kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tamta

Tamta Goduadze (georgiska: თამთა გოდუაძე, grekiska: Τάμτα Γκοντουάτζε), känd under artistnamnet Tamta, född 10 januari 1981 i Georgien, är en georgisk sångerska, främst känd i Grekland och Cypern efter sitt  deltagande i grekiska Super Idol där hon slutade på andra plats. Tamta har även släppt flera framgångsrika singlar i Grekland, som "Ftes", "Den telionei etsi i agapi" och "Agapise me".

Karriär 
Tamta Goduadze föddes i dåvarande Georgiska SSR, där hon växte upp och började sjunga vid 5 års ålder. När Tamta var 22 år gammal flyttade hon tillsammans med sin familj till Grekland, där hon beslöt sig för att delta i musiktävlingen "Super Idol", ett program baserat på Idol-formatet. Tamta lyckades ta sig ända fram till finalen, där hon dock förlorade mot Stavros Konstantinou. I januari 2007 meddelade Ellinikí Radiphonikí Tileórassi (ERT) att Tamta var en av deltagarna i Greklands nationella uttagning till Eurovision Song Contest 2007. Hon slutade trea av de tre deltagarna med sin låt "With Love". Vann gjorde Sarbel, som fick åka till Helsingfors. Kort därefter släppte hon sin debutskiva, "Tamta". Tamtas andra album, "Agapise Me", släpptes den 16 maj 2007 och innehöll bland annat den populära låten "Agapise Me". I mars 2010 släppte Tamta sitt tredje och senaste album, "Tharros I Alitheia". I december 2018 meddelade Cyprus Broadcasting Corporation (CyBC) att Tamta kommer att representera Cypern vid Eurovision Song Contest 2019 i Tel Aviv med låten "Replay". Tamta tog sig till finalen och slutade på en trettonde plats.

Privatliv 
Vid fjorton års ålder födde Tamta sitt första barn, Annie.

Referenser

Noter

Externa länkar 
Officiell webbplats 
Tamtas fanpage

Georgiska popsångare
Deltagare i Eurovision Song Contest 2019
Artister som representerat Cypern i Eurovision Song Contest
Mononymt kända personer 
Alumner från Tbilisis universitet
Födda 1981
Levande personer
Kvinnor
Scar Tissue (bok)

Scar Tissue är en biografi om Anthony Kiedis som skrevs av Kiedis själv och Larry Sloman. Boken gavs ut år 2004 av Hyperion. Den svenska utgåvan, i översättning av Einar Heckscher, utgavs av Reverb år 2007.

I boken berättar Kiedis om sin uppväxt, sitt drogmissbruk och om hur Red Hot Chili Peppers bildades och alla bandmedlemmar som kommit och gått genom åren. Samtidigt berättar han om kvinnorna i sitt liv.

Självbiografier
Red Hot Chili Peppers
Andreas Osiander

Andreas Osiander, född den 19 december 1498 i Gunzenhausen vid Nürnberg, död den 17 oktober 1552, var en tysk evangelisk-luthersk teolog, upphovsman till den så kallade "osiandriska striden" (om rättfärdiggörelseläran) och stamfar för en ansedd släkt av teologer.
 
Osiander blev den förste evangeliske predikanten vid Lorenzkyrkan i Nürnberg (1522). Då han på grund av sitt motstånd mot Augsburg-interim tvingats lämna sin befattning 1548, utnämndes han följande år till förste teologie professor vid universitetet i Königsberg av Albrekt av Preussen. 

Strax därefter framträdde han med en olutheransk lära om rättfärdiggörelsen, vilken enligt hans åsikt inte uppfattas som en på Kristi förtjänst grundad gudomlig doms- och nådeshandling, där människan går fri från syndens skuld och straff, utan som en gudomlig nådeshandling, där människan i kraft av Kristi inneboende i hjärtat frigörs från syndens makt och välde. 

