kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Medanflugsnappare

Medanflugsnappare (Cyornis ruckii) är en akut utrotningshotad fågel i familjen flugsnappare som enbart är känd från hundra år gamla fynd på nordöstra Sumatra i Indonesien.

Utseende 
Medanflugsnapparen är en medelstor (17 cm), slank flugsnappare. Hanen är mestadels mörkblå (ljusare på panna, övergump och nedre delen av bröstet), på buken vit. Honan är brun ovan, övergående mot rostrött på övergump, bröst och stjärt. Strupe och buk är ljusare och mer åt beige. Näbb och ben är svarta. Liknande hanen vitstjärtad flugsnappare är större med ljusblå panna och tydligt vita yttre stjärtpennor, medan honan är vit på bröstet och stjärtsidorna. Hane azurflugsnappare är ljusare blå med kontrasterande mörk tygel och honan är dovare brun på buken. Artens läten är okända.

Utbredning och status 
Fågeln är endast känd från fyra exemplar insamlade 1917–1918 på nordöstra Sumatra. Ingen återstående ursprunglig skog finns kvar i området, vilket gör att arten kan ha minskat kraftigt till följd av habitatförstörelse. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den dock ännu inte som utdöd. Dels finns stora låglänta skogsområden där den inte har eftersökt, dels samlades exemplaren in i av människan redan påverkad skog, vilket tyder på att den kan tolerera visst skogsbruk. Eftersom den eventuella återstående populationen tros vara mycket liten, under 50 vuxna individer, kategoriseras den som akut hotad.

Levnadssätt 
Medanflugsnapparens levnadssätt är i stort sett okänd. Exemplaren samlades in på 150 och 250 meters höjd i "exploaterad skog". Det faktum att de samlades in i januari och april kan tyda på att de är övervintrande flyttfåglar och att de därför häckar någon annanstans. Att döma av morfologin håller den liksom sina nära släktingar troligen till i snårig undervegetation och igenväxande öppnare områden.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn rückii hedrar M. Rueck, en fransk resenär som samlade in typexemplaret. Medan är den största staden på Sumatra, administrativ huvudort för provinsen Sumatera Utara.

Noter

Externa länkar 

Flugsnappare
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Sumatra
Mangroveflugsnappare

För fågelarten Myiagra erythrops, se palaumonark

Mangroveflugsnappare (Cyornis rufigastra) är en fågel i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar. Den förekommer i kustnära miljöer som mangrove i Sydostasien. Arten minskar i antal, men beståndet anses ändå vara livskraftigt.

Utseende och läte 
Mangroveflugsnapparen är en bjärt färgad flugsnappare i orange och blått. Hane och hona liknar varandra, men honan har något ljusare orange undersida och en ljus fläck mellan ögat och näbbroten. Levnadsmiljön (se nedan) skiljer denna art från liknande nära släktingar, men även genom utbredningen av orange på undersidan, den ljusblå fläcken på pannan, den relativt korta näbben samt mörka övergumpen och stjärten. 

Båda könen sjunger, en kort men vacker serie med flöjtande visslingar. Bland lätena hörs snabbt och strävt skallrande och knackande toner, liknat vid två stenar som slås ihop.

Utbredning och systematik 
Mangroveflugsnappare förekommer i Sydostasien, från södra Thailand till Sumatra, Borneo och Filippinerna. Den delas in i två grupper med åtta underarter som har följande utbredning:
 rufigastra-gruppen
 Cyornis rufigastra rufigastra – kustnära låglänta områden i södra Thailand samt på Malackahalvön, Sumatra och Borneo
 Cyornis rufigastra longipennis – Karimunjawaöarna i Javasjön
 Cyornis rufigastra rhizophorae – västra Java och ön Sebesi i Sundasundet
 Cyornis rufigastra karimatensis – Karimataöarna utanför sydvästra Borneo
 blythi-gruppen
 Cyornis rufigastra blythi (syn. simplex) – Luzon och Polillo i norra Filippinerna
 Cyornis rufigastra marinduquensis – Marinduque (Filippinerna)
 Cyornis rufigastra mindorensis – Mindoro (Filippinerna)
 Cyornis rufigastra philippinensis – centrala och södra Filippinerna, Palawan och Suluöarna

Levnadssätt 
Mangroveflugsnapparen hittas i kustnära skogar, i mangrove, buskmarker och plantage. Den kan vara vanlig på små skogstäckta öar där andra flugsnappare saknas.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i orientaliska regionen
Minahasaflugsnappare

Minahassaflugsnappare (Eumyias sanfordi) är en utrotningshotad fågel i familjen flugsnappare som enbart förekommer på Sulawesi i Indonesien.

