kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Skaga stavkyrka

Skaga stavkyrka är en kyrkobyggnad i Undenäs församling i Skara stift. Den ligger i Karlsborgs kommun.

Historia
Den första stavkyrkan på platsen uppfördes någon gång kring 1137. Det finns flera sägner kring denna kyrka, exempelvis om att vikingahövdingen Ramunders dotter Skaga lät bygga kyrkan åt sin make. Det man vet säkert är, att vid den källa som finns här, hade det under hednisk tid uppstått en kultplats och det var därför naturligt att man senare byggde en kyrka där.

Kyrkan var en av Sveriges fåtaliga stavkyrkor och var församlingskyrka i Skagens kapellförsamling. Den revs 1826 för att få hejd på den offerkult som uppstått på platsen. En rekonstruktion av medeltidskyrkan uppfördes 1957–58 efter arkitekt Erik Lundbergs ritningar och med hjälp av de gamla beskrivningarna av kyrkan som fanns bevarade. Skaga stavkyrka invigdes 1960. Den 2 januari 2000 eldhärjades dock kyrkan, som brann ner till grunden. Rekonstruktionen återuppfördes och invigdes i juni 2001 av biskop Lars-Göran Lönnermark.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan består av ett rektangulärt långhus orienterat sydväst-nordost. Vid nordöstra kortsidan finns ett rakt avslutat kor som är lägre och smalare än långhuset. Vid sydöstra långsidan finns ett kvadratiskt vapenhus.

Nuvarande klockstapel är uppförd 1957 efter ritningar av Erik Lundberg. Stapeln står på samma plats som den gamla från 1786. Planformen är rektangulär och väggarna smalnar av uppåt. Klockstapelns pyramidformade tak är klätt med kluvna och tjärade takspån.

Referenser
 
 
 
 Fotevikens museum om stavkyrkan
 Skagagården om stavkyrkan

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Skara stift
Kyrkobyggnader i Karlsborgs kommun
Stavkyrkor i Sverige
Medeltida träkyrkobyggnader i Sverige
Kyrkbränder i Sverige
Bränder 2000
Kyrkobyggnader invigda 2001
2001 i Sverige
Finska mästerskapet i havskappsegling

Finska mästerskapet i havskappsegling kallas för Offshore Week och avgörs oftast på Finska viken, men ibland seglar man även i Skärgårdshavet med omnejd, såsom året 2006.

Mästerskapet avgörs under IMS-regeln och det koras en mästare i tre klasser, IMS1, IMS2 och IMS3.

Båtar från grannländer till Finland såsom Estland och Sverige samt övriga Östersjöländer brukar delta i Offshore Week.

IMS-regeln i Finland administreras av Finlands seglarförbund och takorganisationen för havskappsegling är Avomeripurjehtijat ry. - Havskappseglarna rf.

Sport i Finland
Segling
Önsta

Önsta kan syfta på:

 Önsta-Gryta, en stadsdel i Västerås
 Önsta församling, församling i Svenska kyrkan i Västerås stift.
 Önsta, Sollefteå, en stadsdel i Sollefteå.
 Önsta, Håbo-Tibble, en by i Håbo-Tibble socken i Håbo kommun (Uppland)
 Önsta, Oviken, en by i Ovikens församling i Härnösands stift (Jämtland)
Sätra, Undenäs

Sätra är en plats vid Edsån i Undenäs socken i Karlsborgs kommun. År 1990 räknade SCB Sätra som småort. 

Vid Sätra ligger Sveriges äldsta bevarade benstamp från 1865, där kalk utvanns för böndernas behov.

Orter i Karlsborgs kommun
Tidigare småorter i Sverige
Benstamp

En benstamp eller fästamp är en typ av stampverk som tidigare användes för krossning av djurben till benmjöl. Mjölet är rikt på kväve och fosfor, och värdefullt som långtidsverkande gödningsmedel. Det ersattes successivt av industriellt tillverkat konstgödsel.

