kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Axel Heibergön

Axel Heibergön (, inuktitut: ᐅᒥᖕᒪᑦ ᓄᓈᑦ, Umingmat Nunaat) är en ö i Nunavut i arktiska Kanada. Ön är bergig med många glaciärer och fjordar. Den namngavs av Otto Sverdrup under hans polarexpedition 1898–1902. Ön fick sitt namn efter norske direktören Axel Heiberg (1848–1932) som bidrog till finansieringen av expeditionen.

Ön, som är en av Sverdrupöarna, är världens 32:a största ö och den sjunde största ön i Kanada. Ytan är cirka 43 000 km², det vill säga en yta ungefär motsvarande Danmark. På Axel Heibergön har McGill University en fältstation sedan 1960. På ön finns en av världens största förstenade skogar.

På 1930-talet försökte Norge göra anspråk på ön.

Se även 
 Kanadas arktiska öar

Referenser

Externa länkar 

Öar i Nunavut
Arktis
Politisk uniform

Politisk uniform är en uniform, likartad klädsel, som används som särtecken av medlemmar i en politisk organisation. Sådan uniform är förbjuden i flera länder, bland annat i Tyskland, men är tillåten bland annat i Sverige. Många länder förbjuder även medlemmar i väpnade styrkor att engagera sig politiskt då de är iklädda militär uniform. Politiska uniformer förknippas ofta med extremism, och ämnet är ofta kontroversiellt.

Internationellt

Nazityskland
Bärande av politisk uniform var påbjudet för medlemmar i de nazistiska politiska ungdomsorganisationerna.

Storbritannien
Storbritannien förbjöd 1936 användandet av politisk uniform under marscher.

Sverige
Politiska uniformer var i lag förbjudna i Sverige under perioden 1933-2002. Denna lag hade bland annat till syfte att motverka att nazistiska grupper skulle kunna bruka uniform. Bland organisationer som gjorde detta fanns bland annat Nationalsocialistisk front. Uniformsförbudet var skälet till att Unga Örnar (som ville vara uniformerade) år 1933 bröt med SSU.

Tyskland
I Tyskland är bärandet av politisk uniform förbjuden.

USA
Politisk uniform är tillåten i USA.

Östtyskland
Bärande av politisk uniform var påbjudet för medlemmar i de kommunistiska politiska ungdomsorganisationerna.

Klädsel inom politik
Uniformer
Redslared

Redslared är en kyrkby i Redslareds socken i Svenljunga kommun, Västra Götalands län, vid länsväg 156. 

Här finns Redslareds kyrka och en bygdegård som är gulmålad.

Externa länkar
 Redslareds officiella webbplats

Orter i Svenljunga kommun
Space Harrier-serien

Space Harrier är en spelserie utvecklad av det japanska företaget Sega. Spelet finns i flera versioner utgivna till ett stort antal konsoler och datorer. Det första spelet med namnet var ett arkadspel som släpptes 1985. Arkadversionen av Space Harrier använder samma hårdvara som Out Run och After Burner. Uppföljaren kallades Space Harrier II. Detta spel finns bland annat till Sega Mega Drive. Spelet finns även utgivet till Wii och körs då med hjälp av Virtual Console. Övriga spel i serien är Space Harrier 3D, Space Harrier: Sega Ages och Planet Harriers (Sega Ages 2500 Vol. 20: Space Harrier Complete Collection)

Externa länkar 

Space Harrier page at arcade-history
Arcade hardware
Sega-16's retrospective on the series

IGN Space Harrier Retrospective

Datorspelsserier
Datorspelsåret 1985
Arkadspel
Arkadspel av Sega
Amigaspel
C64-spel
Nintendo 3DS-spel
Playstation 2-spel
Playstation 3-spel
Playstation Network-spel
Sega 32X-spel
Sega Game Gear-spel
Sega Master System-spel
Sega Saturn-spel
Virtual Console-spel
Wii-spel
ZX Spectrum-spel
Gravationsbevis

Gravationsbevis (av latin gravatio, betungande) är ett bevis avseende viss fastighet, tomträtt eller annan inteckningsbar egendom (t. ex. fartyg), innehållande uppgifter om bland annat ägare och innehavare samt eventuella förhållanden som belastar egendomen - inteckningar, pantbrev, servitut och andra inskrivningar. Gravationsbevis, avseende fastigheter heter dokumentet numer fastighetsbevis, utfärdas av inskrivningsmyndigheten och ifall rörande fartyg från sjöfartsverket och deras fartygsregister.