De strängt lutherska teologerna stämplade denna lära som en romersk-katolsk sammanblandning av rättfärdiggörelsen och helgelsen, som ledde till katolsk verkhelighet. Osianders häftigaste motståndare var Königsbergpredikanten Joachim Mörlin och Königsbergprofessorn Frans Stancarus. 

Efter Osianders död blev hans måg, hovpredikanten Johann Funck, ledaren av det osiandriska partiet, som inom kort segrade. Motståndarna avsattes. Men då Funck inlät sig i politiska stämplingar, tillsatte Preussens länsherre, kungen av Polen, en undersökningskommission. Funck dömdes till döden och avrättades 1566

Osiandristerna fördrevs, och de, som höll strängt fast vid Luthers lära, återkallades. Utnämnd till biskop av Samland, utgav Mörlin tillsammans med Martin Chemnitz mot Osianders lära det så kallade Corpus doctrinæ pruthenicum, som på en synod i Königsberg 1567 blev antaget som läronorm för den preussiska kyrkan. 

Osiander skrev ett förord till Kopernikus revolutionerande verk Sex böcker om himlasfärernas kretslopp, som utgavs 1543, samma år som Kopernikus avled. Här presenterades den omvälvande heliocentriska idén, dvs. att det är solen och inte jorden som utgör universums centrum och att jorden är en planet bland de andra som cirkulerar runt solen. I förordet tonade Osiander ner betydelsen av Kopernikus nya idéer och framhöll att de bara skulle ses som en hypotes bland andra. Möjligen bidrog detta förord till att det   dröjde ett 70-tal år innan den katolska kyrkan placerade böckerna i sitt index över förbjudna böcker.  

Genom Harmoniæ evangelicæ libri IV (1537) gav Osiander upphov till namnet "evangelieharmoni".

Källor 
 

Födda 1498
Avlidna 1552
Tyska teologer
Lutherska teologer
Reformatorer
Män
Paiste

Paiste (uttalas "paj-sti") är en tillverkare av cymbaler. "Paiste" är ett estniskt/finskt ord som betyder "lyster".

Externa länkar 
 Paiste

Musikinstrumenttillverkare
Steve Bould

Steve Bould, född 16 november 1962 i Stoke-on-Trent, är en engelsk före detta professionell fotbollsspelare. Hans moderklubb var Stoke City FC som han spelade för till 1988. Bould representerade Arsenal FC från 1988 till 1999 och avslutade karriären i Sunderland AFC år 2000. Steve Bould var med i den legendariska backlinjen som leddes av Tony Adams, de andra som var med var Nigel Winterburn och Lee Dixon. De var grunden i det Arsenal-lagbygge signerat George Graham, som 1989 lyckades ge klubben sin första ligatitel på 18 år. Steve Bould var med under den gyllene perioden under 1990-talet då Arsenal vann ligan 1991 och 1998, FA-Cupen 1993 och 1998, Ligacupen 1993 och Cupvinnarcupen 1994. Vid finalerna i FA-cupen och ligacupen 1993 var Bould själv dock skadad och ersattes av Andy Linighan.

2001-2012 var Bould ungdomstränare i Arsenal. Den 10 maj 2012 meddelades det att Steve Bould blir assisterande tränare i Arsenal FC och efterträder Pat Rice vid säsongens slut.

Källor
 http://www.soccerbase.com/players/player.sd?player_id=849 , läst 2011-07-05

Födda 1962
Spelare i Arsenal FC
Spelare i Stoke City FC
Spelare i Sunderland AFC
Spelare i Torquay United FC
Spelare i Premier League
Spelare i English Football League
Levande personer
Män
Engelska landslagsspelare i fotboll
Personer från Stoke-on-Trent
Ernst Johan Londicer

Ernst Johan Londicer, född i Stockholm 1717, död 1763, var en svensk organist, verksam i Hovkapellet 1728-1750. 

