kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Piotr Fijas

i skidflygning

Piotr Władysław Fijas, född 27 juni 1958 i Bielsko-Biała, är en polsk tidigare backhoppare, som tävlade för BBTS Włókniarz, Bielsko-Biała, och nuvarande backhoppstränare.

Karriär 

Piotr Fijas kom med i det polska landslaget 1976, 18 år gammal. Han klarade dock ej att kvalificera sig til Olympiska vinterspelen 1976 i Innsbruck. Hans första stora mästerskap var Världsmästerskapen  1978 i Lahtis. Där tog han en artondeplats i stora backen.

Fijas deltog i tre Olympiska vinterspel: Lake Placid 1980, Sarajevo 1984 och Calgary 1988. Hans bästa placering kom i normalbacken i Sarajevo 1984, der han tog sjundeplatsen. I världscupen  presterade han som bäst säsongen 1984/1985 med en tolfteplats totalt (han tävlade i allt åtta säsonger i världscupen mellan 1976 och 1987). Han har tre segrar i deltävlingar i världscupen, i Zakopane och Saint-Nizier-du-Moucherotte, Grenoble 1980 och i Liberec 1986. Efter OS i Calgary 1988 var Fijas tvungen att avsluta backhopparkarriären på grund av skador.

Piotr Fijas hade sin största styrka i skidflygning. Han vann en bronsmedalj i Världsmästerskapen i skidflygning 1979 i Planica. Han satte världsrekord med 194 meter i Planica 14 mars 1987. Han fick behålla rekordet i sju år. Martin Höllwarth, Österrike hoppade 196 meter i Planica 17 mars 1994.

Senare karriär 

Piotr Fijas är för tiden assistenttränare för det polska landslaget.

Externa länkar 
  
 Sports Reference - Piotr Fijas
 YouTube: Piotr Fijas - Vikersund 15.02.1986 - 163 m - HILL RECORD

Födda 1958
Levande personer
Män
Polska backhoppare
Polska tränare
Backhoppstränare
Personer från Bielsko-Biała
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 1984
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 1988
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 1980
Festivali i Këngës 47

Festivali i Këngës 47 ägde rum i Pallati i Kongreseve i Tirana, Albanien mellan den 19 och 21 december 2008. Finalen föregicks av två semifinaler (den 19 och 20 december) och själva finalen gick av stapeln den 21 december med 20 deltagande artister. Vinnaren utsågs av en jury bestående av 7 medlemmar. RTSH:s orkester stod för musiken i tävlingen, men att framföra playback fanns som alternativ för artisterna. Direktör var Pali Kuke och Pirro Çako var konstnärlig direktör.

Samtliga deltagande framförde sitt bidrag i den första semifinalen. I den andra fick de framföra sitt bidrag tillsammans med andra gästartister. Vid finalen framfördes samtliga bidrag solo igen, och slutligen stod Kejsi Tola som segrare med sin låt "Më merr në ëndërr" med vilken hon fick 126 poäng av juryn.

Semifinaler 
De två semifinalerna hölls den 19 och 20 december 2008. Under dessa två kvällar hade man ingen röstning och samtliga 20 bidrag gick till final. Den första semifinalen bestod av en solopresentation av bidragen. Under den andra kvällen framfördes samtliga bidrag igen, men denna gång tillsammans med gästartister.

Final 
Finalen av Festivali i Këngës 47 hölls den 21 december 2008. Vinnaren valdes genom en jury som bestod av sju medlemmar, där varje medlem delade ut från 1 till 20 poäng till alla bidragen.

Juryn 
 Eno Koço (Dirigent)
 Gjergj Bojaxhi (KESH:s president)
 Florent Boshnjaku (Kompositör)
 Gentian Demaliaj (Sångare)
 Nora Çashku (Pianist)
 Myfarete Laze (Sångare)
 Leonardo Leopoldi (Producent)

Resultat

Referenser

Noter

Externa länkar 
Festivali i Këngës officiella webbplats 
Videor från Festivali i Këngës

2008 i Albanien
Musikåret 2008
Länder i Eurovision Song Contest 2009
Festivali i Këngës efter år
Psykiatrisk intensivvårdsavdelning

Psykiatrisk intensivvårdsavdelning, ofta kallad PIVA, är i Sverige en särskild psykiatrisk vårdavdelning för patienter med ett omfattande vårdbehov. Nästintill alla patienter vid sådana avdelningar är tvångsomhändertagna, vilket innebär att de vårdas enligt lagen om psykiatrisk tvångsvård (LPT). Patienterna kan exempelvis vara suicidala eller psykotiska. Patienterna tvångsvårdas för att skydda sig själva eller för att skydda personer i närheten. På PIVA arbetar läkare, sjuksköterskor och skötare. PIVA är ett relativt nytt begrepp inom svensk psykiatri men vårdformen har brett ut sig i Sverige under 2000-talets första decennium. Många landsting i Sverige har PIVA-avdelningar.

