kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Stahlhelm

Stahlhelm var den typ av hjälmar som användes i Tyskland från 1916 och fram till andra världskriget. Efter andra världskriget användes den i viss utsträckning i både Öst- och Västtyskland. 

Denna typ av hjälmar har ofta blivit symboliska för nazismen, trots att hjälmtypen är framtagen långt innan nazismen ens fanns.

I Tyskland blev hjälmtypen alltför symbolisk med nazismen. Därför ersattes de efter andra världskriget av andra typer. Men hjälmtypen har däremot levt vidare i flera andra länder långt senare, bland annat i Chile.

Stahlhelm ersatte pickelhuvan (gjord i läder) i tysk tjänst.

Historik
Under första världskriget upptäckte kombattanterna snabbt att en stor del av förlusterna kom från huvudskador som vållades av granatsplitter. För att åtgärda detta införde först Frankrike och sedan Storbritannien stålhjälmar (Adrianhjälmen respektive Brodiehjälmen) under året 1915. Tyskland följde efter med Stahlhelm som utfärdades med början 1916.

Källor

Hjälmar
Stahlhelm, Bund der Frontsoldaten

Stahlhelm, Bund der Frontsoldaten () var en tysk nationalistisk paramilitär organisation, grundad i Magdeburg i december 1918 av reservofficeren Franz Seldte. Den fungerade i praktiken som väpnad gren till Tysknationella folkpartiet och var del av Völkische Bewegung.

Stalhelm motsatte sig officiellt Weimarrepublikens partipolitik och ville skapa ett stortyskt rike, bekämpa socialdemokratin och judiskt inflytande samt stödja politiken för tyskt Lebensraum im Osten.

Historia

1920-talet
Stahlhelm bildades kort efter Tysklands nederlag i första världskriget 1918 för att samla de hemvändande tyska frontsoldaterna. Den tyska armén hade splittrats då Versaillesfördraget begränsade antalet soldater till maximalt 100 000 och likt de flesta frikårer tog Stalhelm rollen som icke-officiell reservstyrka. Organisationen blev hemvist för nationalistiska och revanschistiska strömningar, inte minst soldaterna som kände sig förrådda av de styrande politikerna och bidrog till dolkstötslegenden. Fientligheten mot Weimarrepubliken och parlamentarisk demokrati var stor och man stöddes bland annat av godsägare, storföretagare och den gamla aristokratin. Under 1920-talet stöddes Stalhelm av Italiens fascistiske premiärminister Benito Mussolini.

1930-talet
År 1930 var Stalhelm den överlägset största av frikårerna med uppemot 500 000 medlemmar, och den näst största paramilitära organisationen i hela Weimarrepubliken efter den republikanska rörelsen Reichsbanner Schwarz-Rot-Gold. I oktober 1931 ingick Stalhelm i den auktoritära högeralliansen Harzburgfronten som dock löstes upp efter första omgången i presidentvalet 1932. Därefter stödde man Adolf Hitler vid maktövertagandet januari 1933, och Seldte ingick som arbetsminister i Hitlers regering.

Det var emellertid ständiga slitningar mellan Stahlhelm och nazisterna, särskilt eftersom tusentals medlemmar från det av nazisterna förbjudna Reichsbanner, bland annat många socialdemokrater, tog sin tillflykt till Stalhelm. Nazisterna beskyllde därför Stahlhelm dels för att "ta hand om och skydda marxistiska element" och dels för att driva en reaktionär opposition, då Stalhelm haft en tidvis monarkistisk plattform. Myndigheterna utövade påtryckning för att inkorporera Stalhelm i det nazistiska Sturmabteilung.

Organisationen ställdes i april 1933 under nationalsocialistiska partiet, som Franz Seldte själv hade fått medlemskap i samma månad, och sensommaren 1935 förbjöds den i mellersta och norra Tyskland. I november samma år upplöstes Stalhelm helt.

