kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ernst Herslow (jurist)

Ernst Johan Adalbert Herslow, född 21 juli 1838 i Karlskrona stadsförsamling, Blekinge län, död 9 februari 1926 i Johannes församling, Stockholm, var en svensk jurist.

Biografi
Ernst Herslow var son till kyrkoherden i Bösarp Niclas Göran Herslow och Anna Christina Liljeborg samt bror till Carl Herslow.

Herslow blev student i Lund 1855, avlade där kansliexamen 1857 och hovrättsexamen 1859, utnämndes till vice häradshövding 1865, till assessor i hovrätten över Skåne och Blekinge 1874 och till revisionssekreterare 1877. Han förordnades 1881 att förvalta byråchefsämbetet för lagärenden i Justitiedepartementet och till ledamot i Nya lagberedningen samt 1886 till ledamot av kommittén för lagstiftning angående förlag åt jordbruksnäringen. Åren 1886–1908 var han justitieråd. Herslow blev juris hedersdoktor vid Lunds universitet 1900.

Han författade åtskilliga skrifter, såsom Om ansvarighet för skada i följd av järnvägs drift (1887), Arbetsgivarens ansvarighet för olycksfall i arbetet. Skadeståndsplikt eller obligatorisk försäkring? (i "Tidsskrift for retsvidenskab", 1891) och Det nya jorddelningsinstitutet, ägostyckning (i "Nytt juridiskt arkiv", avd. II, 1896), samt utgav Utsökningslagen och dithörande författningar med förklaringar, prejudikat, hänvisningar och sakregister (andra upplagan 1903).

Herslow var gift med Josephine Gran från Norge, och far till Carl och Helena Herslow. Ernst Herslow är begravd på Lovö kyrkogård.

Utmärkelser
  Kommendör med stora korset av Nordstjärneorden, 30 november 1895.

Källor

Noter

Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Svenska revisionssekreterare
Hedersdoktorer vid Lunds universitet
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Alumner från Lunds universitet
Jurister från Karlskrona
Födda 1838
Avlidna 1926
Män
Ugglan
No Country for Old Men (film)

No Country for Old Men är en amerikansk westernthriller som hade biopremiär i USA den 9 november 2007, regisserad och skriven av bröderna Joel och Ethan Coen, baserad på romanen med samma namn av Cormac McCarthy. Filmen, som är inspelad i Marfa, Texas och New Mexico under 2006, visades för första gången på Filmfestivalen i Cannes den 19 maj 2007. Den visades på ytterligare några filmfestivaler innan den släpptes till biograferna.

Handling 
Våld och kaos bryter ut efter att en jägare, Llewelyn Moss (Josh Brolin), snubblar över döda kroppar, heroin och 2 miljoner dollar i kontanter i närheten av Rio Grande. Moss tar med sig pengarna men en sändare i väskan möjliggör att den psykopatiske mördaren Anton Chigurh (Javier Bardem) kommer honom på spåren. En ålderstigen polisman (Tommy Lee Jones) försöker samtidigt spåra tjuven, mördaren och pengarna.

Rollista

Nomineringar och priser

Om filmen
Filmen hade Sverigepremiär den 29 februari 2008.

Referenser

Externa länkar 
 
 
 
 
 
 
 

Amerikanska filmer 2007
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska thrillerfilmer
Amerikanska kriminalfilmer
Amerikanska filmer baserade på böcker
Filmer i regi av Joel och Ethan Coen
1980 på film
Mexiko på film
Texas på film
Oscar för bästa film
Filmer vars regissör belönades med Oscar för bästa regi
Filmer vars manusförfattare belönades med Oscar för bästa manus efter förlaga
Psykopati på film
Filmer från Miramax Films
Filmer från Paramount Pictures
Guldbaggenominerade
Robert Lilienberg

Gustaf Robert Lilienberg, född 14 augusti 1841 i Näsby vid Kristianstad, död 24 april 1929 i Engelbrekts församling, Stockholm, var en svensk jurist. Han var bror till Albert Lilienberg och far till Nils Lilienberg.

