kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ю

Ю (gemen: ю) är en bokstav i den kyrilliska alfabetet. Den uttalas ungefär som o eller jo. Vid transkribering av ryska skriver man ju i svensk text, med undantaget iu efter t, s, z, samt u efter j, och  i IPA. Vid translitteration till latinska bokstäver enligt ISO 9 används û.

Teckenkoder i datorsammanhang 

Kyrilliska alfabetet
The One with George Stephanopoulos

The One with George Stephanopoulos och på svenska Den med George Stephanopoulos är det fjärde avsnittet av den första säsongen av sitcom/komedi-TV-serien Vänner (en. Friends).

Sändes: 13 oktober, 1994.

Handling

För att försöka få Ross att glömma sin och hans ex-fru Carols bröllopsdag så tar Joey och Chandler honom till en hockeymatch med New York Rangers. Kvällen går inte bra - Ross hittar en massa saker som påminner honom om Carol och får en hockeypuck rakt på näsan. På sjukhuset får Joey och Chandler reda på att Carol är den enda kvinna som Ross haft sex med.

Tre gamla vänner till Rachel - Leslie, Kiki och Joanne - kommer till Central Perk för att besöka henne. Deras besök gör Rachel deprimerad för de frågar ut henne om hennes beslut att rymma från sitt bröllop.

Monica bjuder in Phoebe för att sova över - Phoebes mormor har en ny pojkvän och de båda är riktigt högljudda i sängen. Så de bestämmer sig för ha ett pyjamasparty med pizza och alkohol.

Rachel är fortfarande upprörd över vad hennes gamla vänner har sagt och det slutar med att Monica och Phoebe blir lika deprimerade. Just när Rachel inte tror att något kan bli värre så levererar pizzabudet fel pizza. Men det blir genast bättre när de får reda på att pizzan egentligen skulle till Vita Husets rådgivare George Stephanopoulos. När de får reda på att han bor tvärs över gatan börjar tjejerna spionera på sin sexige granne från sin balkong. Efter en stund berättar de hemligheter för varandra; Monica gav Phoebe en paté som innehöll gås en gång och sa att det var vegetarisk mat (Phoebe är vegetarian); Phoebe låg med en kille som några timmar gjort slut med Monica, etc.

I slutet av avsnittet så spelar vännerna Twister när Rachel får ett samtal från VISA. De ringer för att rapportera något ovanligt om hennes kreditkort - det har inte använts alls. Rachel ser på sina vänner, och bestämmer sig för att hon har det rätt bra trots allt.

Citat 
 Monica: Phoebe? Do you have a plan?
Phoebe: I don't even have a "pla"

 Chandler: What? What? What is it? That she left you? That she likes women? That she left you for another woman that likes women?
Ross: A little louder, okay? I think there's a man on the twelfth floor--in a COMA--who didn't hear you.

Medverkande 
Skriven av Alexa Junge
Regisserad av James Burrows
Mary Pat Gleason som Sjuksyster Sizemore
Marianne Hagan som Joanne
Michele Maika som Kiki
Leesa Bryte som Leslie
Sean Whalen som Pizzakillen
Benjamin Caya som Bratty Boy

Källor 
 
 friends-tv.org

Noter 

1-04
TV-avsnitt 1994
Я

Я (gemen: я) är en bokstav i det kyrilliska alfabetet. Den uttalas ungefär som a eller ja. Vid transkribering av ryska skriver man ja i svensk text och  i IPA. Man brukar transkribera ia efter t, s, z (т, с, з) och a efter i, j (и, й), såsom namnen Мария/София, Maria/Sofia. Vid translitteration till latinska bokstäver enligt ISO 9 används â.

Teckenkoder i datorsammanhang

Referenser

Kyrilliska alfabetet
Bochs

Bochs är ett datorprogram som emulerar en Intel-processor och vars källkod är öppen. Även perferi hårdvara som nätverskort och ljudkort och BIOS emuleras.