Londicer var son till den tysk-baltiske organisten Georg Johan Londicer (död 1733) från Reval, som från 1714 var hovmusiker i Hovkapellet, och Margareta Helena Spiel. Londicer undervisades av sin far och betraktades i Sverige som ett musikaliskt underbarn. Han undervisades även av organisten i Jacobs kyrka, David Kellner. Vid åtta års ålder "slog han Stockholms musikvärld med häpnad" då han framförde en orgelkonsert i Jacobs kyrka på Ulrika Eleonoras namnsdag, Ulrikadagen, den 4 juli 1725.  Den 7 maj 1728 utnämndes "Lilla Londicer" till hovkapellist vid elva års ålder med en lön på 100 daler silvermynt. Åren 1728–1730 studerade han musik på drottningens bekostnad i Kassel, där han undervisades av det hessiska hovets ansedda kapellmästare och klaverist Fortunato Chelleri som 1732-34 var verksam vid Fredrik I:s hov i Stockholm. Vid återkomsten till Sverige blev han organist i Maria Magdalena församling 1730 och fick full lön vid Hovkapellet 1733. 

Londicer skaffade sig som vuxen ett allt sämre rykte; han var alkoholist och ska vid flera tillfällen ha arresterats, även om det inte ledde till någon rättegång. År 1749 sattes han i arrest för hustrumisshandel. På grund av sitt dåliga rykte avskedades han från sin tjänst i Maria församling och avstängdes med lön från Hovkapellet år 1750. Han förlorade dock inte formellt sin tjänst förrän strax före sin död.

Källor 

 

Män 
Svenska organister under 1700-talet
Födda 1717
Avlidna 1763
Medlemmar av Kungliga Hovkapellet
Svenska musiker under 1700-talet
Personer från Stockholm
Hans Hansen Resen

Hans Hansen Resen, född den 19 oktober 1596, död den 3 april 1653, var en dansk teolog, biskop på Själland från 1652 till sin död. Han var son till Hans Poulsen Resen.

Efter skolgång i Danmark reste han 1615 till Wittenberg för att studera teologi. Åter i Danmark blev han rektor för Herulfsholms skola, därefter professor i filosofi vid universitetet i Köpenhamn från 1624, i teologi från 1635. Han tog doktorsgrad i teologi 1636. År 1624 hade han gift sig med styvsystern Thale Vinstrup, dotter till Peder Vinstrup, syster till Peder Winstrup. De fick flera barn, bland andra den senare juristen Peder Hansen Resen. Hans hustru dog dagen efter hans begravning.

Källor

Externa länkar

 

Biskopar i Själlands stift
Evangelisk-lutherska biskopar
Danska professorer i teologi
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Födda 1596
Avlidna 1653
Män
Danska professorer i filosofi
Lidköping–Håkantorps Järnväg

Lidköping-Håkantorps Järnväg (HLJ) var en smalspårig järnväg i Skaraborgs län. Sträckan finns kvar som en del av den normalspåriga Kinnekullebanan.

Historia
Banan, byggd av Lidköping-Håkantorps järnvägsaktiebolag, utgick ifrån Håkanstorp på den 1217 mm smalspåriga Uddevalla-Vänersborg-Herrljunga Järnväg (UWHJ) med HLJ bangården öster om den redan befintliga UWHJ bangården. Banan slutade väster om Lidan vid stationen Lidköping V i Lidköping. Den öppnades för trafik den 12 december 1877. Bolaget fick tidigt ekonomisk problem och redan 1886 gick det i konkurs. Mellan 1886 och 1891 köpte Lidköping-Skara-Stenstorps Järnväg (LSSJ) HLJ tre gånger på auktion, alla köpen överklagades men det tredje gick igenom. LSSJ lånade 350000 kr och byggde en bro över Lidan för att sammanbinda sina bandelar öster och väster om Lidan. När bron öppnades för trafik 1893 stängdes Lidköping V. 

LSSJ sålde HLJ, med ursprungliga fordon, till Lidköping stad år 1902. Järnvägen samtrafikerades i Lidköpings Järnvägar med Kinnekulle-Lidköpings Järnväg (KiLJ). 

