Skolflygplan

Skolflygplan (militärförkortning: skfpl, typprefix: SK) är flygplan som avses för flygutbildning, såsom grundskolning av pilotelever, kontrollflygning, avancerad flygövning av flygverksamhet och annat.

I modern tid utvecklas avsevärt färre skolflygplan än förr på grund av hög kostnad för ny framtagning och de praktiska möjligheterna att modernisera och renovera äldre typer. Utvecklingen av flygsimulatorer har även lett till att avancerad inskolning även kan utföras på marken, vilket minskar flygtimmarna på existerande skolflygplan och ökar livslängden på dess flygkroppar.

Beskrivning 
Skolflygplan förekommer främst som ändamålsbyggda konstruktioner med utgångspunkt att vara lämpliga för uppdraget i fråga, såsom passande flygegenskaper för utbildningen. För grundskolning ska flygegenskaperna helst vara utformade så att flygeleven kan begå misstag under gång (i luften och på marken) utan att dessa leder till haveri.

Skolflygplan ska helst även ha tvåsitsig förarkabin så att flyglärare och flygelev skall kunna flyga samtidigt. I svensk FV-nomenklatur används två huvudsakliga begrepp i relation till detta:
DK – dubbelkommando – skolflygning med flyglärare ombord
EK – enkelkommando – skolflygning utan flyglärare ombord

Sätena kan vara placerade sida vid sida för att läraren ska kunna ha god uppsikt över elevens agerande, men de kan även vara tandemplacerade i rad efter varandra för att efterlikna ergonomin i en enkelkabin.

Skolflygplan behöver dock inte vara ändamålsbyggda, utan precis som med personbilar kan flygutbildning utföras i flygplan avsedda för andra uppgifter, såsom allmänflyg, firmaflyg eller , etc. Exempel på allmänflygplan som lämpar sig väl för skolflyg är, Cessna 150, Cessna 152, Cessna 172 och Piper PA-28 Cherokee. Vissa historiska stridsflygplan med plats för en bakåtvänd tandemsittande kulspruteskytt (signalist) har även stundom kunnat modifieras till skolflygplan genom att vända signalistsätet 180° grader för att på så sätt skapa en plats för flygelev eller flyglärare.

Avancerad flygutbildning

Avancerat skolflygplan 
Vissa skolflygplan är konstruerade för avancerad flygutbildning, ej inskolning, och är utrustade för att kunna öva olika former av flyguppdrag. Militärt kan sådana förslagsvis särskiljas som övningsflygplan (ålderdomligt) eller avancerat skolflygplan () jämte "grundläggande skolflygplan" () och används för taktisk flygutbildning och viss flygslagsutbildning. De kan ofta lasta vapen för övningsändamål eller lätta attackuppdrag.

En annan variant är att bygga om vanliga stridsflygplan med tvåsitsig förarkabin för dubbelkommando (DK). Detta skapar mycket avancerade skolflygplan som ger flygelever en bra plattform för inskolning och typinflygning på just den ursprungliga stridstypen. De taktiska möjligheterna varierar men vissa exempel har nästintill samma taktiska förmågor som ursprungsplanet.

Övningsflygplan 
Begreppet övningsflygplan var ursprungligen en benämning som det svenska flygvapnet och dess föregångare använde under 1920- och 1930-talen för flygplan som var avsedda för ytterligare flygträning efter den grundläggande flygutbildningen. Övningsflygplanen och kunde användas för mer avancerad flygning än de skolflygplan som blivande piloter först fick flyga med. Övningsflygplanen betecknades med typprefixet Ö, med Ö 1 som första flygplanstyp med beteckningen (infört 1920) och Ö 9 som det sista (infört 1932). I och med 1940 års beteckningssystem skrotades benämning och sedan dess har ingen skillnad gjorts på övningsflygplan och skolflygplan, utan alla flygplan som är avsedda för flygutbildning (grundläggande eller mer avancerad) benämns skolflygplan med typprefixet SK.

Särskiljningen har även förekommit utomlands. USA:s arméflygvapen (USAAF) kallade grundläggande skolflygplan för Basic Trainer (typprefix: BT) och avancerade skolflygplan för Advanced Trainer (typprefix: AT), samt i mindre utsträckning Basic Combat Trainer (typprefix: BC). I Tyskland har begreppet Übungsflugzeug ("övningsflygplan") förekommit stundom.

Lead-In Fighter Trainer 
I modern tid har ett nytt koncept kallat Lead-In Fighter Trainer (förkortat LIFT), ungefär "inledande jaktskolflygplan", börjat bli populärt (, "stridsövningsflygplan"). Konceptet tar över positionen som avancerat skolflygplan och har flygslagsutbildning (stridsutbildning) som utgångspunkt istället för taktisk flygutbildning.

Typexempel

Skolvarianter av stridsflygplan 
1940-talet
Me 262 B-1a

1950-talet
DH 115 Vampire
MiG-15UTI

1960-talet
MiG-21UM
SK 35C

1970-talet
MiG-23UB
Su-25UB
SK 37

1980-talet
MiG-29UB

1990-talet
JAS 39B

2000-talet
JAS 39D

2010-talet
JAS 39F

Ändamålsbyggda skolflygplan 
1930-talet
De Havilland Tiger Moth
North American NA-16

1940-talet
North American Texan
De Havilland Chipmunk

1950-talet
BAC Jet Provost

1960-talet
BAC Strikemaster
Saab 105

1970-talet
BAE Systems Hawk

1980-talet
Aermacchi MB-339

2010-talet
Grob G 120TP

2020-talet
Boeing-Saab T-7 Red Hawk

Ej ändamålsbyggda skolflygplan 
1940-talet
Jak-15

1950-talet
Cessna 172

1960-talet
Cessna 150
Piper PA-28 Cherokee

1970-talet
Cessna 152

Bilder

Se även 
Lista över Försvarsmaktens flygplan#Skolflygplan
Lista över Försvarsmaktens flygplan#Övningsflygplan

Referenser

Noter 

Skolflygplan