Se även
Onera

Fastighetsrätt
Förmögenhetsrätt
Blacken (ballad)

Blacken (klassifikation: SMB 8, TSB A 25) är en naturmytisk balladtyp som finns upptecknad i Sveriges Medeltida Ballader i två er, en från 1678 (efter Ingierd Gunnarsdotter) och en från 1812; den senare med melodi.

Handling 
Hästen Blacken ratar stall och hö och vill hellre umgås med människor. Kungen reser ifrån Blacken, över till Island eller över ett femtiomilasund, men Blacken simmar efter och kommer döende i land. Kungen skulle ge Blacken en begravning som anstår en högreståndsmänniska, om det inte vore för vad folk skulle säga.

Paralleller på andra språk 
Balladtypen finns också på danska (DgF 63) och norska.

Källor
Leif Jonsson, Ann-Marie Nilsson & Greger Andersson : Musiken i Sverige. Från forntid till stormaktstidens slut 1720 (1994)

Sveriges Medeltida Ballader
Sverdrupöarna

Sverdrupöarna () är en ögrupp i Nunavut i Kanada, del av den större ögruppen Queen Elizabeth Islands. De tre huvudöarna bland Sverdrupöarna är Axel Heibergön, Amund Ringnes Island och Ellef Ringnes Island.

Historia
Öarna är uppkallade efter den norske upptäcktsresande Otto Sverdrup, som kartlade området mellan 1898 och 1902 med skeppet Fram. Vissa av öarna hade redan tidigare varit bebodda av inuiter. Sverdrup gjorde anspråk på öarna för Norges räkning. Den norska regeringen visade dock inget intresse för området förrän 1928. Dessa anspråk var då främst ett förhandlingsknep för att få Storbritannien att erkänna Norges anspråk på Jan Mayen och Bouvetön. Den 11 november 1930 erkände Norge Kanadas suveränitet över öarna. I november 1930 erkände Storbritannien Norges suveränitet över Jan Mayen.

Se även
Kanadas arktiska öar

Källor

Öar i Nunavut
Arktis
Axel Heiberg

Axel Heiberg, född den 16 mars 1848 i Kristiania (nuvarande Oslo), död där den 4 september 1932, var en norsk finansman. Han var en av Norges största mecenater och stöttade idrott, vetenskap och konst. Heiberg var en av finansiärerna till polarexpeditioner genomförda av Fridtjof Nansen, Otto Sverdrup och Roald Amundsen. Flera platser i polarområdena är därför uppkallade efter Heiberg, bland annat ön Axel Heibergön i Kanada.

Heiberg, som var son till läkaren Johan Fritzner Heiberg, växte upp i Kristiania och avlade studentexamen där 1866. Han var 1871–1873 vicekonsul i Shanghai, bosatte sig sedan i Norge och blev delägare i flera industriella verksamheter. Bland annat var han med och grundade Ringnes Bryggeri 1876 tillsammans med bröderna Ellef Ringnes och Amund Ringnes. Han blev först känd för det stöd han gav det norska sportlivet. Senare tog han på sig stora uppgifter för främjande av norsk vetenskap, konst och intellektuell verksamhet. Med stora belopp stödde Heiberg Nansens polarexpedition med Fram 1893–96, och tillsammans med Thomas Fearnley och Ellef Ringnes var han korresponderande redare. Otto Sverdrups polarexpedition (1898–1902) blev utrustad av Heiberg och bröderna Ringnes. 1896 tog Heiberg initiativ till grundandet av Fridtjof Nansens fond til vitenskapens fremme och var medlem av styrelsen från 1899. Till Nationaltheatret skänkte han 1899 stayerna föreställande Henrik Ibsen och Bjørnstjerne Bjørnson, och bidrag till många konstnärliga syften. På Heibergs initiativ blev Det Norske Skogselskap stiftat 1898, och han stöttade verksamheten med stora belopp och skaffade den betydliga offentliga och privata medel. Axel Heiberg är begravd i Æreslunden på Vår Frelsers gravlund i Oslo.

