kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gulögd gråfågel

Gulögd gråfågel (Coracina lineata) är en fågel i familjen nålfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Gulögd gråfågel är en medelstor slank fågel med kort, spetsig näbb och lysande gult öga. Fjäderdräkten är skiffergrå förutom vitt på nedre delen av buken och undergumpen med tunna grå tvärband. De olika underarterna skiljer mest i storlek och utbredningen av tvärbandningen undertill, vissa upp på bröstet medan andra saknar det helt.

Utbredning och systematik 
Gulögd gråfågel delas in i tio underarter med följande utbredning:
 Coracina lineata axillaris – bergstrakter på centrala Nya Guinea och ön Waigeo
 Coracina lineata maforensis – ön Numfoor utanför norra Nya Guinea
 Coracina lineata sublineata – Bismarckarkipelagen (New Ireland och New Britain)
 Coracina lineata nigrifrons – Salomonöarna (Bougainville, Choiseul och Santa Isabel)
 Coracina lineata ombriosa – Salomonöarna (Kulambangra, New Georgia Group och Rendova)
 Coracina lineata pusilla – Guadalcanal (Salomonöarna)
 Coracina lineata malaitae – Malaita (Salomonöarna)
 Coracina lineata makirae – Makira (Salomonöarna)
 Coracina lineata gracilis – Rennell (Salomonöarna)
 Coracina lineata lineata – nordöstra Australien (östra Kap Yorkhalvön till nordöstra New South Wales)

Levnadssätt 
Gulögd gråfågel hittas i regnskog. Där ses den vanligen högt uppe i fruktbärande träd, ofta fikon.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Gråfåglar
Fåglar i australiska regionen
Långstjärtad gråfågel

Långstjärtad gråfågel (Coracina longicauda) är en fågel i familjen gråfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Långstjärtad gråfågel förekommer på Nya Guinea. Den behandlas antingen som monotypisk eller delas in i två underarter med följande utbredning:
 Coracina longicauda grisea – förekommer i Jayawaijayabergen (centrala Nya Guinea)
 Coracina longicauda longicauda – förekommer i centrala höglandet och i berg på Huonhalvön (nordöstra Nya Guinea)

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Gråfåglar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Nya Guinea
Större gråfågel

Större gråfågel (Coracina macei) är en vida spridd asiatisk fågel i familjen gråfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Med en kroppslängd på 23–30 centimeter är större gråfågel, precis som namnet också avslöjar, en stor och bastant medlem av familjen, med kraftig, krokförsedd näbb. Fjäderdräkten är genomgående grå, med ljusgrå vingtäckare som kontrasterar med svarta vingpennor. Hanen är svart på panna, ansikte, haka och strupe. Även stjärten är svart, med vita hörn. Undersidan är ljusare grå än ovansidan, mot undergumpen vit. Honan saknar den svarta ansiktsmasken men har gråsvart på tygel och en fläck bakom ögat. Undersidan och övergumpen är tätt gråbandad.

Större gråfågel är en ljudlig fågel. Bland lätena hörs högljutt och visslande "pee-eeo-pee-eeo", "tweer" och ett genomträngande, vasst "tweet-weet" i flykten. Sången hörs sällan, en melodisk serie.

Fåglar i Indien och Sri Lanka, av vissa urskilda som egen art, är något mindre och även hanen är bandad undertill. Vidare skiljer sig lätena genom att vara ljusare och stigande i tonen.

Utbredning och systematik 
Större gråfågel delas vanligen in i åtta underarter med följande utbredning:
 macei-gruppen
 Coracina macei macei – Indien söder om Himalaya (Garhwal till Travancore)
 Coracina macei layardi – Sri Lanka
 nipalensis-gruppen
 Coracina macei nipalensis – lägre områden i Himalaya i Indien till Nepal, Sikkim och västra Assam
 Coracina macei andamana – Andamanerna
 Coracina macei siamensis – sydvästra Kina (sydöstra Yunnan) till Myanmar, Thailändska halvön, södra Indokina
 Coracina macei rexpineti – sydöstra Kina (Fujian, Guangdong och Yunnan) till norra Laos och Taiwan
 Coracina macei larvivora – Hainan (södra Kina)
 Coracina macei larutensis – Malackahalvön