Efterkrigstiden
En organisation kallad Stahlhelm nygrundades 1951 i Köln med i stort sett samma program som mellankrigstidens, men fick aldrig något större inflytande i tysk politik.

Källor

Externa länkar
 Deutsches Historisches Museum – Der "Stahlhelm, Bund der Frontsoldaten"

Tysklands historia
Paramilitära organisationer
Organisationer bildade 1918
Organisationer upplösta 1935
Homo Caudatus

Homo caudatus, även kallad Swantsaren, är en "svansmänniska", som omnämns av Carl von Linné i hans verk Anthromorpha.

Svansmänniskorna beskrevs som varelser som vistades mycket långt bort från den egna verkligheten. Ofta sades de leva inom områden som på de gamla världskartorna beskrevs som homines caudati hic. De påstods finnas på Nikobarerna i Bengaliska viken (drygt 10 grad. latitud. 90 grad. longitud). Dessa öar tillhör Indien och ligger strax ovanför Sumatra. I dag tror man att berättelserna om svansmänniskor kan härstamma från iakttagelser av människor iförda djurhudar eller babianer.

Referenser

Kryptozoologi
Kordylinesläktet

Kordylinesläktet (Cordyline) är ett växtsläkte i familjen trådliljeväxter med cirka 15 arter utspridda från Indien till Australien, Nya Zeeland, Stillahavsöarna och Sydamerika. Några arter används som krukväxter i Sverige.

På svenska heter arterna dracena, vilket är förvirrande eftersom arterna i dracenasläktet (Dracaena) också heter så. Detta är en rest från tiden då man trodde att Cordyline-arterna tillhörde dracenasläktet. Numera är Cordyline ett självständigt släkte och är faktiskt inte särskilt nära släkt med Dracaena.

Kordylinesläktets arter är tuvbildande till trädlika med förvedade stammar. Bladen sitter samlade i toppen av grenarna och är gräslika till smalt elliptiska, med mer eller mindre tydliga bladskaft.
De tvåkönade blommorna sitter samlade i stora vippor. Själva blommorna är små och stjärnlika, med en kort blompip. Frukten är först ett bär, men torkar senare.

Kordylinesläktet är svårt att skilja från dracenasläktet (Dracaena, detta trots att de inte verkar vara närmre släkt utan räknas till olika familjer. Det enda säkra sättet är att räkna fröämnena i fruktämnet. Hos kordylinesläktet finns flera fröämne i varje cell och hos dracenasläktet finns bara ett.

Referenser

Webbkällor
Flora of New Zealand.

Tryckta källor
Walters, S.M. (1986). The European Garden Flora, Vol. 1. Pteridophyta; Gymnospermae; Angiospermae — Alismataceae to Iridaceae.  

Trådliljeväxter
Enhjärtbladiga växter
Rally-VM 1999

Rally-VM 1999 kördes över 14 omgångar och vanns av Tommi Mäkinen, Finland. Toyota körde sin sista säsong som fabriksstall och Didier Auriol gav stallet en bra avslutning med en tredjeplats.

Statistik

Delsegrare

Slutställning

Motorsportevenemang 1999
1999
Oliver Jarvis

Oliver Jarvis, född den 9 januari 1984, är en brittisk racerförare som tävlar för Mazda Team Joest i IMSA. Han har tidigare tävlat för Bentley i Blancpainserien och Audi i WEC och Le Mans.

Racingkarriär
Jarvis hade framgångar i brittiska formel Renault, där han blev mästare 2005. Han körde i det brittiska F3-mästerskapet under 2006, där han slutade på andra plats.  

Jarvis flyttade sedan till Japan och tävlade i det Japanska F3-mästerskapet 2007, där han slutade trea totalt. Han avslutade säsongen genom att vinna det prestigefyllda Macaus Grand Prix i formel 3.

