kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sepak takraw

Sepak takraw är en lagsport som liknar volleyboll där man använder fötterna, knäna, bröstet eller huvudet för att vidröra bollen. Spelet har sitt ursprung i Sydostasien, och är populärt i Thailand, Kambodja, Malaysia, Laos, Filippinerna och Indonesien.  
Man spelar vanligtvis bäst av tre  eller fem set. 

Världsmästarskap i Sepak takraw spelas varje år och sedan 1990 ingår  sporten i de asiatiska spelen.

En variant av sporten fanns redan tidigt på 1400-talet i Malaysia och Thailand.

Regler

Sepak takraw spelas på en spelplan med två halvor med måtten 13,4 gånger 6,1 meter som delas av ett upphöjt nät. Bollen som används i sporten är ofta tillverkad av rotting eller plast. Lagen, som kallas regu utgörs av tre spelare vardera och spelas tills ett av lagen fått 21 poäng. När ett av lagen har vunnit åtta poäng byter de sida. Om ställningen i matchen skulle vara 21–20, fortsätter matchen till dess att ett av lagen fått två poängs målskillnad, dock högst till 25 poäng. Man spelar bäst av tre set och om lagen står lika efter två set avgörs den i "tiebreak" som spelas till 15 poäng med två poängs skillnad och förlängning till högst 17 poäng om lagen är lika.

Referenser

Externa länkar

Bollsport
Lagsport
HMS Ark Royal

HMS Ark Royal är namnet på fem olika fartyg i brittiska Royal Navy:

  – byggdes som Ark Raleigh på ett varv på Themsen år 1587
  – ett handelfartyg men byggdes om till en slags flygplanskryssare men också världens första hangarfartyg
  – sjösattes 1938 och deltog i andra världskriget men sänktes av en tysk ubåt
  – ett hangarfartyg av Audacious-klass
  – ett hangarfartyg av Invincible-klass. Hon deltog i Irakkriget år 2003

Namn på brittiska örlogsfartyg
Spelaren Christian Günther

Spelaren Christian Günther är en populärhistorisk politisk biografi från 2006 av Henrik Arnstad över den svenske utrikesministern under andra världskriget, Christian Günther. Den är också en utförlig redogörelse för den svenska utrikespolitiken 1939-1945.

Boken har fått både positiva och negativa recensioner. Dagens Nyheter skriver att "Henrik Arnstad har skrivit en fängslande bok om Sverige under andra världskriget" och Svenska Dagbladet menar att boken är "i långa stycken lysande". Andra positiva recensioner understryker den noggrannhet boken är skriven med och att den är lättläst.

Negativa recensioner kommer främst från historiker och militärhistoriker, exempelvis Kent Zetterberg , Bo Huldt och Finlandskännare som Yrsa Stenius i Aftonbladet.

Författaren kallar boken politisk biografi och menar att det är orsaken till att den saknar notapparat, vilket vissa har kritiserat. Politiska biografier skrivs emellertid även som doktorsavhandlingar. Stenius har sagt att boken är "ett kraftprov i sin utförlighet och detaljrikedom".

Debatt i Finland 
Boken gav upphov till häftig debatt i medierna, framför allt i Finland. I artiklar publicerade 2006 i Dagens Nyheter och Svenska Dagbladet menade Henrik Arnstad att Finlands samarbete med Nazityskland under andra världskriget var att likställa med en allians. Finland hade vidare, enligt Arnstad, ambitioner liknande Tysklands bland annat när det gällde Lebensraum (bosättningsutrymme för det egna folket). Detta möttes av kritik, bland annat från den finländske statssekreteraren Pertti Torstila och Finlands förre utrikesminister Erkki Tuomioja. Henrik Meinander, professor i historia vid Helsingfors universitet, beskrev Spelaren Christian Günther som en "blandning av odokumenterade fakta, uppgifter och lösa funderingar som gränsar till fiktion". Han menade även att Arnstad saknade en helhetsbild av den finländska situationen samt att källhänvisningar helt saknas i boken.

