kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Orientnäshornsfågel

Orientnäshornsfågel (Anthracoceros albirostris) är en asiatisk fågel i familjen näshornsfåglar med vid utbredning från Indien till Indonesien.

Utseende 
Orientnäshornsfågeln är en medelstor (55–60 cm), ljusnäbbad och svartvit näshornsfågel med vitt på buk, längst ut på de yttre stjärtpennorna och på vingens bakkant. Kännetecknande är även en ljus, cylindrisk kask på näbben med svart längst fram och en blå strupfläck. Honan har svart på näbbspetsen och har en mindre och mer rundad kask. Liknande rajanäshornsfågeln, tidigare behandlad som underart, är större och har mer yxformad kask, helvita yttre stjärtpennor, bredare vit vingbakkant och rosa strupfläck.

Utbredning och systematik 
Orientnäshornsfågel delas in i två underarter med följande utbredning:
 Anthracoceros albirostris albirostris – förekommer från Indien till Assam, Nepal, Myanmar, södra Kina och Indokina
 Anthracoceros albirostris convexus – förekommer i södra Thailand samt på Malackahalvön, Stora Sundaöarna och intilliggande öar

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och det finns inga tecken på vare sig några substantiella hot eller att populationen minskar. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Näshornsfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Rajanäshornsfågel

Rajanäshornsfågel (Anthracoceros coronatus) är en fågel i familjen näshornsfåglar som förekommer i Indien och Sri Lanka.

Utseende 
Rajanäshornsfågeln är en rätt stor (65), ljusnäbbad och svartvit näshornsfågel med vitt på buk, längst ut på de yttre stjärtpennorna och på vingens bakkant. Jämfört med liknande orientnäshornsfågeln (som den tidigare behandlats som del av) är den större och har mer yxformad kask med en stor svart fläck, helvita yttre stjärtpennor, bredare vit vingbakkant och rosa strupfläck.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i blandskog i södra Indien och Sri Lanka. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Fågeln hittas i öppen och fuktig lövfällande och städsegrön skog, framför allt i mer kuperad terräng och i flodnära områden. Den utför säsongsmässiga förflyttningar efter tillgången på frukt. Till dieten hör rävkaketrädets frukter, vars höga halter av stryknin inte tycks vara giftiga för fågeln.

Status och hot 
Rajanäshornsfågeln har troligen en rätt liten världspopulation och tros dessutom minska till följd av habitatförlust. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den därför som nära hotad.

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Näshornsfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Svart näshornsfågel

Svart näshornsfågel (Anthracoceros malayanus) är en hotad fågel i familjen näshornsfåglar som förekommer i Sydostasien.

Utseende och läten 
Svart näshornsfågel är en medelstor (70 cm) medlem av familjen med förlängda centrala stjärtfjädrar och en som namnet avslöjar mestadels svart fjäderdräkt. Stjärten är dock en bred, vit spets. Hanen har blekgul näbb och kask, mörkröda ögon och ett brett vitt ögonbrynsstreck, medan honan har mindre näbb, svart kask och blekare röda ögon. Lätena består av serier med hårda och morrande "grrrraaa", ibland kombinerat med några "kek".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer på Malackahalvön, Sumatra och Borneo. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beskrivs som lokalt vanlig. Den tros dock minska kraftigt i antal till följd av hårt jakttryck och habitatförlust. Sedan 2018 listas den därför på internationella naturvårdsuionen IUCN:s röda lista över hotade arter, i kategorin sårbar.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Näshornsfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Palawannäshornsfågel

Palawannäshornsfågel (Anthracoceros marchei) är en fågel i familjen näshornsfåglar inom ordningen härfåglar och näshornsfåglar.

Utseende och läte 
Palawannäshornsfågeln är en relativt liten skogslevande näshornsfågel med en kroppslängd på 70 cm. Fjäderdräkten är i stort helsvart med mörk grönglans på ovansidan och vit stjärt. Näävven är stor och gräddvit till gulaktig, längst in på undre näbbhalvan mörkare. Runt ögat syns vitanstruken blå bar hud och även den obefjädrade strupsäcken är blå. Lätena består av olika högljudda skrin, på engelska återgivna som "kaaww" och "kreik-kreik".