Källor
 Psyche nr 4, 2010, sid 13 ff: "Gränser och närhet på PIVA"

Noter

Psykiatrisk vård
Avdelningar på sjukhus
Fardume slott

Fardume slott är en ruin efter ett medeltida stenhus i Fardume i Rute socken på Gotland. Fardume slott ligger med utsikt över Fardume träsk och är en av de bäst bevarade större medeltida stenhusen på Gotlands landsbygd. Gården undersöktes arkeologiskt 1940-42.

Kastalen vid gården kallas Mynttornet och antas vara uppfört omkring år 1200. Den östra och bäst bevarade väggen kvarstår till tre våningars höjd, men kastalen antas ursprungligen ha varit ännu högre. Kastalen har sedan den förlorat sin funktion som försvarsbyggnad nyttjats som magasin för gården, och byggts samman med de övriga husen.

I backen nedanför kastalen finns en källarbyggnad som kallas Sören Norbys källare, ursprungligen en stenbyggnad i minst två våningar. Den västra delen av övervåningen är delvis bevarad, och har troligen inrymt en förstuga. Av det östra rummet, som troligen har varit husets stuga med eldstad och bakugn, finns bara fundamentet kvar.

Gården är i lokala traditioner förknippad med Søren Norby, troligen på grund av att hans söner ägde gården vid mitten av 1500-talet.

Källor 
 Det medeltida Gotland. En arkeologisk guidebok, Anders Andrén, 2011

Externa länkar 
FMIS  -  Riksantikvarieämbetet

Byggnadsminnen i Gotlands kommun
Borg- och slottsruiner på Gotland
Opera- och baletteatern

Albaniens Nationalteater för Opera och Balett (albanska: Teatri Kombëtar i Operas dhe i Baletit, Nationalteatern för Opera och Balett), eller TKOB, är en teater i Albaniens huvudstad Tirana.

Nationalteatern invigdes den 29 november 1953. I byggnaden arrangerades tidigare den populära musiktävlingen Festivali i Këngës (1969-1988), innan man hade byggt klart Pallati i Kongreseve.

Se även 
Kulturpalatset (Tirana)

Referenser

Noter

Externa länkar 
Officiell webbplats

Operahus i Albanien
Tirana
Dansscener i Albanien
Lillholmsjö

Lillholmsjö är en liten by med 10 hushåll i Krokoms kommun i Jämtlands län. Byn ligger längs länsväg 340 och ingår som en del av fiskevägen. Lillholmsjö ligger i sydänden av sjön Gysen. Den huvudsakliga försörjningen i byn sker via turism.

Orter i Krokoms kommun
Ratiocinatio

Ratiocinatio (av latin ratio, "förnuft" eller "att resonera"), på svenska även kallad överläggning, är en retorisk stilfigur där talaren resonerar med sig själv.

Användning
Att använda Ratiocinatio innebär att man som talare bygger upp sitt tal utifrån ett resonemang med sig själv. Talaren för alltså en sorts monolog med sig själv för att få fram sin poäng med talet. Det behöver inte handla om en fråga med ett direkt svar, utan ett resonemang inom ramen för ratiocinatio kan innehålla såväl sakbevis och argument, som fråga och svar.

I Ad Herennium, en bok om retorik från cirka år 90 f.Kr., definieras ratiocinatio som att "Vi frågar oss själva vad som ligger till grund för allt det vi säger, och ofta vänder vi oss till oss själva för att få en utläggning av enskilda påståenden".