I september 2008, samt i januari 2009, hävdade Arnstad i artiklar i Dagens Nyheter att Finland deltog aktivt i Förintelsen. Artiklarna byggde på Oula Silvennoinens avhandling om Einsatzkommando Finnland och på en rapport av det finska riksarkivets forskningschef Lars Westerlund om den höga dödligheten bland ryska krigsfångar i Finland. Arnstad skrev bland annat, baserat på Westerlunds forskning, att Finland överlämnat 64 judar "till Tyskland och den pågående Förintelsen". Lars Westerlund replikerade i Dagens Nyheter att samtliga överlämnade judar vars öden gått att klarlägga i själva verket hade gått i tysk tjänst och överlevt kriget. År 2010 publicerade Arnstad en sammanfattning av debatten om Finland 1941-1944 i Historisk tidskrift. 

Samtliga recensioner finns dokumenterade på bokens blogg.  Författaren har svarat på kritiken. Boken ledde till en hätsk debatt mellan författaren och Meinander i Svenska Dagbladet i december 2006.

Referenser

Svenskspråkig facklitteratur
Knock-Out Charlie

Knock-Out Charlie, är en av de svenska titlarna på den amerikansks dagspresserie som skapades av Vic Forsythe 1918 under namnet Joe's Car, och med tiden kom att byta namn till Joe Jinks (1928), Curly Kayoe (1945 - den version som i svensk översättning kallas Knock-Out Charlie), och slutligen Davy Jones (1961), innan den gick i graven 1971.

Historik

1918-1945: Joe's Car och Joe Jinks
Joe's Car var ursprungligen en ren humorserie som tog fasta på automobilens intåg i samhället. När nyhetens behag hade lagt sig bytte serien namn till Joe Jinks och huvudpersonen först bytte intresse till flygmaskiner och därefter blev därefter boxningspromotor. Hans första boxare, Dynamite Dunn, blev så populär att serien under åren 1934 till 1936 gick under namnet Joe Jinks & Dynamite Dunn. 

1928 introducerade en Joe Jinks-söndagssida, vilken fokuserade på Joes familjeliv.

1945-1961: Curly Kayou
Sam Leff tog över serien 1944 och bytte följande år namn på den till Curly Kayoe (Knock-Out Charlie). Sam Leff introducerade en ny boxare som tog över huvudrollen och fokuserade mer på sportinriktade äventyr. Likheterna med boxningsserien Joe Palooka var tydliga, inte minst på grund av att brodern Mo Leff som assisterade Sam, samtidigt spöktecknade Joe Palooka. Joe Jinks var med som en bifigur i dagsstrippen till 1947, men fortsatte i en egen söndagsserie - alltjämt kallad Joe Jinks - tecknad av Henry Fromhals fram till 1953.

1961-1971: Davy Jones
1961 bytte serien namn ännu en gång, då äventyraren och seglaren "Davy Jones" tog över rampljuset. Sam Leff fortsatte att skriva manus till serien, men lämnade över tecknandet till  Alden McWilliams, vilken efterträddes av Wayne Boring. Davy Jones fortsatte till 1971, då serien slutligen gick i graven.

Svensk publicering
Knock-Out Charlie har gått på svenska i såväl Fantomen som Buster, medan Davy Jones publicerats i Agent X9, och Joe Jinks under titeln Sin gummas man har gått i veckotidningen Vårt hem.

Externa länkar 
Toonopedia-artikel om Curly Kayoe
Toonopedia-artikel om Joe Jinks

Amerikanska serier
Amerikanska dagspresserier
Amerikanska seriefigurer
Humorserier
Äventyrsserier
Komiska äventyrsserier
Sportserier
Alden McWilliams

Alden "Al" McWilliams (1916-1993), amerikansk serietecknare i den realistiska skolan.