Bochs kan emulera följande Intelprocessorer 386, 486, Pentium, Pentium Pro och AMDs AMD64.

Bochs kan köra FreeBSD, Linux, DOS och Windows i sin emulerade miljö och Bochs kan i sin tur köras på andra hårdvaruplattformar än Intels.

Bochs har bland annat använts för att köra Windows 95 på en Sony PSP.

Bochs skrevs ursprungligen av Kevin Lawton men underhålls av Bochs IA-32 Emulator Project.

Externa länkar
Bochs hemsida
Bochs för PSP kör Windows 95 och Linux

Fria emulatorer
x86-emulatorer
Universal Product Code

Universal Product Code, förkortat UPC, är ett system för streckkoder som används i USA och Kanada, och som även stöds av EAN-standarden.

Standarder och konventioner
Bjurums socken, Gudhems härad

Bjurums socken i Västergötland ingick i Gudhems härad, ingår sedan 1974 i Falköpings kommun och motsvarar från 2016 Bjurums distrikt.

Socknens areal är 29,26 kvadratkilometer land. År 2000 fanns här 128 invånare. Godset Stora Bjurum samt sockenkyrkan Bjurums kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen bildades 1768 genom sammanslagning av Mårby socken och Hångers socken vars jordebokssocknar kvarstod separata till 1892.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Bjurums församling och för de borgerliga frågorna bildades Bjurums landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Gudhems landskommun som 1974 uppgick i Falköpings kommun. Församlingen uppgick 2006 i Gudhems församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Bjurum, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Gudhems härad. De indelta soldaterna tillhörde Skaraborgs regemente Livkompaniet.

Geografi
Bjurums socken ligger nordväst om Falköping sydväst om Hornborgasjön. Socknen är en småkuperad slättbygd med moss- och skogsbygd i väster.

Fornlämningar
Boplatser från stenåldern är funna vid Horborgasjön. Från brons- och järnåldern finns gravar. Från järnåldern finns två gravfält.

Namnet
Namnet skrevs 1431 Bywreem och kommer från gården Stora Bjurum. Efterleden är hem, 'boplats; gård'. Förleden innehåller bjur, 'bäver'.

Se även
 Bjurums församling

Referenser

Noter

Externa länkar

Indelningar i Falköpings kommun

Socknar i Gudhems härad
Annihilation Time

Annihilation Time är ett rockband från Kalifornien, USA. Bandet har ett ganska unikt sound som utgörs av skitig rock 'n roll men har en känsla av både amerikansk 80-talshardcore och 60/70-talshårdrock. 

Efter sin första skiva bytte de sångare, och spelade in sin andra platta i Haag, Nederländerna på Motorwolf Studios, känd för gammeldags studioutrustning. Bandet har efter det turnerat i nästan hela Europa inklusive Sverige.

Diskografi 
Album

EP

2007 - Bad Reputation

Externa länkar
Officiell webbplats
Annihilation Time på allmusic.com

Amerikanska rockgrupper
Kaliumkromat

Kaliumkromat (K2CrO4) är ett salt av kalium och kromsyra.

Egenskaper 
Kaliumkromat bildar vid rumstemperatur klargula kristaller. Om ämnet värms upp till 670 °C övergår det till α-form med röda kristaller. Ämnet är ett starkt oxidationsmedel och kan reagera häftigt med brännbara material. Det är lösligt i vatten, men inte i alkoholer. Det är också giftigt och cancerogent.

Framställning 
Kaliumkromat framställs av kaliumdikromat (K2Cr2O7) och kaliumkarbonat (K2CO3).

Användning 
Kaliumkromat används som pH-indikator. När kaliumkromat surgörs bildas kaliumdikromat som är röd-orange.

Se även 
 Kaliumdikromat

Kaliumföreningar
Kromater
Sima (arkitektur)

Sima, emellanåt benämnd cyma, kallas den taklist som kröner de sluttande sidorna på en fronton, till exempel på ett grekiskt tempel med dorisk ordning.

