kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Harskramla

Harskramla är ett musikinstrument bestående av en träram med en elastisk träribba. Genom träramen löper en kugghjulsförsedd axel som är förlängd till ett handtag. Genom att bringa träramen i rotation uppstår ett skramlande ljud mellan kugghjulet och träribban. 

Namnet kommer av att harskramlan använts av drevkarlar för att åstadkomma oljud vid jakt på villebråd, till exempel harar, men den förekommer även som leksak och används av åskådare vid vissa idrottsevenemang. 

Inom musiken används ofta det italienska namnet raganella. Den används som instrument i orkestrar, både till populärmusik och till konstmusikaliska verk som Richard Strauss symfoniska dikt Till Eulenspiegels lustige Streiche, Carl Orffs Carmina Burana, med flera.

Ordet "harskramla" är belagt i svenska språket sedan 1780.

Referenser

Externa länkar

Slagverk
Jaktredskap
Träleksaker
Supporterkultur
Ryggradslösa djur

Ryggradslösa djur eller evertebrater (Evertebrata) är ett samlingsnamn för alla de djurgrupper som inte ingår i ryggradsdjuren och inkluderar till exempel blötdjur, leddjur, armfotingar, nässeldjur och många fler. Gemensamt för dessa djur är att de saknar ryggrad. Gruppen är parafyletisk och omfattar cirka 97 procent av alla djurarter. Begreppet saknar värde inom taxonomi.

Linné definierade gruppen i sin bok Systema naturae. Hans dåvarande system gav gruppen två stammar – insekter och maskar. Begreppet myntades dock av Jean-Baptiste Lamarck. Senare forskning har konstaterat att ryggsträngsdjuren (Chordata) är ett förstadium till ryggradsdjuren. När det gäller antal arter, är majoriteten i den kända biologiska mångfalden bestående av ryggradslösa djur. Det fanns 1,7 till 1,8 miljoner fastställda arter 2005, cirka 990 000 av dem var ryggradslösa djur.

Källor 
 Fakta om evertebrater - Naturhistoriska riksmuseet
 Ryggradslösa djur - Naturhistoriska riksmuseet

Djur
Daniel i Babel beder

Daniel i Babel beder är en psalm med sex verser av Albert M. Johansson. Den sjungs till samma melodi som Nu en sång vi skola sjunga.

Publicerad i
Nr 4 i Turturdufvans röst med titeln "Daniel i lejongropen".

Svenska psalmer
Excenter

Excenter är en mekanism som omvandlar en roterande rörelse till en fram- och återgående rörelse där excenterns diameter är större än excentriciteten.

Andra mekanismer med samma funktion är:
Vevaxel där tappens diameter är mindre än vevslängens diameter.
Vev som är en axel med vevarm och tapp som drivs med handkraft eller pedaler.

Mekanismen utgörs av en plan skiva vars omkrets vanligen är formad som en cirkel, men ibland också som en annan kroklinje. Den cirkelformiga excenterskivan roterar kring en punkt som inte sammanfaller med axelns medelpunkt.

Excentermekanismer används där tryckkrafterna är stora, till exempel i excenterpressar och stenkrossar. Men även för att styra slider, till exempel på ångmaskiner. Excentermekanismer används ibland för att justera spänningen i kedjeöverföringar, till exempel i cyklars trampnav där man genom en enkel vridning kan justera kedjespänningen.

Mekanismen uppfanns på 1780-talet av Murdock.

Se även
Excentricitet
Vev
Vevaxel

Mekanik
Filip von Schantz

Johan Filip von Schantz, född 17 januari 1835 i Ulvsby, död 24 juli 1865 i Helsingfors, var en finländsk musiker. Han var son till en syssling till Gustaf von Schantz.

von Schantz relegerades från Helsingfors universitet 1855 efter att ha deltagit i ett studentuppträde och bestämde sig då för att ägna sig åt musik. Året efter började han studier i violinspel och komposition i Stockholm och fortsatte 1857–1860 vid konservatoriet i Leipzig i Tyskland. 

År 1860 anställdes han som dirigent vid Svenska Teatern i Helsingfors. Utöver musicerandet på teatern gav orkestern också soaréer och symfonikonserter vilka blev mycket populära. När Svenska Teatern brunnit ned 1863 började von Schantz ge konserter på det då nyöppnade Berns salonger i Stockholm och i andra svenska städer, till exempel i Göteborg. Året efter uppträdde orkestern i Köpenhamn men von Schantz tvingades där att upplösa orkestern och, sjuk och utarbetad, återvända till Finland.