Säsongen 2008 körde han i DTM för Audi, med en femteplats som bäst. En motig säsongsavslutning hindrade Jarvis ifrån att nå topp-tio i mästerskapet.

Källor

Fotnoter

Födda 1984
Brittiska racerförare
DTM-förare
Brittiska F3-mästerskapsförare
Japanska F3-mästerskapsförare
FIA WEC-förare
IMSA Sportscar Championship-förare
Män
Levande personer
Dracenasläktet

Dracenasläktet (Dracaena) är ett växtsläkte i familjen stickmyrtenväxter från Afrika och Asien med cirka 50 arter. Flera arter är välkända krukväxter i Sverige. Även arter i kordylinesläktet (Cordyline) kallas dracena på svenska.

Släktet innehåller städsegröna, örtartade till förvedade arter. Vissa arter blir stora träd. Rötterna är vanligen orange. Bladen sitter oftast i spiral längs stammarna, men kan ibland sitta i falska kransar, de har stjälkar eller är stjälklösa, de är gröna eller ofta prickiga eller strimmiga i vitt, silver och gult, ibland med röda kanter. Bladnerverna är alltid parallella. Blomställningen är en vippa av olika form, ofta med många grenar. Blommorna sitter två till många, ibland i huvudlika samlingar. De är tvåkönade, vanligen små och kan sitta på skaft eller sakna dessa. Blommorna öppnar sig på natten och doftar. Hyllebladen är förenade vid basen till en mer eller mindre lång blompip, flikarna är sex och utbredda eller tillbakadragna, vita eller gröna, ibland med rött mistrimma. Ståndarna är sex och fästade i toppen av blompipen. Fruktämnet är trerummigt med ett fröämne i varje cell. Frukten är ett rött, orange eller gult bär med 1-3 frön.

Dracenasläktet är svårt att skilja från kordylinesläktet (Cordyline), detta trots att de inte verkar vara närmre släkt med varandra, utan räknas till olika familjer. Det enda säkra sättet är att räkna fröämnena i fruktämnet. Hos dracenasläktet finns ett fröämne i varje cell och hos kordylinesläktet finns många.

Vissa Dracenor har i försök konstaterats ta upp och binda giftiga ämnen ur luften, exempelvis bensen och formaldehyd.

Referenser

Noter

Webbkällor 
 Svensk Kulturväxtdatabas
 Flora of China - Dracaena

Tryckta källor 
 Walters, S.M. (1986). The European Garden Flora, Vol. 1. Pteridophyta; Gymnospermae; Angiospermae — Alismataceae to Iridaceae.

Externa länkar 

Stickmyrtenväxter
Krukväxter
Sv Växtindex
Dr Växtindex
Stickmyrtenväxter

Stickmyrtenväxter (Ruscaceae) är en familj med 26 släkten och cirka 475 arter. Familjen finns representerad i alla världsdelar utom Sydamerika.

I APG-systemet (se Angiosperm Phylogeny Group), erkänns enligt APG III-klassifikationen från 2009 inte Ruscaceae som en egen familj, utan inordnas i familjen Asparagaceae, sparrisväxter, inom underfamiljen Nolinoideae.

Källor
Angiosperm Phylogeny Website
Svensk Kulturväxtdatabas

Enhjärtbladiga växter
Ahmed Boughéra El Ouafi

Ahmed Boughéra El Ouafi, född 15 oktober 1898 i Ouled Djellal, Algeriet, död (mördad) i Paris 18 oktober 1959, var en algerisk långdistanslöpare som tävlade för Frankrike. Han vann olympiskt guld i maratonlöpning vid OS i Amsterdam 1928 med tiden 2:32.57 efter att vid sitt första OS 1924 i Paris slutat på sjunde plats i samma gren.

Efter sin olympiska karriär tävlade El Ouafi en tid i USA som professionell och använde pengarna till att köpa sig ett kafé i Saint-Denis som han sedan drev till sin död. Han mördades av FLN för att han vägrade stödja organisationens militära kamp för Algeriets självständighet.