Benstampar i Sverige
Benstampar fanns lokalt på många platser i Sverige. Några finns kvar, ofta restaurerade och ibland även körbara.

 Sveriges äldsta bevarade benstamp från 1865, Edets benstamp och kvarn , ligger i Edet, Sätra, Karlsborgs kommun.
 Det finns en restaurerad vattendriven benstamp i Lima, Malung-Sälens kommun. Den restaurerades i början av 2000-talet. Den ligger vid Sörbäcken.
 En unik vinddriven benstamp finns i Tengene.
 Fredriksdals museer och trädgårdar i Helsingborg har en vattenkvarn med benstamp från 1860-talet.
 I Sorsele finns en restaurerad vattendriven benstamp som är öppen för besökare.

Se även
Fästampen

Referenser 

 
Hammare
Jordbruk
Agrarhistoria
Drabant (livvakt)

Drabant var en titel på dem som tillhörde en furstlig persons livvakt, särskilt under 1500- till 1700-talen. Dessa vaktstyrkor kallades drabantkårer. I Sverige, till exempel, samlade Gustav Vasa år 1531 sina livvakter i en drabantkår som existerade fram till 1821.

Sverige 
Drabanterna hade vid sidan av en militär funktion en viktig ceremoniell uppgift i processioner, som uppvaktning vid kungens och furstliga personers bord. Under Gustav II Adolfs tid skapades en organiserad kår av drabanter, K.M:ts drabanter. Drabantkårernas sammansättning, beteckning och funktion har varierat. Under Gustav II Adolfs tid var drabantkåren en kår av ryttare och fotfolk. Benämningen livdrabant fick officiell status på 1700-talet.

Efter Karl XI:s omorganisation av Livgardet ingick ett ryttarkompani, drabantkompaniet till häst. Under Karl XII var det ett elitförband bestående av beridna officerare. Under frihetstiden blev titeln livdrabant officiell och Livdrabantkåren bestod 1722 av adliga officerare som gjorde vakttjänst hos kungen. År 1821 upplöstes Livdrabantkåren.

Se även 
 Kunglig Majestäts drabanter
 Drabantvakt
 Stånddrabant

Källor

Militära förband
Önsta församling

Önsta församling är en församling i Västerås pastorat i Domprosteriet i Västerås stift i Västerås stift i Svenska kyrkan. Församlingen ligger i Västerås kommun i Västmanlands län.

Administrativ historik 
Församlingen bildades 1991 genom en utbrytning ur Västerås Skerike församling. Församlingen utgjorde eget pastorat till 2014 då den uppgick i Västerås pastorat.

Kyrkor 
Önsta Gryta kyrka
Rönnby kyrkcenter

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Västerås stift
Indelningar i Västerås kommun
Häxkvast

Häxkvast är en ansamling av grenar och kvistar på träd och buskar. Denna ansamling liknar en kvast. Detta kan ske i enskilda grenar såväl som på huvudstammen. 

Orsaken till häxkvastar är vanligtvis ett angrepp av sporsäcksvampar i släktet Taphrina. Arter av dessa svampar angriper bland annat glasbjörk, gråal och lönn.

Häxkvast förekommer emellertid även hos barrträd, men orsakas då oftast av en genetisk mutation eller angrepp från rostsvampar och kvalster. Motalahäxan är en lågväxande granbuske med ursprung från en häxkvast förökad genom ympning.

Referenser 

Botanik
Växtsjukdomar
Craig Davies

Craig Martin Davies, född 9 januari 1986 i Burton upon Trent, Staffordshire, är en England-född walesisk fotbollsspelare som spelar för Mansfield Town. 

Han gjorde debut för det walesiska landslaget mot Slovenien 17 augusti 2005.

Den 29 juni 2018 värvades Davies av League Two-klubben Mansfield Town, där han skrev på ett tvåårskontrakt.

