kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Friedrich Heinrich Himmel

Friedrich Heinrich Himmel, född den 20 november 1765 i Treuenbrietzen i markgrevskapet Brandenburg, död den 8 juni 1814 i Berlin, var en tysk tonsättare.

Hans musikaliska talang upptäcktes i tidig ålder och han fick orgel- och pianoundervisning av den lokala organisten. Från 1785 studerade han teologi i Halle an der Saale men försörjde sig huvudsakligen som pianovirtuos. Han begav sig därefter till det preussiska hovet i Potsdam, där han verkade som fältpredikant, vilket också gav honom möjlighet att uppträda inför kung Fredrik Vilhelm II av Preussen, som själv var en passionerad cellist. Kungen imponerades av Himmel och betalade ett stipendium för att låta Himmel studera för Johann Gottlieb Naumann i Dresden.

Himmel utnämndes senare till hovkapellmästare i Berlin och skrev flera omtyckta operor, bland andra Fanchon (1804; "Fanchon eller lyrspelerskan", 1822), förutom kyrko- och kammarmusik med mera. Han företog flera utländska konsertresor, bland annat till Stockholm och Sankt Petersburg.

Han avled efter en längre tids sjukdom av hjärtsvikt 1814 och begravdes på Dorotheenstädtischer Friedhof i Berlin; graven finns idag inte bevarad.

Källor

Externa länkar 

 

Tyska operatonsättare
Kyrkomusikkompositörer
Tyska klassiska kompositörer
Tyska dirigenter
Tyska musiker under 1700-talet
Tyska musiker under 1800-talet
Födda 1765
Avlidna 1814
Män
Personer från Treuenbrietzen
Tyska pianister
Johann Adam Hiller

Johann Adam Hiller (till 1763 Hüller), född den 25 december 1728 nära Görlitz, död den 16 juni 1804 i Leipzig, var en tysk tonsättare, far till Friedrich Adam Hiller.

Biografi
Hiller studerade klaver och generalbas för Homilius vid Kreuzschule i Dresden och kom 1751 till universitetet i Leipzig. Han blev 1754 huslärare hos greve Brühl i Dresden, stiftade 1763 i Leipzig de concerts spirituels, vilka 1781 övergick i de berömda Gewandhauskonserterna, inrättade 1771 en sångskola. Åren 1782-1788 var han verksam som kapellmästare i Mitau, Berlin och Breslau och därefter i tolv år kantor vid Thomasskolan i Leipzig.

Verk

Sångspel
Hiller fick epokgörande betydelse som skapare av det tyska sångspelet (Singspiel) som hade en påtaglig social tendens. De bildade utgångspunkten för den tyska speloperan och uppstod på fullt nationell botten, om än efter initiativ från den franska opéra comique. Dessa sångspel — i vilka Hiller följde den egendomliga principen att lägga arior i munnen på ståndspersoner, men låta det lägre folket endast sjunga visor — är:
 [[Die verwandelten Weiber|Die verwandelten Weiber oder Der Teufel ist los]] (1766) 
 Lisuart und Dariolette (1766) 
 Die Muse (1767)
 Lottchen am Hofe (1767)
 Die Liebe auf dem Lande (1768)
 Die Jagd (1770)
 Die Jagd (1770) 
 Der Dorfbarbier (1771)
 Der Erntekranz (1771)
 Der Kreig (1772)
 Die Jubelhochzeit (1773)
 Das Grab des Mufti (1779)
Alla verk ovan med libretton av Christian Felix Weiße.

Andliga verk
 Choralmelodien zu Gellert (1761)
 Fünfzig geistliche Lieder für Kinder (1774)
 Geistliche Lieder einer vornehmen churländischen Dame (1780)
 Religiöse Oden und Lieder (1790)
 Allgemeines Choral-Melodienbuch (1793)
 Vierstimmige Choral-Arien (1794)

Övriga världsliga verk
Ett par symfonier och några sonater samt Lieder, som sägs ha inspirerat Goethe. Därtill tio kantater och Lieder für Kinder (1789).