Lilienberg tjänstgjorde efter 1861 avslutade universitetsstudier i Lund under Svea hovrätt och blev där vice häradshövding 1866 och assessor 1874. Han utnämndes till revisionssekreterare 1880, expeditionschef i Justitiedepartementet 1884 och justitieråd 1887 samt erhöll avsked 1911. Han gjorde sig även känd som utgivare av åtskilliga lagtexter, särskilt det ansedda verket Svensk lagsamling (I-III, 1875-85).

Utmärkelser
  Kommendör med stora korset av Nordstjärneorden, 18 september 1897.
  Kommendör av andra graden av Danska Dannebrogorden, senast 1925.

Källor

Noter 

Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Alumner från Lunds universitet
Födda 1841
Avlidna 1929
Män
Ugglan
Jurister från Kristianstad
Kommendörer av Dannebrogorden
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Svenska revisionssekreterare
Wilhelm Huss

Magnus Wilhelm Huss (i riksdagen kallad Huss i Stockholm), född 26 oktober 1843 i Härnösands församling, Västernorrlands län, död 19 februari 1908 i Oscars församling, Stockholms stad, var en svensk jurist, ämbetsman och riksdagsman.

Huss blev student vid Uppsala universitet 1862, filosofie kandidat där 1867, filosofie doktor 1869 och juris kandidat 1871. Han blev vice häradshövding 1872 och var tillförordnad sekreterare i nya lagberedningen 1876–1879. Huss blev assessor i Svea hovrätt 1883, konstituerad revisionssekreterare 1883 samt ordinarie revisionssekreterare 1886. Han var ledamot av första kammaren i Sveriges riksdag 1887–1889, justitieombudsman 1889 och justitieråd 1889–1908. Huss är begraven på Gamla kyrkogården i Härnösand.

Källor

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Justitieombudsmän i Sverige
Alumner från Uppsala universitet
Kommendörer av Nordstjärneorden
Personer från Härnösand
Gravsatta på Härnösands gamla kyrkogård
Födda 1843
Avlidna 1908
Män
Boerhäst

Boerhästen eller Kaphästen är en hästras som utvecklats i Sydafrika. Rasen har fått sitt namn efter Kapstaden och det folkslag kallat boer i Sydafrika. Hästen ansågs perfekt redan från början men ändå blandade de nya vita uppfödarna in europeiska raser i syfte att förbättra hästen. Boerhästen är dessutom stamfader till en annan ras som kallas Calvinia och den mycket mindre varianten kallad boerponny.

Historia

De första boerhästarna dök upp när de vita européerna flyttade till Sydafrika för att kolonisera den afrikanska kontinenten. En man kallad Jan van Riebeeck anlände till Kapstaden år 1652. Han importerade hästar från Java för att få igång hästaveln i landet. Till sin hjälp tog han bland annat persiska arabhästar och under hans styre startades Holländska Ostindiska Kompaniet som sålde ut hästarna till världen. Många olika europeiska hästraser bör ha skeppats till Sydafrika under koloniseringen, bland annat olika holländska hästar och framförallt engelska raser som norfolktravare, hackneyhästar och engelska fullblod.

Efter 150 år började man importera ännu fler persiska araber, för att undvika inavel bland boerhästarna. Araberna fick även förädla rasen ytterligare. År 1793 importerades även andalusierhästar från Spanien som korsades med några boerhästar, men andalusierna fick inget större inflytande på rasen och de första åren efter inblandningen av araberna så fick rasen vara som den var. Den användes mycket av militära makter och användes i Boerkrigen under 1800-talet. Men när Suezkanalen byggdes ändrades resevägarna till Indien och exporten till Sydafrika avstannade helt. 1870 dog dessutom många hästar på grund av en sjukdom som härjade under kriget.