Källor

Noter

Walesiska fotbollsspelare
Spelare i Shrewsbury Town FC
Spelare i Manchester City FC
Spelare i Oxford United FC
Spelare i Hellas Verona FC
Spelare i Wolverhampton Wanderers FC
Spelare i Oldham Athletic AFC
Spelare i Stockport County FC
Spelare i Brighton & Hove Albion FC
Spelare i Yeovil Town FC
Spelare i Port Vale FC
Spelare i Chesterfield FC
Spelare i Barnsley FC
Spelare i Bolton Wanderers FC
Spelare i Preston North End
Spelare i Wigan Athletic FC
Spelare i Scunthorpe United FC
Spelare i Mansfield Town FC
Spelare i English Football League
Spelare i Serie B
Personer från Burton upon Trent
Födda 1986
Levande personer
Män
Hyundai Sonata

Hyundai Sonata är en större sedanmodell i den lägre priskategorin, som i sin första version presenterades 1988. Till Sverige kom den 1991, i samband med den allmänna lanseringen av märket Hyundai. Modellen ersatte den bakhjulsdrivna Stellar och i båda fall stod Giorgetto Giugiaro för designen. Sonata tillverkades både i Kanada och i Sydkorea. Tekniken härstammade till stora delar från Mitsubishi Galant

Generation två kom 1994 och fick i och med detta en betydligt rundare design, som senare gav inspiration till den mindre Accentmodellen. 1995 genomgick Sonata 2 en större ansiktslyftning med nya lykt- och strålkastararrangemang och ersattes 1997 av en till Sonata, som bara tillverkades fram till 1998. Detta år kom en helt ny modell med klara drag av exempelvis Jaguar S-type, utseendemässigt. Hyundai valde dock att fortsätta sin linje med låga priser och trots design och en diger standardutrustning profilerades modellen inte som en lyxbil. 

År 2002 fick denna modell en ansiktslyftning, för att slutligen ersättas 2005 av den fjärde generationen. Denna fick en betydligt stramare utformning och delar bottenplatta med koncernkollegan Kias Magentismodell. Motorerna som erbjuds är på mellan 2,0 och 3,3 liters cylindervolym, med antingen 4 eller 6 cylindrar. Sonatas kvalitet har successivt förbättrats genom åren och priserna är fortsatt långt under motsvarande modeller från de europeiska tillverkarna, men i Europa har modellen ändå aldrig blivit någon riktig försäljningsframgång. Den största marknaden för modellen är dock Nordamerika, där Sonata vunnit många priser.

Sonata
Bakhjulsdrivna fordon
Framhjulsdrivna fordon
High-tech-arkitektur

High-tech-arkitektur var en internationell arkitektonisk stilriktning under 1970- och 1980-talen. Namnet härrör från publikationen High Tech: The Industrial Style and Source Book for The Home, skriven 1978 av designjournalisterna Joan Kron och Suzanne Slesin.

Kännetecknade för stilen var användning av högteknologiska byggmaterial, exempelvis mycket glas och stål men även plast. Typiskt för stilen är att från utsidan synliggöra byggnadens bärande strukturer och att låta husets försörjningssystem (installationer, trappor, hissar mm) blir en del av den arkitektoniska gestaltningen. Ett bra exempel på detta är Centre Pompidou i Paris, byggt mellan 1971 och 1977.

Internationella exempel

Sverige
I Sverige finns ett fåtal exempel på denna arkitektur, bland annat Canonhuset i Sätra i södra Stockholm (1979), Marievik 15 i Liljeholmen i södra Stockholm (1982) och SAS koncernbyggnad i Frösundavik i Solna kommun (1987).

Svenska exempel

Se även
Modernistisk arkitektur

Referenser

Källor

Externa länkar

Arkitekturhistoria
Tjärö

Tjärö är en ö i Järnaviks skärgård (nära Bräkne-Hoby, Ronneby kommun) i Karlshamns kommun i Blekinge. På Tjärö finns bland annat restaurang, café, vandrarhem och båt- och kanotuthyrning. Båt till Tjärö går regelbundet från Järnavik och skärgårdstrafiken har turer som går från Karlshamn.

