kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gotisk fiktion

Gotisk fiktion är en genre, ursprungligen inom skönlitteraturen, i vilken skräck och romantik blandas.

Historia 
Genren anses vara skapad av den brittiske författaren Horace Walpole med hans år 1764 utgivna roman The Castle of Otranto, och vidareutvecklades av hans samtida Ann Radcliffe och Matthew Gregory Lewis. I ett större sammanhang är den gotiska romanen en skönlitterär motsvarighet till gotik och nygotik. Sedan renässanskonsten gjort sitt segertåg kring Europa, råkade gotiken på de flesta håll i vanrykte och ringaktades som barbarisk och smaklös. England utgjorde dock ett undantag, i det att den gotiska stilens principer där aldrig helt övergavs. 

Mot slutet av 1700-talet börjar man här och där att beundra det mäktiga i de stora katedralernas resning och det fantasieggande i deras utsmyckning (bekant exempel den unge Goethes hänförelse inför Strasbourgmünstern). Även Victor Hugo var fascinerad av den. Som följd av nyromantiken och det stärkta nationella och historiska sinnet inträdde på 1800-talet en gotikens återupprättelse och pånyttfödelse. Inom den konstvetenskapliga litteraturen fick stilen flera talesmän, sådana som Ruskin och Viollet-le-Duc. Exempel på byggnader i nygotisk stil är parlamentshuset i London.

Syftet med den gotiska romanen är att väcka så många, starka känslor som möjligt. Till formen är den stereotyp, och har flera stående karaktärer. Handlingen är som regel förlagd till ett gammalt slott, där den demoniske slottsägaren har ett mörkt förflutet som en ung kvinna konfronteras med.

Den gotiska romanen uppstod under en omvärdering av medeltiden på 1700-talet; medeltiden hade dessförinnan betraktats som en förlorad, svart epok. Det var den franske historikern Jean-Baptiste de La Curne de Sainte-Palaye som initierade omvärderingen med några avhandlingar i historia på 1750-talet, som handlade om riddarväsendet, samt den frankiska och galliska medeltiden. "Gotisk" hade varit ett pejorativt ord, men från och med dess får ordet det skräckblandat romantiska symbolvärde som utgjorde förutsättningen för den gotiska romanen. "Den gotiska romantiken" sammanföll med en riddarromantik; 1775-1789 utgavs den enorma samlingen riddarsagor Bibliothéque universelle des romans i 112 band.
Exempel på skräcklitteratur är The Vampyre (1818) av John Polidori, Ringaren i Notre Dame (1831) av Victor Hugo, Svindlande höjder (1847) av Emily Brontë, Huset med de sju gavlarna (1851) av Nathaniel Hawthorne, Dorian Grays porträtt (1891) av Oscar Wilde, Dracula (1897) av Bram Stoker, och Fantomen på Operan (1910) av Gaston Leroux.

Film 
Inom film är den gotiska skräcken en variant av skräckfilm. Exempel på kända regissörer är Mario Bava och Antonio Margheriti.

Se även 
 Grand Guignol

Källor 
 Epoker och diktare 1, red. L.Breitholtz, Stockholm 1971, s. 597 ff

Externa länkar 
 Brittisk skräckromantik
 Nationalencyklopedin: Skräcklitteratur

Romantiken
Litterära genrer
ERP

ERP eller Erp kan avse:
 ERP – från engelska Effective radiated power radiofrekvens energi, ett mått på sändareffekt i watt, se effektiv utstrålad effekt
 ERP – en engelsk förkortning gällande förbättrad återhämtning efter en operation, se kirurgi
 ERP – avser integrerade IT-system för att ta hand om ett företags informationshantering, se Enterprise resource planning

Geografi

Frankrike 

 Erp, Ariège, kommun i departementet Ariège,

Nederländerna 

 Erp (ort i Nederländerna), Noord-Brabant, Gemeente Veghel, 

Robotskapade Nederländernaförgreningar
John Polidori

John William Polidori, född 7 september 1795 i London, död 24 augusti 1821 i London, var en italiensk-engelsk författare och läkare, associerad med romantiken genom att ingå i samma litterära kretsar som Lord Byron, Percy Bysshe Shelley, Mary Shelley och Claire Clairmont och inspiratör till vampyrromanen genom novellen The Vampyre (19 sidor). Berättelsen ingår som appendix i Penguin Classics upplaga av Frankenstein.