Av hans kompositioner kan nämnas Sånger vid piano, Finska toner (text: Karl Wetterhoff), orkesteruvertyr Kullervo (efter Kalevala) och flera manskvartetter.

Källor 
 
 

Finländska musiker
Finländska musiker under 1800-talet
Personer från Ulvsby
Födda 1835
Avlidna 1865
Män
Ugglan
Simon Sörman

Gustav Simon Sörman, född 7 juni 1905 i Arvika församling, död 23 februari 1963, var en svensk konstnär. Han har utfört kyrkomålningar i flera svenska kyrkor.

Sörman studerade på Kungliga Konsthögskolan 1923–1924 och utbildade sig för Alfred Nilsson 1927–1937 till målningskonservator. Han tilldelades Ester Lindahls stipendium 1944. 1949 blev han lärare i materialkunskap och föreståndare vid Konsthögskolans institution för materialkunskap, och 1959 vikarierande professor. Han var redaktör för Konstnärernas Riksorganisations medlemsblad 1943–1945, och vice ordförande i organisationen 1952–1956. Han var ledamot i Eva Bonniers donationsnämnd 1950–1955 och styrelseledamot i stiftelsen Konstnärernas hjälpfond från 1953, samt sekreterare där 1958–1961. Åren 1954–1961 var han svensk representant i International Association of the Plastic Arts, och 1955–1961 var han ledamot i Statens konstråd. Han blev 1961 ordförande i den svenska sektionen av Nordiska konservatorsförbundet.

Sörman hade debututställningar 1942 i Stockholm och Göteborg, blev förutom i Sverige även utställd i Norge och Danmark, och är representerad på bland annat Moderna museet. Han utförde kyrkomålningar i bl.a. Gåsborns kyrka (altartavlan) och Rämmens kyrka i Filipstads kommun, Sunne kyrka (altartavlan med motivet Kristi uppståndelse) i värmländska Sunne kommun, Trefaldighetskyrkan i Arvika, Hakkas kyrka (altarväggens målning) i Gällivare kommun, Överluleå kyrka i Bodens kommun, Brännemo kapell i Götlunda församling och Baltaks kyrka (glasmålningar) i Tidaholms kommun. 

Simon Sörman är far till: 1) Arkitekt: Kjell Sörman (född:1940) -- 2) Visartist: Pär Sörman (född:1946) -- 3) Konstnär: Jan Sörman (född:1954)

Källor 

Noter

Externa länkar

Svenska kyrkomålare
Svenska målare under 1900-talet
Personer från Arvika
Födda 1905
Avlidna 1963
Män
Svenska konservatorer
Pär Sörman

Pär Sörman, född 18 april 1946, är en svensk skådespelare och visartist.

Sörman tolkar bland annat Dan Andersson, Evert Taube och andra poeters verk. Han är även en av ledamöterna i Svenska visakademien.

Sörman är son till konstnären Simon Sörman.

Teater

Roller

Priser och utmärkelser 
2002 – Nils Ferlin-Sällskapets trubadurpis
2009 – Taubedagens stipendium
2003 – Dan Andersson-priset
2007 – Lille Bror Söderlundhs stipendium

Källor 

Svenska vissångare
Födda 1946
Män
Levande personer
Jussarapalm

Jussarapalm (Euterpe edulis), även assaipalm,  är en art i familjen palmer från östra och södra Brasilien, Argentina och Paraguay. Jussarapalmen är den främsta källan till palmhjärta, det ätbara innandömet i många palmträd. Även den närbesläktade Euterpe oleracea, varifrån assaibären kommer, kallas "assaipalm".

Källor
Svensk Kulturväxtdatabas

Palmer
Frukter
As Växtindex
Träd
Sixtus

Sixtus har varit namnet på flera påvar inom den Romersk-katolska kyrkan. Sixtus är ett latinskt förnamn med grekiskt ursprung. Ej att förväxlas med namnet Sextus.

Sixtus I (cirka 116 – cirka 125)
Sixtus II (257 – 258)
Sixtus III (432 – 440)
Sixtus IV (1471 – 1484)
Sixtus V (1585 – 1590)

Se även:
Sixtus Sääf
Sixtus Janson

Mansnamn
Latinska förnamn
Romerska namn
East 17

East 17 är ett brittiskt pojkband från 1990-talet. Gruppens medlemmar var ursprungligen Tony Mortimer, Brian Harvey, John Hendy och Terry Coldwell.

Till skillnad från övriga pojkband hade gruppen en lite annorlunda musikstil i form av synth, pop och rap. Några av deras största hits är "House of Love", "Stay Another Day", "Gold" och "Around The World".