Funktion  
Syftet med att använda sig av stilfigurer i allmänhet är att fånga lyssnarens uppmärksamhet. Genom att använda ratiocinatio kan talaren uppnå detta mål genom att hålla lyssnaren nyfiken på hur resonemanget ska fortlöpa. Eftersom talets poäng, argument och budskap framkommer genom resonemanget kan man genom rätt disposition i talet skapa någonting bra och oförutsägbart. Genom att hela tiden resonera fram talets fortsättning skapas ett raffinerat talförlopp, och förhoppningsvis lyckas talaren hålla lyssnarens nyfikenhet vid liv genom att föra ett intressant resonemang.

Besläktade stilfigurer 
Ratiocinatio är en av flera retoriska figurer som är en variant av stilfiguren den retoriska frågan. Det signifikanta för ratiocinatio är dock att talaren i hög grad ägnar sig åt att resonera fram ett svar, istället för att till exempel ge ett direkt efterkommande svar på en ställd fråga, samt att det alltid är talaren själv ger svaren.

Andra stilfigurer som är besläktade med den retoriska frågan:
 Anthypophora
 Aetiologia

Enligt Ad Herennium hör ratiocinatio till kategorin strategiska ordfigurer.

Exempel 
”Jag kan lova att det kommer att bli bättre väder i morgon, solsken och varmt! Då undrar ni säkert hur jag kan veta det? Jo, jag såg på väderleksrapporten i morse.......”

”Jag tycker att alla människor borde läsa böcker. Varför? Därför att läsande är oerhört allmänbildande...”

Källor
 De ratione dicendi, Ad Herennium, Retorikförlaget 2005, IV:23, s.121
 Ratiocinatio Brigham Young University
 Decorumretorik.se

Retorik
Stilfigurer
Jenni Haukio

Jenni Elina Haukio, född 7 april 1977 i Björneborg, Finland, är en finländsk poet och programchef för Åbo bokmässa. I januari 2009 gifte Haukio sig med Finlands nuvarande president Sauli Niinistö.

Haukio har en politices magisterexamen från Åbo universitet och har gett ut tre diktsamlingar. Hon har varit riksdagsassistent för ex-minister Anne Holmlund, och verksamhetsledare för Samlingspartiets distrikt i Satakunda. Före anställningen på Åbo bokmässa var hon kommunikationschef för Samlingspartiet. Haukio disputerade 2022 i statsvetenskap vid Helsingfors universitet med en avhandling om partiernas valkampanjer på internet inför riksdagsvalet.

Utmärkelser

Källor

Externa länkar

Födda 1977
Levande personer
Kvinnor
Personer från Björneborg
Finländska poeter
Finskspråkiga poeter
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Makar och makor till Finlands presidenter
Storkorset av Republiken Polens förtjänstorden
Storkorset av första klassen av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
West Side Family

West Side Family, eller WSF, var en albansk musikgrupp som framförde  rap-, hiphop- och hip hopfolkmusik. 

Gruppen bestod av Florian Kondi, mer känd som Dr. Flori, Landi och Miri. Gruppen bildades runt år 1996/1997 då man släppte låten "Tik tak". Gruppen är även känd för sina låtar om tidigare borgmästaren Edi Rama, i Albaniens socialistpartis kampanjer, samt singlarna "Tirona" och "Çohu". År 2003 deltog gruppen i Kënga Magjike med låten "Hou cike", med vilken de fick motta publikens pris. År 2006 ställde dem upp igen, denna gång med låten "Krahët e tua do jem". De lyckades i finalen få 218 poäng vilket räckte till en tredjeplats, bakom Armend Rexhepagiqi och Ledina Çelo. 

År 2008 ställde gruppen upp i Festivali i Këngës 47, Albaniens uttagning till Eurovision Song Contest 2009. De tävlade med låten "Jehonë" och fick i finalen 118 poäng. Vann gjorde Kejsi Tola med 126 poäng och tvåa blev Juliana Pasha och Luiz Ejlli på 119 poäng. Gruppen splittrades aldrig men dess medlemmar, i huvudsak Dr. Flori, inledde solokarriärer och gruppen lades på is. I november 2014 avled Flori i sitt hem i Tirana.

Referenser

Noter 

Albanska musikgrupper
Musikgrupper bildade 1996
Artister som deltagit i Festivali i Këngës
Skjut på pianisten!

Skjut på pianisten (originaltitel: Tirez sur le pianiste) är en fransk film från 1960 av François Truffaut.