Källor

Byggnadsdetaljer
MAME

MAME, Multiple Arcade Machine Emulator, är en programvara som emulerar arkadspel. Den finns portad till flera operativsystem och plattformar, exempelvis Windows och Linux. MAME är dock bara en emulator, så användaren måste äga ROM-kretsarna från arkadspelen som ska användas av med MAME. Företaget Exidy har dock släppt 15 av sina spel för gratis nedladdning exklusivt från MAME:s hemsida.

MAME till PC har stöd för arkadjoystickar från exempelvis tillverkaren X-Arcade.

Eftersom MAME är en programvara som även på Windows körs på kommandoraden finns många olika grafiska skal för att förenkla användandet.

MAME v0.143 som släpptes 28 juni 2011 hade stöd för 10630 spel inklusive kloner, varav 5382 unika spel.

Externa länkar
MAMEs hemsida, här kan man ladda ner MAME
Project MAME:s webbplats - Bygg ditt eget Arkadspel
Uppdaterad lista på frontends till MAME
X-Arcades webbplats
Quasimoto Interactives webbplats

Emulatorer
Ongentheow

Ongentheow är en konung över svearna omtalad i det fornengelska Beowulfkvädet och nämnd i Widsith. Namnet motsvarar det nordiska Angantyr.

Beowulf
I Beowulf nämns Ongentheow för första gången i rad 1968, där geaternas kung Hygelac betecknas som "Ongentheows dråpare". Femhundra versrader senare (2475) återkommer namnet, när det berättas att Ongentheows söner attackerade geaterna. Geaterna ville ha vedergällning, men Hygelacs bror Heathcyn stupade. Nästa morgon attackerade Ongontheow Eofor, men hans stridshjälm gled bort, han snubblade och Eofor gav honom det dödande slaget, som en hämnd för Heathcyn. 

I rad 2968-2990 berättas det i större detalj om slaget i skogen Hrefnawudu. Det var Ongentheow som hade dödat Heathcyn då geaterna hade anfallit honom. Det sägs att Ongentheow räddade sin fru, mor till Onela och Ohthere. Ongentheow förföljde geaterna som flydde genom natten, men vid morgonen fick geaterna kontakt med Hygelacs förstärkningar. Ongentheow drog sig tillbaka till sin borg. Geaterna bröt igenom försvarslinjen, bröderna Eofor och Wulf sårade Ongentheow, men den gamle Ongentheow högg genom Wulfs hjälm. Då Wulf låg sårad på marken, krossade Eofor Ongentheows hjälm med sitt svärd. Så stupade den gamle kungen. Geaterna tog hans järnbrynja, hans svärd och hans hjälm, och gav rustningen till Hygelac. Ongentheow efterträddes av sin son Ohthere.

Widsith
Ongentheow förekommer som ett av namnen på härskare i första þulan (avdelningen) av den korta dikten Widsith, och det står att han härskade över svearna: "sweom Ongendþeow". Ett mycket liknande namn förekommer i den andra þulan om Widsiths resor. Där står namnet i samma rad som tre andra namn som förekommer i Hervarar saga, så att man antar att raden syftar på Angantyr Hedreksson, kung över Reidgoterna:

Historiska tolkningar
Namnet Ongentheow kan tyda på samband med Ongendus och Angantyr. Äldre svensk forskning har tolkat Beowulf som historia och likställt Ongentheow med Egil i Ynglingaätten som i Ynglingatal upptar den plats som Angantyr har i Beowulfkvädet. I Ynglingatal kallas Egil även för Týs öttungr,  vilket anses vara en omtolkning av ett äldre Angan-Týs.

Fotnoter

Svenska sagokungar
Nikel

Nikel (ryska: Никель, finska: Nikkeli, förr Kolosjoki) är en ort i Murmansk oblast i nordvästra Ryssland. Folkmängden uppgick till 11 823 invånare i början av 2015. 