Polidori var äldste son till Gaetano Polidori, en italiensk politisk flykting och lärd, och Anna Maria Pierce, en guvernant. 1804 inskrevs han vid Ampleforth College, och 1810 vid  University of Edinburgh, där han skrev sin avhandling om sömngång, och vid nitton års ålder, 1815, doktorerade i medicin. Året därefter blev han Lord Byrons läkare, och följde med honom på en utrikesresa till Europa. Byron hyrde Villa Diodati vid Genèvesjön och där möttes de upp av paret Shelley och Claire Clairmont. En kväll, efter en högläsning av Tales of the Dead, föreslog Byron att var och en skulle skriva en spökhistoria. Detta ledde till att Mary Shelley skrev Frankenstein. Byrons förkastade sitt eget eget bidrag, medan Polidoris bidrag till litteraturhistorien var hans spökberättelse.

Polidori utgick från den folkloristiska vampyren i sin berättelse, och baserade sin karaktär på Lord Byron. Som skämt kallade han karaktären "Lord Ruthven"; namnet tog han från Ruthven Glenarvon i Caroline Lambs roman  Glenarvon, som var ett förtäckt porträtt av Byron. Lady Mercer antas vara Caroline Lamb. Polidoris Lord Ruthven var inte bara den första vampyren i engelsk litteratur, utan även den första vampyren såsom den moderna litteraturen känner figuren - en demonisk aristokrat som förtär sin omgivning.

Byron avskedade Polidori, och han begav sig då till Italien och sedan tillbaka till England. Hans berättelse The Vampyre utgavs utan hans medgivande i aprilnumret 1819 av New Monthly Magazine. Den utgavs senare i bokform av Byron tillsammans med hans Fragment of a Novel, vilket ledde till att många trodde att Byron själv skrivit berättelsen. Polidori skrev även en dikt som var inspirerad av Byron, The Fall of the Angels, som utgavs anonymt 1821 strax före hans död.

Tyngd av skulder och depression, avled Polidori i augusti 1821 under oklara omständigheter. Han syster Charlotte sammanställde delar av hans dagbok, som utgavs 1911 med titeln The Diary of John Polidori. Dagboken innehåller en del biografiskt material om Byron och paret Shelley.

En annan syster till Polidori gifte sig med Gabriele Rossetti, varmed John är morbror till Maria Francesca Rossetti, Dante Gabriel Rossetti, William Michael Rossetti och Christina Rossetti, fastän de föddes efter hans död.

Polidori förekommer i flera filmer och berättelser. Hans vampyrkaraktär blev efterbildad av bland andra Charles Nodier (Lord Ruthwen ou les vampires, 1820).

Källor

Noter

Externa länkar
John Polidori i Gutenberg project

Födda 1795
Avlidna 1821
Män
Brittiska författare
Italienska författare
Engelskspråkiga författare
Alumner från Edinburghs universitet
Romantiken
Hovärken

Hovärken är ett fjäll i Lofsdalen, Härjedalens kommun, i landskapet Härjedalen. Hovärken är ett karaktäristiskt fjäll vars sydsluttning används för utförsåkning. Från toppen (1 125 meter över havet) syns bland annat norska fjäll och det svenska högfjället Helags. Om Hovärken finns att läsa, tecknat Hülpers år 1777, 

"Wid Ho- eller Hågwerken ... der pilegrimsfärder fordom skedt der förbi."

"Denne bergskulle föregifwas fått sitt namn deraf, att när desse wandringsmän hunnit se densamma, skola de fått fördubblad hog eller hogwärk, att komma fram till detta."

Källa: Lofsdalsboken 

Berg i Härjedalen
Berg i Härjedalens kommun
Johan Bergmark (fotograf)

Johan Bergmark, född 27 maj 1969 i Stockholm, är en svensk fotograf. 

Bergmark utsågs till Nordens bästa rockfotograf 1993 och 1994. Han har mottagit flera priser och stipendier och är huvudsakligen verksam med porträtt inom musik och film. Han arbetar även med längre reportage och har ofta utställningar både i Sverige och utomlands. Bergmark driver även Galleri RALF tillsammans med kollegan Ulf Berglund.

Externa länkar 
Officiell webbplats

Födda 1969
Fotografer från Stockholm
Män
Levande personer
Kallskuret

Kallskuret är kött och charkvaror som serveras kallt, ofta i skivor på smörgås (det vill säga som smörgåsmat). Kallskuret kan även utgöra basen i en middag som till exempel rostbiff med potatissallad. I Tyskland äts ofta kallskuren skinka och korv, till exempel salami, som tilltugg till öl eller vitt vin. I Sverige är julskinka och tjälknöl typiska rätter som äts kallskurna.