McWilliams började sin tecknarkarriär som illustratör till pulptidningar, men gick över till serier 1935 och blev en av de tidigaste serietecknarna att arbeta med serietidningsformen (i motsats till dagspresserier). Framför allt tecknade han science fictionserier, krigsserier och spionserier.

Under 1950-talet gick McWilliams alltmer över till dagsspressen (men lämnade inte serietidningarna helt). Som dagsstrippar tecknade han bland annat science fiction-historien "Twin Earths" och äventyrsserien "Davy Jones". 1968 skapade han med manusförfattaren Allan Saunders deckarserien "Toppreportrarna". På senare år arbetade han bland annat med dagspressversionen av "Star Trek" och serietidningsversionen av "Buck Rogers".

Referenser

Noter

Amerikanska serieskapare
Födda 1916
Avlidna 1993
Män
Unionen av Kongolesiska Patrioter

Unionen av Kongolesiska Patrioter, l'Union des Patriotes Congolais (UPC) är en väpnad grupp med bas bland hemafolket i Ituriregionen i nordöstra Kongo-Kinshasa.  Ställde även upp som politiskt parti de allmänna valen i Kongo 2006 och erövrade då tre platser i nationalförsamlingen.

Deltar i iturikonflikten, som i sin tur är en regional fortsättning på Andra Kongokriget.

I augusti 2002, tog UPC kontroll över staden Bunia, med stöd av ugandiska styrkor.

I slutet av 2003 splittrades UPC i två fraktioner: 

UPC-K, lett av Kisembo Bahemuka
UPC-L, lett av Thomas Lubanga.

Politiska partier i Kongo-Kinshasa
Iturikonflikten

Iturikonflikten är en konflikt mellan rebellgrupperna FNI och Unionen av Kongolesiska Patrioter i Ituriregionen  i nordöstra Kongo-Kinshasa.

Mer än 50 000 människor har dödats och hundratusentals har drivits på flykt sedan konflikten tog sin början i mitten av 1999.

Konflikten har förvärrats genom närvaron av diverse väpnade grupper som deltog i andra Kongokriget, kampen om de rika naturtillgångarna i området och de etniska spänningarna i angränsande regioner.

Externa länkar
Uppsala Conflict Data Program: Hema - Lendu

Kongo-Kinshasas militärhistoria
Ituri
Krigsåret 2014
Krigsåret 2015
Krigsåret 2017
Krigsåret 2018
Krigsåret 2019
Krigsåret 2020
Krigsåret 2021
Artbrott

Artbrott är brottslighet av sådan art att Högsta domstolen eller lagens förarbeten ansett att ett kortare fängelsestraff alltid skall presumeras. Straffvärdet ligger på max 12 månader och skall egentligen leda till icke-frihetsberövande påföljd, men på grund av brottets speciella karaktär skall fängelse som regel utdömas.

Artbrott är brott som karaktäriseras av att de är svåra att förebygga eller upptäcka, svåra att utreda, blivit mer utbredda eller elakartade på senare tid, riktar sig mot enskilda personers integritet eller mot rättsväsendet som sådant. Exakt vilka omständigheter som är tillräckliga för att ett artbrott skall anses föreligga är oklart.

Någon komplett lista över artbrott finns inte, utan man får främst söka sig till Högsta domstolens praxis. Exempel på artbrott är: (grovt) rattfylleri och grovt sjöfylleri, vissa brott mot vapen- och jaktlagstiftningen, olaglig vistelse i riket, (oprovocerad) misshandel, våld mot tjänsteman, vissa skattebrott, narkotikabrott, vissa bokföringsbrott, mened, övergrepp i rättssak, allvarligt/uppsåtligt djurplågeri och förmodligen även barnpornografibrott.

Att en omständighet är av betydelse för att en gärning bedöms som ett artbrott utesluter ej att omständigheten också kan påverka gärningens straffvärde.

Referenser
 

Brott
Bren

Bren är ett brittiskt kulsprutegevär eller lätt kulspruta. Det användes av Storbritanniens armé från 1935 till 1990-talet och kom till användning i stor omfattning under andra världskriget. Vapnet, med sitt distinkta krökta magasin på ovansidan, var en brittisk version av den tjeckoslovakiska ZB vz. 26 från 1920-talet. Namnet "Bren" är en sammandragning av orterna Brno och Enfield där vapenfabrikerna i Tjeckoslovakien och Storbritannien var placerade.

Utveckling 

I början av 1920-talet utvecklade vapenkonstruktören Václav Holek vid den tjeckoslovakiska vapentillverkaren Zbrojovka Praga prototypen till vad som senare skulle bli Bren. En första modell, "vz. 24", hann precis godkännas av den tjeckoslovakiska armén när tillverkaren gick i konkurs. Tillverkningen flyttades till den statliga fabriken Zbrojovka Brno, ZB. Med några mindre förbättringar påbörjades serietillverkning av modellerna "vz. 26" och "vz. 27".

Storbritannien utförde i slutet av 1920-talet och början av 1930-talet tester mellan olika kulsprutor. Det tjeckoslovakiska vapnet visade sig vara överlägset den brittisktillverkade Vickers-Berthier och en särskild version i den brittiska kalibern .303, ZGB vz. 30, togs fram för de vidare brittiska testerna. Mellan 1931 och 1935 levererades ett antal ZGB 30 i olika utföranden. Under fältförsöken fungerade de så bra att de till slut godkändes för införande i de brittiska styrkorna. Den 24 maj 1935 tecknades en licens för tillverkning av vapnen i Storbritannien.

Myter 
En vittsprid myt är att Bren skulle varit "för träffsäker" i bemärkelsen att spridningen av kulorna vid automateld skulle vara så liten att alla kulor skulle träffa samma mål, och därför inte kunna avge effektiv yttäckande eld. Detta kan avfärdas som nonsens, eftersom den tunga Vickerskulsprutan hade bättre precision utan att få klagomål över detta.

Referenser

Noter 

Kulsprutegevär
Brittisk krigsmateriel under andra världskriget
Kneippbyn

Kneippbyn är en kur- och badort på Gotland som nu utvecklats till en turistanläggning. Byn ligger på Gotlands västra kust omkring tre kilometer söder om Visby.

Historik 
Kneippbyns namn härrör från Sebastian Kneipp. År 1907 inköpte Karl Kallenberg mark för att grunda en kurort i enlighet med Kneipps riktlinjer, vilken fick namnet Kneippbyn. På 1950- och 1960-talen fanns ingen camping på Kneippbyn, utan de bostäder som hyrdes ut var de klassiska villorna: Läkarvillan, Trolltippen med flera. Från mitten av 1960-talets utvecklades dagens turistanläggning. Huset som numera är affär var tidigare en kaffestuga, vilken flyttades från klinten till sin nuvarande plats i slutet på 1960-talet.

Verksamhet 
Kneippbyn är en av de mest kända turistanläggningarna på Gotland. Där finns hotell, stugor, lägenheter, villavagnar och femstjärnig campingplats. På området finns både sommar- och vattenland. Några av aktiviteterna är karuseller, gokart, hoppborgar, rutschbanor, elbilar, äventyrsgolf, med mera. Ett relativt stort vattenland med åtta pooler och sexton vattenrutschbanor ligger inom samma område. På området finns sedan slutet av 1970-talet också den villa, Villa Villekulla som användes vid filmatiseringen av Astrid Lindgrens böcker om Pippi Långstrump.