Den från början finländska orten grundades 1930, efter det att nickelfyndigheter upptäckts i området. Samhället blev ryskt 1944 i och med andra världskriget, då Petsamoområdet erövrades av Sovjetunionen. 

År 2010 slöts ett avtal mellan Norge och Ryssland om att invånarna som bor tre mil från gränsen (bland annat staden Nikel) kan ansöka om begränsad visumfrihet. De slipper då visum för att röra sig över gränsen inom området.

Smältverket 
Smältverket i Nikel startades av ett finsk-kanadensiskt konsortium Petsamo Nikkeli 1938 och färdigställdes 1942 av Finland och Tyskland. Under 1944 sprängdes det under tysk reträtt. Efter andra världskriget så tillföll Nikel och hela Petsamoområdet Sovjetunionen och 1946 hade Sovjet återuppbyggt smältverket.

Nickelverket har varit ortens stora arbetsgivare, samtidigt som det också varit en betydande källa till miljöförstöring. De årliga utsläppen av svaveldioxid var på 1980-talet 400 000 ton och under 2020 fortfarande 80 000 ton vilket motsvarar fem gånger Norges samlade utsläpp och har förvandlat naturen i tiotals kvadratkilometer till ett månlandskap.

Dagen före julafton 2020 stängdes smältverket för gott, det var då Nornickel's äldsta fabriksbyggnad och i och med detta väntas utsläpp av svaveldioxid minska med 85 % under 2021 för Nornickels dotterbolag Kola MMC som drivit smältverket.

Salmijärvi
Strax nordväst om Nikel, vid Pasvikälven och gränssjön Salmijärvi, ligger byn Salmijarvi, som i början av 1900-talet under namnet Salmijärvi var den mest befolkade fasta bosättningen i Petsamoområdet.

Bildgalleri

Källor

Noter

Orter i Murmansk oblast
Petsamo
Ugglums socken

Ugglums socken i Västergötland ingick i Gudhems härad, ingår sedan 1974 i Falköpings kommun och motsvarar från 2016 Ugglums distrikt.

Socknens areal är 12,45 kvadratkilometer varav 12,43 land. År 2000 fanns här 166 invånare. Kyrkbyn Ugglum med sockenkyrkan Ugglums kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Ugglums församling och för de borgerliga frågorna bildades Ugglums landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Gudhems landskommun som 1974 uppgick i Falköpings kommun. Församlingen uppgick 2006 i Gudhems församling.

Den 1 januari 2016 inrättades distriktet Ugglum, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Gudhems härad. De indelta soldaterna tillhörde Skaraborgs regemente Livkompaniet och Västgöta regemente, Gudhems kompani.

Geografi
Ugglums socken ligger nordväst om Falköping norr om Mösseberg. Socknen är odlad slättbygd på Falbygden.

Fornlämningar
Från bronsåldern finns gravrösen och stensättningar. Från järnåldern finns fem gravfält. Fossil åkermark har påträffats på Förentorpa ängar.

Namnet
Namnet skrevs 1320 Uglem och kommer från kyrkbyn. Efterleden är hem, 'boplats; gård'. Förleden innehåller uggla.

Se även
 Ugglums församling

Referenser

Noter

Externa länkar

Indelningar i Falköpings kommun

Socknar i Gudhems härad
Jules Berman

Jules Berman, född Julius Berman den 5 juli 1902, död den 13 april 1962 i Engelbrekts församling, Stockholm, var en svensk journalist av judisk-polsk härkomst.

Berman använde sig av pseudonymen Röda Nejlikan och var utöver journalist även författare, kåsör och festarrangör. Han var bland annat reklamchef åt Karl Gerhard och presskontaktman för utländska kändisar som Maurice Chevalier och Josephine Baker.

Berman är begravd på Östra kyrkogården i Malmö.