Källhänvisningar

Externa länkar

Kött
No Name (fiskedrag)

No Name är ett handtillverkat skeddrag gjort delvis i polyuretan och som gjuts i formar. Draget har en vikt av bly med genomgående rostfri ståltråd som utgör kärnan i draget. Draget används främst till att fånga havsöring, men fungerar även till gädda och abborre.
Sportfiskeredskap
Gebhard Müller

Gebhard Müller, född 17 april 1900 i  Füramoos, kungariket Württemberg, död 7 augusti 1990 i Stuttgart, tysk politiker (CDU) och jurist, statspresident i Württemberg-Hohenzollern 1948-1952, ministerpresident i Baden-Württemberg 1953-1958, domare vid Bundesverfassungsgericht 1958-1971.

En folkomröstning efter Västtysklands självständighet ledde fram till att Württemberg-Hohenzollern upphörde och blev en del av den nya större delstaten Baden-Württemberg. De ledande förordarna för en sammanslagningen var Württemberg-Badens ministerpresident Reinhold Maier och Gebhard Müller. Sammanslagningen, som ledde till en konservativ CDU-ledd koalition under Müller, förblev emellertid kontroversiell med kulturella och politiska motsättningar mellan mer traditionella badare och württembergare under flera årz Frågan löstes slutligen genom en folkomröstning 1970 där över 80 % stödde de då sedan länge etablerade gränserna. Müller behöll makten till 1959, då han utsågs till chefsdomare i den då i Karlsruhe, i delstaten lokaliserade författningsdomstolen.

Som regeringschef i den provisoriska delstaten Württemberg-Hohenzollern skrev Müller i februari 1949 under den sista dödsdomen att verkställas i den västtyska ockupationszonen, undantaget Västberlin (som lydde under andra lagar under hela Tysklands delning, och där en halshuggning verkställdes senare under samma år) och avrättningar beordrade av rena krigsförbrytartribunaler, vilka fortsatte fram till och med 1951. Västtysklands grundlag som antogs 1949 förbjöd dödsstraff i hela förbundsrepubliken, vilket sedan 1990 gäller även i Berlin och det tidigare DDR.

Baden-Württembergs ministerpresidenter
Födda 1900
Avlidna 1990
Män
Tyska jurister
CDU-politiker
Storkorset av första klassen av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Reinhold Maier

Reinhold Maier, född 16 oktober 1889 i Schorndorf, kungariket Württemberg, död 19 augusti 1971 i Stuttgart, Baden-Württemberg, tysk politiker (DDP och FDP/DVP), ministerpresident i Baden-Württemberg 1952-1953

Reinhold Maier var den första ministerpresidenten i Baden-Württemberg. Han hade dessförinnan varit ministerpresident i Württemberg-Baden 1946-1952.

Baden-Württembergs ministerpresidenter
Tysklands förbundsrådspresidenter
DDP-politiker
FDP-politiker
Födda 1889
Avlidna 1971
Män
Personer från Baden-Württemberg
Storkorset av första klassen av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Erwin Teufel

Erwin Teufel, född 4 september 1939, är en tysk politiker (CDU), ministerpresident i Baden-Württemberg 1991-2005.

Externa länkar 

Tysklands förbundsrådspresidenter
CDU-politiker
Personer från Rottweil
Födda 1939
Levande personer
Män
Storkorset av första klassen av Förbundsrepubliken Tysklands förtjänstorden
Svenska sällskapet för rashygien

Svenska sällskapet för rashygien bildades 1909 med avsikt att stödja forskning och även hålla föredrag omkring rashygien. Dess syfte var att "stödja strävanden för kommande generationers kroppsliga och andliga hälsa."

År 1905 bildade den tyske läkaren Alfred Ploetz tillsammans med sin svåger Ernst Rüdin den tyska organisationen Deutsche Gesellschaft für Rassenhygiene (det tyska sällskapet för rashygien) vilket han i form av ett internationellt ordensliknande sällskap försökte sprida världen över. Medlemmarna måste bland annat redovisa sin egen familjebakgrund. De försökte först år 1907 att etablera sig i Sverige via kontakter med Gustaf Retzius och Carl Magnus Fürst men Fürst var mycket kritisk och kallade ordenssällskapet för en "social sekt". Hösten år 1909 etablerades emellertid Svenska sällskapet för rashygien vid ett möte på Hotell Kronprinsen i Stockholm. Bland medlemmarna i det informella sällskapet fanns Herman Nilsson-Ehle, Nils Wohlin, Alfred Petrén, Nils von Hofsten, Herman Lundborg, Elis Essen-Möller och Johan Thyrén.