Utseende och läten 
Minahasaflugsnapparen är en rätt liten (14,5 cm), färglös och diskret fågel. Ovansidan är gråbrun (gråare på hjässan), med mörk tygel och mer åt olivbrunt på övergump och stjärt. Undersidan är brungrå med ljusare undergump. Sången är en hektisk, cyklisk melodi som stiger och sedan faller, bestående av åtta till nio toner.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart i bergstrakter på norra Sulawesi. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Minahasaflugsnapparen placeras traditionellt i släktet Cyornis, men förs sedan 2022 till Eumyias av tongivande Clements et al. Denna linje följs här.

Status 
Minahasaflugsnapparen har ett litet utbredningsområde, men beståndet anses vara stabilt. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Dr Leonard Cutler Sanford (1868-1950) amerikansk zoolog som organiserade expeditionerna Whitney-Sanford South Pacific samt sponsrade American Museum of Natural History Mt Hagen Expedition.  Minahasa är namnet på Sulawesis norra halvö. På svenska har arten även kallats matinanblåflugsnappare.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Sulawesi
Borneoflugsnappare

Borneoflugsnappare (Cyornis superbus) är en fågel i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i bergsskogar på Borneo. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Borneo
Indisk flugsnappare

Indisk flugsnappare (Cyornis tickelliae) är en fågel i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar.

Utseende 
Indisk flugsnappare är en medelstor (14–15 cm) flugsnappare med blå eller blågrå ovansida och orange och vit undersida. Hane av nominatformen har en karakteristisk tydlig vågrät avgränsning mellan det orangefärgade bröstet och vitt på buk och flanker. Honan är blågrå ovan, framför allt på övergump och stjärt. Ungfågeln är himmelsblå på vingen och jämfört med ung ravinflugsnappare med endast svagt fjällning på bröstet.

Indokinesisk flugsnappare (C. sumatrensis), tidigare behandlad som underart till indisk flugsnappare, skiljer sig genom bland annat brunare ovansida och mer rostfärgat bröst hos honan, medan hanen är mycket lik.

Utbredning och systematik 
Fågeln delas in i två underarter med följande utbredning:
 Cyornis tickelliae tickelliae – förekommer i södra Nepal, norra, centrala och södra Indien, Bangladesh samt norra och västra Myanmar
 Cyornis tickelliae jerdoni – förekommer på Sri Lanka

Tidigare behandlades indokinesisk flugsnappare (C. sumatrensis) som underart till indisk flugsnappare och vissa gör det fortfarande. Den urskiljs dock allt oftare som egen art på basis av smärre utseendemässiga men tydliga genetiska skillnader liksom skillnader i läten.

Även artgränsen mellan indisk flugsnappare och gråkindad flugsnappare är omdiskuterad. De två hybridiserar frekvent i östra Indien (Östra Ghats) och taxonet varnyi av gråkindad flugsnappare har nyligen konstaterats ha ett sådant hybridursprung.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och det finns inga tecken på vare sig några substantiella hot eller att populationen minskar. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den brittiske översten, konstnären och fältornitologen Samuel Richard Tickell (1811-1875), verksam i Indien, Nepal och Burma. Tidigare kallades den tickellflugsnappare även på svenska, men justerades 2023 till ett mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i orientaliska regionen
Malajflugsnappare

För fågelarten Anthipes solitaris, se rostbrynad flugsnappare.

Malajflugsnappare (Cyornis turcosus) är en fågel i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Malajflugsnappare är en liten (13–14 cm) flugsnappare med gnistrande blå ovansida, ljusorange på bröstet och vit på buken. Den något blekare honan har vitaktig strupe, medan hanens är blå. Huvudet är olikt många andra Cyornis-flugsnappare relativt jämnblått, utan tydligt ljusare eller mörkare fläckar. Det ljusare och mindre utbredda orangeröda på bröstet är också ett karakteristiskt kännetecken. Sången består av korta mjuka serier med utdragna pipiga visslingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer på södra Malackahalvön, Sumatra och Borneo. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Malajflugsnapparen hittas enbart i låglänta områden, där den är begränsad till skyddade flodnära skogar på Sumatra och Malackahalvön, men på Borneo även i olika typer av både torra och fuktiga skogar. Den ses enstaka eller i par, födosökande genom utfall mot flygande insekter från låg sittplats intill ett vattendrag.