Redaktör och skriftställare

Han utgav världens första verkliga musiktidskrift Wöchentliche Nachrichten (1766-70) och i Lebensbeschreibungen berühmter Musikgelehrten und Tonkünstler (1784) skrev han musikaliska biografier. Dessutom utgav han flera pedagogiska verk, bland annat för sång och violin. Hillers koralbok var den gällande i Sachsen ända in på 1900-talet.

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar

 

Tyska klassiska kompositörer
Tyska operatonsättare
Kyrkomusikkompositörer
Tyska musikhistoriker
Födda 1728
Avlidna 1804
Män
Personer från Sachsen
Tyska musiker under 1700-talet
Alumner från Leipzigs universitet
Klokrypare

Klokrypare (Pseudoscorpiones), även kallade pseudoskorpioner eller bokskorpioner, är en ordning inom spindeldjuren. Till ordningen hör bland annat bokskorpionen.

Kännetecken 
Klokrypare har en storlek på 1-10 millimeter. De har två klor och kan till utseendet likna små skorpioner, men klokrypare har till skillnad från skorpioner ingen gifttagg. Istället har de giftkörtlar i klorna. De har liksom andra palpkäkar åtta ben.

Utbredning 
Klokrypare finns i nästan hela världen utom i Arktis och Antarktis. Det finns cirka 3 000 kända arter. Från Sverige finns minst 20 arter beskrivna.

Levnadssätt 
Klokryparna är små rovdjur och jagar ensamma. De livnär sig på olika sorters smådjur, som kvalster. De griper tag i bytet med sina klor som innehåller giftkörtlar som gör att bytet dör.

Referenser

Noter

Webbkällor 
"Klokrypare". Naturhistoriska riksmuseet. Läst 23 maj 2016.
Gunnar Jegrelius

Gunnar Valfrid Jegrelius, född 13 juli 1921 i Brännkyrka församling, Stockholm, död 27 mars 1981 i Vadstena, var en svensk kemiingenjör och direktör.

Jegrelius tog 1947 examen vid Stockholms tekniska institut och var 1947-1950 anställd vid Mjölkcentralen. 1950 blev han VD för AB Glykocid, ett kemitekniskt företag i Vadstena som 1982 förvärvades av Sterisol.

Jegrelius blev 1965 ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademiens tensidkommitté och invaldes 1980 som ledamot av samma akademi.

Källor

Noter 

Svenska kemiingenjörer
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Män
Födda 1921
Avlidna 1981
Ingenjörer från Stockholm
Havsnäs

Havsnäs är en by i Alanäs distrikt (Alanäs socken) i Strömsunds kommun, Jämtlands län. Fram till och med 1995 klassades Havsnäs som en småort. Mellan 2015 och 2020 avgränsade SCB här åter en småort. 

Energimyndigheten har valt att gå in och stödja vindkraftsetablering här med 20 miljoner kronor.

Noter

Externa länkar
 Havsnäs

Vindkraftverk i Sverige
Orter i Strömsunds kommun
Tidigare småorter i Sverige
Grodan (skulptur)

Grodan (franska: La Grenouille) är en skulptur av en sittande kvinnofigur. Första skissen utfördes i gips av Per Hasselberg i Paris 1887.

Grodan avbildar en flicka i 15-årsåldern, sittande som en groda. Framför kvinnofiguren är även en liten groda avbildad. Hasselberg fick idén till Grodan när hans modell satt sig för att vila. Figuren anses naturalistisk, och kan ses som en symbol för de tidiga tonårens spirande kvinnlighet.

Skulpturen visades i gips vid Världsutställningen 1889 i Paris.

Det franska ordet grenouille betyder inte bara groda men på slang också gatflicka. Det har påpekats att Hasselberg med Grodan möjligen tänkte uttrycka dåtidens syn av en spänning mellan ungdomens fina och animaliska drag.