Mitt på ön finns en stor mängd flyttblock som bildar små grottor och gångar.
På ön finns Tjärö naturreservat, som består av ett betade hagmarker och ett lundlandskap på halvön Kalven, där ovanligare arter som tandrot, lundslok, storrams och hässleklocka förekommer. Här finns även ett bestånd av Långbensgrodan.. Stora delar av ön har på senare tid blivit Natura 2000-klassade.

Tjärö befolkades på 1600-talet och så tidigt som 1659 finns det dokumentation som visar att det fanns ett torp på Tjärö.
Antalet torp och familjer både ökade och minskade fram till 1939 då det bara fanns en ägare kvar på ön, bonden Axel Andersson. Den 31 augusti 1939 sålde Axel hela ön till zoologen Bengt Berg – grundaren till Eriksberg. Den 5 december samma år sålde Bengt Berg ön vidare till Svenska Turistföreningen som drev verksamheten fram till 2008 då familjen Althin köpte Tjärö. Efter ett antal år i Alhins regi köpte år 2015 de nuvarande ägarna Örjan Johansson och Kjell Grubin Tjärö. Deras avsikt är att återskapa Tjärö till den tillgängliga och folkliga ö som Tjärö var under STF:s tid. Under våren och sommaren 2016 har stora satsningar gjorts. Både en ny restaurang och ett nytt café har byggts upp vid gästhamnen och upprustning av ön har gjorts, bland annat har en bastuflotte införskaffats, färjeläget har centrerats till gästhamnen och faciliteterna runt om på ön rustas upp.

Sedan 2017 har konst- och musikföreningen PLX arrangerat festivalen PLX: Tjärö på ön under sommaren. Festivalen blandar musik och konst där naturen spelar som en aktör på ön och där musiken är bred och hör inte hemma i en genre.

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar 
Tjärös officiella hemsida
Bilder från Tjärö
Tjärö, Länsstyrelsen i Blekinge län

Öar i Karlshamns kommun
Öar i Blekinge skärgård
Madonna (målning)

Madonna är en serie målningar av Edvard Munch. Han målade totalt fem varianter av tavlan Madonna mellan 1893 och 1894. En av målningarna tillhör Munchmuseet i Oslo, en finns på norska Nasjonalmuseet, en hänger i Hamburger Kunsthalle och en ägs av affärsmannen Nelson Blitz.
 
Madonna föreställer en barbröstad kvinna med svart hår och röd strålglans eller gloria kring huvudet. De enklare versionerna av Madonna har en ram med spermier runt motivet och ett foster målat i ena hörnet.

Stölden på Munchmuset 2006
Den 22 augusti 2004 stals den version av Madonna, som hängde i Munchmuseet, tillsammans med Munchs mest kända tavla Skriet. De två maskerade rånarna var beväpnade och tvingade vakterna att lägga sig på golvet medan de bröt av säkerhetssladdarna från tavlorna. Rånarna smet sedan i en personbil, som polisen senare hittade övergiven. Den 31 augusti 2006 hittades de båda tavlorna i samband med en polisrazzia och skicket på tavlorna ansågs "bättre än man trott" då de bara hade en liten repa och två mindre hål. Det har dock konstaterats att tavlorna ej helt kunde repareras.

Versioner av Madonna

Källor

Noter

Externa länkar 
 Madonna på DigitaltMuseum.no (Nasjonalmuseets version)
 Madonna som färglitografi
 Madonna som litografi

Målningar 1894
Målningar av Edvard Munch
Målningar på Munchmuseet
Målningar på Nasjonalgalleriet
Målningar i Japan
Målningar i Hamburger Kunsthalle
Konstverk i Norge i Europeana 280
Målningar 1895
Jungfru Maria i konsten
Fiat Ducato

Fiat Ducato är ett nyttofordon som i sin första generation debuterade 1981. Modellen tillkom genom ett samarbete med PSA-gruppen (Peugeot, Citroën och till en början Talbot). Denna modell tillverkades fram till 1994, då en ny generation med samma namn tog vid. De tekniskt identiska modellerna från Peugeot och Citroën var Boxer, respektive Jumper. 