Trots allt detta så fortsatte aveln som vanligt och kriget blev ett slags uthållighetsprov för boerhästarna och även en annan hästras från Sydafrika kallad basutoponny. Boerhästen var nära utrotning efter första världskriget men tack vare ihärdiga uppfödare så föddes flera hästar upp och rasen blomstrar i Sydafrika och fick rykte om sig som en utmärkt ridhäst och kavallerihäst ute i världen.

Egenskaper

Boerhästen är en liten nätt häst som är ädel i typen. Huvudet är tilltalande med rak nosprofil. Huvudet bärs ofta väldigt högt hos boerhästen. Benen är smala och smäckra men ändå starka och hovarna är hårda och tåliga. Svansen sitter högt ansatt.

Boerhästen är stark och mycket tålig och har höga, eleganta rörelser. Idag används den som tävlingshäst och till turistridning i de turistrikaste områdena runt Kapstaden. På grund av sitt arabiska ursprung är de tåliga för hetta och kan ridas av tunga personer under långa distanser.

Se även 
Boerponny
Basutoponny
Vlaamperd
Nooitgedachter

Källor 
Boerhästen på Breeds of Livestock
Boerhästen på Ryttarna.se

Varmblodshästar
Hästraser från Afrika
Husdjursraser från Sydafrika
Albert Lilienberg (politiker)

Albert Alexander Lilienberg (i riksdagen kallad Lilienberg i Ronneby), född 12 juni 1833 i Näsby vid Kristianstad, död 30 juli 1921 i Ronneby, var en svensk jurist och politiker. Han var bror till Gustaf Robert Lilienberg samt far till Gustaf, Carl, Erik och Albert Lilienberg.

Biografi
Lilienberg blev student i Lund 1849 och avlade 1851 hovrättsexamen. 1864 utnämndes han till assessor i Svea hovrätt, blev 1868 konstituerad och 1870 ordinarie revisionssekreterare. 1874 blev han häradshövding i Medelstads domsaga i Blekinge. Åren 1880–1882 var han ledamot av kommittéerna för omarbetning av förordningarna om stämpelavgift och om expeditionslösen. 

Vid ett fyllnadsval hösten 1885 valdes Lilienberg till ledamot av andra kammaren för städerna Karlshamns stad, Sölvesborgs stad och Ronneby stad. Vilket han (med undantag av majriksdagen 1887) var till och med 1893 års riksdag. Vid alla riksdagar från och med 1888 var han vice ordförande i lagutskottet. Han reserverade sig vid 1889 års riksdag mot den av utskottet i modifierad form stödda propositionen om inskränkning i tryckfrihetsförordningen (munkorgslagen). I övrigt arbetade Lilienberg för utvidgad rösträtt, valfritt civiläktenskap, verksammare folkskoleinspektion, ändrade valbarhetskvalifikationer till första kammaren samt i allmänhet för reformer i humanitär riktning och för värnande av konstitutionella medborgerliga rättigheter. 

Lilienberg tillhörde den av städernas frihandlare bildade "centerns" förtroenderåd och hade 1892–93 plats i talmanskonferensen. 

I februari 1892 valdes Lilienberg till justitieombudsmannens efterträdare och skulle börja på denna post hösten samma år, men avsade sig då uppdraget. Den vid urtima riksdagen 1892 genomdrivna utsträckningen av värnplikten kom till stånd med Lilienbergs medverkan. 1893 ställde Lilienberg inte upp för återval. Han fungerade som ordförande en längre tid för Ronneby stadsfullmäktige och 1886–1902 i Blekinge läns landsting.

Källor

Noter 

Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Födda 1833
Avlidna 1921
Män
Justitieombudsmän i Sverige
Ugglan
Svenska häradshövdingar
Politiker från Kristianstad
Jurister från Kristianstad
Svenska revisionssekreterare
Axel Thollander

Axel Ferdinand Thollander, född 22 augusti 1848 i Karlstad, död 4 januari 1909 i Stockholm, var en svensk jurist.