Exemplar (urval)
 Skiss i gips 1887 (16,5 cm), Nationalmuseum (NMSk 1328). 
 Skiss i gips 1889 ? (47 cm), Svenska Klubben i Paris / Cercle Suédois
 Huggen i marmor 1890 (64 cm) i Göteborgs konstmuseum. 
 Gjuten i brons (guldpatinerad) 1891 och 1893 (45 cm), vid Otto Meyers Eftr., (privat ägo).
 Gjuten i brons 1902  i Hoglands park i Karlskrona.
 Gjuten i brons 1913 (80 cm), placerad på Prins Eugens Waldemarsudde i Stockholm (W 261).
 Huggen i marmor 1916 av Christian Eriksson på Thielska Galleriet i Stockholm.
 Huggen i marmor (65 cm) på Prins Eugens Waldemarsudde (W 262).
 Gjuten i brons 1917 på Bergmans konstgjuteri, placerad i Brunnsparken i Ronneby.
 Gjuten i brons 1943 på Bergmans konstgjuteri, placerad i Björns trädgård i Stockholm.
 Gjuten i brons 1957, placerad i Rottneros Park i Sunne kommun.
 Gjuten i brons 1998 på Bergmans konstgjuteri, placerad i Mästarnas Park i Hällefors.
 Gjuten i brons 2009 på Bergmans konstgjuteri (ersatte gjutningen från 1949), placerad i Grodparken i Ulricehamn.
 Statyetter i parian, 230 exemplar med höjden 38 cm tillverkades 1906–26 av Gustavsbergs porslinsfabrik. 
 Statyetter i parian, 241 exemplar med höjden 26 cm tillverkades 1912–26 av Gustavsbergs porslinsfabrik.

Bildgalleri

Referenser

Noter

Webbkällor 
 Inventering av Rottneros Park - Historisk utveckling och kulturvärden, Susanna Björklöf, Gudrun Sundqvist, Per Sundqvist, Länsstyrelsen Värmland, 2008, s. 85. Läst 22 februari 2016.

Tryckta källor

Externa länkar

 Grodan, skulptur.stockholm.se
 Grodan, Göteborgs Konstmuseum.

Skulpturer av Per Hasselberg
Skulpturer i Hällefors kommun
Skulpturer i Ronneby kommun
Skulpturer på Södermalm
Skulpturer i Rottneros skulpturpark
Skulpturer 1887
Skulpturer på Prins Eugens Waldemarsudde
Skulpturer på Göteborgs konstmuseum
Skulpturer på Thielska galleriet
Skulpturer i Karlskrona kommun
Skulpturer i Värmdö kommun
Skulpturer i Ulricehamns kommun
Skulpturer på Nationalmuseum
Hockeyallsvenskan 2010/2011

Hockeyallsvenskan 2010/2011 spelades mellan 14 september 2010 och 12 mars 2011 och bestod av 14 lag. De tre främsta lagen gick direkt till Kvalserien till Elitserien 2011/2012 och lag 4–7 spelade en förkvalsserie om en fjärde plats i kvalserien.  De två sista lagen kvalade till efterföljande års serie tillsammans med fyra lag från Division 1. Den 27 februari 2011 spelades matchen Leksands IF-Mora IK (1–4), utomhus i Leksand inför  åskådare.

Deltagande lag

Tabell
Lag 1–3 till Kvalserien till Elitserien i ishockey.
Lag 4–7 till Förkvalserien till Kvalserien till Elitserien.
Lag 13–14 till Kvalserien till Hockeyallsvenskan.