Bilder

Källor

Noter

Externa länkar 

Kneippbyns webbplats

Campingplatser i Sverige
Kultur på Gotland
Nöjesparker i Sverige
Kurorter i Sverige
A4 (motorväg, Italien)

A4 eller Serenissima är en motorväg i Italien som går mellan Turin och Trieste via Milano och Venedig. Motorvägen är 525 km lång och går igenom regionerna Piemonte, Lombardiet, Veneto och Friuli-Venezia Giulia.

Staden Venedig (eller snarare, Mestre som är det fastland som är en del av Venedig) bildade ursprungligen en flaskhals på A4, men är nu löst med Passante di Mestre (den gamla vägen genom Mestre numrerades A57). A4 passerar genom staden Milano, där det är avgiftsfritt. På grund av de olika företag som hanterar olika delar av motorvägen, bildar motorvägen fem delar: Turin - Milano, Milano - Brescia, Brescia - Padua, Padua - Venedig och Venedig - Trieste. Eftersom motorvägen går genom hela Pianura Padana, som är ett tätt befolkat och högt industrialiserat område, är A4 en av de mest trafikerade motorvägarna i Italien. Sträckan mellan Milano Est tullen och Bergamo är en åtta-filig motorväg sedan den 30 september 2007. Sträckan från Venedig till Trieste är fortfarande en fyrfilig motorväg, men det är planerat att uppgradera denna sträcka av motorvägen till sexfilig. A4:an är en del av europavägarna E55, E64 och E70.

Se även 
 Motorväg
 Lista över motorvägar i Italien

Externa länkar 

Motorvägar i Italien
A5 (motorväg, Italien)

A5, It. L'Autostrada del Sole,  är en motorväg i Italien som går mellan Turin och Monte Bianco via Ivrea och Valle d'Aosta.  Motorvägen går igenom regionerna Kampanien och Aostadalen.

Sträckan Torino - Ivrea - Quincinetto öppnades maj 1961 efter tre års arbete, som påbörjades i februari 1958. I en andra omgång förlängdes den till Aosta East i olika skeden:
 Quincinetto - Verrès, öppnades 2 juli 1967
 Verrès - Châtillon, öppnades 16 oktober 1968
 Châtillon - Nus, öppnades 9 jul 1969
 Nus - Aosta Est, öppnades 27 maj 1970

Se även 
 Motorväg
 Lista över motorvägar i Italien

Referenser

Externa länkar 

Motorvägar i Italien
A7 (motorväg, Italien)

A7, Autostrada dei Giovi, är en motorväg i Italien som går mellan Milano och Genua. A7 invigdes 1935 och är 133,6 km lång. A7 sträcker sig över regionerna Lombardiet, Piemonte och Ligurien.

Se även 
 Motorväg
 Lista över motorvägar i Italien

Externa länkar 

Motorvägar i Italien
A8 (motorväg, Italien)

A8, Autostrada dei Laghi, är en motorväg i norra Italien som går mellan Varese och Milano. A7 invigdes 1924 och är 42,6 km lång. A8 sträcker sig inom regionen Lombardiet.

Detta är Italiens första motorväg. Den brukar ofta räknas som världens första också. Den enda som är äldre är AVUS i Berlin, men denna byggdes som racerbana, medan motorvägen mellan Milano och Varese är byggd som motorväg från början.

Se även 
 Motorväg
 Lista över motorvägar i Italien

Externa länkar 

Motorvägar i Italien
A9 (motorväg, Italien)

A9 är en motorväg i Italien som börjar i Schweiz och går till Milano.

Se även
Motorväg
Lista över motorvägar i Italien

Motorvägar i Italien
Morrgan och Klös

Morrgan och Klös (Mutts i original) är en amerikansk dagspresserie skapad 1994 av Patrick McDonnell. Serien handlar om det dagliga livet för två husdjur: hunden Morrgan (Earl i original) och en katt vid namn Klös (Mooch).