Systematiken och dess relation till javagråfågeln (C. javensis) är omdiskuterad. Vissa behandlar macei-gruppen som en egen art och för resten av underarterna till javensis, medan andra behandlar hela arten som en del av javensis. Vidare har även larutensis föreslagits utgöra en egen art.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population. Den tros dock minska i antal till följd av habitatförlust och jakttryck, dock inte tillräckligt kraftigt för att anses vara hotad. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Notera dock att bedömningen endast gäller macei-gruppen, eftersom IUCN för övriga underarter till javagråfågeln.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar franska läkaren och naturforskaren Jean Macé.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Gråfåglar
Fåglar i australiska regionen
Markgråfågel

Markgråfågel (Coracina maxima) är en fågel i familjen gråfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Australiens inland. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Gråfåglar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Australien
Mindanaogråfågel

För fågelarten Edolisoma mindanense, se filippingråfågel.

Mindanaogråfågel (Malindangia mcgregori) är en fågel i familjen gråfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Mindanaogråfågeln är en medelstor tätting med grått på hjässa, rygg, övergump och övre delen av stjärten, medan den är svart på panna, ansikte och bröst, liskom i vissa ving- och stjärtpennor. Den är vidare vit på buk och skuldrorna, samt i en lång teckning nerför vingen och yttre stjärtpennorna. Hos honan är de svarta delarna mattare färgad. Bland lätena hörs klagande och hårda skrin.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart i bergstrakter på ön Mindanao i södra Filippinerna. Den placeras som ensam art i släktet Malindangia och behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Mindanaogråfågeln hittas i mossrika skogar i lägre till medelhöga bergstrakter. Där slår den ofta följe med artblandade kringvandrande flockar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Gråfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Mindanao
Svarthuvad drillfågel

Svarthuvad drillfågel (Lalage melanoptera) är en fågel i familjen gråfåglar inom ordningen tättingar, förekommande på Indiska subkontinenten.

Utseende och läte 
Svarthuvad drillfågel är en 18 centimeter lång grå, vit och svart fågel. Hanen har skiffergrått huvud och bröst samt blekgrå mantel. Honan har vitaktigt ögonbrynsstreck, tvärstrimmig vit undersida och blekgrå rygg och övergump som kontrasterar med svart stjärt. Underarten sykesi i södra Indien och Sri Lanka är rätt distinkt med svartare huvud, vit istället för grå buk, grått på övre delen av de centrala stjärtpennorna samt generellt mindre storlek med kortare stjärt. Fågeln är mestadels tystlåten, men har en sång bestående av en serie klara och mjuka, visslade toner.

Utbredning och systematik 
Svarthuvad drillfågel delas in i två underarter med följande utbredning:
 Lalage melanoptera melanoptera – häckar i norra Indien (norra Punjab och (tidigare benämnda) United Provinces (Uttarakhand och Uttar Pradesh)), flyttar till Myanmar
 Lalage melanoptera sykesi – förekommer i södra Indien och Sri Lanka

Underarten sykesi kan möjligen utgöra en egen art. Fågeln har tidigare behandlats som samma art som svartvingad drillfågel (Lalage melaschistos) eller sundadrillfågel (Lalage fimbriata).

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades arten i släktet Coracina, men genetiska studier visar att det släktet är parafyletiskt iförhållande till Lalage och Campephaga. Detta har lett till taxonomiska förändringar, bland annat genom att en handfull arter flyttats till Lalage.

Levnadssätt 
Svarthuvad gråfågel hittas i öppen skog, snårig djungel och bambustånd, men även i trädgårdar, fruktodlingar och häckar. Den lever mestadels av insekter, framför allt fjärilslarver, men tar också frukt som fikon och Lantana. Fågeln häckar mellan juni och september i norra Indien och Nepal, juni och augusti i centrala Indien, april och maj i södra Indien och mars till maj i Sri Lanka. Arten är delvis flyttfågel, där framför allt populationen i Nepal flyttar söderut.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som fåtalig i Nepal, lokalt ganska vanlig i Indien samt ovanlig och lokalt förekommande i Sri Lanka.

Namn 
Fågeln kallades tidigare svarthuvad gråfågel, men blev tilldelat nytt svenskt trivialnamn efter DNA-studier som visar att den är den del av drillfåglarna.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Gråfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Svart gråfågel

För fågelarten Analisoma/Coracina coerulescens, se luzongråfågel.