Förkvalserien till Kvalserien till Elitserien 2011/2012
Leksands IF, Almtuna IS, Mora IK och VIK Västerås HK kvalificerade sig till förkvalserien. Lagen möts i sex omgångar, varje lag möts två gånger, hemma och borta. Till förkvalserien startar Leksand med fyra placeringspoäng, Västerås får med sig tre placeringspoäng, Almtuna får med sig två placeringspoäng och Mora får med sig en placeringspoäng. Vinnaren av förkvalserien tar en plats i Kvalserien till Elitserien i ishockey 2011. Mora IK kunde redan i den femte omgången säkra en plats till Kvalserien efter en 1–0-vinst hemma mot VIK Västerås HK.

Förkvalserie

Tabell
Vinnande lag går vidare till Kvalserien till Elitserien.
Lag 2–4 har spelat klart för säsongen, men är kvalificerade för Hockeyallsvenskan även nästa säsong.

Statistiken är hämtad från Svenska Ishockeyförbundet.

Kvalserien till Elitserien

Kvalserien till Hockeyallsvenskan

Poängtabell

Troja och Tingsryd försvarade sina platser i Hockeyallsvenskan.

Resultattabell

Arenor

Referenser
Noter

Externa länkar 

 hockeyallsvenskan.se
 Ishockey på svenskafans.com

Sport i Sverige 2010
Sport i Sverige 2011
2010/2011
Ishockeysäsongen 2010/2011
Camino Real de Tierra Adentro

Camino Real de Tierra Adentro, oftast bara kallad El Camino Real (även kallad Chihuahua Trail i sin norra sträckning) var en 2560 kilometer lång transportled som förband Santa Fe, New Mexico med Mexico City från 1598 till slutet av 1800-talet.

Enda förbindelsen med New Mexico
Innan Mexiko vann sin självständighet 1821 var alla förbindelser mellan New Mexico och omvärlden begränsad till denna led, som användes av oxkärror och packmulor för att transportera guvernörer, soldater, missionärer och kolonister.

Santa Fe Trail

När Santa Fe Trail hade etablerats fortsatte amerikanska köpmän sina handelsexpeditioner söderut från Santa Fe längs El Camino Real. Denna handelsväg fungerade fram till det att järnvägarna slog igenom i slutet av 1800-talet.

Jornada del Muerto
Jornada del Muerto var den ungefär 200 km långa del av Chihuahua Trail söder om Santa Fe i New Mexico, som gick igenom en ökenbassäng utan vatten.

Bilder

Litteratur 
 Hal Jackson, Following the Royal Road : a guide to the historic Camino Real de Tierra Adentro (Albuquerque : University of New Mexico Press, 2006).
 Hunt Janin & Ursula Carlson, Trails of historic New Mexico : routes used by Indian, Spanish and American travelers through 1886 (Jefferson, N.C. : McFarland, c2010).
 Eniac Martínez, Camino Real de Tierra Adentro (México, D.F. : Instituto Nacional de Antropología e Historia, 2006).
 Max L. Moorehead, New Mexico’s royal road : trade and travel on the Chihuahua Trail (Norman : University of Oklahoma Press, c1995).

Referenser

Externa länkar
 El Camino Real de Tierra Adentro Youtube: New Mexico PBS.

Vägar i USA
Vägar i Mexiko
New Mexicos geografi
Världsarv i Mexiko
Council Grove

Council Grove är en stadskommun i Morris County i delstaten Kansas, USA. Council Grove är administrativ huvudort (county seat) i Morris County.

Historia 

Orten har fått sitt namn efter den plats där ett avtal slöts mellan Förenta Staterna representarade av George C. Sibley och Osageindianerna om fri genomfart för resenärer efter Santa Fe Trail. Redan från 1822 hade resenärerna längs denna handelsled börjat använda ett vad över den grunda Neosho River där staden senare skulle grundas. Vid flodstranden fanns stora trädlundar (= Grove), som bilade en bra rastplats vid färden över den annars trädlösa prärien.