När Västergötland-Göteborgs Järnvägar (VGJ) öppnade Håkantorp-Tumleberg år 1900 flyttades den smalspåriga bangården väster om UWHJ i Håkanstorp. Samtrafiken Lidköpings Järnvägar trafikerade senare denna bibana till VGJ hela vägen från Forshem via Lidköping och till anslutningen med VGJ i Tumleberg.  

Järnvägen såldes samtidigt som andra smalspåriga banor i Skaraborgs län till Svenska staten 1948 och ingick därefter i Statens Järnvägar (SJ).

Banan byggdes om till normalspår 1953.

Referenser

Vidare läsning

Ej längre existerande svenska järnvägsbolag
Historiska järnvägslinjer i Sverige
Charles Eisen

Charles Eisen, född 17 augusti 1720, död 4 januari 1778, var en fransk konstnär och grafiker.

Eisen intog ett av de främsta rummen bland den franska rokokons illustratörer genom sina mjuka och behagfulla teckningar och raderingar för en mängd bokverk, bland annat Claude Joseph Dorats Baisiers och Voltaires Henriade.

Referenser 

 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Franska konstnärer
Franska grafiker
Födda 1720
Avlidna 1778
Män
Fanny Hjelm

Fanny Elisabeth Wilhelmina Hjelm, född den 6 november 1858 i Lindesberg, död den 6 oktober 1944, var en svensk bildkonstnär.

Hon studerade vid Slöjdskolan (nuvarande Konstfack) och sedan på Konstakademien i Stockholm 1878–1884. Hon har målat blomsterstilleben och miniatyrporträtt, ofta på elfenben. Bland annat av Kungliga familjens medlemmar. Hjelm är representerad vid bland annat Nationalmuseum och Skoklosters slott. Hon är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor

Externa länkar 

 Verk av Fanny Hjelm i Nationalmuseums samlingar

Miniatyrmålare
Svenska målare under 1800-talet
Svenska målare under 1900-talet
Representerade vid Nationalmuseum
Personer från Lindesberg
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1858
Avlidna 1944
Kvinnor
Eva Pierrou

Eva Viktoria Pierrou, under en period Pierrou Varga, född 9 maj 1945 i Gävle, är en svensk pianist.

Hon har studerat vid Musikhögskolan i Stockholm, pianoklassen, för Stina Sundell. Hon tog solistdiplom 1970 och fick då mottaga Musikaliska Akademiens belöningsjetong. Bland stipendier kan nämnas Kung Gustav VI Adolfs kulturfond och Längmanska kulturfonden samt Helge Ax:son Johnson stipendiefond för CD-inspelningen "Skärgårdsskisser" med skandinavisk pianomusik 1994. 

Mellan åren 1971 och 2003 har Eva Pierrou levt och verkat i USA. Kammarmusik, solospel och undervisning har varit huvudämnen. I Washington D.C. har hon ofta anlitats av den Svenska ambassaden för att spela och arrangera konserter med svensk musik, bland annat vid Berwalds 200-årsjubileum och första framförandet där av Stenhammars Andra Pianokonsert.

Sedan 2003 verksam i Sverige. Pierrou grundade år 2004 kammarmusikföreningen "con amore", som arrangerat över trettio konserter.

Hon är bosatt och verksam i Västerviks kommun.

Referenser

Svenska klassiska pianister
Födda 1945
Kvinnor
Levande personer
Musiker från Gävle
White Aryan Resistance

White Aryan Resistance, WAR, är en amerikansk nynazistisk organisation. Den leds av Tom Metzger, före detta ledare för Ku Klux Klan, och har sitt säte i Warsaw, Indiana. Organisationen döljer inte att den är rasistisk; på webbsidor knutna till WAR kan man hitta "rasistskämt" och "rasistvideor", och dess tidning, The Insurgent, kallas "den mest rasistiska tidningen på jorden".