Svart gråfågel (Edolisoma melas) är en fågel i familjen gråfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Svart gråfågel delas in i sex underarter:
 waigeuense – förekommer på ön Waigeo nordväst om Nya Guinea
 tommasonis – förekommer på ön Yapen norr om Nya Guinea
 melas – förekommer på Salawati, Aruöarna och Nya Guinea
 batantae – förekommer på ön Batanta väster om Nya Guinea

Vissa urskiljer även underarterna meeki och goodsoni med utbredning på östra Nya Guinea respektive Aruöarna.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Gråfåglar
Fåglar i australiska regionen
Svartvingad drillfågel

Svartvingad drillfågel (Lalage melaschistos) är en asiatisk fågel i familjen gråfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Svartvingad drillfågel är en 19,5-24 cm lång mörk gråfågel med relativt lång och kilformad stjärt. Hanen är skiffergrå med svarta vingar och tydliga vita spetsar på stjärtfjädrarna. Honan är blekare grå med svagt bandad undersida.

Utbredning och systematik 
Svartvingad drillfågel delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 Lalage melaschistos melaschistos – norra Pakistan, Himalaya och nordöstra indiska subkontinenten
 Lalage melaschistos avensis – västra Kina till centrala och södra Myanmar, norra Thailand och norra Vietnam
 Lalage melaschistos intermedia – centrala och södra Kina och Taiwan, flyttar till Indokina
 Lalage melaschistos saturata – norra Vietnam och Hainan, flyttar till Indokina

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades arten i släktet Coracina, men genetiska studier visar att det släktet är parafyletiskt iförhållande till Lalage och Campephaga. Detta har lett till taxonomiska förändringar, bland annat genom att en handfull arter flyttats till Lalage.

Levnadssätt 
Svartvingad gråfågel förekommer i öppen skog och skogslundar. Den livnär sig av insekter, framför allt fjärilslarver, men också skalbaggar och halvvingar. Den intar även bär. Fågeln häckar mellan april och juli. Den bygger ett mycket litet skålformat bo av kvistar, rötter, bark, lavar och spindelväv som placeras tre till åtta meter ovan mark.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som mycket sällsynt och lokal i Pakistan, frekvent förekommande i Nepal, lokalt ganska vanlig i Indien, vanlig i Bhutan, ganska vanlig i Sydostasien och vanlig till lokalt vanlig i Kina.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Gråfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Filippingråfågel

Filippingråfågel (Edolisoma mindanense) är en fågel i familjen gråfåglar inom ordningen tättingar som förekommer i Filippinerna.

Utseende och levnadssätt 
Filippingråfågeln är en 22 centimeter lång relativt oansenlig fågel som lever i trädkronor och skogens mellanskikt. Hanar har svartaktigt ansikte där det svarta sträcker sig ner mot nedre delen av bröstet. Vingpennorna är också svarta, liksom de yttre vitspetsade stjärtfjädrarna. Resten av fjäderdräkten är blekgrå. Honor är genomgående blekgrå. Liknande luzongråfågel (Analisoma coerulescens) är enhetligt gråsvart och vitögd gråfågel (Coracina striata) saknar det svarta på undersidan hos hanarna och har tvärbandad undersida hos honorna. Lätet är dåligt känt.

Fågeln är troligen mycket gäckande, där den sitter ensam och tyst i trädkronor. På berget Malindang verkar den föredra skogar på lägre nivåer och genomgående i utbredningsområdet påträffas den alltsomoftast under 1000 meter över havet.

Utbredning och systematik 
Filippingråfågel förekommer i Filippinerna och delas in i fem underarter med följande utbredning:
 E. m. lecroyae – Luzon 
 E. m. elusa – Mindoro
 E. m. ripleyi – Bohol, Samar, Biliran och Leyte
 E. m. mindanensis – Mindanao och Basilan
 E. m. everetti – Suluöarna (Bongao, Jolo, Lapac och Tawitawi)

Resultat från DNA-studier visar att everetti möjligen utgör en egen art.

Släktestillhörighet 
Tidigare inkluderades släktet Edolisoma i Coracina, men genetiska studier visar att Coracina i vidare bemärkelse är parafyletiskt i förhållande till Lalage och Campephaga.

Status och hot 
Fågelns världspopulation uppskattas till endast mellan 3.500 och 15.000 individer. Generellt är den sällsynt, men samtidigt vida spridd och svår att se och kan därför vara förbisedd. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den som sårbar eftersom det antas den minskar kraftigt till följd av avverkning i dess levnadsmiljö.