Utbredning och status 
Fågeln förekommer i sydvästra Filippinerna på öarna Palawan, Balabac, Busuanga och Calauit. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Palawannäshornsfågeln har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 2 500–10 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust, jakt och fångst för burfågelindustrin. Den är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som sårbar (VU).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Näshornsfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Filippinerna
Sulunäshornsfågel

Sulunäshornsfågel (Anthracoceros montani) är en akut utrotningshotad fågel i familjen näshornsfåglar inom ordningen härfåglar och näshornsfåglar.

Utseende och läten 
Sulunäshornsfågeln är en svartaktig, 70 cm lång näshornsfågel med helvit stjärt. Den är svart på både näbb och kask, liksom den bara huden runt ögat och små fläckar vid näbbroten. Ovansidan är mörkt grönaktig. Ögonen är gräddvita hos hanen, mörkbruna hos honan. Bland lätena hörs högljudda kackel och skrik.

Utbredning och status 
Fågeln förekommer enbart i Suluarkipelagen (öarna Jolo, Tawitawi och Sanga Sanga). Från att ha varit vanlig till mycket vanlig på slutet av 1800-talet har den minsakt mycket kraftigt och återfinns idag med säkerhet endast på Tawitawi. Idag uppskattas världspopulationen till högst 50 vuxna individer. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den därför som akut hotad.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar franske antropologen och upptäcktsresande Joseph Montano.

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Näshornsfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Suluarkipelagen
Större näshornsfågel

Större näshornsfågel (Buceros bicornis) är en hotad asiatisk fågel i familjen näshornsfåglar.

Utseende och läten 
Större näshornsfågel är som namnet avslöjar en mycket stor medlem av familjen, med en kroppslängd på 95-105 cm. Näbben är proportionellt mycket stor, hos gamla fåglar med en massiv kask. Fjäderdräkten är svartvit: svart på ansikte och kropp, med vit hals samt vita vingband och vit vingbakkant med varierande antrykning av gult. Även undergump, "byxor" och stjärt är vita, den senare med ett svart subterminalt band. Könen är i stort sett lika, honan dock med ljus ögoniris och avsaknad av svarta kanter på kasken.
Lätet beskrivs som en serie med korta "rroh".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i låglänta områden från Indien till sydvästra Kina, Sydostasien och Sumatra. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Större näshornsfågel har ett stort utbredningsområde men tros minska i antal på grund av skogsavverkning och hårt jakttryck. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser den vara hotad och placerar den i kategorin sårbar. Världspopulationen uppskattas till mellan 13 000 och 27 000 häckande individer.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Näshornsfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Rostnäshornsfågel

Rostnäshornsfågel (Buceros hydrocorax) är en fågel i familjen näshornsfåglar inom ordningen härfåglar och näshornsfåglar. IUCN kategoriserar arten som sårbar.

Utseende och läten 
Rostnäshornsfågeln är en stor (60–65 cm) och, som namnet avslöjar, mestadels rostfärgad näshornsfågel. Ansiktet är svart och vingarna är mörkbruna, kontrasterande mot den vita stjärten. Näbben är mycket stor med en kraftig karminfärgad kask ovanpå. Runt ögat syns gul bar hud. Sydliga fåglar (mindandensis, ibland behandlad som egen art) är mindre än nordliga med gult längst ut på näbben. Den bara huden kring ögat är mestadels svart med endast ett litet gult område under ögat. Lätet är ett klart, vittljudande och upprepat "honk".

Utbredning och systematik 
Rostnäshornsfågel förekommer i Filippinerna och delas in i tre underarter med följande utbredning:
 B. h. hydrocorax – Luzon och Marinduque
 mindanensis-gruppen
 B. h. mindanensis – Mindanao, Basilan, Dinagat och Siargao
 B. h. semigaleatus – Samar, Leyte, Bohol, Panaon, Buad, Calicoan och Biliran

Birdlife International och internationella naturvårdsunionen IUCN urskiljer sedan 2014 underarterna mindanensis och semigaleatus tillsammans som den egna arten, "sydlig rostnäshornsfågel" (Buceros mindanensis).

Status 
Internationella naturvårdsunionen IUCN bedömer hotstatus för de båda underartsgrupperna (eller arterna) var för sig, varvid båda kategoriseras som sårbara.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Näshornsfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Nordlig hornkorp

Nordlig hornkorp (Bucorvus abyssinicus) är en av två fågelarter i den afrikanska familjen hornkorpar inom ordningen härfåglar och näshornsfåglar.