Thollander avlade studentexamen 1867 och examen till rättegångsverken 1871. Han blev vice häradshövding 1874, fiskal i Svea hovrätt 1883, assessor 1884 och ordinarie revisionssekreterare 1888. Thollander var riksdagens justitieombudsman 1892–1897 och  justitieråd från 1897.

Källor

Noter 

Justitieråd i Högsta domstolen (Sverige)
Kommendörer av Nordstjärneorden
Svenska ämbetsmän under 1800-talet
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Svenska jurister under 1800-talet
Svenska jurister under 1900-talet
Jurister från Karlstad
Födda 1848
Avlidna 1909
Män
Svenska revisionssekreterare
Ämbetsmän från Karlstad
Mary Crosby

Mary Crosby, född 14 september 1959 i Los Angeles, Kalifornien, är en amerikansk skådespelare. Hon är dotter till Bing Crosby.

Mary Crosby är mest känd för sin roll som Kristin Shepard i TV-serien Dallas. 

Hon har även haft roller i bland annat Legenden om Zorro, Starsky & Hutch, Beverly Hills 90210, Star Trek: Deep Space Nine och Mord och inga visor.

Filmografi i urval 

Starsky & Hutch (1978) 
Dallas (1979-1981, 1991) 
Knots Landing  (1980) 
Kärlek ombord (1982-1986) 
Hotellet (1984-1985) 
Nord och Syd II (1986) 
Stagecoach (1986) 
Paradise, Vilda västern (1991) 
Mord och inga visor (1991-1992) 
Lois & Clark (1993) 
Star Trek: Deep Space Nine (1994) 
Men Who Hate Women & the Women Who Love Them (1994) 
Mord, mina herrar (1995) 
Beverly Hills, 90210 (1995-1996)  
Dallas Reunion: The Return to Southfork (2004)  
Legenden om Zorro (2005)

Källor

Externa länkar 

Födda 1959
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Skådespelare från Los Angeles
Levande personer
Kvinnor
Vit flagga

Vit flagga, som också kallas parlamentärflagga, är ett internationellt tecken för att visa att man i en väpnad konflikt kommer för att förhandla. Parlamentärpersonen är oantastlig och får inte beskjutas, göras till föremål för våld eller tagas till fånga.

I Genèvekonventionerna anges: "Det är förbjudet att avsiktligt i väpnad konflikt missbruka andra internationellt erkända skyddsemblem, -tecken eller -signaler, inbegripet parlamentärflagg, samt skyddsemblemet för kulturföremål".  Det är även ett brott att som bärare av vit flagga vara beväpnad – se perfiditet.

Källor 

Flaggor efter typ
Krigets lagar
Tsotsi

Tsotsi är en sydafrikansk film från 2005. Gavin Hood stod för manus och regi

Handling
Den unge, hänsynslöse gängledaren Tsotsi, bor i ett slumområde utanför Johannesburg i Sydafrika. En kväll stjäl han en bil och skjuter kvinnan som försöker stoppa honom. När han kört ett tag överraskas han av att han inte är ensam i bilen: det ligger en bebis i baksätet. Han kan inte överge den lille pojken, utan tar honom med sig. Undan för undan, när han försöker ta hand om honom, så börjar han förändras. Han minns sin egen barndom, sin kärleksfulla mamma som var dödssjuk och sin pappas grymhet; hur han flydde och började överleva som gatubarn. Och ju mer han fäster sig vid det lilla barnet, desto mer börjar han bry sig om dem han gjort illa och försöker gottgöra dem. Men vad ska ha ta sig till med den lille pojken?

Rollista

Recensioner
Svenska Dagbladet skrev: "övertygande rollprestationer" och "magnifikt foto" i en recension.

Priser
Filmen blev belönad med en Oscar för bästa utländska film 2005.