I 2002 fick Ducato en ansiktslyftning, vilken även innebar en större grill med den nya, runda Fiatlogotypen. År 2006 kom en helt ny generation av modellen, den tredje i raden. När lanseringarna kring denna modell är klara skall följande varianter erbjudas; en täckt skåpversion med olika takhöjder och axelavstånd, en inredd minibussversion med plats för upp till 9 personer, liksom en pickupversion med antingen enkel- eller dubbelhytt. Dessutom tillverkas en rad specialversioner, däribland en extra förstärkt variant för värdetransporter. 

Fiat Ducato har också länge varit en populär bas för många husbilstillverkare. I dessa fall används normalt hytt och bottenplatta från pickupversionen (utan flak), där dock bakstycket från hytten saknas.

Modellen erbjöds fram till 2019 med bensin-, diesel- och gasmotorer på mellan 1,8 och 3,0 liter    

Från årsmodell  2020 (som släpptes redan under 2019) bygger samtliga motoralternativ på samma basmotor på 2,3 liter (2287 cm³):    

 120 hk (320 Nm) manuell växellåda.
 140 hk (350 Nm) manuell eller automatisk växellåda.
 160 hk (380 Nm) manuell eller automatisk växellåda.
 180 hk (400 Nm) manuell eller automatisk växellåda.

Motorerna benämns MutliJet II och uppfyller de senaste miljökraven enligt Euro 6D Temp.

Den första generationens Ducato fanns också i en extra kort version, kallad Fiat Talento.

Källor

Ducato
Skåpbilar
Framhjulsdrivna fordon
Huset Babenberg

Huset Babenberg är en medeltida tysk adelsätt, vars huvudmän var markgrevar 976-1156 och senare hertigar av Österrike 1156-1246. Det är osäkert om släkten härstammade från den äldre grevesläkten av Babenberg. Som mer sannolikt gäller husets härstamning från markgreve Luitpold, stamfader till huset Luitpold. I alla fall tillhörde stamfadern Luitpold I av Babenberg den bayerska högadeln.

Luitpold I omämns för första gången som markgreve av Marchia orientalis, markgrevskapet som senare skulle kallas för Österrike. Under Luitpold och hans efterkommande växte grevskapets betydelse och år 1156 upphöjdes Österrike till hertigdöme. 1192 förvärvade Babenbergarna även hertigdömet Steiermark. Med Fredrik II som stupade i strider mot ungrare år 1246 utslocknade ätten. Hertigdömena Österrike och Steiermark tillföll 1278 – efter 30 års arvsstrider – huset Habsburg.

Regenter och viktiga personer från Huset Babenberg

Markgrevar och hertigar av Österrike
Luitpold I, markgreve (976-994)
Henrik I, markgreve (994-1018)
Adalbert, markgreve (1018-1055)
Ernst, markgreve (1055-1075)
Luitpold II, markgreve (1075-1095)
Leopold III, markgreve (1095-1136)
Leopold IV, markgreve (1136-1141) och hertig av Bayern (1139-1141)
Henrik II, markgreve (1141-1156), hertig av Bayern (1141-1156), hertig av Österrike (1156-1177)
Leopold V, hertig (1177-1194)
Fredrik I, hertig (1194-1198)
Leopold VI, hertig (1198-1230)
Friedrich II, hertig (1230-1246)

Hertigar av Steiermark
Leopold V, hertig (1192-1194)
Leopold VI, hertig (1194-1230)
Friedrich II, hertig (1230-1246)