Amerikanska dagspresserier
Amerikanska seriefigurer
Humorserier
Fiktiva radarpar
A10 (motorväg, Italien)

A10, autostrada dei Fiori, är en motorväg i Italien som går mellan Genua och Ventimiglia. Sträckan Genua - Savona invigdes den 5 september 1967, medan sträckan Savona - Ventimiglia invigdes den 6 november 1971. A10 sträcker sig över regionen Liguria och är 158,1 km lång. Den är en del av europaväg E80. År 2018 rasade Morandibron som utgjort en del av motorvägen.

Se även 
 Motorväg
 Lista över motorvägar i Italien

Externa länkar 

Motorvägar i Italien
A11 (motorväg, Italien)

A11 är en motorväg i Italien som går mellan Florens och Pisa.

Se även
Motorväg
Lista över motorvägar i Italien

Motorvägar i Italien
A12 (motorväg, Italien)

A12 är en motorväg i Italien som går mellan Genua och Rom.

Se även
Motorväg
Lista över motorvägar i Italien

Motorvägar i Italien
A13 (motorväg, Italien)

A13 är en motorväg i Italien som går mellan Padova och Bologna.

Se även
Motorväg
Lista över motorvägar i Italien

Motorvägar i Italien
A14 (motorväg, Italien)

A14 eller Autostrada Adriatica är en motorväg i Italien som går mellan Bologna och Taranto. Under större delen av sin rutt följer den Adriatiska kusten på italienska halvön. Även om den består av tre körfält i norr, är det en två körfältsväg, med många uppförsbackar, nerförsbackar, tunnlar och broar, på de flesta av sina 743,4 km.

Motorvägen invigdes 1965, under ledning av Autostrade per l'Italia och är en stor semesterrutt som betjänar de större kuststäderna i Romagna (Forlì, Rimini, Riccione, Cesenatico, Cattolica) och längre söderut i Marche, Abruzzo, Molise och Puglia.
 
Den första delen av A14 som öppnades innehöll Bolognas förbifartsled och anslutning till motorvägen A1 (den så kallade Autostrada del Sole). År 1969 nådde rutten Ancona och den cirka 50 km långa sträckan från Pescara till Lanciano öppnades. År 1973 blev motorvägen från Bologna till Bari (delarna i A17 nära Bari) klar och delen till Ravenna blev då också klar. Förlängningen mot Taranto öppnades slutligen 1975.

Se även 
 Motorväg
 Lista över motorvägar i Italien

Externa länkar 

Motorvägar i Italien
A15 (motorväg, Italien)

A15 är en motorväg i Italien som går mellan Parma och La Spezia.

Se även
Motorväg
Lista över motorvägar i Italien

Motorvägar i Italien
A16 (motorväg, Italien)

A16 är en motorväg i Italien som går mellan Neapel och Canosa di Puglia.

Se även
Motorväg
Lista över motorvägar i Italien

Motorvägar i Italien
A18 (motorväg, Italien)

A18 är en motorväg i Italien som går mellan Messina och Catania på Sicilien.

Se även
Motorväg
Lista över motorvägar i Italien

Motorvägar i Italien
A19 (motorväg, Italien)

A19 är en motorväg i Italien som går mellan Palermo och Catania på Sicilien.

Se även
Motorväg
Lista över motorvägar i Italien

Motorvägar i Italien
A20 (motorväg, Italien)

A20 är en motorväg i Italien som går mellan Messina och Palermo på Sicilien.

Se även
Motorväg
Lista över motorvägar i Italien

Motorvägar i Italien
A21 (motorväg, Italien)

A21 är en motorväg i Italien som går mellan Turin och Brescia.

Se även
Motorväg
Lista över motorvägar i Italien

Motorvägar i Italien
A23 (motorväg, Italien)

A23 är en motorväg i Italien som går mellan Palmanova och Tarvisio.

Se även
Motorväg
Lista över motorvägar i Italien

Motorvägar i Italien
A25 (motorväg, Italien)

A25 är en motorväg i Italien som går mellan Pescara och Torano Nuovo.