Namn 
Fågeln har även på svenska kallats mindanaogråfågel och filippinsk gråfågel.

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Gråfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Filippinerna
Svartbukig gråfågel

Svartbukig gråfågel (Edolisoma montanum) är en fågel i familjen gråfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Svartbukig gråfågel är en medelstor skiffergrå fågel med svarta vingar och svart stjärt. Hanen har svart ögonmask medan honan har helsvart undersida. Honan är distinkt, hanen liknar både cikadagråfågel, svartskuldrad gråfågel och sothuvad gråfågel men har mer svart i vingen. Sången utförs i duett. Först avger hanen ett nedåtböjd och nasalt"“wiiiuuuuuu!" varefter honan ansluter med tre till fyra raspiga toner, "rak-rak-rak!"

Utbredning och systematik 
Svartbukig gråfågel delas in i två underarter:
 E. m. montanum – förekommer i bergsskogar på Nya Guinea
 E. m. bicinia – förekommer i bergsskogar i Sepikregionen på Nya Guinea

Tidigare inkluderades släktet i Coracina, men genetiska studier visar att Coracina i vidare bemärkelse är parafyletiskt i förhållande till Lalage och Campephaga.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Gråfåglar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Nya Guinea
Alfhilda Mechlenburg

Alfhilda Theodora Adelheid Mechlenburg, född Suenssen 10 februari 1830 i Köpenhamn, död 10 augusti 1907 på Frederiksberg, var en dansk författare. Hon var syster till författarna Fanny Suenssen och Teckla Juel.

 Biografi 
Alfhilda Mechlenburg växte upp i Tønning, Sønderjylland. Fadern, Johan Fedder Carsten Suenssen (1795–1840), var kapten i den danska hären. Modern var Margrethe Juel (1802–1882) och kom från en officersfamilj. Efter faderns död 1840 flyttade familjen tillbaka till Köpenhamn. Då Mechlenburg var sexton år gammal reste hon till Norge för att besöka släktingar, men stannade kvar där i många år och blev norsk medborgare. 

Hon gifte sig 1864 med en norsk sjökapten, Carl Mechlenburg (1821–1864), och fick med honom ett lyckligt men kort äktenskap. Han dog 1868 efter en längre tids sjukdom, ett år efter att de hade mist deras dotter, som var det enda barnet. Hon återvände därefter till Danmark och modern.

Mechlenburg debuterade som författare 1867 med en biografi av Karl XV, Ein königlicher Dichter, som publicerades i den tyska tidskriften Der Bazar. Hon skrev även noveller till veckobladet Skandinavisk Folkemagazin och publicerade sex små berättelser 1868. Dessa rönte dock ingen större framgång. Hon fortsatte dock att skriva för veckotidningar, däribland Illustreret Tid. Hennes debut i bokform kom 1872 med novellsamlingen To Fortællinger och blev en framgång. Vid denna tidpunkt var hennes språk starkt påverkad av norskan och novellernas handlingar utspelade sig i Norge. 

Därefter dröjde det sex år innan nästa novellsamling, Fortællinger, publicerades. Tillsammans med sina systrar skrev hon lustspelet Et Ægteskab i Fare och skådespelet Judith, som båda uppfördes på Folketeatret 1873 respektive 1875. 1880-talet innebar en flitig produktion från Mechlenburgs sida. Under detta årtionde gav hon ut åtta romaner: Fjældblomster (1880), I Tidens Løb (1881), Kløverbladet (1882), Et Løfte (1883), I Høst (1883), Gamle Minder (1885), Bregner (1887) och Skibbrud (1889). Gemensamt för dessa är att de präglades av en idealistisk-romantisk livssyn, ofta med en religiös underton. 

Bland hennes övriga verk finns Kamp (1891), Ungdom (1893), I Bølgegang (1894) och I Vaar (1895). En del av hennes verk blev översatta till svenska. Hon publicerade alla sina verk under pseudonymen Ivar Ring. Från 1882 tilldelades hon 500 danska kronor årligen genom finanslagen.