Viktiga personer
Ernst, son till Luitpold I, hertig av Schwaben 1012-1015
Ernst, son till Ernst av Schwaben, hertig av Schwaben 1015-1030, förebild för det medeltida eposet Hertig Ernst från 1180-talet.
Hermann, son till Ernst av Schwaben, hertig av Schwaben 1030-1038
Poppo, son till Luitpold I, ärkebiskop av Trier 1016-1047
Otto av Freising, son till Leopold III, biskop av Freising 1138-1158 och en av de mest betydande medeltida historiker i det tysk-romerska riket. 
Konrad, son till Leopold III, ärkebiskop av Salzburg 1164-1168

!
Göran Schäder

Per Göran Schäder, född 5 april 1950 i Enskede församling, Stockholm, död 6 augusti 2006 i Katarina församling, Stockholm, var en svensk jurist och ämbetsman.

Schäder avlade juris kandidatexamen vid Stockholms universitet 1975, genomförde tingstjänstgöring vid Sollentuna tingsrätt och var därefter fiskal och assessor i Svea hovrätt. Han var rättssakkunnig i statsrådsberedningen 1980–1984 och i justitiedepartementet 1988–1991. Han förordnandes till departementsråd och chef för enheten för bland annat konstitutionella frågor i justitiedepartementet 1991 och till rättschef i departementet 1995. Han utnämndes till regeringsråd 1998. Schäder var ordförande i flera statliga utredningar i skilda ämnen, bland annat om allmän kameraövervakning, polisdatalagstiftningen, utlänningslagen och skyddet för kulturhistoriskt värdefull bebyggelse. Han var från den 1 juli 2000 vice ordförande i Granskningsnämnden för radio och TV.

Noter 

Justitieråd i Högsta förvaltningsdomstolen (Sverige)
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Svenska jurister under 1900-talet
Ämbetsmän från Stockholm
Jurister från Stockholm
Födda 1950
Avlidna 2006
Män
Alaska Highway

Alaska Highway är en landsväg som ingår i vägnätet Alaska Routes, och går från Dawson Creek, British Columbia (Kanada) till Fairbanks, Alaska (USA), via Whitehorse, Yukon. Dess historiska längd vid färdigställandet 1943 är 2451 km. Den historiska slutpunkten är vid milsten 1422 omkring 160 km sydöst om Fairbanks, där den möter Richardson Highway i Delta Junction.

Byggnation
Idén att bygga en väg till Alaska dök upp på 1920-talet. Donald MacDonald drömde om en internationell väg genom USA, Kanada och Ryssland. För att marknadsföra förslaget reste Slim Williams den föreslagna vägsträckan med hundspann. Eftersom stora delar av vägen skulle gå genom Kanada var stöd från de kanadensiska myndigheterna nödvändigt. Detta stöd uppnåddes dock inte, då den kanadensiska regeringen inte såg så stor vinst i och med att vägen bara skulle gå igenom mycket glesbefolkade Yukon. Det fanns också väg från Alaskas kust till Yukon, Klondike Highway.

Konstruktionen av vägen godkändes av den amerikanska armén den 6 februari 1942 efter attacken på Pearl Harbor och att Japan börjat hota den amerikanska västkusten och Aleuterna. Efter tillstånd av kongressen av president Franklin D. Roosevelt började vägen byggas fem dagar senare. Kanada tillät vägbygget såtillvida att USA uppbar hela kostnaden, och att vägen och faciliteter intill den tillföll Kanada efter att kriget slutade. Vägsträckningen ändrades dock mot den tidigare planen, till att gå genom en dalgång i Klippiga bergen från Prince George till Dawson City, för att sedan svänga västerut mot Fairbanks.

Officiellt påbörjades byggnationen den 8 mars 1942 efter att byggnadsmateriel fraktats med järnväg till en plats nära milsten 0 vid Dawson Creek. Byggnationen tog fart genom våren då det blev varmare och arbetslag kunde arbeta både från norra och södra änden. De skyndades på efter rapporter om att japanerna invaderat Kiska Island och Attu Island i Aleuterna. Den 24 september 1942 möttes båda arbetslagen vid milsten 588 i Contact Creek, och vägen invigdes den 20 november 1942.

