Airwolf, Magnum, Miami Vice, bland andra serier.

Källor

<https://www.imdb.com/name/nm0900972/>

Amerikanska TV-regissörer
Födda 1919
Avlidna 1996
Män
Amerikanska filmregissörer
Vinsch

En vinsch är en maskin som används för att rulla upp ett rep eller en vajer. I sitt enklaste utförande består den av en spole och vev. Mer avancerade modeller kan ha växellådor, elektriska motorer och/eller bromsar.

Förutom för industriella ändamål används vinschar för att bärga bland annat bilar, båtar och glidflygplan. Det brukar finnas flera vinschar på de flesta båtar där de används för ankarlinor, fall och skot.

Galleri

Se även 
Vev
Vindspel
Ankarspel

Referenser

Externa länkar 
  Vinsch i SAOB.
Maskinteknik
Segling
Laura Mohr

Laura Katharina Mohr, känd under pseudonymen Laura Marholm, född 19 april 1854 i Riga, död 6 oktober 1928 i Majori, Lettland, var en tyskspråkig essäförfattare och novellist från Lettland.

Mohr var dotter till den danske sjökaptenen Friedrich Mohr från Danmark och Amalie Roeder. Hon ingick äktenskap med den svenske författaren Ola Hansson 1889. Med Hansson fick hon en son, Ola (född den 8 september 1890).

Bibliografi

Referenser
Svenskt biografiskt lexikon (artikel om Ola Hansson av Hans Levander), hämtad 2012-10-30

Vidare läsning

Externa länkar 
 Mohrs pjäs Otteringning från 1896
 

Tyskspråkiga författare
Lettiska författare
Kvinnor
Födda 1854
Avlidna 1928
Författare från Riga
Författare publicerade under pseudonym
The Mole People

The Mole People är en amerikansk långfilm från 1956 i regi av Virgil W. Vogel, med John Agar, Cynthia Patrick, Hugh Beaumont och Alan Napier i rollerna. Filmen var med i ett avsnitt av TV-serien Mystery Science Theater 3000 som driver med dåliga filmer.

Rollista

Källor

Externa länkar

Filmer 1956
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska skräckfilmer
Amerikanska science fiction-filmer
Chang och Eng Bunker

Chang och Eng Bunker, födda 11 maj 1811, döda 17 januari 1874, var ett par siamesiska tvillingar från dåvarande Siam (nuvarande Thailand). De blev internationellt uppmärksammade när de turnerade som en freak show hos P.T. Barnum i början på 1830-talet. Deras kändisskap ledde till benämningen siamesiska tvillingar för sammanvuxna enäggstvillingar.

De föddes av kinesiska föräldrar i Maklong i Siam. Pojkarna var sammanvuxna från bröstbenet till naveln. De fördes till USA, där de visades upp för allmänheten på cirkus. 

Tvillingarna Bunker gifte sig i april 1843 med systrarna Sarah och Adelaide Yates. De blev fäder till totalt 22 (tolv respektive tio) välskapta barn.

Eng och Chang avled vid 62 års ålder, med mindre än tre timmars mellanrum.

Referenser

Externa länkar

Patientfall
Eponymer
Födda 1811
Avlidna 1874
Män
Siamesiska tvillingar
Macy's

Macy's är en amerikansk varuhuskedja som grundades i Haverhill i Massachusetts år 1851.  

Flaggskeppet är varuhuset i New York, vilket hör till  världens största varuhus.

Macy's i New York öppnades 1902 och sträcker sig över ett helt kvarter vid Herald Square med sina 11 våningar. Varuhuset består av två olika byggnader.

Macy's säljer bland annat kläder, skor, elektronik, möbler och kosmetika. De har också caféer och restauranger där.

Referenser

Noter

Externa länkar

 
 The Romance of a Great Store by Edward Hungerford Early History of Macy's 1922

Företag bildade 1851
Köpcentrum i USA
New York
Varuhus i USA
Souphanouvong

Prins Souphanouvong (Lao: ສຸພານຸວົງ), född 13 juli 1909 i Luang Prabang, död 9 januari 1995 i Vientiane. Var ledare för Laotiska revolutionära folkpartiet och president i Laos mellan 1975 och 1991.

Souphanouvong var son till prins Bounkhong, den sista vicekungen av Luang Prabang, men hade, till skillnad från sina mest kända bröder prins Souvanna Phouma och prins Boun Oum av Champasak, en mor som inte var adlig. De senare två stod under inbördeskriget i Laos som ledare för den neutrala respektive den kungavänliga sidan i konflikten.

Han arbetade i hamnen i Le Havre innan han tog sin ingenjörsexamen vid École Nationale des Ponts et Chaussées.

Souphanouvong fick sin utbildning i Frankrike och Vietnam, där de socialistiska strömningarna var starka. Han påverkades starkt av detta och blev snart en hängiven kommunist. Han var först medlem i Vietminh innan han 1951 grundade den kommunistiska motståndsrörelsen Pathet Lao i sitt hemland.

Efter hans grundade av en kommunistisk motståndsrörelse
Souphanouvongs öppna engagemang i den kommunistiska rörelsen gav honom smeknamnet Den röde prinsen och han blev en mycket viktig symbol för vänsterrörelsen i landet. Han ledde Pathet Lao både som politisk och militär ledare och ingick i flera koalitionsregeringar i landet från 1953 fram till att kommunisterna tog makten i Laos 1975. 1972 bytte Pathet Lao namn till Laotiska revolutionära folkpartiet med Souphanouvong som partiordförande och efter maktövertagandet 1975 utsågs han till landets president.

Presidenttid
Hans politiska roll var dock till största delen symbolisk och den makt han hade kom han successivt att förlora under åren som följde. 1986 hade han i praktiken förlorat allt politiskt inflytande men fick sitta kvar som president fram till 1991 då han tvingades dra sig tillbaka från offentligheten. Under resten av sitt liv levde han ett tillbakadraget liv i huvudstaden  Vientiane.

Källor

Födda 1909
Avlidna 1995
Laos presidenter
Män
Personer i Laos under 1900-talet
En något större bok

En något större bok (1985), , är en antologi med sju av Hans Alfredsons tidigare utgivna böcker:
En liten bok om att bränna löv, ris, kvistar och annat avfall i ett hörn av trädgården, 1961
Ernst Semmelmans minnen, 1962
Gummitummen - Skizzer ur en fren dagbok, 1966
Rosa Rummet, 1967
F. En överdriven äventyrsberättelse, 1968
Svea Hunds limerickar, 1976
Lagens långa näsa, 1983

Skönlitteratur 1985
Svensk skönlitteratur
Antologier
Svenskspråkig skönlitteratur