Källor

Noter

Externa länkar 

 

Norska filantroper
Personer inom Norges näringsliv under 1800-talet
Personer inom Norges näringsliv under 1900-talet
Näringslivspersoner från Oslo
Födda 1848
Avlidna 1932
Män
Axelföljd

Axelföljd och hjulställning  är uttryck som med bokstäver och siffror beskriver hur ett järnvägsfordons axlar respektive hjul är arrangerade. De båda uttrycken ger i princip samma information.

Axelföljd enligt UIC-systemet
Systemet har definierats av Internationella järnvägsunionen (UIC) och används i Europa och större delen av den övriga världen (Storbritannien använder en snarlik notation) och är ursprungligen baserat på en tysk beteckningsstandard. Axlarna räknas från lokets framände till lokets bakände. Odrivna axlar (löpaxlar) betecknas med arabiska siffror, drivna axlar med latinska versaler. Alltså:

 1, 2, 3 … – Antal löpaxlar
 A, B, C …
 utan tillägg – Antal gemensamt drivna axlar. (A = 1 axel, B = 2 axlar och så vidare)
 med ett tillagt o – Antal individuellt drivna axlar.
  '  – Axlar eller grupper av axlar som inte sitter fast i ramverket markeras med en apostrof (primtecken).
  ( )  – Ifall löpaxlar finns markeras grupper av löp- och drivaxlar som sitter ihop i en gemensam ram/boggie skild från resten av loket inom parenteser. Efter parentes är apostrof inte nödvändig utan underförstådd. Skrivsätt som exempelvis (1'C)'(C1')' förekommer, även om mer korrekt är (1'C)(C1').
 +  – Ett plustecken markerar att fordonet är delat här. Ett exempel på ett delat lok är det svenska Dm3.
 -  – Ett bindestreck anger att ett lok har en tender, exempelvis ånglok.

Hjulställning enligt Whyte-systemet
Den amerikanska Whyte-notationen lämpar sig bäst för ånglok som har drivaxlar i mitten och ibland löpaxlar i ändarna. Det skiljer det sig från UTC-systemet genom att räkna hjul och inte axlar. Ett typiskt ånglok med 3 drivaxlar och 2 axlar på en främre löpboggi och en bakre löpaxel blir 4-6-2 enligt denna notation. Ett större lok med två drivenheter får en siffra per drivenhet, till exempel Union Pacific Railroads Big Boy 4-8-8-4. Finns inga löpaxlar skriver man 0. Ett lok med tre drivaxlar och inga löpaxlar blir således 0-6-0.

AAR-systemet för diesel- och ellok
För moderna diesel- och ellok används i USA ett system kallat AAR wheel arrangement, framtaget av Association of American Railroads. Det är en förenklad variant av UIC-systemet. Man använder siffror och bokstäver på samma sätt och räknar axlar istället för hjul. Notationen använder "-" för att särskilja axelgrupper. Om dessa är "artikulerade" (kan röra sig fritt relativt lokkorgen) ersätts "-" med "+" (i UIC-systemet används parenteser för denna typ av gruppering). Ett exempel är dieselloket GE U50 som har 4 boggier, kopplade två och två, som får beteckningen B+B-B+B.

Ånglokstyper
Vissa vanliga axelföljder på ånglok har dessutom fått egna namn. Listan nedan anger dessa tillsammans med beteckningarna enligt UTC- och Whyte-systemen.

Det mest kända av typnamnen är Pacific, som användes för stora och snabba snälltågslok. Det svenska F-loket är ett Pacific-lok.