Rollista (urval) 
 Charles Aznavour – Charlie Kohler / Edouard Saroyan
 Marie Dubois – Léna
 Nicole Berger – Thérèse Saroyan
 Michèle Mercier – Clarisse
 Serge Davri – Plyne
 Claude Mansard – Momo
 Richard Kanayan – Fido Saroyan
 Albert Rémy – Chico Saroyan
 Jean-Jacques Aslanian – Richard Saroyan
 Daniel Boulanger – Ernest
 Claude Heymann – Lars Schmeel
 Alex Joffé – Förbigående
 Boby Lapointe – Sångaren
 Catherine Lutz – Mammy

Externa länkar 

Franska dramafilmer
Franska kriminalfilmer
Filmer 1960
Filmer i regi av François Truffaut
Filmmusik av Georges Delerue
Franskspråkiga filmer
Balkanhök

Balkanhök (Accipiter brevipes) är en fågel i familjen hökar. Den förekommer i östra Europa och västra Asien.

Utseende 
Balkanhöken är en liten rovfågel som liknar sparvhöken (Accipiter nisus) men har kortare stjärt och spetsiga vingar som ger den ett mer falklikt utsseende. Den har ett vingspann på 64–80 centimeter och en längd av 33–38 centimeter. Hanen är blågrå ovan med mörka vingspetsar och bandat röd under. Strupen är vit med ett typiskt centrerat streck, som dock kan vara ganska svagt. Honan är skifferfrå ovan, rödbrunt bandad undertill och är liksom andra Accipiter-honor större än hanen, men storleksskillnaden är mindre än hos sparvhöken. Båda könen har orangegula ben och gul vaxhud vid ögat.

Ungfågeln är mörkbrun på ovansidan. Undersidan är grovt fläckad eller mörkt streckad på bröstet, med tvärband och fläckar på flankerna och vingundersidorna. Det gör att den påminner mer om en ung duvhök än en sparvhök. Även på ungfågeln är det karakteristiska strupstrecket tydligt.

Läten 
Balkanhökens läten är förvånande lika både roskarlen och rödvingad vadarsvala, ett gällt och klart "kivick" som ofta upprepas några gånger.

Utbredning och systematik 
Fågeln häckar från Balkan till Ryssland och övervintrar i nordöstra Afrika och på Arabiska halvön. Den är en mycket sällsynt gäst i delar av Europa, med en handfull fynd från bland annat Italien, Polen och Tjeckien. Trots sin relativt stora utbredning delas den inte in i några underarter. Tidigare har den behandlats som underart till shikra (Accipiter brevis). Dessa två bildar tillsammans med kinesisk hök (A. soloensis) och nikobarhök (A. butleri) en artgrupp. Balkanhöken har hybridiserat med både shikra och sparvhök.

Släktestillhörighet 
DNA-studier visar att balkanhöken inte är särskilt nära släkt med sparvhök. Faktum är att de i framtiden möjligen kommer att placeras i två olika släkten. Anledningen är att sparvhöken står närmare kärrhökarna i Circus än balkanhöken. Det medför att antingen bör kärrhökarna inkluderas i Accipiter eller så bör Accipiter delas upp i flera mindre släkten. Dessa resultat har dock ännu inte lett till några taxonomiska förändringar.

Levnadssätt 
Balkanhöken häckar i träd, oftast nära rinnande vatten i ett öppet skogslandskap. Honan bygger ett nytt bo varje år där hon lägger tre till fem ägg. Den jagar fåglar, insekter och ödlor i skogslandskapet med överraskningsteknik från en sittplats. Under flyttningen bildar den till skillnad från sparvhöken ofta stora flockar.

Status och hot 
I Europa tros det häcka 3 500–6 900 par. Eftersom Europa utgör 75–94 % av utbredningsområdet uppskattas världspopulationen preliminärt till 7 400–18 400 vuxna individer. Trots det ringa antalet kategoriserar internationella naturvårdsunionen arten som livskraftig på grund av ett  relativt stort utbredningsområde och stabil populationsutveckling.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i palearktiska regionen
Och Gud skapade kvinnan (1988)

Och Gud skapade kvinnan (And God Created Woman) är en amerikansk långfilm från 1988 i regi av Roger Vadim. Filmen är en nyinspelning av den franska filmen Och Gud skapade kvinnan... från 1956, även den regisserad av Vadim. I originalet spelades huvudrollen av Brigitte Bardot men huvudrollen i nyversionen innehas av Rebecca De Mornay.