Källor

Noter

Externa länkar

Filmer 2005
Sydafrikanska dramafilmer
Sydafrikanska kriminalfilmer
Oscar för bästa icke-engelskspråkiga film
Filmer i regi av Gavin Hood
Lega

Lega kan syfta till:

 Lega Nord, politiskt parti i Italien
 Lega Lombarda, politiskt parti i Italien som ingår i Lega Nord
 Mario Lega, italiensk roadracer
 David Lega, svensk kristdemokratisk politiker
 Lega (betalning) – avtalad betalning
 Lega (zoologi) – plats som ett djur, primärt ett däggdjur, intar för sin vila.

Se även 
 Legat – flera betydelser
 Protoptila lega – nattsländeart
Zagato

Zagato (SZ DESIGN s.r.l.) är ett industridesign-konsult och teknikserviceföretag, beläget i Milanos utkanter, i centrum för Italiens modeindustri. 
Företagets lokaler upptar en yta om 23 000 kvadratmeter, varav 11 000 kvadratmeter under tak.

Företaget etablerades i slutet av första världskriget av Ugo Zagato. Han använde sig av konstruktionslösningar från flygindustrin på den expanderande marknaden för personbilar. Zagatos bilar hade avancerad formgivning och förknippades med låg vikt och utmärkt aerodynamik. Alfa Romeo, Fiat och Lancia insåg snart fördelarna med hans eleganta, strömlinjeformade design. Samarbetet som följde, ledde till en serie legendariska racerbilar, såsom Alfa Romeo 6C-1500 och -1750 Gran Sport, samt 8C-2300. 

Efter andra världskriget var Zagato involverad i den nya racingklassen GT-vagnar. Avantgardistisk formgivning, parat med låg vikt och strömlinjeform var de främsta egenskaperna hos Zagatos karosser till tidens ledande sportbilstillverkare Maserati, Alfa Romeo, Fiat, Lancia, Abarth, Ferrari och Aston Martin. Förutom de bilar som byggdes officiellt i små serier, byggde företaget dessutom exklusiva enstycksmodeller och prototyper åt andra märken, såsom Ford, Jaguar, MG, Rover, Volvo, Bristol och Rolls-Royce.
  
Idag leds Zagato av Andrea Zagato.

Lista över bilar med Zagato-kaross 

 1927–1933: Alfa Romeo 6C
 1931–1939: Alfa Romeo 8C
 1946–1957: Maserati A6
 1952–1954: Fiat 8V
 1957–1963: Lancia Appia GT
 1958: Bristol 406
 1958–1967: Lancia Flaminia Sport
 1960–1962: Alfa Romeo Giulietta SZ
 1960: Aston Martin DB4 GT Zagato
 1962–1975: Lancia Flavia Sport
 1963–1967: Alfa Romeo Giulia TZ
 1965–1967: Alfa Romeo 2600 Sprint Zagato
 1966–1976: Lancia Fulvia Sport
 1969–1975: Alfa Romeo Junior Zagato
 1976–1984: Lancia Beta Spider
 1984–1994: Maserati Biturbo Spider
 1986–1990: Aston Martin V8 Zagato
 1989–1993: Alfa Romeo SZ/RZ
 2015: Thunder Power Sedan

Externa länkar 

 Officiell webbplats
 Italiensk Zagato-sajt

Referenser 
 Denna artikel utgörs av en översättning från en version av engelskspråkiga Wikipedia

Italienska karossbyggare
Italienska företag
Bayerskt varmblod

Det bayerska varmblodet är en hästras som utvecklats i Bayern i Tyskland. Det bayerska varmblodet är baserat på den numera utdöda Rottalerhästen som föddes upp Rottdalen, ett område som en gång i tiden var känt för sina förstklassiga hästar. Rasen avlades fram vid munkklostren i Hornbach och Worschweiler. Rasen är nästan alltid fux på grund av sin stamfader Rottalern som alltid var fuxfärgad, men kan även vara brun.