Sällskapet fick vid något tillfälle tjänstgöra som remissinstans, till exempel 1910 i preventivmedelsfrågan, men nådde inga större opinionsmässiga framgångar före det första världskriget.

Efter kriget kom  rasbiologifrågan att bli aktuell igen efter att varit mindre debatterad under kriget. Herman Lundborg, docent i rasbiologi och medicinsk ärftlighetslära, hade tankar på att grunda en kulturakademi och sällskapet vaknade åter till liv. Man gav ut en populärvetenskaplig serie om frågor som sterilisering och genetik. 1919 arrangerade medlemmar i sällskapet en utställning om "svenska folktyper"(ett mer neutralt uttryck för rastyper), som sattes upp i fem svenska städer. Samma år föreslog Frithiof Lennmalm att man borde inrätta ett nobelinstitut för rasbiologi. Förslaget genomfördes inte, men i stället framfördes förslag om ett statligt institut. Sällskapet nådde sitt mål 1921, då Statens institut för rasbiologi bildades med Lundborg som chef.

Ola Larsmo pekar ut sällskapet för rashygien som en lobbyorganisation som fick stort inflytande över svensk politik i flera decennier, och hade betydligt större betydelse för svensk politik än det rasbiologiska institutet. Han påpekar också att Sveriges internationella roll var liten, att "den moderna rasbiologin föds i USA åren efter amerikanska inbördeskriget" och att idéflödet gick från USA över Tyskland till Sverige, inte i den andra riktningen, som ibland gjorts gällande.

Se även 
 Svenska sällskapets för rashygien skriftserie
 Svenska sällskapet för antropologi och geografi (1882)
 Mendelska sällskapet (1910)

Referenser

Noter 

Eugenik i Sverige
Intresseorganisationer i Sverige
Rasbiologi
Klassiska Grekland

Den turbulenta perioden mellan cirka 480 f.Kr. och 323 f.Kr. brukar trots alla krig kallas för Greklands klassiska. Det var under denna period som den konst, litteratur, filosofi och arkitektur som förknippas med antikens Grekland skapades. En viktig orsak till detta var det grekiska alfabetet som bara innehöll 20 tecken och var lätt att lära sig. En annan avgörande faktor var kravet på makthavarna att motivera sina beslut inför medborgarna: Argumentation blev en förutsättning för makt och idéer spred sig snabbt i antikens Grekland.

Antikens Grekland
Milan Jelić

Milan Jelić, född 26 mars 1956 i Koprivna nära Modriča i nuv. Republika Srpska, Bosnien och Hercegovina, död 30 september 2007 i Doboj, Republika Srpska, Bosnien och Hercegovina, var en bosnienserbisk politiker som innehade posten som Republika Srpskas president från november 2006 till sin död.

Jelić avled i en hjärtattack den 30 september 2007.

Källor 

Födda 1956
Avlidna 2007
Män
Politiker från Republika Srpska
Elasticitet (ekonomi)

Inom nationalekonomin är elasticitet ett begrepp som beskriver hur en förändring av en ekonomisk variabel påverkas av en annan variabel. Elasticiteten definieras som förhållandet mellan de procentuella förändringarna i respektive variabel. 

 

Beroende på vilka variabler som studeras får man olika typer av elasticiteter:
Priselasticitet (egentligen efterfrågans priselasticitet) beskriver förhållandet mellan efterfrågan på en vara och varans pris. Priselasticiteten är normalt en negativ siffra.
Korselasticitet beskriver förhållandet mellan efterfrågan på en vara och priset på en annan vara.
Inkomstelasticitet beskriver förhållandet mellan efterfrågan på en vara och köparnas inkomster.
Utbudselasticitet (egentligen utbudets priselasticitet) beskriver förhållandet mellan utbudet på en vara och varans pris.

Matematisk beskrivning 
Om man betecknar den påverkade variabeln med y och den påverkande variabeln med x, studerar man alltså hur funktionen  varierar då x varierar. "Y:s x-elasticitet" kan då skrivas

Om man låter  gå mot noll får man punktelasticiteten:

Man kan visa att elasticiteten också kan formuleras som

Elasticitetens egenskaper 
Värdet på elasticiteten avgör hur starkt beroendet mellan variablerna är och på vilket sätt en förändring i den ena variabeln förändrar den andra. Ett stort värde betyder att en liten förändring av x ger en stor förändring av y. Ett negativt värde betyder att vid en ökning av variabel x minskar variabeln y.