Under tidigt 1980-tal grundade Tom Metzger White American Political Association, en grupp som distribuerade rasistlitteratur. Hans son John Metzger ledde Aryan Youth Movement som dess ungdomsorganisation. Senare byttes namnet till White American Resistance och slutligen White Aryan Resistance. WAR fick mycket uppmärksamhet under 1980-talet genom Tom Metzgers TV-show Race and Reason där nynazister blev intervjuade, liksom abortmotståndare och förintelseförnekare.

1988 mördade några personer med anknytning till WAR den etiopiske studenten Mulugeta Seraw. Detta ledde bland annat till att familjen Metzger blev skyldig miljoner dollar i skadestånd till offrets familj. WAR fortsatte dock sin verksamhet och gav ut en tidning trots domen. Tom Metzger lade upp en webbsida 1997 och hade ett internetbaserat radioprogram.

WAR har inspirerat liknande grupper i Sverige, bland annat Vitt ariskt motstånd.

Externa länkar
WAR Officiell webbplats
Articles related to WAR - från Nizkor Project 
Profile of Tom Metzger från Anti-Defamation League
FBI-fil om WAR

Nynazism i USA
Organisationer i Indiana
Högerextremism i USA
Lista över orter i Sverige

Lista över orter i Sverige består av flera listor:

Lista över Sveriges tätorter (går att sortera efter folkmängd, etc.)
Lista över Sveriges småorter (år 2000, 2005 och 2010)
Lista över småorter i Sverige 2000
Lista över småorter i Sverige 2005
Lista över småorter i Sverige 2010
Lista över municipalsamhällen i Sverige

Se även
Lista över Sveriges kommuner
Lista över Sveriges distrikt
Lista över städer i Sverige
Lista över köpingar i Sverige
Svenska orter
August Gustaf Eisen

August Gustaf "Gustavus" Eisen, född 2 augusti 1847 i Stockholm, död 29 oktober 1940 i New York, var en svensk-amerikansk zoolog och arkeolog. Han var känd för att ha olika intressen, inom "konst och konsthistoria, arkeologi och antropologi, agronomi och trädgårdsodling, vetenskapshistoria, geografi och kartografi, cytologi och protozoologi samt marin ryggradslös zoologi"

Biografi
August Gustaf Eisen var son till grosshandlaren Frans August Eisen. Han studerade vid Visby högre elementarläroverk 1858-1863 och vid Stockholms lyceum 1863-1868. Han blev därefter student vid Uppsala universitet där han blev filosofie kandidat 1873 och samma år docent i zoologi.

Han emigrerade samma år till Kalifornien, där han dels bedrev biologiska undersökningar vid Stillahavskusten ner till Guatemala, dels ägnade sig åt frukt- och vinodling. 1892-1899 var han kurator vid naturhistoriska museet i San Francisco.

Han gav ut flera arbeten om daggmaskar och ägnade sig bl.a. åt kromosomforskning och praktisk entomologi. Han var en av pionjärerna inom amerikanskt naturskydd, och det var främst genom hans insatser som mammutträdet fridlystes – han ligger begravd på den efter honom uppkallade bergstoppen Mount Eisen i den nuvarande Sequoia National Park.

August Strindberg ger i Ensittaren, en av novellerna Ifrån Fjärdingen och Svartbäcken, en karakteristik av sin ungdomsvän Eisen.

En artikel år 2012 i San Francisco Chronicle beskriver honom som "Som en av dessa 1800-tals polymaths studerade Eisen också malariamyggor, grundade en vingård i Fresno, introducerade avokado och Smyrnafikon till Kalifornien, drev kampanj för att rädda jätte Sequoias, och skrev en flera volymer lång bok om den heliga Graal. "

Organismer uppkallade efter honom

Maskar
 Eisenia fetida
 Eisenia hortensis
 Eisenia andreih
 Eiseniona

Rödalger
 Eisenia bicyclis
 Eisenia arborea

Kärlväxter
 Phacelia eisenii Brandegee
 Bacopa eisenii (Kellogg) Pennell

Referenser

Noter

Övriga källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.
 Bra Böckers lexikon, 1974
Fredrik Sjöberg, Russinkungen. Nora 2009.