Historia 
Stamfadern till det Bayerska halvblodet, Rottalerhästen, var en fuxfärgad skogshäst som föddes upp i Rottdalen. Dessa hästar var mycket välkända och eftertraktade som stridshästar. Under korstågen på 1000-talet var denna ras omåttligt populär. 

Flera hundra år senare på 1500-talet avlades hästarna systematisk vid klostren i Zweibrücken och stammen förbättrades med importerade hingstar från England, bland annat engelska fullblod och olika halvblodshästar som t.ex. Cleveland Bay, samt anglonormandiska hästar. Man korsade in den tyska Oldenburgaren på 1800-talet för att göra rasen lite tyngre. 1907 var rasen fixerad och fick en egen förening, "Bavarian Regional Horse Breeders Society". 

Benämningen Rottaler togs bort helt på 1960-talet för att ersättas med Bayerskt varmblod, men i Tyskland kallas rasen ibland fortfarande Rottaler. Nu började även efterfrågan på rasen som arbetshäst att minska kraftigt då jordbruken och samhället mekaniserades. Rasens officiella förening började då planera om aveln för att rasen skulle lämpa sig bättre för ridsport som var ett mycket ökande intresse runt om i världen. De hingstar som var grövre och av den äldre typen byttes ut mot hingstar som tillhörde lättare och mer atletiska raser som Hannoveranare, Trakehnare och engelska fullblod. 

1994 startades dock en förening för att försöka bevara den äldre och tyngre typen av det bayerska varmblodet. Överlag finns ca 11 500 bayerska varmblod varav ca 4 150 är av den äldre typen.

Egenskaper 
Det bayerska varmblodet är en tilltalande häst med en lång och elegant hals som är ett arv från det engelska fullblodet. Uppfödarna lägger stor vikt vid att hästarna ska ha ett lugnt temperament och hästarna får gå igenom prestationsprov för att se om de håller måttet. Rasen är en medeltung varmblodshäst med ganska bred och mycket väl musklad kropp och grov benstomme, kraftig hals och lång rygg. Rasen är allt fux eller brun och blir ca 160-170 cm i mankhöjd.

Bayerska hästar har visat stor talang inom dressyr och banhoppning och tävlar även på internationell nivå. Det bayerska varmblodet får väldigt sällan problem med sina hovar då de är sunda och tåliga och utan svagheter. Bayerska varmblod märks ofta med sitt officiella märke, en sköld med en krona ovanpå och ett B i mitten.

Se även 
Oldenburgare
Fredriksborgare

Källor 
Aftonbladet.se
equiworld.net

Varmblodshästar
Hästraser från Tyskland
Södra torget

Södra torget i Borås, Västra Götalands län, är en centralt belägen knutpunkt för kollektivtrafiken och som trafikeras av linjer främst inom kommunen.

Torg i Sverige
Borås
Borås resecentrum

Borås resecentrum är en bussterminal för regionala och kommunala busslinjer på Centralplan i Borås. Terminalen byggdes om 2004 och fick då även en egen byggnad mitt emot Borås centralstation. Knutpunkt för Borås lokala stadsbussar är annars Södra torget någon kilometer bort (närmare stadskärnan), men flera av dessa linjer passerar även Resecentrum. Vissa regionala linjer går också via Södra torget. Bussbolagen Flixbus, Bus4You och Nettbuss Express trafikerar Resecentrum.

Referenser

Källor
Pressmeddelande vid öppnandet av Borås resecentrum 2004 vasttrafik.se
Arkitekten om Borås resecentrum abako.se
Historik kring Resecentrum abako.se

Fotnoter

Externa länkar 
Västtrafiks webbplats vasttrafik.se

Borås
Bussterminaler i Sverige
Singularsuccession

Singularsuccession är en juridisk term för efterträdande i enstaka rättsförhållande. Detta betyder, i motsats till
universalsuccession, att vissa särskilda rättigheter eller förpliktelser övergår från en person till en annan. 

Mottagaren kan komma i bättre ställning med avseende på den övergångna rättigheten än "givaren" hade.  God tro hos den, till vilken rättigheten övergått, ger nämligen i många fall en sådan förmån.