Observera att elasticitetens värde och egenskaper mycket väl kan variera beroende värdet av x. Ofta är y elastisk för vissa x-värden och oelastisk för andra. För ett visst x-värde är då y enhetselastisk. 

En speciell situation är att elasticiteten är konstant för alla x-värden. Detta gäller till exempel om 

Mikroekonomi

bg:Еластичност на търсенето и предлагането
ca:Elasticitat (economia)
da:Elasticitet (økonomi)
de:Elastizität (Wirtschaft)
en:Elasticity (economics)
es:Elasticidad (economía)
eu:Elastikotasun (ekonomia)
fa:کشش (اقتصاد)
fr:Élasticité (économie)
gl:Elasticidade (economía)
he:גמישות (כלכלה)
hu:Árrugalmasság
id:Elastisitas (ekonomi)
is:Teygni
it:Elasticità (economia)
ja:弾力性
ko:탄력성 (경제학)
lo:ຄວາມຍືດຍຸ່ນ
nl:Elasticiteit (economie)
pt:Elasticidade (economia)
ro:Elasticitate (economie)
ru:Эластичность (экономика)
simple:Elasticity (economics)
sk:Pružnosť (ekonómia)
tr:Elastikiyet (Ekonomi)
uk:Еластичність попиту
vi:Độ co giãn (kinh tế học)
zh:弹性 (经济学)
Ossian Dahlgren

Karl Vilhelm Ossian Dahlgren, även K.V. Ossian Dahlgren, född 19 juli 1888 i Arboga, död 7 december 1976, var en svensk biolog, ursprungligen botaniker, huvudsakligen verksam som lärare. Dahlgrens rasbiologiska verksamhet uppmärksammades 2002 då sondottern Eva F. Dahlgren publicerade en biografi över honom under titeln Farfar var rasbiolog.

Biografi 
Dahlgren blev 1910 filosofie kandidat vid Uppsala universitet, 1911 filosofie magister och 1916 filosofie licentiat och filosofie doktor. Han var verksam som amanuens vid botaniska laboratoriet i Uppsala 1912–1915, som lärare vid Ultuna lantbruksinstitut 1915–1931 och som lektor vid Folkskoleseminariet i Uppsala 1921–1953. Han blev docent i botanik vid Uppsala universitet 1916, och tillades 1947 professors namn efter att 1929 ha förklarats professorskompentent (men ej ha fått den professur han då sökte) och i flera omgångar ha varit tillförordnad som professor.

Dahlgren höll även välbesökta populärvetenskapliga föredrag vid Statens institut för rasbiologi, men var aldrig anställd vid institutet.

Hans vetenskapliga skrifter gällde framför allt botanisk morfologi, embryologi, genetik och kulturhistoria.

Dahlgren invaldes 1952 som ledamot av Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala och blev 1965 hedersledamot av Svenska botaniska föreningen.

Familj 
Ossian Dahlgren var gift med fil. kand. Greta Estelle. Han ligger begravd på Uppsala gamla kyrkogård (i graven intill Herman Lundborg).

Referenser

Externa länkar

Vidare läsning
Eva F Dahlgren: Farfar var rasbiolog, Bokförlaget 2002. 

Födda 1888
Avlidna 1976
Personer från Arboga
Svenska botaniker under 1900-talet
Eugenik i Sverige
Svenska rasteoretiker
Svenska innehavare av professors namn
Personer verksamma vid Sveriges lantbruksuniversitet
Alumner från Uppsala universitet
Män
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala
Rullsylta

Rullsylta är en traditionell variant på den kallskurna maträtten sylta, som är vanlig på det svenska julbordet. Ett vanligt tillbehör är senap, men rullsylta kan även serveras tillsammans med inlagda rödbetor eller rödbetssallad. Rullsylta kan även användas som pålägg på smörgåsar. Huvudingredienserna är rimmat sidfläsk och olika kryddor, till exempel senapsfrö. I bland används även gul lök, grönsaker och gelatin vid tillagningen.