Krigsbehoven dikterade den slutgiltiga sträckan, då syftet var att sammanbinda olika flygfält i norr. Det är anledningen till att vägen sträcks över relativt opraktisk och svår terräng.

Trots att vägen invigdes 1942 kunde den inte användas av vanliga fordon förrän 1943, och även då var den fylld av branta höjdskillnader, dålig beläggning och i princip inga avkörningsskydd. Broarna längs med vägen, som sträckte sig från pontonbroar till tillfälliga träbroar, byttes vid behov ut till stålbroar. En gammal träbro kan fortfarande skådas vid Aishihik River.

Angörande vägar

Vägar som angör Alaska Highway är följande, från syd till nord:
British Columbia
Hudson's Hope Highway
Liard Highway
Cassiar Highway

Yukon
Campbell Highway
Canol Road
Atlin Road
Tagish Road
Klondike Highway
Haines Highway

Alaska
Taylor Highway
Glenn Highway (Tok Cut-Off)
Richardson Highway

Dessutom finns det flera sträckor som tidigare ingått i Alaska Highway, men som byggts förbi för att undvika trafik genom orterna den passerar.

Källor

Alaska Routes
Vägar i Kanada
Denazifiering

Denazifiering (tyska: Entnazifizierung) var de allierades initiativ för att få bort alla rester av naziregimen från Tysklands och Österrikes samhällen, kultur, press, rättssystem och politik. I praktiken var denazifieringen inte begränsad till Tyskland och Österrike, utan påbörjades i varje land i Europa som hade haft en nazi- eller fascistregim, såsom Frankrike, Italien, Nederländerna, Kroatien och Norge. Denazifieringsprogrammet inleddes i slutet av andra världskriget och bekräftades av Potsdamavtalet taget vid Potsdamkonferensen som hölls mellan den 17 juli och den 2 augusti 1945.

Efterspel till andra världskriget
Tyskland under 1900-talet
Österrike under 1900-talet
Designarkivet

Designarkivet, är ett i augusti 2006 invigt arkiv för svensk formgivning vid Pukebergs glasbruk i Nybro. Kalmar konstförening är huvudman för verksamheten. 

Designarkivets samlingar började byggas upp 1978 under namnet Arkiv för Svensk Formgivning på initiativ av Erik Broman, dåvarande chef för Kalmar konstmuseum, under vilket det sorterar. Det skapades för att förhindra att betydelsefullt material inom formgivning skulle förloras eller genom de företagsnedläggningar, nedskärningar och företagsuppköp som började i slutet av 1950-talet. De första skisserna som donerades arkivets ägo var utförda av Arthur Percy och kom från Gefle Porslinsfabrik, Gullaskrufs glasbruk och Karlskrona Porslinsfabrik. 

För närvarande finns drygt 120 000 objekt registrerade i det gamla arkivregistret, fördelade på ungefär 700 formgivare, bland andra. Viola Gråsten, Erik Höglund, Nils Landberg, Axel Larsson, Rune Monö, Barbro Nilsson, Nils Strinning och Göta Trägårdh. En stor del av Designarkivet samling ligger i textila material, på grund av aktiv insamling av textilintresserade intendenter såsom Inga Lindén och Birgitta Faxe. Samlingen fokuserar på skisser och designprocesser för industriell formgivning men innefattar också provtryck, metervaror, föremål och allehanda referensmaterial.

Designarkivets verksamhet bedrivs under Kalmar konstförenings paraply och är en systerorganisation till Kalmar konstmuseum.

Källor

Noter

Externa länkar
Designarkivets webbplats

Konstmuseer och konsthallar i Kalmar län
Museer i Kalmar län
Kultur i Nybro kommun
Designmuseer