Häckning 
Malajflugsnappare häckar från april till åtminstone juni. Nyligen flygga ungar har noterats i september. Honan bygger ett litet skålformat bo som placeras upp till tre meter ovan mark. Däri läggs två ägg. Endast honan ruvar, men båda könen hjälps åt att mata ungarna.

Status 
Malajflugsnapparen har ett stort utbredningsområde, men minskar i antal till följd av skogsavverkningar, så pass att naturvårdsunionen IUCN listar den som nära hotad. Beståndet har inte uppskattats, men den beskrivs som sällsynt och lokalt förekommande på Malackahalvön men vanlig på Borneo.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i orientaliska regionen
Azurflugsnappare

Azurflugsnappare (Cyornis unicolor) är en syd- och sydostasiatisk tätting i familjen flugsnappare.

Utseende 
Azurflugsnapparen är en relativt stor (18 centimeter) flugsnappare. Hanen förväxlas lätt med turkosflugsnappare (Eumyias thalassinus), men har längre näbb och är blekare blå med distinkt gråare buk. Honan är dock annorlunda, mer typisk för Cyornis-flugsnappare. Den skiljer sig från övriga arter i släktet genom sin större storlek och grå buk.

Utbredning och systematik 
Azurflugsnappare delas in i tre underarter:
 Cyornis unicolor unicolor – förekommer från Himalaya (Garhwal) till norra Indien, norra Myanmar, södra Kina och norra Laos
 Cyornis unicolor diaoluoensis – förekommer på Hainan (södra Kina)
 Cyornis unicolor harterti (syn. cyanopolia eller infuscatus) – förekommer på Malackahalvön (söder om Kranäset), Sumatra, Java och Borneo

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats, men den beskrivs som ovanlig i större delen av utbredningsområdet, om än vanligare i Bhutan.

Namn 
På svenska har den tidigare kallats ljus blåflugsnappare.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i orientaliska regionen
Silverflugsnappare

Silverflugsnappare (Empidornis semipartitus) är en fågel i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Silverflugsnapparen är en 18 cm lång, unikt tecknad flugsnappare med silvergrå ovansida och orangefärgad undersida. Ungfåglarnas fjäderdräkt går i beige och grått, utan inslag av orange, och är täckt med fjälliknande teckningar. Sången består av en pratig blandning av ljusa gnissliga ljud och visslingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i sydvästra och södra Sudan, Sydsudan, västra Etiopien, östra Uganda, västra Kenya och norra Tanzania. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Fågeln placeras vanligen som ensam art i släktet Empidornis. DNA-från 2016 har visat på nära släktskap med flugsnapparna i släktet Melaenornis, varför vissa, som eBird/Clements, inkluderar den däri.

Levnadssätt 
Silverflugsnapparen hittas i rätt fuktig törnsavann, skogslandskap och jordbruksmarker. Den ses ofta sitta väl synligt på bara grenar och andra exponerade platser.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i etiopiska regionen
Svartryggig klyvstjärt

Svartryggig klyvstjärt (Enicurus immaculatus) är en fågel i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar.

Utseende 
Svartryggig klyvstjärt är en svartvitbrokig trastliknande fågel med mycket lång kluven svartvitbandad stjärt. Längden är 25 centimeter, inklusive stjärten. Den relativt stor, med vit panna, övergump och undersida samt ett brett vitt vingband. Likt gråryggig klyvstjärt har den vitt begränsat till pannan, dock något mer utbrett. Vidare är hjässan och, som namnet avslöjar, ryggen svart, ej grå.

Utbredning och systematik 
Fågeln återfinns i steniga forsar i norra Indien till Myanmar, sydvästra Kina, nordvästra Thailand. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Klyvstjärtarna ansågs fram tills nyligen liksom bland andra stenskvättor, stentrastar, rödstjärtar vara små trastar. DNA-studier visar dock att de är marklevande flugsnappare (Muscicapidae) och förs därför numera till den familjen.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och det finns inga tecken på vare sig några substantiella hot eller att populationen minskar. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Fler bilder på flickr
 Video på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i orientaliska regionen
Vitkronad klyvstjärt

Vitkronad klyvstjärt (Enicurus leschenaulti) är en asiatisk tätting i familjen flugsnappare.