Tillagning (enklare beskrivning) 
Rullsylta tillagas genom att man skär bort nästan hela svålen från fläsket med en vass kniv, men låter svålen sitta fast på ena långsidan. Sedan skär man sidfläsket mitt itu utan att helt dela köttet, och så viker man ut båda halvorna. Därefter tillsätter man kryddorna och övriga ingredienser, som fördelas jämnt över hela köttstycket. Sidfläsket rullas sedan ihop till en rulle, där man låter den kvarvarande svålen hålla ihop rullen. För att rullen inte ska falla isär vid tillagningen binder man ihop den med ett bomullssnöre. Det går att tillaga rullsylta i ugn, men vanligast är att man istället sjuder rullen i vatten tills köttet längst in i rullen uppnår en temperatur av 70–75 °C. Rullsyltan ska sedan ligga i press över natten i kylskåp.

Eftersom rullsylta är en gammal och traditionell maträtt kan recept och tillagning variera en del. Detta gäller särskilt kryddningen, som ofta varierar på grund av regionala traditioner och tillfälliga trender.

Servering 

Före servering kan man ta bort svålen, men vissa föredrar att låta svålen sitta kvar. Rullsylta serveras företrädesvis kylskåpskall, skuren i tunna skivor.

Se även 

 Kalvsylta
 Pressylta
 Sylta (mat)

Referenser 

Fläskkött
Julmat
Svenska maträtter
Kötträtter
Per Johansson (fotbollsspelare född 1978)

Per Åke Lennarth "Texas" Johansson, född 6 maj 1978 i Värnamo, är en svensk före detta fotbollsspelare som spelade elitfotboll mellan åren 1998 och 2011. Johansson representerade Gais, Halmstads BK och Falkenbergs FF under karriären, varav 11 år i Allsvenskan. Han spelade framförallt som vänsterback men flyttades stundtals även upp som vänstermittfältare.

Klubbkarriär 
Johanssons moderklubb är IFK Värnamo. Han spelade därefter för Tranås FF, vilka han lämnade för Gais 1998. Under sin första säsong i Gais spelade han 18 matcher i Division 2 samt två i Svenska cupen. Klubben blev uppflyttade och det var spel i Division I som gällde under säsongen 1999. Han spelade 15 matcher under säsongen samt tre matcher i Svenska cupen. Klubben slutade på kvalplats och Texas spelade i kvalmatchen till Allsvenskan mot Kalmar FF som Gais vann med 3–2.

Han gjorde allsvensk debut för Gais 2000. Efter säsongen, som innebar att Gais degraderades till Superettan, värvades han av Halmstads BK. Han gjorde seriedebut för HBK den 8 augusti 2002 mot IF Elfsborg. Totalt spelade han 235 matcher för klubben.

Den 10 december 2010 skrev han på för Superettan-klubben Falkenbergs FF.

Övrigt
Johansson var under flera år spelarkrönikör i fotbollsmagasinet Offside. Han skrev tidigare i Expressen om Superettan och svensk fotboll. Idag arbetar Johansson med marknadsföring och försäljning för Halmstads BK.

Referenser

Noter

Webbkällor
.

Spelarinformation på gais.se

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i Gais
Fotbollsspelare i Halmstads BK
Spelare i Falkenbergs FF
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Födda 1978
Levande personer
Män
Personer från Värnamo
Jesper Westerberg

Thomas Jesper Westerberg, född 1 februari 1986, är en svensk före detta fotbollsspelare.

Klubbkarriär
Westerberg debuterade i Allsvenskan 2003 för Landskrona BoIS. Efter att ha misslyckats med att ta en plats i startelvan lånades han säsongen 2005 ut till IFK Hässleholm. Inför säsongen 2006 gick han till Halmstads BK. Han användes i HBK såväl som högerback som högermittfältare. I mars 2009 skrev han på för Landskrona BoIS. Han lämnade Landskrona den 3 december 2009 för ett 3-årskontrakt med allsvenska Mjällby AIF. 

I slutet av 2011 värvades Westerberg av norska Lillestrøm SK. Han återvände till Halmstads BK 2013. I december 2018 förlängde Westerberg sitt kontrakt med ett år. Efter säsongen 2019 avslutade han sin karriär.

Landslagskarriär
2006 debuterade Westerberg i U21-landslaget.

Referenser

Noter

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i Landskrona BoIS
Fotbollsspelare i IFK Hässleholm
Fotbollsspelare i Halmstads BK
Spelare i Mjällby AIF
Spelare i Lillestrøm SK
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Spelare i Tippeligaen
Födda 1986
Levande personer
Män
Idrottare från Kristianstad