Utseende och läten 
Hornkorpar är mycket stora (90-100 cm) fåglar med huvudsakligen svart fjäderdräkt förutom vita handpennor och handpennetäckare. Denna art har en gulorange fläck längst in på den långa och nedåtböjda näbben, iögonfallande blått ansikte och en hög kask på huvudet. Hanen har en bar röd strupfläck. Liknande sydlig hornkorp har kraftigare näbb, mycket mindre kask på huvudet, rött ansikte och helmörk näbb. Läten är djupt och dånande, snabbare och något ljusare än den sydliga hornkorpens.

Utbredning och systematik 
Nordlig hornkorp förekommer från Senegal och Gambia till Etiopien, norra Uganda och nordöstra Kenya. Fågeln har även setts i Spanien, men det har bedömts högst osannolikt att den nått dit på naturlig väg. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Hornkorparna placeras vanligen i den egna familjen Bucorvidae, men vissa inkluderar denna i näshornsfåglarna (Bucerotidae).

Levnadssätt 
Hornkorpar är marklevande fåglar som ses i par eller små grupper. Olikt näshornsfåglarna är inte honan bunden vid boet under häckningen. Nordliga hornkorpens levnadssätt är inte särskilt välstuderad. Den hittas huvudsakligen i savann och i busklandskap i halvökenområden, men troligen även i klippiga områden, i flodnära miljöer och i skogslandskap. Den lever av ryggradslösa djur och små ryggradsdjur.

Status och hot 
Liksom sin nära släkting sydlig hornkorp tros arten minska relativt kraftigt i antal till följd av habitatförstörelse och jakt. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den därför som sårbar (VU). Världspopulationen har inte uppskattats, men den beskrivs som vida spridd och vanlig, men sparsamt förekommande.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Hornkorpar
Fåglar i etiopiska regionen
Svartkaskad näshornsfågel

Svartkaskad näshornsfågel (Ceratogymna atrata) är en fågel i familjen näshornsfåglar inom ordningen härfåglar och näshornsfåglar.

Utseende och läte 
Svartkaskad näshornsfågel är en stor och svart medlem i familjen. Hanen har en stor och svart näbb, medan honans är mycket mindre och ljusare. Honan har även en brunaktig huva över huvud och hals. Stjärten är lång och svart med vit spets, vilket skiljer den från liknande stora näshornsfåglar i dess utbredningsområde. Lätet är ett ljudligt skri som han höras på flera kilometers håll.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer fläckvis i skogar i västra och centrala Afrika samt på ön Bioko i Guineabukten. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Svartkaskad näshornsfågel hittas i regnskog, där den ofta ses och hörs i trädtaket, födosökande i fruktbärande träd. Den gör säsongsmässiga förflyttningar och kan därför vara förvånansvärt vanlig vissa tider på året och helt frånvarande andra.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Näshornsfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Gulkaskad näshornsfågel

Gulkaskad näshornsfågel (Ceratogymna elata) är en fågel i familjen näshornsfåglar inom ordningen härfåglar och näshornsfåglar.

Utseende 
Gulkaskad näshornsfågel är en stor (60–70 cm) medlem av familjen. Hanen har svartaktig ovansida och bakre delarna av undersidan. På huvudet syns svart tofs, brunvitfläckad huvudsida, svart näbb med en ljusgul kask och bjärt blå hudflik och bar hud runt ögat. Honan har en mycket mindre, brunaktig näbb med mindre kask och brun tofs.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer fläckvist i skogar i Senegal och Gambia till Kamerun. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Gulkaskad näshornsfågel har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 8 000–9 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust och jakt. Den är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som sårbar (VU).

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Näshornsfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Indisk näshornsfågel

För fågelarten Anthracoceros coronatus, se rajanäshornsfågel.

Indisk näshornsfågel (Ocyceros birostris) är en asiatisk fågel i familjen näshornsfåglar. Den förekommer som namnet avslöjar huvudsakligen i Indien. Beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende  
Indisk näshornsfågel är en liten (50 cm) silvergrå och vit näshornsfågel med lång och avsmalnad stjärt med mörk och ljus spets. Den har en tydlig svart kask och ordentligt med svart även vid näbbroten. Ovansidan är ljusare brungrå än på ghatsnäshornsfågeln, med förlängda centrala stjärtfjädrar och mörkt subterminalt band. Vidare har den vit vingbakkant. Honan liknar hanen men har mindre näbb och kask.