Källor

Järnvägsfordon
Académie de la Grande Chaumière

Académie de la Grande Chaumière är en konstskola i Paris.

Skolan, med adress Rue de la Grande Chaumière 14, grundades 1902 av Martha Stettler (1870–1946) och Alice Dannenberg (1861–1948). Skolan hade en storhetsperiod i början av 1900-talet. Bland dem som varit elever på skolan märks Amedeo Modigliani, Tamara de Lempicka, Alberto Giacometti, Luc-Peter Crombé, Astrid Rietz, Inge Schiöler, Eddie Figge, Ebba Ahlmark-Hughes, Siri Derkert, Bror Hjorth, Ninnan Santesson, Joe Hedlund och Heribert Stenberg.

Skolan heter numera Académie Charpentier.

Externa länkar 
Académie Charpentiers webbplats

Konstskolor i Frankrike
Quartier Notre-Dame-des-Champs
Eagles of Death Metal

Eagles of Death Metal är en amerikansk garagerockgrupp, bildad 1998 av Josh Homme, från Queens of the Stone Age, och Jesse Hughes. De albumdebuterade dock först 2004 med Peace, Love, Death Metal, vilket följdes upp 2006 med Death by Sexy samt 2008 Heart On.

Terroristattacken på Bataclan 
Huvudartikel: Terrordåden i Paris i november 2015
13 november 2015 spelade gruppen på en utsåld konsert på Bataclan i Paris, då beväpnade terrorister attackerade konserthuset och sköt in i folkmassan varvid ett stort antal personer dödades och skadades. Gruppen lyckades undkomma oskadda.

Medlemmar

Ordinarie medlemmar 
Jesse Hughes – sång, gitarr, basgitarr, slagverk (1998– )
Josh Homme – trummor, slagverk, gitarr, basgitarr, keyboard, bakgrundssång (1998– )

Nuvarande turnerande medlemmar 
Dave Catching – gitarr, sång
Brian O'Connor – basgitarr, sång
Joey Castillo – trummor

Diskografi

Studioalbum

Singlar 
2004 – "I Only Want You"
2004 – "Speaking in Tongues"
2006 – "Shasta Beast"
2006 – "I Want You So Hard (Boy's Bad News)"
2006 – "I Gotta Feelin' (Just Nineteen)"
2006 – "Cherry Cola''
2008 – "Wannabe in L.A."
2008 – "Secret Plans"
2008 – "High Voltage"
2009 – "Anything 'Cept the Truth"
2015 – "Complexity"
2015 – "I Love You All the Time"

Källor

Externa länkar 

 Officiell webbplats

 

Amerikanska rockgrupper
Musikgrupper bildade 1998
Ravnen Rune

Ravnen Rune (klassifikation: SMB 9, TSB A 26) är en naturmytisk ballad som finns upptecknad i Sveriges Medeltida Ballader i tre svenska er från 1810-talet eller möjligen något senare, varav två är försedda med melodier. (Den sista varianten C, har dock mycket ofullständig text, och är närmast en ren melodiuppteckning.)

Handling 
Herr Tune eller kung Wallemo gifter bort sin dotter till främmande land, men brudgummen anklagar henne efter brudnatten för att inte ha varit mö, trots alla rika gåvor han har givit hennes familj, och låter fängsla henne. Den unga frun förklarar sig oskyldig, och ber en fågel (korpen Rune eller en gam) att föra bud till hennes far. Fågeln vill inte överge sina ungar, men kvinnan erbjuder dem föda från sitt eget bröst. Fadern får budet, och ber sin häst Blacken att föra honom till sin dotter, vilket Blacken går med på, om fadern bara inte nämner hästens namn. Kvinnan räddas.

Ravn eller ramm är äldre ord för korp. Motivet med den märkvärdiga hästen kan jämföras med balladtypen Blacken.

Paralleller på andra språk 
Balladtypen finns också på danska (DgF 62), färöiska (CCF 116), isländska (IFkv 7) och norska.

Sveriges Medeltida Ballader
Queen Elizabethöarna

Queen Elizabethöarna (, , tidigare kända som Parryöarna) är en ögrupp i nordligaste Kanada, omfattande bland annat Ellesmereön, Melvilleön och Sverdrupöarna. Större delen av ögruppen ligger i Nunavut, men en mindre del ligger i Northwest Territories. Den sammanlagda landytan är 418 961 km². De flesta av öarna är obebodda. Ögruppen fick sitt namn i samband med Drottning Elizabeth II:s kröning 1953.

Se även 
 Kanadas arktiska öar

Referenser

Externa länkar 

Öar i Nunavut
Öar i Northwest Territories
Ardabil (provins)

Ardabil (persiska: اردبیل, Ardabīl; även Ardebil, antikt Artavil), eller Ostan-e Ardabil (استان اردبیل), är en provins (ostan) i regionen Azarbaijan i nordvästra Iran. Vid folkräkningen 2016 hade den  invånare och en yta på  km².

Administrativ huvudort är staden Ardabil. Andra större städer är Meshgin Shahr, Parsabad, Khalkhal, Germi och Bileh Savar. Bergstoppen Sabalan är provinsens högsta punkt.

Provinsen gränsar mot Azerbajdzjan i norr och nordost samt mot de iranska provinserna Östazarbaijan i väst, Zanjan i syd och Gilan i sydost.

Administrativ indelning 
Provinsen Ardabil var vid folkräkningen 2016 indelad i 10 delprovinser (shahrestan), i sin tur indelade på ytterligare administrativa nivåer.
 Ardabil
 Bileh Savar
 Germi
 Khalkhal
 Kowsar
 Meshgin Shahr
 Namin
 Nir
 Parsabad
 Sareyn

Källor

Externa länkar 

Irans provinser
Ivan Asen I

Ivan Asen I, född okänt år, död 1196, var tsar av Bulgarien 1189-1196 tidivis tillsamman med sin bror Peter. De inledde processen att frigöra Bulgarien från det bysantinska riket som ledde till bildandet av det andra Bulgariska riket. Han efterträddes av sin bror Kalojan. Han var far till Ivan Asen II.

Referenser 

Bulgariens regenter
Födda okänt år
Avlidna 1196
Män
Personer i Bulgariens historia
Jawhar

Jawhar är en stad i distriktet Thane i delstaten Maharashtra i Indien, och är belägen cirka 166 kilometer från Bombay och 80 kilometer från staden Nashik. Staden hade 12 040 invånare vid folkräkningen 2011. 

Furstendömet Jawhar grundades år 1348. Området blev under kolonialtiden del av Presidentskapet Bombay.

Källor

Orter i Maharashtra
Galaktiskt år

Galaktiskt år, gå, kallas den tid det tar för solen att fullborda ett varv kring Vintergatans centrum, uppskattningsvis mellan 225 och 250 miljoner år.

Den vanligaste storskaliga tidsskalan är miljontals år (Megaannum eller Ma). För långvariga mätningar innebär detta fortfarande ganska stora tal. Genom att använda galaktiskt år (gå – inte att förväxla med Ga för Gigaannum), cirka 250 Ma, skulle man kunna skaffa sig en större tidsenhet. I den skalan framträdde hav på jorden efter 4 gå, började livet på 5 gå, och dök flercelliga organismer upp vid 15 gå. Dinosaurier dog ut för cirka 0,4 gå sedan, och däggdjurens tidsålder började för omkring 0,2 gå sedan. Jordens ålder uppskattas till cirka 20 gå. Denna enhet torde dock knappast få någon praktisk användning, eftersom ett Gigaanum och ett galaktiskt år är av samma storleksordning.

Se även 
 Kalpa

Referenser 

Astronomi
Tidsenheter
Matti Stenrosen

Matti Kalevi Stenrosen, född 7 juli 1962 i Jönköping, är en svensk journalist, som sedan 1991 arbetar som reporter på Kristianstadsbladet. Han är också varit ordförande i Föreningen Grävande Journalister men är numera endast styrelseledamot.

År 2002 tilldelades han Guldspaden i klassen tidning under 100 000 exemplar för artikeln "Aktiebolaget i Kristianstadsbygden", ett granskande reportage som handlar om hur "ledningen för kommunens bostadsbolag vidlyftigt kunnat spendera medborgarnas pengar". År 2006 belönades han med 50 000 kronor av stiftelsen Artister mot nazister för sina artiklar om Nationalsocialistisk front (NSF) i Kristianstad.

Stenrosen blev hotad för sina artiklar, vilket dock tillbakavisas av NSF självt då förundersökningen lades ned. På Kristianstadsbladet är han sedan 1998 kommunreporter i Kristianstad samt arbetar med och ansvarar för grävande journalistik och leder projekt, exempelvis val. Under åren på tidningen har han bland annat arbetat som allmänreporter på centralredaktionen, lokalredaktör i Bromölla och kriminalreporter.

Matti Stenrosen har gått till hårt angrepp mot journalistikprofessorn Stig Hadenius 35 000 kronors granskning av Kristianstadsbladets rapportering. Stenrosen har utbildat sig i journalistik i Göteborg år 1990. Han är även solist i Ultreiakören.

Referenser

Externa länkar
 En pressbild på Matti Stenrosen
 Matti Stenrosens sida hos Kristianstadsbladet
 

Födda 1962
Svenska journalister under 1900-talet
Män
Levande personer
Svenska journalister under 2000-talet
Journalister från Jönköping
La Cumparsita

La Cumparsita är ett av världens mest spelade musikstycken inom tango. Det komponerades ursprungligen som en marsch av studenten  Gerardo Matos Rodríguez från Uruguay. Många tango-dj väljer att avsluta sina milongor med La Cumparsita.

Stycket skrevs 1915 och Gerardo Matos Rodríguez lade till ord året därpå, då orkesterledaren Roberto Firpo valde att framföra stycket. 1924 skrev Enrique Maroni och Pascual Contursi en ny text med titeln Si Supieras.
Verket var anonymt - den unge författaren uppgav inte sitt namn, antingen av blygsamhet eller naivitet, men Firpo kände säkert till det. Roberto Firpo fullbordade Cumparsita: med hjälp av material från sina egna tangon skrev han en andra sats och lade sedan till en tredje, med musik från Verdis opera Il Trovatore. Cumparsita har alltså tre kompositörer: Rodriguez-Firpo-Verdi, även om Firpo aldrig ansåg sig ha rätt att göra anspråk på att vara medförfattare, eftersom han ansåg att dess framgång helt och hållet berodde på att den första satsen tillhörde Matos Rodriguez.

Källor

Externa länkar

Tangomusik
Arvid Trolle (olika betydelser)

Arvid Trolle kan syfta på flera personer:
 
 Arvid Trolle (död 1505), svenskt riksråd
 Arvid Trolle (död 1568) (död 1568), svensk underamiral
 Arvid Trolle (1503–1549), svensk amiral och fältöverste
 Arvid Trolle (1653–1698), norsk-svensk adelsman
 Arvid Trolle (1724–1797), svensk historiker, kammarherre och original ("Galna Trollen")
Jacob Fredrik Neikter Arosenius

Jakob Fredrik Neikter Arosenius, ofta J.F.N. Arosenius, född 11 juli 1809 i Norrköping, död 17 december 1890 i Norrköping, var en svensk överstelöjtnant, topograf, krigsarkivarie och tecknare. 

Han var son till assessorn Carl Fredric Arosenius och Margareta Lovisa Neikter och från 1861 gift med Augusta Sofia Dahlberg samt far till Louise, Edvard och Maria Fredrika Arosenius. 