Födda 1898
Algeriska maratonlöpare
Franska maratonlöpare
Franska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1928
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1924 från Frankrike
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1928 från Frankrike
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1924
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1928
Personer som blivit mördade i Paris
Män
Avlidna 1959
Sarpy County

Sarpy County är ett administrativt område i delstaten Nebraska, USA, med 158 840 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Papillion och den största staden är Bellevue. Countyt ligger i södra delen av Omahas storstadsområde.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 640 km². 622 km² av den arean är land och 18 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Douglas County - norr
 Pottawattamie County, Iowa - nordost
 Mills County, Iowa - sydost
 Cass County - söder
 Saunders County - väster

Källor 

 
Stater och territorier bildade 1893
Judi Shekoni

Judi Shekoni, född 1978 i Manchester, England, är en brittisk skådespelare. Hon är bland annat känd för att ha spelat rollen som Precious Hudson i den brittiska såpoperan EastEnders år 2002. Hon har också spelat i filmer som Gustaf 2, Jekyll och Hyde och Ali G. 

Hon har även haft gästroller i program som Casualty, Fat Friends och Kungen av Queens. 2005 medverkade hon i TV-serien Reality TV. 

Hon är grundaren av Make It America.

Externa länkar
 Officiell webbplats

Födda 1978
Brittiska skådespelare
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare från Manchester
The Simpsons: Bart vs. the World

The Simpsons: Bart vs. the World är ett TV-spel lanserat 1991 och 1992 till NES, Game Boy, Sega Master System och Game Gear, och 1993 till Commodore Amiga. Det var utvecklat av Imagineering och publicerat av Acclaim.

Handling 
Familjen Simpsons vinner en skattjakt runt jorden på clownen Krusty's show, och jakten går genom Kina, Nordpolen, Egypten och Hollywood.
Men tävlingen är egentligen bara en handling av Mr. Burns för att bli av med dem för allt trubbel de har orsakat över åren. Hans plan är att skicka agenter för att ta hand om dem under resan.
Bart Simpson reser igenom en rad olika verkliga städer och samlar ihop föremål.

Speluppbyggnad 
Spelet är ett plattformsspel med en rad olika genrer.
Spelet innehåller bland annat skateboarding, ett kortspel, och pussel-liknande spel, vilket gör att det liknar ett arkadspel. Dock är alla spel relaterade till serien The Simpsons.

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 Video om spelet med The Angry Video Game Nerd
 

Datorspel baserade på Simpsons
Datorspel 1991
Amigaspel
Game Boy-spel
NES-spel
Sega Game Gear-spel
Sega Master System-spel
Datorspel som utspelar sig i Kina
Datorspel som utspelar sig i Arktis
Datorspel som utspelar sig i Egypten
Datorspel som utspelar sig i Kalifornien
Plattformsspel
Tomas Ekström

Tomas Ekström, född 8 juli 1969 i Stockholm, är en svensk poet som debuterade med diktsamlingen "Elvis, kattsand & andra viktiga saker" år 2002. Ekström är också redaktör för den unglitterära Tidskriften Serum som utgivits sedan år 1999 och drev tillsammans med Jonas Svensson 668 Förlag. Äger nu Venaröd förlag.

2007 lanserade han boken "Elektrisk matlagning" (som i Kristianstadsbladet nämndes som en av årets fem bästa böcker) och turnén Poesitåget där han tillsammans med Navid Modiri, Mohamed Omar, Anna Jörgensdotter och Johannes Anyuru läste poesi till elektronisk musik av Andreas Tilliander. 2008 representerade Ekström, tillsammans med Paul Nilsson, nutida svensk poesi under ett seminarium för poeter och översättare i Barcelona. Resultatet av dessa översättningar publiceras i bokform i Spanien 2012.