Se även
Motorväg
Lista över motorvägar i Italien

Motorvägar i Italien
A26 (motorväg, Italien)

A26 är en motorväg i Italien som går mellan Voltri och Gravellona Toce.

Se även
Motorväg
Lista över motorvägar i Italien

Motorvägar i Italien
A27 (motorväg, Italien)

A27 är en motorväg i Italien som går mellan Venedig och Belluno.

Se även
Motorväg
Lista över motorvägar i Italien

Motorvägar i Italien
A28 (motorväg, Italien)

A28 är en motorväg i Italien som går mellan Conegliano och Portogruaro.

Se även
Motorväg
Lista över motorvägar i Italien

Motorvägar i Italien
A29 (motorväg, Italien)

A29 är en motorväg i Italien som går mellan Palermo och Mazara del Vallo.

Se även
Motorväg
Lista över motorvägar i Italien

Motorvägar i Italien
Woman (sång)

Woman är en singelskiva av John Lennon. Det var den andra singeln som gavs ut från albumet Double Fantasy. Det var den första Lennonsingeln som gavs ut efter hans död.

Låtens intro är mycket likt introt till låten Hyacinth House med The Doors från 1971.

Sånger 1980
Låtar av John Lennon
Engelskspråkiga sånger
Singlar utgivna på Geffen Records
A30 (motorväg, Italien)

A30 är en motorväg i Italien som går mellan Caserta och Salerno.

Se även
Motorväg
Lista över motorvägar i Italien

Motorvägar i Italien
Man Alive!

Man Alive! är ett album med Stephen Stills, utgivet 2005. 

Albumet var hans första solo sedan Stills Alone 1991, däremellan hade han dock även givit ut ett par skivor med Crosby, Stills and Nash och Crosby, Stills, Nash and Young. Det innehåller gästframträdanden av Herbie Hancock, Graham Nash och Neil Young.

Låtlista
"Ain't It Always" (Stephen Stills) - 3:25 
"Feed the People" (Stephen Stills) - 4:24 
"Hearts Gate" (Stephen Stills) - 3:02 
"'Round the Bend" (Stephen Stills) - 5:10 
"I Don't Get It" (Stephen Stills) - 3:36 
"Around Us" (Stephen Stills/Joe Vitale) - 3:48 
"Ole Man Trouble" (Booker T. Jones) - 4:59 
"Different Man" (Stephen Stills/trad.) - 2:14 
"Piece of Me" (Stephen Stills) - 4:06 
"Wounded World" (Graham Nash/Stephen Stills) - 3:11 
"Drivin' Thunder" (Stephen Stills/Neil Young) - 4:29 
"Acadienne" (Stephen Stills) - 4:07 
"Spanish Suite" (Stephen Stills) - 11:20

Musikalbum 2005
Album av Stephen Stills
A31 (motorväg, Italien)

A31 är en motorväg i Italien som går mellan Piovene Rocchette och Vicenza.

Se även
Motorväg
Lista över motorvägar i Italien

Motorvägar i Italien
A32 (motorväg, Italien)

A32 är en motorväg i Italien som går mellan Turin och Bardonecchia.

Se även
Motorväg
Lista över motorvägar i Italien

Motorvägar i Italien
A24 (motorväg, Italien)

A24, Autostrada dei Parchi, är en motorväg i Italien som går mellan Rom och Teramo. Motorvägen sammanbinder Rom med adriatiska havet och går igenom regionerna Lazio och Abruzzo. A24 utgår från Grande Raccordo Anulare och går i nordöstlig riktning förbi L'Aquila genom Gran Sassos tunnel innan den når Teramo. Den sista biten fram till adriatiska havet återstår att byggas.

(#): Avfart endast mot Teramo och påfart endast mot Rom.

Se även 
 Motorväg
 Lista över motorvägar i Italien

Externa länkar 

Motorvägar i Italien