Arosenius, som 1827 blev underlöjtnant vid Fältmätningsbrigaden och 1874 överstelöjtnant i svenska armén, var föreståndare för Krigsarkivet 1862-1874 och tog avsked från armén 1886. Han blev ledamot av Krigsvetenskapsakademien 1848. Arosenius skrev ett stort antal i Rikets allmänna kartverk i manuskript förvarade volymer i triangelmätning över större delen av Sverige. Han författade även flera uppsatser i Krigsvetenskapsakademiens handlingar (bland annat Sveriges höjdsträckningar 1849 och årsberättelser i topografi) samt Kortfattad topografisk och statistisk beskrifning öfver Sverige och Norge (1880; i Carl Otto Nordensvans och Wilhelm Ernst von Krusenstjernas "Handbok för svenska härens befäl") och Om terrainlära (Skrifter utgifna af Svenska sällskapet för antropologi och geografi, samma år) och Sveriges finnmarker (i "Ymer", 1881:1). Arosenius under många år opublicerade självbiografi En flyttfågels öden utgavs 2001 av Föreningen Gamla Norrköping Några av hans skrifter användes i utbildningen vid Sveriges allmänna kartverk fram till 1950-talet. Bland texterna fanns kartor och tablåer som var illustrerade av Arosenius, han finns även omnämnd som landskaps- och porträttecknare.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del I, sid 91, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 

Överstelöjtnanter i svenska armén
Svenska topografer
Svenska krigsarkivarier
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Svenska militärer under 1800-talet
Militärer från Norrköping
Födda 1809
Avlidna 1890
Män
Ugglan
Svenska tecknare under 1800-talet
Victoriaön

Victoriaön (, Kitlineq) är Kanadas näst största ö, efter Baffinön. Nordvästra delen av ön ligger i Northwest Territories och den sydöstra tillhör Nunavut. Ytan är 217 291 km². 2001 var invånarantalet 1707.

Stora delar av kustområdena och hela den östra delen av ön består av tundra med otaliga små insjöar. Kusten där karaktäriseras av många havsvikar. Det inre, västliga området är mer kuperat och når på flera platser höjder på 500–600 m ö.h. Djur- och växtlivet är arktiskt. Ön har en liten befolkning som är bosatt i två orter: Cambridge Bay (1477 invånare, 2006) på sydostkusten och Holman (398 invånare, 2006) på västkusten. Tundraklimat råder i trakten.

Se även
 Kanadas arktiska öar

Referenser

Källor 
 Store norske leksikon, "Victoria Island", version 2009-05-05, CC-by-sa

Externa länkar 

Öar i Nunavut
Arktis
Northwest Territories
Victoria Island (olika betydelser)

Victoria Island kan syfta på:

Geografi

Chile 

 Isla Victoria (ö i Chile, Región de Aisén),

Kanada 

 Victoriaön, Kanadas näst största ö

Nigeria 

 Victoria Island, Nigeria, ö, Lagos,

Ryssland 

 Viktorijaön, ö, Archangelsk oblast, 

Robotskapade Chileförgreningar
Robotskapade Kanadaförgreningar
Robotskapade Nigeriaförgreningar
Svenska kungliga ångmaskinsfrämjandet

Svenska Kungliga Ångmaskinsfrämjandet - SKÅF - är en svensk herrklubb bildad 1897. SKÅF grundades som en reaktion mot elektricitetens intåg i samhället. Detta sågs som en symbol för de samhällsförändringar som skedde kring det förra sekelskiftet. Enligt föreningen skulle det gamla samhällets grunder hotas av de samhälleliga konskevenser elektriciteten förde med sig, bland annat nämns både liberala utvecklingstendenser, såväl som arbetarrörelsens och socialismens frammarsch. SKÅF ville på så sätt bevara den tidiga inustrialismens utformning, uppbyggd på ångan som främsta energikraft.

Föreningen som finns även idag kännetecknas av en långtgående konservativ politisk och kulturell linje, och har omgärdats av stort hemlighetsmakeri. I klassisk ordenstradition är det omöjligt att själv ansöka om medlemskap och istället tillämpas inväljningsprincipen. Detta har utan tvivel bidragit till att bibehålla klubbens exklusivitet och dunkla framtoning. Enligt säkra källor ska föreningens säte finnas utanför Göteborg, och det har ryktats att Ångmaskinsfrämjandet har nära band till det svenska kungahuset.

Källor 

Intresseföreningar i Sverige
Organisationer bildade 1897