Ekströms poesi har översatts till ett flertal språk, bland annat engelska, spanska, katalanska, holländska, polska och arabiska. Han har också under namnet Telegraf spelat in en skiva med elektronisk musik och poesi tillsammans med Staffan Melin.

2002 vann Ekström första pris i en internationell poesitävling arrangerad av Heterogénesis förlag i Lund. 2010 tilldelades han Hörby kommuns kulturstipendium.

Bibliografi
  Elvis, kattsand & andra viktiga saker (Dikter, Heterogénesis, 2002)
  Poeter mot krig (Antologi, Yelah, 2003) (som redaktör)
  Natten är svart och full av troll och kanoner (Dikter, Predi förlag, 2005)
  Elektrisk matlagning (Dikter, Predi förlag, 2007)
  Malmö är en dröm (Dikter, Siesta, 2010) Med fotografier av Maria Lindberg och förord av Jacques Werup
  Sista undrens tid (Dikter, King ink förlag, 2011)
  Ett hus fullt av skog (Dikter, 668 förlag, 2011) Med fotografier av Maria Lindberg och förord av Freke Räihä

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Svenskspråkiga poeter
Svenska poeter under 2000-talet
Födda 1969
Män
Levande personer
Författare från Stockholm
Otoe County

Otoe County är ett administrativt område i delstaten Nebraska, USA, med 15 740 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Nebraska City.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 1 603 km². 1 595 km² av den arean är land och 2 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Cass County - norr
 Fremont County, Iowa - öster
 Atchison County, Missouri - sydost
 Nemaha County - söder
 Johnson County - söder
 Gage County - sydvästra hörnet
 Lancaster County - väster

Orter 
 Nebraska City (huvudort)

Källor 

 
Stater och territorier bildade 1854
Kim Borg

Kim Borg, född 7 augusti 1919 i Helsingfors i Finland, död 28 april 2000 i Humlebæk i Danmark, var en finländsk operasångare (bas) och sånglärare.

Han var främst känd för sina tolkningar som Boris Godunov, don Giovanni, Osmin i Enleveringen ur seraljen, Scarpia i Tosca, Gremin i Eugen Onegin och Sarastro i Trollflöjten.

Utbildning
Borg studerade sång för Heikki Teittinen vid Sibelius-Akademin i Helsingfors under åren 1936–1941 och 1945–1947, där fick han också utbildning i teori och komposition för Leo Funtek och Aarre Merikanto. Därefter fortsatte han med sångstudier för Andrejewa de Skilondz i Stockholm (1950–1959). Han tog även examen i biokemi vid Helsingfors universitet 1946.

Karriär
Borg debuterade som konsertsångare i Helsingfors 1947. Han bodde från början av 1950-talet i Danmark och gjorde debut 1951 på Den jyske opera i Århus som Colline i Puccinis La Bohème. Utöver sina konsertframträdanden, sjöng han regelbundet opera i Helsingfors och Köpenhamn (1952–1970), Stockholm (1963–1975) och Hamburg (1964–1970). Han fick sitt genombrott vid Det Kongelige Teater i Köpenhamn 1952, där han även fick ett gästkontrakt. På Metropolitan debuterade han i oktober 1959 som greve Almaviva i Mozarts Figaros bröllop. Han framträdde där under de tre följande säsongerna, fram till 1962. Han gjorde Boris Godunov i Moskva 1961.

Han verkade som professor i sång vid Det Kongelige Danske Musikkonservatorium 1972–1989, och drog sig tillbaka från scenen 1980. Han publicerade flera böcker, skrev orkesterverk, kammarmusik, ett Stabat Mater och sånger. Han orkestrerade också kompositioner av Mussorgsky och Wolf.

Utöver Boris Godunov var han framgångsrik i roller som Osmin, Don Giovanni, kung Marke, Hans Sachs, kung Filip II, Pimen, Gremin, Rossinis Don Basilio, Debussys Arkel.