Läte 
Indisk näshornsfågel är en ljudlig fågel, med märkligt ljusa och grymtande "ka ka ka keee".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i nordöstra Pakistan, Indien och nordvästra Bangladesh. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Indisk näshornsfågel ses i öppen skog, parker och trädgårdar där den ofta ses i svepande flykt mellan träden eller sittande exponerat på en kal gren. Födan består av frukt, men också stora insekter, ödlor och gnagare som den fångar på marken. Fågeln häckar i ett trädhål där hanen som många andra näshornsfåglar murar in den ruvande honan med lera.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och det finns inga tecken på vare sig några substantiella hot eller att populationen minskar. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Namn 
Indiska näshornsfågelns vetenskapliga artnamn birostris betyder "tvånäbbad". På svenska har den även kallats ceylontoko men blev tilldelad nytt namn av BirdLife Sverige för att skilja den från de ej besläktade afrikanska tokorna i släktena Lophoceros och Tockus

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Näshornsfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Ceylonnäshornsfågel

Ceylonnäshornsfågel (Ocyceros gingalensis) är en fågel i familjen näshornsfåglar inom ordningen härfåglar och näshornsfåglar. Den förekommer endast på Sri Lanka i fuktiga lövskogar. Beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende 
Ceylonnäshornsfågeln är en liten (45 cm) och grå näshornsfågel med tunt streckat huvud och vita spetsar på handpennor och stjärt. Den vita undersidan kontrasterar med gå ovansida. Jämfört med ghatsnäshornsfågeln saknar den ögonbrynsstreck och har brunaktig hjässa, ej grå. Hanen har gräddvit näbb med en svart fläck vid näbbroten, medan honans näbb är svart med en gräddvit strimma utmed tuggytan.

Läte 
Lätet består av en serie trogonliknande kluckande ljud som gradvis accelererar och bryter ut i ett rätt hest skratt.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart på Sri Lanka. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Ceylonnäshornsfågeln hittas i låglänta fuktiga skogar, men även i jordbruksmarker och i mer höglänta områden. Arten häckar i träd, vanligen i Manilkara hexandra och Azadirachta indica, mellan mars och juni. Liksom många andra näshornsfåglar murar hanen delvis in honan i boet och hämtar mat åt henne och ungarna.En studie visar att hanen i början av dagen huvudsakligen kommer med fikon, senare under dagen mestadels föda från djurriket. Honan lägger ett till tre ägg och lämnar boet först efter 76 +/- fem dagar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och det finns inga tecken på vare sig några substantiella hot eller att populationen minskar. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

I kulturen 
Fågeln finns på tiorupiefrimärken från Sri Lanka

Namn 
Ceylonnäshornsfågelns vetenskapliga artnamn gingalensis kommer av det franska namnet Singala för Ceylon. På svenska har den även kallats ceylontoko men blev tilldelad nytt namn av BirdLife Sverige för att skilja den från de ej besläktade afrikanska tokorna i släktena Lophoceros och Tockus

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Näshornsfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Sri Lanka
Ghatsnäshornsfågel

Ghatsnäshornsfågel (Ocyceros griseus) är en fågel i familjen näshornsfåglar som enbart förekommer i sydvästra Indien.

Utseende 
Ghatsnäshornsfågeln är en liten (45 cm) näshornsfågel, jämnstor med indisk näshornsfågel (O. gingalensis) och likt denna genomgående grå med mörkare stjärt och hos hanen ljus näbb utan kask. Till skillnad från denna har ghatsnäshornsfågeln ett brett, gråvitt ögonbrynsstreck, mörkare grå ovansida, kortare och mörkare stjärt med vitt endast på de yttre stjärtpennornas spets och rostfärgade undre stjärttäckare. Hanen har orangefärgad näbb (ej gräddfärgad med svart vid näbbroten som hos hane indisk näshornsfågel), honan gul med svart näbbrotsfläck (ej svart med gräddvit strimma utmed tuggytan).

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i fuktiga lövskogar i sydvästra Indien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, så pass kraftigt att den sedan 2020 är upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s lista över hotade arter, där placerad i kategorin sårbar.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Näshornsfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Indien
Mindanaonäshornsfågel

Mindanaonäshornsfågel (Penelopides affinis) är en fågel i familjen näshornsfåglar inom ordningen härfåglar och näshornsfåglar.