Svenska zoologer under 1800-talet
Amerikanska zoologer
Födda 1847
Avlidna 1940
Män
Alumner från Uppsala universitet
Forskare från Stockholm
Eleni Daniilidou

Eleni Daniilidou (grekiska: Ελένη Δανιηλίδου), född 19 september 1982 i Chania, Kreta, Grekland, är en grekisk tennisspelare

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Födda 1982
Grekiska tennisspelare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Grekland
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Grekland
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Grekland
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 2008
Kvinnor
Levande personer
Personer från Chania
P-500 Bazalt

P-500 Bazalt (ryska: П-500 Базальт (Basalt), NATO-rapporteringsnamn: SS-N-12 Sandbox) är en sovjetisk tung sjömålsrobot utvecklad för att ersätta P-6 och P-35 Progress.

Historia
Utvecklingen initierades genom ett beslut av Sovjetunionens ministerråd 28 februari 1963 där det beslutades att designbyrån Masjinostrojenija (OKB-52) skulle utveckla en ersättare för de äldre robotarna P-6 och P-35. Målsättningen var att skapa en robot som kunde anfalla och slå ut även stora och tungt försvarade fartyg som hangarfartyg.

Designen var klar redan i december 1963, men på grund av problem med motorerna dröjde det till oktober 1969 innan de första provskjutningarna ägde rum. 1975 togs roboten i tjänst på en ubåt av klassen Projekt 675 (Echo II-klass) som tidigare varit beväpnad med P-6 robotar. 1977 togs roboten även i tjänst på det nybyggda hangarfartyget Kiev och 1982 på den första kryssaren av klassen Projekt 1164 Atlant (Slava-klass).

Konstruktion
Jämfört med sin föregångare är Bazalt mer än dubbelt så snabb. För att klara att flyga i över mach 2 i de femton minuter det tar att nå maxräckvidden behövde delar av roboten tillverkas i titanlegering och rostfritt stål.

I likhet med P-6 kan Bazalt inte avfyras från undervattensläge. Detta var ett medvetet val eftersom de ubåtar som skulle bära Bazalt-robotar var konstruerade för P-6 robotar och behövde gå upp i ytläge för att fälla upp avfyringstuberna i eldläge. Eftersom roboten hade en sådan lång räckvidd hade fartygen och ubåtarna som bar robotarna ingen möjlighet att upptäcka målen på sådana långa avstånd med egna sensorer. Med hjälp av satellitlänken Kasatka-B (svala, NATO-rapporteringsnamn: Punch Bowl) kunde detaljerad målinformation tas emot genom  direkt från satelliter av typen US-A och US-P.

Bilder

Källor

Sovjetiska sjömålsrobotar
Sovjetisk krigsmateriel under kalla kriget
Kuban

Kuban kan avse: 

 Kuban, Ryssland – ett geografiskt område i södra Ryssland
 Kuban (flod) – en rysk flod
 Kuban oblast – ett oblast i Kejsardömet Ryssland, 1860–1918
 FK Kuban Krasnodar – en rysk fotbollsklubb
 Kubankosacker – se Kosacker (se även Zaporogiska Sitj)
 Kuban – en person från Kuba
Kuban, Ryssland

Kuban (ryska: Кубань; adygeiska: Пшызэ, Psjyze) är ett geografiskt område i södra Ryssland. Floden Kuban rinner genom området. Krasnodar kraj används ofta som synonym till Kuban, både officiellt och inofficiellt. 

Krasnodar kraj
Dust Lane

Dust Lane är det sjätte studioalbumet av den franska kompositören och musikern Yann Tiersen, utgivet den 11 oktober 2010 på skivbolaget ANTI- i USA och på Mute Records i Europa.