Familj
Borg var son till arkitekten Kaarlo Nathanael Borg och dennes hustru Lea Hillervo Ainikki Stenius. Han var gift med Ebon Karin Ingeborg Ringblom som han fick två barn med.

Han är begravd på Sandudds begravningsplats i Helsingfors.

Teater

Roller (urval)
 1952 – Émile de Becque i South Pacific av Richard Rodgers, Oscar Hammerstein och Joshua Logan, regi Sven Aage Larsen, Oscarsteatern

Inspelningar
Det finns inspelningar av Kim Borg där han gör
 Abner i Saul och David av Carl Nielsen
 Shigolch i Lulu av Alban Berg
 både talaren och den andre beväpnade mannen i Trollflöjten av Wolfgang Amadeus Mozart
 bas- eller barytonsolona i
 Requiem av Mozart
 Missa solemnis av Ludwig van Beethoven
 Messa da requiem av Giuseppe Verdi
 Stabat mater av Gioacchino Rossini
 Skapelsen av Joseph Haydn
 The Dream of Gerontius av Edward Elgar

Han har även gjort en inspelning av Musorgskij Dödens sånger och danser.

Sagt om Kim Borg

Referenser

Noter

Källor
 Sørensen, Inger, Operalexikonet, Forum, 1993, .
 [http://www.bach-cantatas.com/Bio/Borg-Kim.htm Kim Borg (Bass-Baritone)], Bach-cantatas.com, läst 26 januari 2011.
 Kim Borg Singer with a broad view of musicianship, dödsruna, Guardian, 30 maj 2000.

Externa länkar 
 

Finländska operasångare under 1900-talet
Finländska bassångare
Födda 1919
Avlidna 2000
Män
Sångare från Helsingfors
Gravsatta på Sandudds begravningsplats
Transportföretagen

Transportföretagen, tidigare TransportGruppen, är en samarbetsorganisation för arbetsgivar- och branschförbund inom transportnäringen. Transportföretagen består av sju förbund och samlar cirka 9 200 medlemsföretag med nästan 204 700 anställda. Transportföretagen är en förbundsgrupp inom Svenskt Näringsliv.

Historik 
TransportGruppen (nuvarande Transportföretagen) bildades 1992 av Biltrafikens, Motorbranschens och Petroleumbranschens Arbetsgivareförbund. Vid denna tid slogs många förbund inom Svenska Arbetsgivareföreningen samman för att på så sätt få ökad styrka gentemot sina fackliga motparter. Med ett samägt servicebolag kunde de tre transportförbunden också samordna resurser och kompetens, och få en flexibel och effektiv verksamhet. 1997 tillkom Bussarbetsgivarna genom en avknoppning från Biltrafikens Arbetsgivareförbund. Senare anslöt sig även Förbundet Sveriges Hamnar år 1999. År 2000 bildades Sjöfartens Arbetsgivareförbund och anslöt sig till Transportföretagen. Flygarbetsgivarna anslöt sig år 2003 (sedan 2011 Svenska Flygbranschen). Vid årsskiftet 2008 tillkom Transportindustriförbundet. 2014 slogs Bussarbetsgivarna samman med Svenska Bussbranschens Riksförbund som gick in i förbundet och bildade Sveriges Bussföretag. I juni 2015 bytte TransportGruppen namn till Transportföretagen - ett för organisationen tydligare namn. Mellan 2017 och 2020 ingick även Säkerhetsföretagen. 2021 slogs Motorbranschens och Petroleumbranschens förbund samman.

Medlemmar 
Biltrafikens Arbetsgivareförbund
Sveriges Bussföretag
Svenska Flygbranschen, 
Motorbranschens Arbetsgivareförbund
Sjöfartens Arbetsgivareförbund, som är ett rent arbetsgivarförbund
Sveriges Hamnar, 
Transportindustriförbundet, som är ett rent branschförbund

Verksamheten spänner över ett brett fält och omfattar arbetsrätt, lönebildning, kollektivavtal, EU-samarbete, utbildnings-, kompetensutvecklings- och arbetsmarknadsfrågor. Transportföretagen har även bransch- och näringspolitiska frågor på agendan. Detta arbete syftar till att lyfta fram transportnäringens betydelse för människor, företag och samhälle, att folkbilda.