Principiellt är singularsuccession möjlig endast i fråga om rättsförhållanden på förmögenhetsrättens område, däremot inte i fråga om familjerättens eller den offentliga rättens rättigheter och skyldigheter. En äganderätt, ett patent, en fordran eller skuld på visst belopp i pengar eller viss mängd varor kan sålunda byta subjekt (övertas av annan person), medan däremot varken en makes äktenskapliga rättigheter eller de medborgerliga rättigheterna och skyldigheterna låter sig överflyttas till nytt subjekt. 

Också förmögenhetsrättigheter kan ha sådan rent personlig karaktär, att de inte kan övergå till annan, exempelvis vissa undantagsförmåner, skadeståndsanspråk på grund av ärekränkning och liknande.  

Singularsuccession i en rättighet försiggår genom frivillig avhändelse, så kallad överlåtelse (försäljning, bortbytande, gåva), eller också genom en tvångsåtgärd, såsom exekutiv auktion, utövande av lösningsrätt, förverkande.  Ännu ett slag av sådan succession är den, som inträder i och med den berättigades död ("mortis causa") med stöd av en hans förut avgivna viljeförklaring (företrädesvis testamente). 

Singularsuccession i en förpliktelse förutsätter i regel överenskommelse mellan såväl den hittillsvarande och den nyinträdande gäldenären som ock borgenären; endast undantagsvis tillåts sådan succession utan borgenärens medverkan.

Uttrycket singularsuccession begagnas någon gång (oftare i utländsk juridik än i svensk) även om upplåtelse av rättighet, fastän genom densamma inte en rättighet övergår från en person till en annan, utan en ny (mera begränsad) rättighet stiftas.

Källor 

 

Succession
Giovanni Battista Rubini

Giovanni Battista Rubini, italiensk operasångare (tenor) född 7 april 1794, död 3 mars 1854.

Källor 

Italienska tenorer
Födda 1794
Avlidna 1854
Män
God tro

God tro (latin bona fides, franska bonne foi, tyska guter Glauben) är en juridisk term som står för att en person som tar emot något från en annan person har föreställningen eller uppfattning att den senare verkligen är behörig som fångesman. Det innebar, i synnerhet förr i svensk rätt, att den senare personen hade befogenhet att låta mottagaren få den rätt som avses.

God tro kan även innebära att part är ovetande om eventuella missförhållanden vid exempelvis ett avtals tillkomst.
Begreppet är av stor betydelse för bedömning av om avtal har uppkommit om motparten t.ex. skrivit fel pris i offerten eller utsatts för tvång för att ingå avtalet.

Exempel 
 Man köper en sak, lösöre eller fastighet av någon som man tror är berättigad att sälja saken.
 Man mottager och belånar en pant i den tro att pantsättaren verkligen äger denna.
 Man tar en växel som betalning under antagande att den är korrekt överlåten från föregående innehavare.
 Man låter på sig transportera ett skuldebrev i den förmodan att man därmed också får den fordran som skuldebrevet anger mot dess utställare.

Sverige 
I Sverige finns ”Lag (1986:796) om godtrosförvärv av lösöre”. Sedan 2003 är lagen ändrad så att man som köpare inte kan hävda att man handlat i god tro (och därmed ska få behålla det man köpt) om varan/egendomen är stulen eller tagen från den rätte ägaren under hot eller tvång. Trots att förvärvaren av egendomen har gjort ett godtrosförvärv kan dock den ursprunglige ägaren få tillbaka egendomen mot en lösensumma, eller, om egendomen var olovligt tagen (t.ex. stulen) utan att behöva betala lösensumma. Lösensumman ska bestämmas till det belopp som förvärvaren betalade för egendomen.

Se även 
Generositet

Källor

Fotnoter 

Ansvarsfrihet
Intention
Rättsprinciper
Avtalsrätt
Ugglan