Utseende och läte 
Mindanaonäshornsfågeln är en rätt stor fågel, men liten för att vara en näshornsfågel. Näbben är relativt kort, med svarta tvärband. På huvudet syns en spretig tofs bak i nacken och blåaktig bar hud runt ansiktet och hakan. Vingarna är svarta, medan stjärten är svart basalt och på spetsen men beigefärgad mitt på. Hanen är ljus på huvud och undersida med svart kind, medan honan är helsvart med mörkare blå hud i ansiktet. Honan liknar hona brunkronad näshornsfågel, men är mindre och saknar dennas röda näbb. Lätet består av ett kort, medelljust tutande, påminnande om en pipleksak.

Utbredning och systematik 
Mindanaonäshornsfågel förekommer i södra Filippinerna. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Penelopides affinis affinis – förekommer på Mindanao, Dinagat och Siargao
 Penelopides affinis basilanicus – förekommer på Basilan 

Vissa inkluderar samarnäshornsfågeln (Penelopides samarensis) som en underart.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig, men inkluderar även samarnäshornsfågel (P. samarensis).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Näshornsfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Filippinerna
Sulawesinäshornsfågel

Sulawesinäshornsfågel (Rhabdotorrhinus exarhatus) är en fågel i familjen näshornsfåglar inom ordningen härfåglar och näshornsfåglar. Den förekommer i Indonesien. IUCN kategoriserar den som sårbar.

Utseende och läte 
Sulawesinäshornsfågeln är en liten medlem av familjen med mestadels svart fjäderdräkt. Honan är helsvart med svartgrå näbb, medan hanen har gräddfärgat ansikte och ljus näbb. Ungfågeln liknar hanen men näbben är mindre. Arten är tydligt mindre än knölnäshornsfågeln och skiljer sig genom den svarta stjärten, ljusa ansiktet hos hanen och avsaknad av tydlig kask på huvudet. Bland de ljudliga lätena hörs ett engagerat och piggt "kerok-tee-kerok-tee-kerok-tee-tee...".

Utbredning och systematik 
Sulawesinäshornsfågel förekommer i Indonesien. Den delas in i två distinkta underarter med följande utbredning:
 Rhabdotorrhinus exarhatus exarhatus – förekommer på norra Sulawesi och Lembeh 
 Rhabdotorrhinus exarhatus sanfordi – förekommer på centrala och södra Sulawesi, Pulau Muna, Butung och Togianöarna

Tidigare placerades arten i släktet Aceros men den och dess närmaste släktingar lyfts numera ut till Rhabdotorrhinus efter genetiska studier.

Levnadssätt 
Sulawesinäshornsfågeln hittas i skogar i låglänta områden och lägre bergstrakter. Där ses den i grupper i de mellersta och övre skikten i träden.

Status 
Arten tros minska kraftigt i antal till följd av skogssavverkningar, så pass att internationella naturvårdsunionen IUCN anser den vara utrotningshotad, placerad i hotkategorin sårbar.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Näshornsfåglar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Indonesien
Luzonnäshornsfågel

Luzonnäshornsfågel (Penelopides manillae) är en fågel i familjen näshornsfåglar inom ordningen härfåglar och näshornsfåglar.

Utseende och läte 
Luzonnäshornsfågeln är en rätt stor fågel, men liten för att vara en näshornsfågel. Näbben är rätt kort med svarta band. Den har svarta vingar och svart övergump, svart stjärt med ett ljust band och bar hud med blå anstrykning runt ögat och hakan. Hanen har ljus undersida och ljust huvud med svart kind, medan honan är helsvart. Lätet är ett vasst och nasalt tutande, påminnande om en pipleksak.

Utbredning och systematik 
Fågeln återfinns i Filippinerna. Den behandlas antingen som monotypisk eller delas in i två underarter med följande utbredning:
 Penelopides manillae manillae – Luzon, Marinduque, Catanduanes och närliggande mindre öar
 Penelopides manillae subniger – öarna Polillo och Patnanongan

Levnadssätt 
Luzonnäshornsfågel hittas i skogsområden i lågland och lägre bergstrakter.

Status 
Luzonnäshornsfågeln är en av få asiatiska näshornsfåglar som inte är upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista för hotade arter. Istället kategoriseras beståndet som livskraftigt. Arten minskar dock i antal.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Näshornsfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Filippinerna