Externa länkar 
 Och Gud skapade kvinnan på IMDb

Filmer 1988
Amerikanska dramakomedifilmer
Ivan Öfverholm (1942–2018)

Ivan Öfverholm, född 21 mars 1942 i Ludvika församling i Kopparbergs län, död 6 mars 2018, var en svensk civilingenjör och företagsledare. 

Öfverholm avlade civilingenjörsexamen i elektroteknik vid Chalmers tekniska högskola 1968. Han var verkställande direktör för Saab Ericsson Space 1984–2000 (nu Ruag Space). 

Öfverholm invaldes 1994 som ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien. 2007 startade han Ingenjörer utan gränser där han var ordförande till och med 2015.  

Mellan åren 2000-2002 grundade och drev Öfverholm ATELSAT Ltd i Johannesburg SA och från 2004-2007 var  han ESA:s Industrial Ombudsman för småindustri.  

Han var son till ASEA-direktören Håkan Öfverholm (1905–1982) och Gun Anderson (1911–2002) samt sonson till civilingenjör Ivan Öfverholm och dotterson till urmakarmästaren Stefan Anderson. Han var systerson till Stig Stefanson och Birgit Ridderstedt. Han var gift med Annika Lidvall (född 1946).

Källor 
 Jag gillar att leda Chalmers Alumni Nr 2, november 1999

Noter

Externa länkar 
Ivan Öfverholm. Hedersordförande – Intern organisation Ingenjörer utan gränsers webbplats

Svenska elektroingenjörer
Svenska direktörer
Personer från Ludvika
Alumner från Chalmers tekniska högskola
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Födda 1942
Avlidna 2018
Män
Skathök

Skathök (Accipiter albogularis) är en fågel i familjen hökar som förekommer i Melanesien.

Utseende 
Skathöken är en medelstor (33–43 cm) hök med rätt långa vingar och stjärt och kraftig näbb. Benen är gula medan ögat är gult, orange eller orangerött. 

Fågeln förekommer i flera färgformer. Den ljusa är mellangrå ovan med rostfärgad nackkrage och vit undersida. Vingundersidorna är vita med grå spetsar på hand- och armpennor och stjärten är grå undertill. Den svartvita formen har istället svart ovansida och den rostfärgade nackkragen är mer varierande eller saknas. Slutligen finns en helsvart form med silvergrå handbasfläck på vingundersidan. De olika populationerna skiljer sig dessutom något, där eichhorni har svagt gråbandat bröst och nominatformen alltid saknar halskragen.

Ungfåglar är rostbruna ovan med mörkare hjässa, streckade och fläckade med svart. Undersidan är vit eller mörkt roströd med mörkbruna streck på strupens nederdel som övergår i tvärband på bröst och buk.

Utbredning och systematik 
Skathök förekommer främst på Salomonöarna och delas in i fem underarter:
 Accipiter albogularis eichhorni – förekommer på Feniöarna i Bismarckarkipelagen
 Accipiter albogularis woodfordi – förekommer på Bougainville, Treasury, Choiseul, Floridaöarna och Guadalcanal
 Accipiter albogularis eichhorni – förekommer på Makira, Ugi och Santa Ana
 Accipiter albogularis eichhorni – förekommer på Vella Lavella, Kolombangara, New Georgia och Rendova)
 Accipiter albogularis eichhorni – förekommer i låglandsområden på Santa Cruzöarna

Släktestillhörighet 
DNA-studier visar att kärrhökarna i Circus är inbäddade i Accipiter så som släktet ser ut idag. Det medför att antingen flyttas de distinkta kärrhökarna till Accipiter eller så delas Accipiter upp i flera mindre släkten. Om det senare blir fallet kommer skathök med största sannolikhet att flyttas till ett annat släkte, eftersom typarten i Accipiter sparvhök (A. nisus) troligen står närmare kärrhökarna.

Status och hot 
Skathöken har ett rätt begränsat utbredningsområde men beståndet tros vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den därför som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i australiska regionen
Tvåfärgad hök

Tvåfärgad hök (Accipiter bicolor) är en fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar.

Utseende 
Tvåfärgad hök är grå med rostfärgade "lår". Ungfågeln är gräddvit till ljust roströd undertill. Norterbart är också lysande bärnstensfärgade ögon (gula hos ungfågeln) och långa gula ben. Jämfört med andra hökar skiljer sig tvåfärgad hök genom avsaknad av mörka streck eller tvärband på undersidan.