År 1846 blev Council Grove-området avsatt som ett indianreservat för Kansaindianerna och ett handelsfaktori anlades. Denna utgjorde kärnan i den senare tätortsbildningen. Mexikanska kriget medförde stora trupptransporter längs Santa Fe Trail och New Mexicos införlivande med Förenta Staterna medförde ett stort uppsving i handeln. Regelbunden posttrafik inrättades 1850 och en poststation byggdes i Council Grove. Byggnaden fungerade även som missionsstation och skola för metodistkyrkan och finns ännu kvar, nu som museum. 

Staden växte när Kansas befolkades med nybyggare, men när Union Pacific Railroad 1866 passerade den närbelägna Junction City upphörde varutrafiken över Council Grove. Den jordbrukande landsbygdsbefolkningen fortsatte dock att öka och 1871 nådde Atchison, Topeka and Santa Fe Railway staden.

Referenser

Litteratur 
 Lalla Maloy Brigham, The story of Council Grove on the Santa Fe trail (Council Grove, Kan. 1921).

Externa länkar 

Orter i Kansas
Morris County, Kansas
Palæstra Svecana eller Den Adeliga Fächtare-konsten

Palæstra Svecana eller Den Adeliga Fächtare-konsten är den första boken om fäktning på svenska. Boken är författad av hovets fäktmästare Dietrich von Porat och tryck i Stockholm 1693 av David Kämpe. Boken innehåller 24 kopparstick utförda av Erik Reitz.

Teoretiskt stödjer sig von Porath främst på fäktmästarna Fabris, Capo Ferro och Giganti. Inledningen har så gott som kopierats från den danska förlagan, italienaren Salvator Fabris verk om fäktning. Fabris lät 1606 i Köpenhamn på italienska trycka sin Scientia d'arme, sedermera ett av fäktlitteraturens klassiska verk.

Vidare läsning
Henning Österberg, Fäktning, officiellt organ för fäktningsförbundet. 1997, nr 2, s. 10
Fick, Emil, 1917, ”Fäktkonstens två första skriftställare i Sverige”. I: Sveriges Fäktning, officiellt organ för fäktningsförbundet. Nr 2, 1997, Centralförening för idrottens främjande. Årsbok 1917. Stockholm: Tryckeriaktiebolaget Ferm.

Referenser

Externa länkar
Palaestra Svecana i fulltext på Literaturbankens webbsida

Fäktning
Facklitteratur
Gregorian

Gregorian är ett tyskt coverband lett av Frank Peterson, som sjunger Gregoriansk sång-inspirerade versioner av moderna låtar.

Bandet har släppt 15 album (Masters of the Chant Chapter I-X, The Dark Side, The Dark Side of the Chant, Winter Chants, Christmas Chants och Epic Chants) samt ett flertal andra blandskivor och singlar.

Diskografi
Masters of Chant-album
1999: Masters of Chant
2001: Masters of Chant Chapter II
2002: Masters of Chant Chapter III
2003: Masters of Chant Chapter IV
2004: The Dark Side
2006: Masters of Chant Chapter V
2007: Masters of Chant Chapter VI
2009: Masters of Chant Chapter VII
2010: Dark Side of the Chant
2011: Masters of Chant Chapter VIII
2012: Epic Chants
2013: Masters of Chant Chapter IX
2014: Winter Chants
2015: Masters of Chant X: The Final Chapter
2017: Holy Chants

Andra album
1991: Sadisfaction
2005: The Masterpieces (Best of CD och Live DVD)
2006: Christmas Chants
2007: Masters of Chant (Curb Records)
2011: Best of 1990–2010
2016: Live! Masters Of Chant - Final Chapter Tour
2017: Masters of Chant — The Platinum Collection

Singlar
1991: "So Sad man"
1991: "Once in a Lifetime"
1999: "Masters of Chant"
2000: "I Still Haven't Found What I'm Looking For"
2000: "Losing My Religion"
2001: "Moment of Peace"
2001: "Voyage Voyage"
2002: "Join Me"
2003: "The Gift"
2003: "Angels"
2004: "Where the Wild Roses Grow"
2010: "O Fortuna"

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Tyska musikgrupper
William Becknell

William Becknell, född 1787 eller 1788 i Virginia, död 1856 i Texas, var en transportör som etablerade Santa Fe Trail 1822.