Litteratur 
 Berman, Jules, Det är en doft ifrån den fina världen. Stockholm, C. E. Fritzes Bokförlags Aktiebolag 1953.  
 Berman, Jules, Kvinnor i elden. Stockholm, C. E. Fritzes Bokförlags Aktiebolag 1954.  
 Berman, Jules, "Maria Nyckelpiga" 1949 Fritzes
 Berman, Jules, "Arvet från Sinai" 1956 Fritzes

Källor 
 Berman, Julius på SvenskaGravar.se

Födda 1902
Avlidna 1962
Män
Svenska journalister under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Svenska kåsörer
Gravsatta på Östra kyrkogården i Malmö
Jan Åke Hillerud

Gustaf Jan-Åke Ingemar Hillerud, född 8 november 1938 i Adolf Fredriks församling, Stockholms stad, är en svensk tonsättare, pianist, dirigent och musikpedagog. Han är utbildad vid Kungliga Musikhögskolan i Stockholm. Mellan åren 1964 och 1985 var han musiklärare i Adolf Fredriks Musikklasser, för vilka han skapade ett stort antal kompositioner och körarrangemang. Bland annat komponerade Hillerud två helaftonsoperor, som inbegrep hela skolan, med solister, körer och orkester: Banditen Murietas Bravader och död (1974) och Lycko-Pers resa (1980).

Biografi
I januari 1965 bildade han Musikklassernas Gosskör (sedermera Adolf Fredriks gosskör) (AFG) som han ledde fram till 1998. Gosskören blev under Hilleruds ledning kopplad till Operan, och framträdde regelbundet där i olika uppsättningar. Hillerud undervisning ledde till att ett antal personer blev professionella operasångare och musiker. En av de första medlemmarna i AFG, Bo Aurehl, blev kördirigent och pedagog. Likaså blev gosskörens pianist John Erik Eleby senare operasångare. Eleby ledde flera olika körer. Både Aurehl och Eleby verkade i samma anda som Hillerud, och ledde därmed generationer av körsångare.

Under 1960-talet var Hillerud även verksam som konsertpianist och som ackompanjatör till sångare vid konserter och inspelningar. 1968–1976 var han ledare för Uppsala Domkyrkas Gosskör, med vilken han turnerade i hela Sverige, och även företog ett antal utlandsresor. Åren 1976–1991 var han kormästare vid Kungliga Operan. Operakören genomgick under hans ledning en exceptionell utveckling.

Sedan 1991 är Hillerud frilansande dirigent, tonsättare och arrangör. Han anlitas flitigt av landets symfoniorkestrar, främst för program där han själv är programvärd och entertainer. Genom en mängd familje- och barnkonserter har han fortsatt den pedagogiska gärning som han inledde 1964. Jan Åke Hilleruds specialitet är kombinationen av högt drivna kvalitetskrav och lättsam publikkontakt.

Kungliga Filharmoniska Orkestern, där Jan Åke Hillerud har dirigerat flera hundra konserter, har utnämnt honom till hedersfilharmoniker. Bland andra orkestrar där Jan Åke Hillerud varit flitig gäst märks Helsingborg, Gävle, Västerås och Dalasinfoniettan. Även vid Dalhalla har Hillerud dirigerat ett antal konserter.

Namnet Hillerud inspirerat av släktgården Hillersta i Julita, Katrineholms kommun, Södermanlands län.

Priser och utmärkelser
1986 – Norrbymedaljen
1990 – Musikföreningens i Stockholm stipendium
1996 – Medaljen för tonkonstens främjande
2004 – Årets barn- och ungdomskörledare
2015 – H.M. Konungens medalj av 8:e storleken i högblått band

Referenser

Noter 

Svenska kördirigenter
Män
Födda 1938
Levande personer
Mottagare av Norrbymedaljen
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Personer från Stockholm
Ålviken

Ålviken, en liten by i Krokoms kommun, Jämtlands län, ligger 40 km nordväst Föllinge vid Hotagssjöns strand vid Foskvattsåns utlopp.

De första nybyggarna kom 1756 till Ålviken vid Hotagens strand, långt ifrån vägar och andra nybyggen. Eftersom nybygget låg så avlägset var man tvungna att klara sig själva på gården. Av den anledningen byggde man både såg, spånklyv och kvarn som drevs av vattnet i Foskvattsån. Mellan 1944 och 1990 hade man även eget elkraftverk i ån. 

År 1882 såldes hemmanet i Ålviken med tillhörande skog till skogsbolaget Tunadal AB, och några år därefter byggde bolaget upp en stor ljusmålad huvudbyggnad som kom att användas som bostad för bolagets förvaltare. I början på 1900-talet friköptes byggnationerna samt inägor och husbehovsskog av dåvarande arrendatorn. Fortfarande finns en stor del av byggnadsbeståndet bevarat. Gårdens äldsta byggnad lär vara ett härbre från 1790-talet. Även kvarn, såg, spånklyv och kraftverk finns kvar. Aktivt jordbruk upphörde 1969. 
 

Orter i Krokoms kommun
Ernest Greene

Ernest Greene, ursprungligen Ira Steven Levine, född 13 juni 1952, är en amerikansk regissör, skådespelare tillika producent av pornografisk film, som sedan 1993 producerat och regisserat filmer med bland andra Jenna Jameson.

Externa länkar
  

Amerikanska porrfilmsregissörer
Amerikanska filmproducenter
Amerikanska manusförfattare
Amerikanska porrskådespelare
Födda 1952
Män
Levande personer
Dru Berrymore

Dru Berrymore, född 11 augusti 1969 i Berlin, Tyskland som Nicole Hilbig, är en skådespelare i pornografisk film, som sedan 1995 medverkat i omkring 150 amerikanska pornografiska filmer, bland andra The Price of an Education.

Filmografi (urval) 
2000 - Blonds on Fire
2001 - Best of Dru Berrymore
2003 - Deep Inside Dru Berrymore

Utmärkelser 
2004 - AVN Award - bästa sexscen på film med enbart kvinnor för Snakeskin
2004 - AVN Award - bästa gruppsexscen på film för Looking In

Källor

Externa länkar 
  

Tyska porrskådespelare
Födda 1969
Kvinnor
Levande personer
The Price of an Education

The Price of an Education är en amerikansk pornografisk film från 1998, regisserad av Simon Goldstar.

Rollista
Nikki Lynn – Tracy
Emily Jewel – Cindy
Christian Wolf – Jen
Dru Berrymore
Karya
Vince Voyeur – Mark
Guy DiSilva
Tyce Bune
Herschel Savage

Referenser

Webbkällor

Amerikanska pornografiska filmer
Filmer 1998
Engelskspråkiga filmer
Simon Goldstar

Simon Goldstar är en regissör och producent inom pornografisk film.

Goldstar regisserade tre filmer mellan 1997 och 1998. Den sista filmen var The Price of an Education.

Externa länkar
Simon Goldstar på Internet Adult Film Database 

Porrproducenter
Män
Geometriseringsförmodan

Thurstons geometriseringsförmodan är en hypotes inom topologin, framlagd av den amerikanske matematikern William Thurston, och ger ett sätt att klassificera tredimensionella mångfalder. Hypotesen säger att varje 3-mångfald kan delas upp i delar på ett specifikt sätt, och varje del har en geometrisk struktur som ges av en av åtta olika klasser. Geometriseringsförmodan implicerar, om den är sann, Poincarés förmodan som är ett av matematikens "millennieproblem".