Kännetecken

Utseende 
Vitkronad klyvstjärt är en typisk klyvstjärt med svartvit dräkt och lång, kluven stjärt. Från andra klyvstjärtar skiljer den sig genom kombinationen av stor storlek (i större delen av utbredningsområdet, 28-28,5 cm), brant, vit panna, svart mantel och bröst, helvit övergump och vita spetsar på stjärtfjädrarna. Underarten frontalis (se nedan) är mindre och har kortare stjärt med vitt något längre bak på hjässan och mindre vit vingfläck.

Läten 
Sången är en utstuderad serie av ljusa, behagliga visslingar, beskriven i engelsk litteratur som "tssw'i'i-lli'i'i". Bland lätena hörs hårda och gälla "tssee" eller "tssee chit-chit-chit".

Utbredning och systematik 
Vitkronad klyvstjärt delas in i två grupper med sex underarter, med följande utbredning:
 Enicurus leschenaulti leschenaulti – Java och Bali
 frontalis-gruppen
 Enicurus leschenaulti indicus – Himalaya i nordöstra Indien till Myanmar, norra Thailand och Indokina
 Enicurus leschenaulti sinensis – västra och södra Kina, Hainan
 Enicurus leschenaulti frontalis – Malackahalvön, Sumatra, Nias och lågländerna på Borneo
 Enicurus leschenaulti chaseni – Tanahmasa (Batuöarna utanför västra Sumatra)

Borneoklyvstjärten (Enicurus borneensis) behandlades tidigare som en del av vitkronad klyvstjärt och vissa, som BirdLife International och IUCN gör det fortfarande. Genetiska studier visar dock att den är isolerad från övriga underarter.

Familjetillhörighet 
Klyvstjärtarna ansågs fram tills nyligen liksom bland andra stenskvättor, stentrastar, rödstjärtar vara små trastar. DNA-studier visar dock att de är marklevande flugsnappare (Muscicapidae) och förs därför numera till den familjen.

Levnadssätt 
Liksom andra klyvstjärtar påträffas den vid snabba, strömmande vattendrag, denna art i tät och mörk städsegrön skog upp till 2400 meters höjd (på Malackahalvön under 760 meter). Den livnär sig av insekter som orientalisk kackerlacka, fjärilslarver och hoppstjärtar.

Häckning 
Fågeln har noterats häcka mellan april och juni i Himalaya, till juli i södra Kina, i april i Myanmar, i mars på Borneo samt i april och augusti på Malackahalvön. Den bygger ett skålformat bo som placeras i ett hål i en flodbank, klippskreva eller träd. Däri lägger den två till fyra gräddfärgade ägg med rödbruna fläckar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling, och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). IUCN inkluderar dock borneoklyvstjärten i bedömningen. Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vanlig, dock ovanlig på Sumatra och delar av Borneo.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Jean Baptiste Louis Claude Théodore Leschenault de la Tour (1773-1826), fransk botaniker, ornitolog och samlare av specimen verksam i Ostindien 1801-1806 samt i Indien och på Ceylon 1816-1822.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Talin

Talin (armeniska: Թալին), är en stad i provinsen (marzen) Aragatsotn i Armenien. Staden hade år 2008 5,371 bofasta invånare. I staden ligger Talinkatedralen, som upprättades på 600-talet.

Historia 
Talin är ett av de äldsta bostadsområdena i regionen vilket befästs genom fynd som daterats till 1000-talet f.Kr. (bland annat i form av bronssvärd). Under 100-talet omnämndes Talin av den grekiske geografen Ptolemaios, som han kallade för Talina.

Referenser 
World Gazeteer: Armenia – World-Gazetteer.com
armstat.am 

Orter i Aragatsotn
Fläckig klyvstjärt

Fläckig klyvstjärt (Enicurus maculatus) är en kontrastrikt tecknad asiatisk tätting i familjen flugsnappare som lever vid snabba forsar och åar.

Utseende 
Fläckig klyvstjärt är en brokig trastliknande fågel med mycket lång kluven svartvitbandad stjärt. Längden är 25 centimeter, inklusive stjärten. Den relativt stor, med vit panna, övergump och undersida samt ett brett vitt vingband. Likt vitkronad klyvstjärt är ovansidan utom pannan, bröst och resten av vingarna svarta, men den svarta manteln är vitfläckig. Den trivs vid steniga forsar i skog.