Becknell lämnade Franklin, Missouri 1821 med en last handelsvaror på packmulor som var ämnade för Santa Fe. Där möttes han av ett varmt välkomnande och gjorde storartade affärer. Nästa år återvände Becknell med en handelsexpedition med kärror och vagnar och därmed öppnade han slutligen Santa Fe Trail för regelbunden trafik. 

Becknell blev fredsdomare och valdes som ledamot av Missouris lagstiftande församling. Han flyttade senare till Texas, där han deltog i självständighetsrörelsen mot Mexiko och misslyckades med att bli invald i Republiken Texas kongress.

Referenser

Litteratur
 Larry Beachum, William Becknell : father of the Santa Fe trade (El Paso: Texas Western Press, c1982).

Personer i USA under 1800-talet
Födda 1787
Avlidna 1856
Män
Behchoko

Behchoko (tidigare Rae-Edzo) är ett samhälle i Northwest Territories i Kanada. Behchoko ligger vid Yellowknife Highway, vid det nordvästra hörnet av Stora slavsjön, cirka 80 kilometer nordväst om Yellowknife. En majoritet av invånarna är Tli cho-indianer. Orten hade 1 874 invånare 2016.

Referenser

Orter i Northwest Territories
Förenklat tvistemål

Förenklat tvistemål, FT-mål eller småmål är i nordisk rätt ett tvistemål som handläggs enligt ett undantag i rättegångsbalken, på grund av att värdet av det som yrkas i målet uppenbart inte överstiger hälften av prisbasbeloppet. I Sverige regleras det av 1 kap. 3 d § rättegångsbalken.

Till skillnad från i ordinära ("vanliga") tvistemål är endast en domare - istället för tre - beslutsmässig i sådana mål. Möjligheterna att få rättegångskostnader ersatta av motparten för den part som vinner målet är starkt beskurna och i princip kan den vinnande parten endast få ersättning för en timmes rättslig rådgivning per instans och sina resekostnader samt kostnader för vittnesbevisning enligt 18 kap. 8 a § rättegångsbalken. Tanken är att parterna ska ha möjlighet att föra process utan juridiskt biträde i dessa mål, varför kostnader för ombud inte är ersättningsgilla och rättshjälp i regel inte beviljas i småmålen. Observera dock utgången i rättsfallet RH 1995:24 nedan som utgör ett undantag från huvudregeln på grund av svarandens sätt att föra rättegången. 

Domstolen kan besluta att målet ska handläggas som ett ordinärt tvistemål om en part "gör sannolikt att den bakomliggande tvisten rör ett högre värde eller att utgången annars är av synnerlig betydelse för bedömningen av andra föreliggande rättsförhållanden"; i sådana fall gäller inte reglerna om begränsad ersättning för rättegångskostnader. 

Mål som handläggningsformen har tillämpats på är bland annat mål om skadestånd, för upphovsrättsbrott och förtalsbrott samt mål om felparkeringsavgift.

Småmålen reglerades tidigare i lagen (1974:8) om rättegången i tvistemål om mindre värden, den så kallade småmålslagen.

Rättsfall 
 RH 1995:24 Rättegångskostnad avseende ersättning för resekostnader för ombud från avlägsen ort i tvistemål om mindre värden utdömda för inställelse till huvudförhandling i tingsrätt.
 Reglerna i 18 kap 8 a § RB om vilka rättegångskostnader som är ersättningsgilla i småmål har ansetts tillämpliga även när en part eller hans ombud har vållat kostnad för motparten genom vårdslöshet eller försummelse.