Utbredning och systematik 
Tvåfärgad hök förekommer i skogsbiotoper i sydöstra Mexiko, Centralamerika, och norra och centrala Sydamerika, så långt söderut som norra Argentina. Dock förekommer den inte på höjder över 2 700 meter över havet, som i de högsta områdena i Anderna. Arten delas in i följande underarter:
 bicolor/fidens-gruppen
 Accipiter bicolor fidens – förekommer i låglänta områden i södra Mexiko (Oaxaca, Veracruz och Yucatánhalvön)
 Accipiter bicolor bicolor – förekommer från sydöstra Mexiko (Yucatánhalvön) till Guyana, Brasilien och nordvästra Peru
 pileatus/guttifer-gruppen
 Accipiter bicolor pileatus – förekommer från Brasilien söder om Amazonas till nordöstra Argentina
 Accipiter bicolor guttifer – förekommer i Bolivia till Paraguay, sydvästra Brasilien (Mato Grosso) och norra Argentina

Chilehöken (A. chilensis) kategoriserades ofta tidigare som en underart till tvåfärgad hök men urskiljs numera vanligen som egen art.

Släktskap och släktestillhörighet 
Genetiska studier visar att tvåfärgad hök är nära släkt med trasthök och den hotade kubahöken. Dessa står i sin tur nära duvhöken med släktingar. Tillsammans utgör de systergrupp till kärrhökarna i Circus, och är alltså närmare släkt med dem än typarten för Accipiter, sparvhöken. Det medför att antingen bör de distinkta kärrhökarna inkluderas i Accipiter eller så bör Accipiter delas upp i flera mindre släkten. För tvåfärgad hök och dess närmaste släktingars del skulle det innebära att de därför behöver flyttas till ett annat släkte, möjligen Astur. Inga internationella taxonomiska auktoriteter har dock ännu implementerat resultaten från studierna i deras taxonomier.

Levnadssätt 
Tvåfärgad hök hittas i tropiska skogar i fuktiga låglänta områden. Den kretsflyger inte som många andra hökar och kan därför vara svår att få syn på. Fågeln påträffas ofta sittande tyst i mellersta och övre skikten i skogen eller i skogsbryn.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig. Den är generellt ovanlig, men är trots detta den vanligaste arten inom sitt släkte över merparten av sitt utbredningsområde.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Bismarckhök

Bismarckhök (Accipiter brachyurus) är en hotad fågel i familjen hökar. Den förekommer på två öar i Bismarckarkipelagen utanför Nya Guinea.

Utseende och läten 
Bismarckhöken är en liten (27–34 cm) gråvit hök. Adulta fåglar är mörkgrå ovan med fylligt kastanjebrun nackkrage och ljusgrå undersida. Ungfåglar har mörk hjässa, rostfärgad svartfläckig ovansida och kraftigt mörkstreckad ljusbeige undersida. Ögat är rött, vaxhuden och benen gula. Lätet är okänt.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart på New Britain och södra New Ireland i Bismarckarkipelagen tillhörande Papua Nya Guinea. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
DNA-studier visar att Accipiter så som det är konstituerat idag är parafyletiskt gentemot kärrhökarna i Circus. Det medför att antingen flyttas de distinkta kärrhökarna till Accipiter eller så delas Accipiter upp i flera mindre släkten. För bismarckhökens del skulle det innebära att den därför behöver flyttas till ett annat släkte, möjligen Tachyspiza.

Levnadssätt 
Bismarckhöken är en mycket dåligt känd skogslevande art. De flesta fynd härrör från bergsskog upp till 1800 meters höjd, på New Ireland mellan 1200 och 1800 meter. Den kan möjligen utkonkurreras i mer påverkade skogar av den vanligare arten gråhök och i låglänta områden av blågrå hök.

Ingen kunskap finns om vare sig dess häckningsbiologi eller dess föda, även om kroppformen tyder på att den jagar fåglar i täta skogsområden.

Status och hot 
Bismarckhöken har en mycket liten världspopulation uppskattad till högst 2500 häckande individer, dessutom fördelade i två subpopulationer. Den tros också minska i antal till följd av skogsavverkning. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser den därför vara hotad och placerar den i hotkategorin sårbar, men noterar att bedömningen baseras på rätt lite information, varför vidare studier kan visa att den är vanligare än man i dagsläget känner till.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på New Britain