Läte 
Bland lätena hörs ett likt en gnisslande grind (identiskt med gråryggig klyvstjärt), men även ihåliga "huu" och gälla "zeee". Vid uppflog hörs ett tvåstavigt ljud. Sången är kort och levereras sittande på en sten.

Utbredning och systematik 
Fläckig klyvstjärt förekommer i södra Asien från norra Afghanistan österut till södra Kina och söderut till södra Vietnam. Den delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 Enicurus maculatus maculatus – Himalaya från norra Afghanistan till Kashmir, Nepal och södra Tibet
 Enicurus maculatus guttatus – Himalaya från östligaste Nepal till sydvästra Kina och Myanmar
 Enicurus maculatus bacatus – bergsområden i södra Kina (i sydöstra Yunnan och nordvästra Fujian) till norra Vietnam
 Enicurus maculatus robinsoni – Đà Lạt-platån i södra Vietnam

Familjetillhörighet 
Klyvstjärtarna ansågs fram tills nyligen liksom bland andra stenskvättor, stentrastar, rödstjärtar vara små trastar. DNA-studier visar dock att de är marklevande flugsnappare (Muscicapidae) och förs därför numera till den familjen.

Levnadssätt 
Likt andra klyvstjärtar hittas denna art intill bergsbelägna forsar, men även utmed snabbt flytande floder i tät och fuktig skog. Den ses från låglänta områden upp till 1450 meters höjd i väster, i öster upp till 900 meter. Födan består av insekter. Fågeln häckar mars–maj i Himalaya och troligen även i hela utbredningsområdet. Det kompakta skålformade boet med mossa utanpå placeras i ett hål i en flodbank, under en sten eller bland trädrötter. Däri lägger den tre ägg av varierande färg, men vanligen skäraktiga med rödbruna fläckar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling som inte tros vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vanlig, men mer sparsam till lokalt vanlig i Myanmar och norra Vietnam.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i orientaliska regionen
Kastanjeklyvstjärt

Kastanjeklyvstjärt (Enicurus ruficapillus) är en fågel i familjen flugsnappare inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Kastanjeklyvstjärten är en 18–20 cm lång trastliknande fågel med en för släktet typisk lång och kluven stjärt med vita spetsar och vita yttre stjärtpennor. Hanen är varmt kastanjebrun på hjässa och nacke, vit i panna och svart i ansiktet. Manteln och vingarna är svarta med tydligt vitt vingband. Ryggen är vit, liksom undersidan, dock med svartaktig fjällning på bröstet. Honan liknar hanen, men det kastanjebruna sträcker sig bak över manteln. Lätet består av ljusa och tunna visslingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från södra Myanmar till södra Thailand, Malaya, Sumatra och Borneo. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Klyvstjärtarna ansågs fram tills nyligen liksom bland andra stenskvättor, stentrastar, rödstjärtar vara små trastar. DNA-studier visar dock att de är marklevande flugsnappare (Muscicapidae) och förs därför numera till den familjen.

Levnadssätt 
Kastanjeklyvstjärten hittas utmed rinnande vattendrag i skog, i låglänta områden och förberg. Där ses den ofta sitta på stenar utmed vattnet. Fågeln kan vara rätt skygg och försvinner lätt in i vegetationen när den störs.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som nära hotad (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i orientaliska regionen
Gråryggig klyvstjärt

Gråryggig klyvstjärt (Enicurus schistaceus) är en asiatisk fågel i familjen flugsnappare.

Utseende 
Fläckig klyvstjärt är en svartvitbrokig trastliknande fågel med mycket lång kluven svartvitbandad stjärt. Längden är 25 centimeter, inklusive stjärten. Den relativt stor, med vit panna, övergump och undersida samt ett brett vitt vingband. Likt svartryggig klyvstjärt har den vitt begränsat till pannan, dock något mindre utbrett. Vidare är näbben något större och hjässan samt, som namnet avslöjar, ryggen grå, ej svart.

Läten 
Lätena återges i engelsk litteratur som ljusa och tunna "teenk", gälla "seet" raspiga "chaat" eller gnissliga "weeng".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i fuktiga bergsskogar i norra Indien till södra Kina och Sydostasien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Klyvstjärtarna ansågs fram tills nyligen liksom bland andra stenskvättor, stentrastar, rödstjärtar vara små trastar. DNA-studier visar dock att de är marklevande flugsnappare (Muscicapidae) och förs därför numera till den familjen.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Flugsnappare
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen