kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Far East Movement

Far East Movement är en amerikansk electro hop-grupp som skapat låtar i samarbete med ett flertal olika artister. Gruppen skapades 2003 och består av Kev Nish (Kevin Nishimura), Prohgress (James Roh), "DJ Virman (Virman Coquia) och tidigare J-Splif (Jae Choung). Far East Movement nådde kändisskapet med låten "Round Round" som var med som soundtrack i Hollywoodfilmen The Fast and the Furious: Tokyo Drift.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
"Kev Nish" (Kevin Nishimura, född 12 januari, 1984) (2003– )
"Prohgress" (James Roh, född 4 januari, 1984) (2003–)
"DJ Virman" (Virman Coquia, född 24 januari, 1985) (2009–)

Tidigare medlemmar
"J-Splif" (Jae Choung, född 11 februari, 1984) (2003–2016)

Diskografi

Studioalbum

Singlar (urval)
 (med Wiz Khalifa & Bionik)
 (med Lil Rob & Baby Bash)
 (med The Stereotypes)	
2010 – "Like a G6" (med The Cataracs och DEV)
2010 – "Rocketeer" (med Ryan Tedder)
 (med Roger Sanchez och Kanobby)
 (med Snoop Dogg)	
 (med Rye Rye)
 (med Justin Bieber)
 (med Tyga)
 (med Cover Drive)	
 (med Crystal Kay)
 (med Riff Raff)

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Musikgrupper bildade 2003
Amerikanska musikgrupper
Amerikanska rappare
Musik i Los Angeles
Marcus Mumford

Marcus Oliver Johnston Mumford, född 31 januari 1987 i Yorba Linda, Kalifornien, är en brittisk musiker, mest känd som sångare i bandet Mumford & Sons. Han spelar flera instrument i gruppen, bland annat gitarr, trummor och mandolin.

Biografi
Mumford föddes i Yorba Linda i Kalifornien men han flyttade tillbaka till hemlandet England tillsammans med sin familj när han var 6 månader gammal. Han gick på Kings College School i Wimbledon, där han träffade den blivande bandmedlemmen Ben Lovett. Han återvände till London för att fokusera på sin musikkarriär efter sitt första år av studier. I Edinburgh skrev han de flesta av låtarna på Mumford & Sons debutalbum, Sigh No More. Marcus började sin musikaliska karriär genom att spela trummor för Laura Marling på turné tillsammans med de andra nuvarande medlemmarna i Mumford & Sons som sen grundades 2007.

Mumford producerade 2014 albumet Hold Fast med Christian Letts (från folkrock-bandet Edward Sharpe and the Magnetic Zeros). Albumet utgavs februari 2015. Han producerade också albumet Gamble for a Rose, av King Charles, utgivet januari 2016.

Sedan 2012 är han gift med skådespelaren Carey Mulligan.

Steven Spielberg filmade musikvideon till Marcus Mumfords låt Cannibal. Videon filmades den 3 juli i en gymnastiksal på en high school i New York.

Referenser

Externa länkar 

Marcus Mumford på IMDb

Män
Födda 1987
Levande personer
Engelska sångare
Engelska rockmusiker
Alumner från Edinburghs universitet
ČKD

ČKD (Českomoravská-Kolben-Daněk) var en verkstadsindustri i Tjeckoslovakien och Tjeckien med huvudkontor i Prag. 

ČKD skapades 1927 när Českomoravská-Kolben och Breitfeld-Daněk gick samman. ČKD tillverkade lokomotiv, spårvagnar, maskiner och elkomponenter. Under den nazityska ockupationen av Tjeckoslovakien så döptes företaget om till BMM (Böhmisch-Mährische Maschinenfabrik AG) och producerade krigsmaterial för Wehrmacht. Företagets huvudsakliga produkter under ockupationen var den lätta stridsvagnen Panzer 38(t) som började utvecklas 1935 som en ersättare för LT-35 som ČKD tillverkade tillsammans med Škodaverken. Senare utvecklades flera andra stridsfordon på samma chassi som Panzer 38(t) som kom att produceras fram till krigsslutet. 

Koncernen förstatligades efter andra världskriget och kom att ha 50 000 anställda och blev känd framförallt som en av världens största spårvagnstillverkare genom ČKD Tatra. 
I samband med östblockets fall så förlorade koncernen många av sina traditionella kunder bland de forna öststaterna. 1994 så privatiserades koncernen av den tjeckiska regeringen och omvandlades till ett holdingbolag. Men redan 1998 så var ČKD Holding konkursmässigt, flera dotterbolag likviderades och andra återgick i statlig ägo som betalning för holdingbolagets skulder till den statliga banken IPB. Flera av de återförstatligade dotterbolagen såldes senare av till nya ägare, däribland tidigare ČKD Tatra som såldes till Siemens Mobility år 2001.

Externa länkar

Referenser

Tjeckiska företag
Företag bildade 1927
ČSD

ČSD, akronym för Československé státní dráhy (Tjeckoslovakiska statsbanorna), var Tjeckoslovakiens statliga järnväg. Bolaget skapades 1918 i samband med bildandet av Tjeckoslovakien. ČSD övertog spåren och fordon från Österrikes kejserliga järnväg. ČSD splittrades under andra världskriget men återskapades 1945. När Tjeckoslovakien upplöstes 1993 delades även ČSD som blev České dráhy (ČD) i Tjeckien och Železnice Slovenskej republiky (ŽSR) i Slovakien.

Historik

ČSD i första republiken 
ČSD skapades som Tjeckoslovakiens statsjärnvägar omedelbart  oktober 1918, omedelbart efter första världskrigets slut. ČSD övertog så gott som alla järnvägar i Tjeckoslovakien från k.k.Staatsbahnen (Österrike) och MAV (Ungern)

Under tidigt 1920-tal förstatligades de flesta kvarvarande privatbanorna och infogdes i ČSD. Vid samma tid infördes även de tjeckiska/slovakiska ortsnamnen på stationsskyltarna, och de tvåspråkiga skyltarna som även hade tysk text behölls bara i de områden som hade tyskspråkig majoritet.

Eftersom järnvägsnätet var inriktat på förbindelser mot de tidigare huvudstäderna Wien och Budapest fick man lägga mycket kraft på att anpassa järnvägsnätet efter de nya gränserna. För öst-västtrafik mellan landsdelarna fanns det bara den enkelspåriga backiga linjen Kaschau-Oderberg. Det var därför nödvändigt med omfattande investeringar i dubbelspåriga stambanor och nybyggda sträckor som kunde binda samman Tjeckien och Slovakien.

Externa länkar

Järnvägsbolag
Företag med statligt ägande
Tjeckoslovakiens historia
Donausandkrypare

Donausandkrypare (Romanogobio uranoscopus) är en sötvattenfisk i familjen karpfiskar som lever i Donaus flodsystem.

Utseende 
En liten, slank och avlång fisk med en lång skäggtöm i varje mungipa. På övre delen av kroppen har den 4 till 5 breda, oregelbundna, svarta eller mörkgröna tvärband som går ner mot sidolinjen på ett abborrliknande sätt. Rygg- och stjärtfenorna har svaga, mörka prickar, som formar vertikala band. Som mest kan arten bli 10 cm lång.

Vanor 
Donausandkryparen lever i snabbt strömmande vatten i forsar och stenbottnar. Ungfiskarna föredrar dock långsammare vatten och sandbotten. Ungfiskarna är dagaktiva, för att som vuxna övergå till ett solitärt, nattaktivt levnadssätt. Födan består av bottenlevande ryggradslösa djur och insekter.

Fortplantning 
Arten leker i kraftigt strömmande vatten (omkring 1 m/s). Hanarna väntar på honorna vid lekplatserna, för att sedan tillsammans med honan uppsöka öppet vatten eller simma upp till ytan, där äggen läggs. Dessa driver först med strömmen, för att sedan sjunka till bottnen och klibba fast.

Status 
IUCN har klassificerat donausandkryparen som livskraftig ("LC"). Arten är emellertid känslig för vattenregleringar och froreningar, och betraktas lokalt som hotad. Den är utrotad från Donaus övre lopp.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar Donaus flodsystem i Österrike, Ungern, Tjeckien, Slovakien, Polen, Ukraina, Slovenien, Kroatien, Makedonien, Montenegro, Serbien, Bosnien och Hercegovina, Rumänien och Bulgarien.

Referenser 

Karpfiskar
Molly

Molly, Molli är ursprungligen en smeknamnsform av de engelska namnen Margareth och Mary. Namnet Mary i sig är engelsk form av det Arameiska namnet Maria som möjligen betyder 'morsk' eller 'trotsig'. 2011 bar 675 kvinnor namnet Stavat Molly Molli i Sverige. 

Stavningar Molly Molli Mollie

Molly kan också referera till drogen MDMA (ecstacy).

Personer och figurer med namnet Molly Molli 
 Molly Hartleb, född 1976 i Stockholm, svensk filmregissör och manusförfattare.
 Molly Moon, figur i barn- och ungdomsbokserien med samma namn av Georgia Byng
 Molly Nutley, född den 1995, svensk skådespelare
 Molly Ringwald, född 1968, amerikansk skådespelare.
 Molly Sandén, född 1992, svensk sångare.
 Molly Shannon, född 1964, amerikansk skådespelare och komiker.
 Molly Sims, född 1973, amerikansk fotomodell och skådespelare.
 Molly Vigg, figur från Kalle Anka-serierna.
 Molly Weasley, figur från Harry Potter-böckerna.

Kvinnonamn
HMS Queen Elizabeth

HMS Queen Elizabeth kan avse:

 – typfartyget av slagskeppen i Queen Elizabeth-klassen, sjösatt 1913 och skrotad 1948.
HMS Queen Elizabeth – skulle blivit den första av de planerade hangarfartygen i CVA-01-klassen men klassen byggdes aldrig.
 – kommer att bli det första hangarfartyget i Queen Elizabeth-klassen som för närvarande är under konstruktion.
Arngrim Brandsson

Arngrim Brandsson (Arngrímr Brandsson) var abbot i Tingöre kloster (Þingeyraklaustur) på norra Island åren 1350-1361. Han är mest känd för att ha författat en saga om Hólarbiskopen Gudmund Arason den gode (Guðmundur góði Arason), som genom sin givmildhet mot de fattiga beskylldes för att skingra kyrkans medel och kom i konflikt med hövdingarna.
Efter sin död blev han på Island dyrkad som helgon och fick rykte som stor undergörare. Sagan, som tar upp åtskilliga händelser i biskopens liv, har också till eftervärlden bevarat en mängd verser av skalden Einar Gilsson, Islands förste till namnet kände ríma-diktare.

Arngrim författade även en drapa på hrynhent vers om biskop Gudmund. Dikten, som är bevarad i sin helhet, har 66 strofer med dubbelt omkväde och följer sagans innehåll mycket nära. Finnur Jónsson antog att drapan tillkommit på anmodan av biskop Orm Aslaksson (Ormr Ásláksson) i anledning av skrinläggningen av Gudmunds ben.

Arngrim hade ett stort musikintresse, och tycks också ha varit Islands förste orgelbyggare. Han avled den 13 oktober 1361.

Källor och litteratur 
 Saga Guðmundar Arasonar, Hólabiskups, eptir Arngrím ábóta, i Biskupa sögur, II, København, 1878.
 Finnur Jónsson, Den oldnorske og oldislandske litteraturs historie, III, 2 utg., København, 1924, sid 9.

Externa länkar 
 Arngrímr ábóti: Guðmundar drápa byskups 1-66.
 Kvæði um Guðmund 1-3. 

 

Norröna skalder
Män
Födda okänt år
Avlidna 1361
Personer på Island under 1300-talet
Isländska orgelbyggare
Einar Gilsson

Einar Gilsson (Einarr Gilsson) var en isländsk bygdeskald och troligen den förste som diktade rimor (rímur). Han levde på 1300-talet.

Levnad 
Einar Gilssons födelse- och dödsår är okända liksom hans härstamning. Det har dock gissats att han tillhörde den berömda Gilsbakkaätten. Han omtalas några gånger i brev från mitten av 1300-talet – första gången 1339 – varav framgår att han bodde vid Skagafjorden på norra Island. Från 1367 till 1369 var han lagman (lögmaðr) för nord- och västlandet.

Verk 
Einars viktigaste verk är Ólafs ríma Haraldssonar som anses vara den äldsta riman på Island, och som har bevarats i Flateyjarbók. Dikten består av 65 strofer på versmåttet ferskeytt  och handlar om Olav den heliges liv, främst slaget vid Stiklastad, Olavs fall och järtecknen efter hans död. Som grund för dikten ligger Snorre Sturlassons framställning.

Einars övriga dikter har överlevt endast tack vare att de blivit inkluderade i Arngrim Brandssons Guðmundarsaga om helgonbiskopen Gudmund Arason. Stroferna, som behandlar samma helgon, är oftast löst infogade i sagans handling men är ibland samlade i mindre grupper. Man har här kunnat särskilja resterna av två drapor på versmåtten drottkvätt och hrynhenda. Den drottkvädna dikten, av vilken återstår 40 strofer, är en berättande biografisk dikt med tonvikten lagd vid biskopens mirakler och kraftgärningar. Av den hrynhenta dikten finns i sagan 17 strofer som redogör för ett samtal mellan Gudmund och ärkebiskop Tore i Nidaros stift. Slutligen innehåller sagan också en flokkr på 21 strofer om ett övernaturligt väsen, Selkolla, som den helige Gudmund lyckades oskadliggöra.

Eftermälet 
Einar Gilsson var ingen stor skald. Finnur Jónsson beskrev både hans drapor och rimor som "ett torrt berättande utan poetisk flykt". Men oavsett hur Einar kan värderas som poet, så markerar hans Ólafsríma en vändpunkt: Efter denna tid kom diktningen på Island att under mer än 500 år fullständigt domineras av rimor, på samma sätt som drottkvätt hade varit förhärskande under det föregående halva årtusendet.

Noter

Källor och litteratur 
 Finnur Jónsson, Den oldnorske og oldislandske litteraturs historie, III, 2 utg., København, 1924, sid 13-14.
Om rimor:
 Peter Hallberg, Den fornisländska poesin, Verdandis skriftserie 20, 1965, sid 171-176.

Externa länkar 
 Óláfs ríma Haraldssonar (på norröna).
 Ingångssida till Einar Gilssons dikter. Drápa um Guðmund (1-40); Hrynhenda um Guðmund Arason (1-17); Selkolluvísur (1-21)

Norröna skalder
Män
Personer på Island under 1300-talet
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Henrik Ingebrigtsen

Henrik Ingebrigtsen, född 24 februari 1991 i Sandnes, är en norsk löpare som tävlar för Sandnes Idrettslag.  Gjert Arne Ingebrigtsen var hans tränare. Han är bror till Filip Ingebrigtsen och Jakob Ingebrigtsen, som båda också är medeldistanslöpare.

29 april 2012 slog han Lars Martin Kaupangs 36 år gamla norgerekord på 1500 meter.

Vid EM 2012 i Helsingfors tog han guld på 1500 meter.

Vid OS 2012 i London spurtade han in på femte plats på 1500 meter och satte nytt norskt rekord igen med 3.35,43.

Utmärkelser
2013: 'Årets gjennombrott, Idrettsgallaen 2013
2013: Nominerad till 'Årets namn', Idrettsgallaen 2013
2013: Nominerad till 'Årets manliga utövare 2012, Idrettsgallaen 2013

Referenser 

Födda 1991
Norska medeldistanslöpare
Män
Levande personer
Personer från Sandnes kommun
Europamästare i medeldistanslöpning
Europamästare på 1500 meter löpning
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Norge
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Norge
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2016
Aspens station

Aspen station är en järnvägsstation längs Västra stambanan i Lerums kommun. Den ligger vid sjön Aspens södra strand.

Aspen trafikeras av Göteborgs pendeltåg. Stationen har en parking med 120 platser, och många av resenärerna parkerar sin bil där. Inom gångavstånd finns också bostadsområdet Hulan.

Järnvägsstationer i Västra Götalands län
Teratophoneus

Teratophoneus ("Vidunderlig mördare") var ett släkte köttätande dinosaurier vars fossila lämningar påträffats i Utah, USA, där den tros ha levt under senare delen av Kritaperioden (campanium-stadiet) för omkring 75 milj. år sedan. Teratophoneus tillhörde familj tyrannosauridae, och var nära släkt med bland annat Daspletosaurus och den berömda Tyrannosaurus. Typarten för släktet är T. curriei, som beskrevs officiellt 2011 och fick sitt namn efter den framstående paleontologen Philip J. Currie, som forskat mycket på tyrannosaurider.

Släktet Teratophoneus är känt från ett skelett bestående av en del kringspridda skallben, skulderblad, korpben, överarmsben och underarmsben och ett lårben. Även om man inte hittat så mycket fossila lämningar av Teratophoneus, liknade den förmodligen sina närmaste släktingar och hade kraftig kropp och svans, gick på långa, starka bakben och hade proportionerligt små framben och händer som bara hade två kloförsedda fingrar var. Forskarna tror också att Teratophoneus var ganska kortskallig jämfört med andra tyrannosaurider. Den hade ett par små horn över ögonen.

Referenser

Tyrannosauridae
Dinosaurier från Nordamerika
Dinosaurier från kritaperioden
Jonsereds station

Jonsereds station är en järnvägsstation i Jonsered, Partille kommun. Stationen ligger utefter Västra stambanan.

Stationen trafikeras av Göteborgs pendeltåg (Alingsåspendeln).

Järnvägsstationer i Västra Götalands län
Modest Bogdanovitj

Modest Ivanovitj Bogdanovitj (ryska: Модест Иванович Богданович), född 7 september (gamla stilen: 26 augusti) 1805 i Sumy, död 6 augusti (gamla stilen: 25 juli) 1882 i Oranienbaum, var en rysk krigshistoriker. Han var brorson till Ippolit Bogdanovitj.

Bogdanovitj deltog som officer i polska fälttåget 1831 och blev 1839 professor vid militärakademien i Sankt Petersburg. Han skildrade Napoleons krig i Ryssland 1812 (tre band, andra upplagan 1861), kriget 1813 (två band, 1863–69), kriget 1814 och Napoleons fall (två band, 1866), Alexander I:s regering (sex band, 1869–71) och Krimkriget (fyra band, 1876). Han utgav även en militärencyklopedi (sex band, 1852–58)

Källor

Ryska historiker
Militärhistoriker
Ryska professorer
Historiker under 1800-talet
Ryska forskare under 1800-talet
Ryska militärer under 1800-talet
Personer från Sumy
Födda 1805
Avlidna 1882
Män
Ugglan
Nyköpings skärgård

Nyköpings skärgård är belägen vid sörmlandskusten. Området saknar formell avgränsning, men sträcker sig i stort från Trosa skärgård i norr  till Oxelösunds skärgård i söder.

De största öarna är Långö, Hartsö, Ringsö, Griskär, Sävö, Krampö, Risö, Björkskär, Enskär och Rågö.

En stor del av skärgården omfattas idag av olika naturreservat, bland annat Stendörrens naturreservat, Långö naturreservat, Ringsö naturreservat, Sanda holme naturreservat, Rågö naturreservat, Sävö naturreservat, Hartsö naturreservat samt flera fågel- och sälskyddsområden.

Genom Nyköpings skärgård löper också den medeltida färdrutten Kung Valdemars segelled. Den beskriver två leder genom Nyköpings skärgård, en inre genom Stendörren och Sävsundet en yttre förbi Ålö mellan Ringsö  och Hartsö och vidare mot Lacka. De viktigaste lotsplatserna fanns i äldre tid vid Sävsundet, Hartsö och Oxelösund. Lotsplatsen vid Oxelösund är känd sedan 1530-talet, den vid Sävsundet sedan 1642 och den på Hartsö sedan 1671. Då lotsväsendet organiserades på 1660- och 1670-talet uppläts lotshemman till lotsarna på ön. De slopades när kontantlön infördes på 1870-talet, och 1876-1878 uppfördes i stället lotsbyn på Sävö, dit lotsarna från Långö, Sävö och Ringsö flyttade. Vid Sävsundet uppfördes krog, försvarsskans och begravningsplats.

Från medeltiden kom större delen av kuststräckan och skärgården utanför att ägas av olika adelsgods, som även innehade fiskerätten, vilket bidrog till att yrkesfiskare inte utvecklades här som på många andra håll utan bedrevs främst som husbehovsnäring, liksom jakt på säl och sjöfågel. Stadsborna i Trosa och Nyköping hade dock fiskerätt här, trosaborna vid Askö och norrut samt Nyköpingsborna Furuholmen och Bjurshalsen utanför Oxelösund.

Noter

Skärgårdar i Sverige
Nyköpings skärgård
Nyköpings kommun
Talisa Soto

Miriam "Talisa" Soto, född 27 mars 1967 i Brooklyn i New York, är en amerikansk skådespelerska och fotomodell. 

Hon var gift med Costas Mandylor 1997–2000, sedan 2002 är hon gift med Benjamin Bratt och de har två barn. Hon har bland annat medverkat som Bondbrud i filmen Tid för hämnd (1989).

Referenser

Noter

Externa länkar

Amerikanska fotomodeller
Skådespelare från delstaten New York
Bondbrudar
Personer från Brooklyn
Födda 1967
Levande personer
Kvinnor
Frank Williams (Formel 1)

Sir Francis Owen Garbatt "Frank" Williams, CBE, född 16 april 1942 i South Shields, Tyne and Wear, död 28 november 2021 i Surrey, var en brittisk företagsledare, och grundare av Formel 1-stallet WilliamsF1.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Profil på GrandPrix.com

Män
Födda 1942
Avlidna 2021
Brittiska entreprenörer
Stallägare i Formel 1
Personer från Durham (grevskap)
Williams F1
Riddare av Hederslegionen
Personer inom Storbritanniens näringsliv under 1900-talet
Frank Williams

Frank Williams kan syfta på följande personer

Frank Williams (Formel 1)
Frank Williams (skådespelare)
London Borough of Lewisham

London Borough of Lewisham är en borough i sydöstra London. 266 500 invånare (beräknat värde, 2010). 
Den bildades 1965 när Borough of Lewisham och Borough of Deptford slogs ihop.
  
Borough of Lewisham gränsar till London Borough of Greenwich i öst, London Borough of Bromley i söder och London Borough of Southwark i väster. Themsen formar en kort sektion vid norra gränsen med Isle of Dogs i London Borough of Tower Hamlets.

Distrikt 
Distrikt som helt eller delvis ligger i Lewisham.
 Bellingham
 Blackheath
 Brockley
 Catford
 Crofton
 Deptford
 Forest Hill
 Grove Park
 Hither Green
 Honor Oak 
 Lewisham
 Lee
 New Cross
 Southwark
 St Johns Lewisham
 Sydenham (även Lower Sydenham, Upper Sydenham)
 Sydenham Hill

Externa länkar 

 Lewisham councils officiella webbplats

London boroughs
Smaragdskink

Smaragdskink (Lamprolepis smaragdina) är en trädlevande ödla från östra Sydostasiens övärld som tillhör familjen skinkar. Det finns åtminstone tre underarter, L. s. philippinica, L. s. smaragdina och L. s. viridipuncta.

Beskrivning 
Smaragdskinken blir upp till 25 centimeter lång och är oftast klart grön i färgen (individer med mer brunaktig färg eller mörkare svart färg kan förekomma). Fjällen är släta och glänsande, nosen är spetsig och svansen lång och avsmalnande. Benen är välutvecklade.

Utbredning 
Smaragdskinken förekommer i östra Indonesien (från Sulawesi och på mindre öar söder och öster om denna) och på Nya Guinea, Filippinerna och, ifrågasatt, på Taiwan samt på några andra öar i västra Stilla havet, däribland Amiralitetsöarna, Marshallöarna och Salomonöarna. 

Underarten L. s. philippinica är endemisk för Filippinerna.

Ekologi 
Smaragdskinken lever i låglandsregnskog, sumpskog, delvis avverkad skog, plantager och trädgårdar, där den hittas på träd och trädgrenar, sällan på marken. Den är dagaktiv och brukar värma sig i solen på grenar mellan 1 och 5 m över marken. På natten sover den på omkring 10 meters höjd i träden. Arten är mycket territoriell. 

Födan består av insekter, spindlar, maskar, mindre fågelägg, mindre ryggradsdjur, frukt samt nektar och kronblad från blommor. Fjärilar och steklar svarar för nästan 50 % av födan. 

Honorna lägger 2 till 11 ägg (vanligen 6 ägg) vilka kläcks efter 54 till 58 dagar.

Hot 
Några exemplar fångas och säljs som terrariedjur. Hela populationen anses vara stor. IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Källor

Externa länkar 

Ödlor
Kräldjur i orientaliska regionen
Porträtt av en stad

Porträtt av en stad är en svensk kortfilm från 1969 i regi av Jan Halldoff. I filmen guidar Per Anders Fogelström runt i Vita bergen på Södermalm i Stockholm och berättar om Anna-Charlotta vid sekelskiftet 1800-tal-1900-tal. Dessa berättelser varvas med spelade scener, mestadels utan tal.

Rollista 
 Monica Strömmerstedt - Klara-Charlotta, kallad Fyll-Klara
 Eddie Axberg - arbetslös ung man på 1930-talet
 Lars Hansson - arbetslös ung man på 1930-talet
 Per Anders Fogelström - berättaren
 Gurli Svedlund - kokerska
 Desirée von Bonsdorff - fallen kvinna
 Bo Halldoff - en man som misshandlar Klara-Charlotta
 Bengt Forslund - en man som hjälper Klara-Charlotta
 Majken Torkeli - de arbetslösa ungdomarnas mamma

Referenser

Externa länkar 
 Porträtt av en stad på Svensk Filmdatabas

Svenska dramafilmer
Svenska filmer 1969
Filmer i regi av Jan Halldoff
Svenska kortfilmer
Per Anders Fogelström-filmatiseringar
Svenska 1960-talsfilmer
Login Golenisjtjev-Kutuzov

Login Ivanovitj Golenisjtjev-Kutuzov (ryska: Логин Иванович Голенищев-Кутузов), född 1769, död 1845, var en rysk sjöofficer och kartograf.

Golenisjtjev-Kutuzov tjänstgjorde vid ryska flottan och deltog i det svenska sjökriget 1788–89 (under Gustav III:s ryska krig). Han var därefter anställd i sjökrigsministeriet och utgav bland annat en atlas för sjöfarten från Vita havet till Engelska kanalen och Östersjön (1800).

Källor

Ryska officerare
Ryska kartografer
Sjöofficerare
Ryska militärer under 1700-talet
Ryska militärer under 1800-talet
Födda 1769
Avlidna 1845
Män
Ugglan
Ichthyaetus

Ichthyaetus är ett släkte med måsfåglar vars arter tidigare förts till det stora släktet Larus. Släktets sex arter förekommer i södra palearktis och är i häckningsdräkt svarthuvade, förutom rödnäbbad trut som har helvitt huvud.

Arter
 Svarthuvad mås (Ichthyaetus melanocephalus)
 Reliktmås (Ichthyaetus relictus)
 Vitögd mås (Ichthyaetus leucophthalmus)
 Sotmås (Ichthyaetus hemprichii)
 Svarthuvad trut (Ichthyaetus ichthyaetus)
 Rödnäbbad trut (Ichthyaetus audouinii)

Ichthyaetus
Fågelsläkten
Ute (film)

Ute är en svensk film från 1970 i regi av Jan Halldoff. Den gjordes för Sveriges Television och har endast visats två gånger i TV, båda under 1970.

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 Ute på Svensk Filmdatabas

Svenska dramafilmer
Filmer 1970
Filmer i regi av Jan Halldoff