Ledning 

Transportföretagens första verkställande direktör var Peter Jeppsson 1997-2015 som efterträddes av Mattias Dahl 2016-2019. Sedan slutet av 2019 är Marcus Dahlsten vd.

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats
Transportfakta 
Vi Kör
Svenskt Näringsliv

Arbetsgivarorganisationer i Sverige
Branschorganisationer i Sverige
Arbetsgivarorganisationer bildade 1992
Näringslivets intresseorganisationer i Sverige
Normalupplagan

Normalupplagan är två utgivningar av Nya Testamentet på svenska som kom i bruk 1884 respektive 1908. Utgivningarna gjordes innan bibeln var helt översatt men godkändes för användning parallellt med Karl XII:s bibel som då var officiell kyrkobibel.

När en bibelkommission 1773 tillsattes för att ta fram en ny bibelöversättning kom det att dröja 144 år innan de var klara (1917). Före 1917 års översättning gav kommissionen ut tio andra versioner av NT. Två av dessa, 1884 och 1912, godkändes för bruk i kyrkans och skolans undervisning, utan att bli stadfästa som översättning. Dessa kom därför att kallas för normalupplagor - nämligen 1883 års normalupplaga och 1908 års normalupplaga. Några anser att 1883 års normalupplaga är en mycket god översättning för att den är mer trogen till grundtextens formuleringar än den senare 1917 års översättning, och det förekommer därför att den brukas än i dag. Det bör dock klargöras att trohetsfrågan inte är alldeles så enkel som den ofta framställs, eftersom Normalupplagan är baserad på Textus Receptus, snarare än de äldre manuskript som använts sen 1900-talets början.

Externa länkar

Svenska bibelöversättningar
Arthur Mole

Arthur S. Mole, född 1889 i England, död 1983 i USA, var en reklamartist som blev mycket känd för sina ”levande bilder” som han tog under första världskriget där tiotusentals soldater, reservofficerare och andra medlemmar inom militären blev anordnade till att forma en komposition. När man ser detta från ett utkikstorn, kan man se olika patriotiska former. Moles teknik var att fotografera personerna från ett visst perspektiv så att man fick fram begripliga bilder. Hans partner hette John D. Thomas.

Mole jobbade som en reklamfotograf i Zion, Illinois, norr om Chicago. Under första världskriget reste han till ett flertal av arméns och flottans läger för att utföra hans stora kompositioner. Han bemöttes som en banbrytare inom gruppfotografi. Det krävdes en vecka att planera fotograferingen, eftersom det är så många saker att tänka på. Sedan tog det flera timmar att få soldaterna på plats.

Det finns tio bilder som är väldigt kända från den här perioden. Exempel på de kändaste bilderna är bilder på Woodrow Wilson, Frihetsgudinnan, en amerikansk örn samt ett emblem av YMCA och de allierade flaggorna. När man gjorde bilden som kallas för ”The Human U.S. Shield” behövdes 30 000 personer som medverkade i bilden.

Arthur Moles verk finns att betrakta på flera museer och institutioner, till exempel i The Chicago Historical Society, Metropolitan Museum of Art, San Francisco Museum of Modern Art och Library of Congress. Fotografierna presenterades i julinumret av ”Martha Stewart Living” år 2007. Åtta av bilderna visades i en annan artikel.

Externa länkar
 ”The Human U.S. Shield”
 https://web.archive.org/web/20140102194340/http://www.punjabiportal.com/articles/art-of-living-photographs-arthur-mole-and-john-thomas

Amerikanska fotografer under 1900-talet
Födda 1889
Avlidna 1983
Män