Sommaren 2006 presenterade två grupper av matematiker oberoende av varandra bevis för Poincarés förmodan, och en av grupperna hävdade sig även ha bevisat hela geometriseringsförmodan. Dessa arbeten byggde på den ryske matematikern Grigorij Perelmans arbete där han skissade bevisen utifrån en metod han utvecklat som i sin tur byggde på en metod av Richard S. Hamilton. Beviset för geometriseringsförmodan har ännu inte detaljgranskats av matematiksamfundet.

Referenser 

Topologi
Babewatch

Babewatch är en serie pornografiska filmer regisserade av Buck Adams under 1990-talet. Filmerna är inspirerade av Baywatch.

Filmer i serien
1999 - Babewatch 13
1999 - Babewatch 12
1999 - Babewatch 11
1999 - Babewatch 10
1999 - Babewatch 9
1999 - Babewatch 8
1999 - Babewatch 7
1999 - Babewatch 6
1998 - Babewatch 5
1996 - Babewatch Beach
1995 - Babewatch 4
1995 - Babewatch 3
1994 - Babewatch 2
1994 - Babewatch

Amerikanska pornografiska filmer
Buck Adams

Buck Adams, eg. Charles Allen, född 15 november 1955 i Chatsworth, Kalifornien, död 28 oktober 2008 i Northridge, Kalifornien, var en amerikansk regissör av och skådespelare i pornografisk film, som sedan 1988 skådespelat i över 300 pornografiska filmer, bland andra Babewatch-serien.

Filmografi (filmer som haft svensk premiär)
1991 - Roxy - en oskuld på rymmen

Referenser

Externa länkar
 

Amerikanska porrskådespelare
Födda 1955
Avlidna 2008
Män
Porrskådespelare från Kalifornien
Kay Parker

Kay Parker, född 28 augusti 1944 i Birmingham, West Midlands, död 14 oktober 2022 i Los Angeles, Kalifornien, var en brittisk porrskådespelare och senare författare. Under 1970-, 80- och 90-talen medverkade hon i amerikansk pornografisk film, och är känd för rollen som modern Barbara i incestserien Taboo.

Filmografi (filmer som haft svensk premiär)  
1977 – Härifrån till härligheten - Fedora Weatherly
198? – Sex gymping
1980 – Ta mej till frukost - Gladys Whitmore
1980 – Huggsexan - Mrs Bun
1980 – Hon kunde inte låta bli - Barbara Scott
1981 – De vilda kvinnornas natt - Maxie Roget
1981 – Madame Laus kärlekstempel - hustrun
1982 – Lustans språk - Lori Sage
1982 – Satisfactions 
1984 – Sex Play 
1984 – Too Hot To Touch - Loretta
1986 – Careful, He May Be Watching - Assie
1989 – Tabu III - sexskandalen fortsätter - Barbara Scott

Källor

Brittiska porrskådespelare
Brittiska skådespelare under 1900-talet
Skådespelare från Birmingham
Födda 1944
Avlidna 2022  
Kvinnor
VESA Local Bus

VESA Local Bus är en gammal standard för expansionskortsanslutningar (buss) i datorer. VL-bussar var vanliga i datorer med Intel 80486-processorer, före PCI-bussen slog igenom. På grund av att VL-bussen var uppbyggd omkring Intel 80486-processorns minneshantering uppstod svårigheter att flytta över tekniken till moderkort för Pentium-processorer, och endast ett fåtal Pentiumdatorer levererades med en VL-buss.

VL-bussen var en utökning av den gamla 16-bitars ISA-bussen i form av ytterligare en sockel bredvid ISA-bussens sockel. Detta gjorde korten för VL-bussen väldigt långa och otympliga. Längden och det stora antalet pinnar på insticksmodulerna gjorde det även mycket krångligt att fysiskt installera eller ta bort expansionskort. 

På grund av tekniska begränsningar gick det inte att ha fler än max 3 VL-bussar på ett moderkort, men det vanligast var att det endast fanns en eller två VL-bussar.

Det absolut vanligaste expansionskortet i en VL-buss var ett grafikkort.

Standarden är satt av VESA därav namnet.

Databussar