kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Spräcklig chachalaca

Spräcklig chachalaca (Ortalis guttata) är en fågel i familjen trädhöns inom ordningen hönsfåglar.

Utbredning och systematik 
Spräcklig chachalaca delas in i tre underarter:
 guttata-gruppen
 Ortalis guttata guttata – förekommer i östra Colombia till Ecuador, Peru, Bolivia och angränsande västra Brasilien
 Ortalis guttata subaffinis – förekommer i östra och nordöstra Bolivia och angränsande Brasilien
 Ortalis guttata remota – förekommer i sydöstra Brasilien, i östra Mato Grosso do Sul och norra São Paulo

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som livskraftig. Beståndsutvecklingen är dock oklar.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Trädhöns
Fåglar i neotropiska regionen
Vitbukig chachalaca

Vitbukig chachalaca (Ortalis leucogastra) är en fågel i familjen trädhöns inom ordningen hönsfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i kustområden från Chiapas i södra Mexiko till Nicaragua. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 50 000 till en halv miljon vuxna individer.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Trädhöns
Fåglar i neotropiska regionen
Motmotchachalaca

Motmotchachalaca (Ortalis motmot) är en fågel i familjen trädhöns inom ordningen hönsfåglar.

Utbredning och systematik 
Motmotchachalacan förekommer från Guyanaregionen till södra Venezuela och norra Amazonområdet i Brasilien. Den behandlas numera som monotypisk. Tidigare inkluderades brunhuvad chachalaca (O. ruficeps) som en underart och vissa gör det fortfarande.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig men inkluderar brunhuvad chachalaca i bedömningen.

I populärkulturen
Fågeln kallas på brasiliansk portugisiska för Aracuã pequeno. På detta namn baserades det något annorlunda och mer hackspettliknande "djungelns clown" – aracuan – i Disneys Kalle Anka i djungeln (se även här).

Noter

Externa länkar
Bild på "Aracuã pequeño"

 Läten på xeno-canto.org

Trädhöns
Fåglar i neotropiska regionen
Västmexikansk chachalaca

Västmexikansk chachalaca (Ortalis poliocephala) är en fågel i familjen trädhöns inom ordningen hönsfåglar. Den är endemisk för Mexiko. Arten minskar i antal, men beståndet anses ändå vara livskraftigt.

Utseende och läte 
Chachalacor är små trädhöns med lång stjärt, rätt långa och kraftiga ben, lång hals och högljudda skrovliga läten. Västmexikansk chachalaca är relativt stor (58,5–68,5 cm). Den är gråbrun på ovansida och övre delen av bröstet, gråare huvud och hals, medan den är vit på nedre delen av bröstet och buken. De undre stjärttäckarna är kanelbruna och stjärtpennorna är brett spetsade i gräddbeige. Lätet liknar andra chachalacor, ett rytmiskt tjattrande ”chur-uh-uh-uhr-.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart i västra Mexiko, från Jalisco och Michoacán till Chiapas. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Arten påträffas i lövskog, törnbuskmarker och lokalt även i tall- och ekskog. Mindre ofta ses den i mangroveskogar och i palmplantage. Födan består framför allt av frukt, men också blommor, frön, blad och insekter som skalbaggar och myror.

Häckning 
Västmexikansk chachalaca häckar från april till augusti. Hanen och honan hjälps åt med att bygga boet, en grund plattform av kvistar som placeras en till fem meter ovan mark. Däri lägger den två till tre smutsvita ägg som ruvas i 24 dagar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Trädhöns
Endemiska fågelarter i Mexiko
Fåglar i neotropiska regionen
Rostgumpad chachalaca

Rostgumpad chachalaca (Ortalis ruficauda) är en fågel i familjen trädhöns inom ordningen hönsfåglar.

Utseende och läte 
Rostgumpad chachalaca är en stor hönsliknande fågel med lång stjärt. Fjäderdräkten är övervägande brun, med beigeorange undergump. Liknande brunvingad chachalaca är ljus under och saknar rostrött i stjärten. Fågeln har en mängd läten, bland annat ett högljutt  "wuck-a-wuck-wuck" som avges i crescendo, ett dämpad muttrande "wuck-wuck-wuck...", ett ljudligt och gällt "yuck" som hörs enstaka eller i serier och ett gnissligt "zwick", också enstaka men även i snabba utbrott.

Utbredning och systematik 
Rostgumpad chachalaca delas in i två distinkta underarter:
 O. r. ruficrissa – förekommer i tropiska norra Colombia och nordvästra Venezuela
 O. r. ruficauda – förekommer från nordöstra Colombia till norra Venezuela, Tobago och Isla Margarita

Levnadssätt 
Rostgumpad chachalaca hittas i buskmarker och skogslandskap. Där lever den på marken.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Trädhöns
Fåglar i neotropiska regionen
Beigebrynad chachalaca

Beigebrynad chachalaca (Ortalis superciliaris) är en fågel i familjen trädhöns inom ordningen hönsfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i nordöstra Brasilien söder om Amazonas (från Pará till Piauí och norra Goiás). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

Hockohöns
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Brasilien
Rostbukig chachalaca

Rostbukig chachalaca (Ortalis wagleri) är en fågel i familjen trädhöns inom ordningen hönsfåglar.

Utseende och levnadssätt 
Rostbukig chachalaca är en högljudd långstjärtad hönsfågel som ofta upptäcks på sitt vittljudande skrovliga läte. Diagnostiskt är mörkt rostrött på buk och stjärtspets. Den ses i tropisk skog och skogsbryn, vanligen i smågrupper, på jakt efter frukt på marken eller högt uppe i träden där den springer ut med grenarna. För att vara en så stor fågel är den förvånansvärt svår att få syn på och är skygg där den jagas.

Utbredning och systematik 
Rostbukig chachalaca förekommer enbart i halvtorra nordvästra Mexiko (Sonora till Jalisco). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Inåt landet från Puerto Vallarta hybridiserar den möjligen med västmexikansk chachalaca.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Johann Georg Wagler (1800-1832), tysk herpetolog och systematiker.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Trädhöns
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Mexiko
Nordlig chachalaca

Nordlig chachalaca (Ortalis vetula) är en hönsfågel i familjen trädhöns, den nordligaste förekommande arten i familjen och den enda som hittas i Nordamerika.

Utseende och läte 
Chachalacor är medelstora fåglar med lång hals och lång stjärt, oftast med dämpade färger i brunt och rostbrunt. Denna art är genomgående brun med en röd hudflik i mungipan som blir synligast under spelet. Stjärten är mörk med vita fjäderspetsar. Det grova lätet, varifrån fåglarna fått sitt namn, återges i engelsk litteratur som ett "REEK a der", avgivet i kör av flera individer. Vid oro hörs ett dämpat "krrr".

Utbredning och systematik 
Nordlig chachalaca delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 Ortalis vetula mccallii – förekommer från sydligaste Texas till norra Veracruz i Mexiko
 Ortalis vetula vetula – förekommer från södra Veracruz till nordvästra Costa Rica
 Ortalis vetula pallidiventris – förekommer på norra Yucatánhalvön i Mexiko
 Ortalis vetula deschauenseei – förekommer på ön Útila norr om Honduras fastland

Vissa urskiljer även underarten intermedia med utbredning från södra Yucatánhalvön till norra Guatemala och Belize, nyligen även funnen i nordvästra El Salvador.

Vitbukig och västmexikansk chachalaca behandlades båda tidigare som underarter till nordlig chachalaca, men hybridisering har inte noterats där deras utbredningsområden möts. Den isolerade populationen i nordvästra Costa Rica inkluderas i nominatformen, men för ibland istället till vitbukig chachalaca.

Levnadssätt 
Nordlig chachalaca är en social fågel som alltid ses i grupper om fem till tio fåglar. De rör sig utmed marken eller genom låga grenar. Vid uppflog lyfter den med tunga vingslag. Arten hittas i flodnära skogsområden och mesquitebuskmarker där den huvudsakligen livnär sig av frukt. Fågeln häckar mars–maj i Veracruz, Yucatán och södra Chiapas, i Texas i april–maj och i Tamaulipas i juli.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Bilder

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Trädhöns
Fåglar i nearktiska regionen
Fåglar i neotropiska regionen
Hjälmhocko

Hjälmhocko (Pauxi pauxi) är en starkt utrotningshotad fågel i familjen trädhöns inom ordningen hönsfåglar.

Kännetecken

Utseende 
Hjälmhockon är en stor (91 cm) och svart marklevande trädhöna med en bisarr blåaktig kask på huvudet. Fjäderdräkten är mestadels svart med grön- och blåaktig glans på manteln och bröstet och på ryggen mattsvart fjällning, medan den är vit på buken, undre stjärttäckare och stjärtspets. Både näbb och ben är röda. Vissa honor har en mycket sällsynt färgvariant med istället rödbrun fjäderdräkt, fint bandad och marmorerad i svart, svartaktigt på huvud och hals och svartaktig, beigespetsad spets.

Läten 
Under häckningssäsongen hörs från hanen ett mycket lågt dånande ljud, likt ett gammalt knarrande träd, i serier om fyra som levereras sex till tio gånger per minut. Varningslätet är ett mjukt och upprepat "tzsuk".

Utbredning och systematik 
Hjälmhocko delas in i två underarter:
 P. p. pauxi – förekommer i bergsskogar i Venezuela och nordöstra Colombia
 P. p. gilliardi – förekommer i bergskedjan Serranía del Perijá på gränsen mellan Colombia och Venezuela

Status 
Hjälmhockon är en mycket fåtalig fågel med en uppskattad världspopulation på endast 1 000 till 2 500 vuxna individer. Den tros också minska i antal på grund av skogsavverkningar och jakt. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som starkt hotad.

Namn 
Fågelns vetenskapliga art- och släktesnamn kommer av spanska paují som ursprungligen betyder "påfågel" men som användes av tidigare bosättare i tropiska Amerika för olika sorters hönsfåglar.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Trädhöns
Fåglar i neotropiska regionen
Vitvingad guan

Vitvingad guan (Penelope albipennis) är en utrotningshotad fågel i familjen trädhöns inom ordningen hönsfåglar.

Utseende och läten 
Vitvingad guan är en medelstor, 85 centimeter lång svart trädhöna med vita handpennor som gett den sitt namn. På halsen, övre delen av bröstet och vingtäckarna syns vitaktiga fläckar. Den har en bar orangeröd eller purpurfärgad strupe och dubbla flikar. Näbben är blå med svart spets. Runt ögat syns purpurfärgad bar hud. Lätet är ett mycket djupt och hest och... och... och... som framför allt hörs i gryningen och under häckningstid.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer endast i nordvästra Peru (Tumbes, Piura och Lambayeque). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Denna art har en mycket liten världspopulation på 200 vuxna individer och har minskat i antal. Informationskampanjer riktade mot lokalbefolkningen, förbättrade kartläggningar och riktade bevarandeinsatser verkar dock ha förbättrat situationen så att populationen kan ha stabiliserats. Fram till 2018 kategoriserade internationella naturvårdsunionen arten som akut hotad, men med tanke på att populationsutvecklingen nu är stabil har den nu nedgraderats den till den lägre hotkategorin starkt hotad (EN).

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Trädhöns
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Peru
Bandstjärtad guan

Bandstjärtad guan<ref>Sveriges ornitologiska förening (2014) Officiella listan över svenska namn på världens fågelarter , <www.sofnet.org >, läst 2014-12-09</ref> (Penelope argyrotis) är en fågel i familjen trädhöns inom ordningen hönsfåglar. 

 Utbredning och systematik 
Den bandstjärtade guanen delas in i tre underarter:
 Penelope argyrotis albicauda: förekommer i bergskedjan Serranía del Perijá på gränsen mellan Colombia och Venezuela.
 Penelope argyrotis colombiana: förekommer i bergskedjan Sierra Nevada de Santa Marta i nordöstra Colombia.
 Penelope argyrotis argyrotis'': förekommer i bergsskogar i norra Colombia och norra Venezuela.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Trädhöns
Fåglar i neotropiska regionen
Skägguan

Skägguan (Penelope barbata) är en fågel i familjen trädhöns inom ordningen hönsfåglar.

Utseende 
Skägguanen är en liten (55 cm) och mestadels brunaktig trädhöna. Ovansidan och bakre delen av undersidan är mörkt gråbrun, bortsett från silvergrå inslag i hjässan och på nacken. Vingarna är också mattare och på stjärten har den ett diffust rostbrunt ändband. Fjädrarna på nedre delen av halsen och bröstet är tydligt vitkantade. Benen är röda, liksom dröglappen.

Utbredning och status 
Fågeln förekommer i lokalt i västra Anderna i sydvästra Ecuador och nordvästra Peru. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Skägguanen har en rätt liten världspopulation uppskattad till endast 1 800–6 500 vuxna individer. Den tros också minska i antal tillföljd av habitatförstörelse och jakt. IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Trädhöns
Fåglar i neotropiska regionen
Rödkindad guan

Rödkindad guan (Penelope dabbenei) är en fågel i familjen trädhöns inom ordningen hönsfåglar.

Utbredning 
Den förekommer i fuktiga områden i Anderna i sydöstra Bolivia och nordvästligaste Argentina.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Roberto Raúl Dabbene (1864-1938), italienskfödd argentinsk ornitolog.

Noter

Externa länkar 

Trädhöns
Fåglar i neotropiska regionen
Max Graf

Max Graf, född 1 oktober 1873 i Wien, död där 24 juni 1958, var en österrikisk musikvetare och -kritiker.

Graf var professor i musikens historia och estetik vid konservatoriet i Wien. Graf författade bland annat Deutsche Musik im 19. Jahrhundert (1898). Han var vän till Sigmund Freud och skrev också om psykoanalys och musik. Hans son var Herbert Graf (1904–1973) alias "Lille Hans".

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Österrikiska musikhistoriker
Österrikiska professorer
Österrikiska musikkritiker
Österrikiska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Personer från Wien
Födda 1873
Avlidna 1958
Män
Svensk uppslagsbok
Amazonguan

Amazonguan (Penelope jacquacu) är en fågel i familjen trädhöns inom ordningen hönsfåglar.

Utbredning och systematik 
Amazonguan delas in i fyra underarter i två grupper med följande utbredning:
 P. j. granti – södra Venezuelas anslutning till Guyana och norra Amazonområdet i Brasilien
 jacquacu-gruppen
 P. j. orienticola– sydöstra Venezuela och nordvästra Brasilien norr om Amazonområdet
 P. j. jacquacu – östra Colombia till Bolivia och intilliggande västra Amazonområdet i Brasilien
 P. j. speciosa – östra Bolivia

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad.  IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Namn
Fågeln kallades tidigare spixguan, av den tyske naturforskaren Johann Baptist Ritter von Spix (1781-1826), verksam som samlare i Brasilien 1817-1820 och som beskrev arten vetenskapligt 1825. Den justerades 2022 dock till ett mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté.

Bilder

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Trädhöns
Fåglar i neotropiska regionen
Vitbrynad guan

Vitbrynad guan (Penelope jacucaca) är en hotad hönsfågel i familjen trädhöns som enbart förekommer i nordöstra Brasilien.

Utseende 
Vitbrynad guan är en medelstor (65–70 cm), brunsvart trädhöna med ett karakteristiskt vitt ögonbrynsstreck. På ovansidan av vingen syns tydliga utdragna vita streck. Benen är ljusa. Lätet är okänt.

Utbredning och systematik 
Vitbrynad guan förekommer i nordöstra Brasiliens inland, från Ceará och Paraíba till Bahia. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Vitbrynade guanen har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 2 500–10 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust och jakt. Den är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som sårbar (VU).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn jacucaca kommer av Jacú cáca på tupíspråket, "tofshöna", använt för en guan.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Trädhöns
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Brasilien
Marailguan

Marailguan<ref>Sveriges ornitologiska förening (2014) Officiella listan över svenska namn på världens fågelarter , <www.sofnet.org >, läst 2014-12-09</ref> (Penelope marail) är en fågel i familjen trädhöns inom ordningen hönsfåglar. 

 Utbredning och systematik 
Marailguan delas in i två underarter:
 P. m. marail – förekommer i tropiska Guyanaregionen och östra Venezuela (söder om Orinoco)
 P. m. jacupeba – förekommer i sydöstra Venezuela och norra Amazonområdet i Brasilien

 Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad.  IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). 

Namn
Fågelns svenska och vetenskapliga namn kommer av karibfolkets marai för en guan, omstavat av europeiska författare som marail eller maraye''.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Trädhöns
Fåglar i neotropiska regionen
Andinsk guan

Andinsk guan (Penelope montagnii) är en fågel i familjen trädhöns inom ordningen hönsfåglar. Den förekommer i bergsskogar i Anderna från Colombia till Venezuela. Arten tros minska i antal men beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende och läte 
Andinsk guan är en stor hönsliknande fågel. Den har rätt mattbrun fjäderdräkt med tydliga frostvita pilspetsteckningar och streck på huvud och bröst. På nedre delen av bruken är den något varamre rostbrun. Benen är rödaktiga.

Utbredning och systematik 
Andinsk guan delas in i fem underarter med följande utbredning:
 Penelope montagnii montagnii – norra och centrala Colombia samt nordvästra Venezuela
 Penelope montagnii atrogularis – Andernas västsluttning i södra Colombia och Ecuador
 Penelope montagnii brooki – Andernas östsluttning i södra Colombia och Ecuador
 plumosa – Andernas östsluttning i Peru
 Penelope montagnii sclateri – yungas i Bolivia

Levnadssätt 
Andinsk guan hittas i bergsskogar, där den ofta ses i par eller smågrupper som bullrigt födosöker efter frukt i de mellersta och övre skikten.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Jean Pierre François Camille Montagne (1784-1866), fransk kirurg och botaniker.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Trädhöns
Fåglar i neotropiska regionen
Mörkbent guan

Mörkbent guan (Penelope obscura) är en fågel i familjen trädhöns inom ordningen hönsfåglar.

Utbredning och systematik 
Mörkbent guan delas numera vanligen in i två underarter med följande utbredning:
 P. o. bronzina – östra Brasilien (Espiritu Santo till Santa Catarina)
 P. o. obscura – sydostligaste Brasilien, sydöstra Paraguay, Uruguay och nordöstra Argentina

Tidigare inkluderades yungasguanen (Penelope bridgesi) i arten, men denna urskiljs numera vanligen som egen art.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig men inkluderar yungasguanen i bedömningen.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Bilder

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Trädhöns
Fåglar i neotropiska regionen
Rostbukig guan

Rostbukig guan (Penelope ochrogaster) är en fågel i familjen trädhöns inom ordningen hönsfåglar. Den är endemisk för Brasilien. Arten är fåtalig och minskar i antal, varför den tas upp på IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som sårbar.

Utseende och läten 
Rostbukig guan är en medelstor (67–77 cm), brunaktig trädhöna. Den är ljusbrun på huvudet, på resten av ovansidan inklusive vingar och stjärt mörkare brun. Undersidan är kastanj- eller rostbrun, mer bjärt på buken. Från övre delen av bröstet till mitten av buken syns vita fläckar, liksom på vingtäckarna. På huvudet kontrasterar vitaktigt ögonbrynsstreck med mörkt ögonstreck som sträcker sig runt örontäckarna och strupen. Den är vidare rödorange på den bara strupen, liksom dröglappen. Övrig bar hud i ansiktet är sotfärgad. Sången har rapporterats vara ett korplikt skri. Varningslätena är hårda och högljudda.

Utbredning och systematik 
Utbredningsområdet är fragmenterat i tre huvudområden, ett i Pantanal, ett i centrala Brasilien och ett utmed floden São Francisco. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
I norra Pantanal bebor arten cordilheira, det vill säga höglänt skog, framför allt delvis lövfällande galleriskog med ett sammanhängande 15–20 meter högt trädtak. Dessa skogar har talrikt med vediga lianer (Sapindaceae och Bignoniaceae), med relativt öppen undervegeation förutom bestånd av [[bromelia[bromelior]]. Den antas livnära sig mestadels på frukt, men är under torrperioden (maj–september) möjligen kraftigt beroende av blommor från träd av släktet Tabebuia.

Status och hot 
IUCN kategoriserar arten som sårbar på grund av den lilla populationen (1 000–2 499 individer) minskar, främst på grund av habitatförlust, men även av jakt.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Trädhöns
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Brasilien