Referenser 

Födda 1830
Avlidna 1907
Kvinnor
Personer från Köpenhamn
Danska romanförfattare
Danskspråkiga romanförfattare
Danska novellförfattare
Danskspråkiga novellförfattare
Sulawesigråfågel

Sulawesigråfågel (Edolisoma morio) är en fågel i familjen gråfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Sulawesigråfågeln är en traststor grå tätting. Hanen är helt skiffergrå med svart strupe. På Sulawesi sträcker sig det svarta ner på buken. Vingen har ljusa teckningar. Honan är grå på ryggen och tvärbandat ljus under. Den skiljer sig från hona cikadagråfågel genom grå grygg. Hane cikadagråfågel saknar sulawesigråfågelns svarta på undersidan. Sången består av ett insektsliknande strävt "weerr-w...". Bland lätena hörs ett ljust gny och hårdare "chuk-chuk-chuk".

Utbredning och systematik 
Sulawesigråfågeln förekommer i Indonesien, på Sulawesi med kringliggande öar. Den delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Edolisoma morio talautensis – förekommer på Talaudöarna (Salebabu, Karakelong och Kaburuang)
 Edolisoma morio salvadorii – förekommer på Sangihe Island (utanför norra Sulawesi)
 Edolisoma morio morio – förekommer på Sulawesi, öarna Lembeh, Muna, Tomea, Kabaena och Butung

Genetiska studier från 2018 visar dock att nominatformen morio är en del av cikadagråfågeln (E. tenuirostre) medan talautensis och salvadorii står nära palaugråfågeln (E. monacha) och bör inkluderas i denna.

Släktestillhörighet 
Sulawesigråfågeln har liksom flertalet taxa placerades tidigare i Coracina, men DNA-studier visar att det släktet är parafyletiskt visavi drillfåglarna i Lalage.

Levnadssätt 
Sulawesigråfågeln hittas i skogsområden och lundar i låglänta områden och förberg. Den ses enstaka eller i par, i trädtaket.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Gråfåglar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Indonesien
Réuniondrillfågel

Réuniondrillfågel (Lalage newtoni) är en akut utrotningshotad fågel i familjen gråfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läten 
Réuniondrillfågeln är en gråaktig, trädlevande fågel med en kroppslängd på 22 cm. Hanen är mörkgrå med ljusare undersida, framför allt på undergump och flanker. Det mörka ansiktet ger intryck av en ansiktsmask. Stjärten är vitspetsad. Honan är mörkbrun ovan med ett tydligt, vitt och smalt ögonbrynsstreck och ljusare, tätt bandad undersida. Lätet är en gäll men klar vissling: "tui tui tui". Från honan hörs hårda "shrek" som varningsläten.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i skogar på nordvästra Réunion (västra Maskarenerna). Tidigare placerades arten i släktet Coracina, men genetiska studier visar att det släktet är parafyletiskt iförhållande till Lalage och Campephaga. Detta har lett till taxonomiska förändringar, bland annat genom att en handfull arter flyttats till Lalage. Dessa har även blivit tilldelade nya gruppnamn, drillfågel istället för tidigare gråfågel, för att bättre återspegla släktskapet.

Status 
Arten minskar i antal så att världspopulationen nu uppskattas till endast cirka 30 par. Dessutom råder en sned könsfördelning så att två tredjedelar av individerna är hanar. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför fågeln som akut hotad. Orsaken bakom denna utveckling är oklar, men predation från invasiva arter tros spela in.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar naturforskaren och brittiske koloniadministratören Edward Newton (1832-1897).

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Gråfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Endemiska fågelarter på La Réunion
Australisk gråfågel

Australisk gråfågel (Coracina novaehollandiae) är en fågel i familjen gråfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Australisk gråfågel är en stor och slank fågel, med ljusgrå ovansida, ljusare undersida och tydligt svart på strupen och i en ansiktsmask. Ungfågeln är ljusare, med mörkgrått i ansiktet istället för svart. Mörk form av vitbukig gråfågel har mer svart i ansiktet hos den adulta fågel, men saknar svart i ljus form och i ungfågelsdräkten. Lätet är en oroad skallrande drill.

Utbredning och systematik 
Australisk gråfågel delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Coracina novaehollandiae melanops – förekommer i Australien, flyttar till Nya Guinea, Sundaöarna, västra Salomonöarna
 Coracina novaehollandiae novaehollandiae – förekommer på Tasmanien, King och Flinders island, flyttar till östra Australien
 Coracina novaehollandiae subpallida – förekommer i centrala Western Australia (Pilbararegionen), flyttar till Kaiöarna

Levnadssätt 
Australisk gråfågel hittas i olika typer av beskogade områden, även hyggen, jordbruksbygd och urbana områden med inslag av träd.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Bilder

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Gråfåglar
Fåglar i australiska regionen