Äldre rättsfall 
 Ränta har ansetts inte skola utgå på ersättning för rättegångskostnader i mål som handlagts enligt lagen (1974:8) om rättegången i tvistemål om mindre värden (småmålslagen).

Noter

Exempel på beslut 

Processrätt
James Heyman

Ernst James Heyman, född 13 november 1882 i Göteborg, död 9 april 1956, var en svensk läkare och radiolog.

Heyman blev medicine kandidat i Uppsala 1907, medicine licentiat 1912, medicine doktor i Stockholm 1918, docent i obstetrik och gynekologi där 1918 och tilldelades professors namn 1938. Han var läkare vid Radiumhemmets gynekologiska avdelning från 1915 och överläkare vid Gustaf V:s jubileumsklinik vid Karolinska sjukhuset från 1937. Under hans tid på Radiumhemmet växte verksamheten från sin ursprungliga plats i en lägenhet vid Scheelegatan 10  på Kungsholmen till nya lokaler vid Fjällgatan 23 och slutligen till den nuvarande kliniken på Karolinska sjukhuset område som invigdes 1938.

Heyman utvecklade den så kallade Stockholmsmetoden för behandling av livmoderhalscancer. Han var även initiativtagare till den fortfarande gällande internationella klassificeringen av tumörer, det så kallade TNM-stadieindelningssystemet, där T anger tumörens storlek, N anger spridningen till lymfkörtlar och M anger förekomsten av metastaser.

Källor

 Konung Gustaf V:s Jubileumsklinik i Stockholm. Broschyr utgiven i samband med Jubileumsfondens 60-årsdag 1988.

Svenska läkare inom obstetrik och gynekologi
Svenska radiologer
Svenska innehavare av professors namn
Födda 1882
Avlidna 1956
Män
Läkare från Göteborg
Dato Chudzjadze

David "Dato" Chudzjadze (georgiska: დათო ხუჯაძე, ryska: Дато Худжадзе) född 1975 i Tbilisi, är en georgisk popsångare som är populär i Israel och Ryssland, och före detta politiker. Chudzjadze har varit aktiv sedan tidigt 1990-tal då han var medlem i de georgiska popbanden Flash och Sahe. År 2000 inledde han sin solokarriär. 2002 släppte han sitt första album "I want you to want this" och sedan sitt andra “I don't want to hurt you".

2005 släppte han albumet "Sand Dream" som inkluderade 16 låtar och 2 videor, däribland den prisbelönta videon till låten "Sand Dream" (Mahindji Var). Dato hade också en kort politisk karriär inom den forne georgiske presidenten Eduard Shevardnadzes regering. Han tjänstgjorde i det georgiska parlamentet, men hans politiska karriär slutade med rosenrevolutionen, som störtade Shevardnadze och tog Micheil Saakasjvili till makten.

Priser och utmärkelser
Chudzjadze har också vunnit ett flertal priser och utmärkelser:
Grand prix på Slavianskij Bazaarfestivalen 2000
Grand prix på Black Music Festival i Moskva 
Publikens pris vid Voice of Asia festivalen i Almaty
Duett med den amerikanske rapparen Coolio och hans band "Manhattan Transfer" vid deras konsert i Tbilisi
Flera gånger utnämnd till "Årets sångare" i Georgien
Musikvideon till "Mahindji Var", Sand Dream, producerad av ParanoiaFilm blev pristagare i den 15:e Moscow International Advertising Festival, den deltog i en utom tävlan-version av programmet Cannes Lions-festivalen och i New Yorks film- och videofestival.

Källor
Officiell webbplats (Ryska)

Födda 1975
Georgiska folksångare
Georgiska popsångare
Georgiska politiker
Män
Levande personer
Musiker från Tbilisi
Brylle

Brylle är en ort i Region Syddanmark i Danmark. Orten hade 1 239 invånare (2019). Den ligger i Assens kommun på ön Fyn.

Referenser 

Orter i Region Syddanmark
Assens kommun