Albumet spelades till stor del in i Tiersens nuvarande hem på Ouessant, en liten ö vid West Britannys kust i Frankrike medan andra delar spelades in i södra Filippinerna och de sista bitarna och mixningen ägde rum vid The Chairworks Studio i Castelford tillsammans med producenten Ken Thomas. Till skillnad från det tidigare karaktäristiska användandet av dragspel och fiol, visar Dust Lane upp en stil med mindre kompositioner och med inslag av 80-tals synth och postpunk. På den officiella hemsidan säger Tiersen: "I was a teenager during the late ’80s and ’90s and was a huge fan of analogue synth".

Låtlista 
All text och musik av Yann Tiersen där inget annat anges

 "Amy" – 5:01 	
 "Dust Lane" – 5:11
 "Dark Stuff" – 5:54 
 "Palestine" – 4:31 
 "Chapter 19" (Text: Henry Miller) – 5:02 
 "Ashes" – 5:18 
 "Till the End" – 7:49 
 "Fuck Me" – 7:42

Listplaceringar

Medverkande 
 Yann Tiersen – sång, gitarr, keyboard, leksakspiano, stråkar, bas, effekter, producent
 Matt Elliott – sång samt ytterligare gitarr och vissling på "Dark Stuff"
 Gaëlle Kerrien & Syd Matters – sång
 Dave Collingwood – trummor
 Ken Thomas – producent, mixning
 Steve Whitfield – assisterande mixning
 Ray Staff – mastering
 Gwenaëlle Roujanski – inspelning
 f. lor – inspelning (kör, trummor)
 Frank Loriou – fotografi, skivomslag

Noter

Externa länkar 
 Dust Lane på Discogs (lista över utgåvor)

Musikalbum 2010
Album utgivna på ANTI-
Album utgivna på Mute Records
Jimmy Briand

Jimmy Briand, född 2 augusti 1985 i Vitry-sur-Seine, är en fransk fotbollsspelare. Han har även spelat för det franska landslaget.

Karriär
Briand började sin karriär som anfallare men spelar numera som yttermittfältare. 2000 blev han utvald att gå med i den berömda Clairefontaine-akademin, en fotbollsskola som fostrat bl.a. Thierry Henry, Nicolas Anelka och William Gallas. Efter sin tid där blev han inskriven i Rennes ungdomsakademi. Året därpå tog han steget upp till seniorerna. Säsongen 2005-06 kvalificerade han sig för startelvan. Den 14 juni 2010, efter nio år i klubben, värvades han av Lyon för €6 miljoner och skrev på ett fyraårskontrakt med klubben.

I augusti 2018 värvades Briand av Bordeaux, där han skrev på ett tvåårskontrakt. Den 6 februari 2020 förlängde Briand sitt kontrakt fram till 2022.

Källor

Noter

Franska fotbollsspelare
Franska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Clairefontaine
Spelare i Stade Rennais FC
Spelare i Olympique Lyonnais
Fotbollsspelare i Hannover 96
Spelare i En Avant Guingamp
Spelare i FC Girondins de Bordeaux
Spelare i Ligue 1
Spelare i Fußball-Bundesliga
Personer från Vitry-sur-Seine
Födda 1985
Levande personer
Män
Skolförordningen

Skolförordning  reglerar Sveriges samtliga skolformer. Den ersätter bland annat grundskoleförordningen, sameskolförordningen, särskoleförordningen och specialskoleförordningen. Skolförordningen gäller från 15 april 2011 och började tillämpas från och med den 1 juli 2011. Undantag finns för de elever som höstterminen 2011 påbörjar sitt nionde skolår i grundskolan eller grundsärskolan, elever som höstterminen 2011 påbörjar sitt tionde skolår i specialskolan eller före 1 juli 2011 har påbörjat sin gymnasieutbildning.

Referenser 

Sveriges lagar
Utbildning i Sverige
Politik i Sverige 2011
Juridikåret 2011
Utbildningsåret 2011