Medlemmar 
Nuvarande medlemmar
Terry Coldwell (1991–1997, 1998–1999, 2006–2013, 2014–)
Robbie Craig (2014–)
Terry John (2018–)

Tidigare medlemmar
John Hendy (1991–1997, 1998–1999, 2006-2013, 2014–2018)
Brian Harvey (1991–1997, 1998–1999, 2006–2010)
Tony Mortimer (1991–1997, 2006, 2010–2013)
Blair Dreelan (2011)

Diskografi 
Studioalbum

Steam 1994

 (som E-17)

Samlingsalbum

Singlar (topp 40 på UK Singles Chart)
"House of Love" (1992) (#10)
"Gold" (1992) (#28)
"Deep" (1993) (#5)
"Slow It Down" (1993) (#13)
"West End Girls" (1993) (#11)
"It's Alright" (1993) (#3)
"Around the World" (1994) (#3)
"Steam" (1994) (#7)
"Stay Another Day" (1994) (#1)
"Let It Rain" (1995) (#10)
"Hold My Body Tight" (1995) (#12)
"Thunder" (1995) (#4)
"Do U Still?" (1996) (#7)
"Someone to Love" (1996) (#16)
"If You Ever" (med Gabrielle) (1996) (#2)
"Hey Child" (1997) (#3)
"Each Time" (1998) (#2)
"Betcha Can't Wait" (1999) (#12)

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Brittiska pojkband
Brittiska musikgrupper
High-end audio

High-end audio är HiFi-utrustning som skapas för finsmakare och entusiaster för att vara det allra bästa, oavsett vad det kan komma att kosta. High-end audio-utrustning kan därför bli extremt dyr.  Man kan jämföra med bilmärken eller viner och tala om high-endapparaterna som ljudteknikens Ferrari eller Romanée-Conti.
High-end-ljud kan syfta på enbart prisnivån, på den inbyggda kvaliteten hos komponenterna eller på subjektiv eller objektiv kvalitetet hos ljudåtergivningen.

Krav på återgivningen  
Det mänskliga hörselsinnet är subjektivt och svårt att definiera, beroende på hur elektriska signaler från örat tolkas av hjärnan. Psykoakustik är en disciplin inom akustik, som studerar detta område och det visar sig att det utöver rent teniska faktorer är flera aspekter, som påverkar utformningen av de ingående komponenterna.

High end-lyssnare med så kallade "guldöron" brukar hävda att linjär frekvensgång upp till 20 kHz inte är nog, trots att inte ens deras hörsel hänger med så högt upp i frekvens. Men de kan likväl ha rätt. Även i de bästa ljudanläggningar, och framför allt i själva guldöronens yttre och inre delar råder en större eller mindre, men ofrånkomllig olinjaritet. Det innebär att när två eller fler toner av mycket hög frekvens ljuder samtidigt, så kan det bildas genom intermodulation även komponenter som har frekvens lika med skillnaden i frekvens mellan de alstrande tonerna, vilkas frekvenser ligger långt över hörbarhetsgränsen. Därmed kan skillnaden transformeras ner till det hörbara området, och eventuellt uppfattas av lyssnaren. Dessa frekvenstransformerade toner är normalt svaga, men har ändå individuell betydelse för helhetsintrycket.

Kontroverser 
Mätningar kan vara bedrägliga - höga eller låga värden på vissa tekniska egenskaper ger inte nödvändigtvis en bra bild av, hur utrustningen låter för varje person. Till exempel kan vissa rörförstärkare producera större mängder av total harmonisk distorsion, men typen av denna snedvridning (2:a övertonen) är inte lika störande som den högre ordningens distorsion som tidigare produceras av transistorer. 

Saker som ofta ifrågasätts är tillbehör såsom exklusiva high-end audiokablar, vilka använder exotiska material och konstruktionsgeometrier med kabelställning för att lyfta dem från golvet (som ett sätt att styra mekaniskt inducerade vibrationer), kontaktdon, sprejer och andra hokus-pokus.

Se även 

 Balanserad kabel

Referenser 

Hemelektronik
Ljudteknik
Malaita

Malaita är en ö som tillhör Salomonöarna i sydvästra Stilla Havet. Malaita är 4 307 km² stor. Huvudstaden på ön heter Auki. Befolkningen på Malaita har en stark traditionell och kulturell historia, som länge har bevarats utan påverkan från övriga världen. Delfinslakt, enligt en liknande metod som används i Japan, förekommer också. Efter slakten delas köttet ut till alla hushåll. Delfinernas tänder används som smycken och även som valuta på ön.

Referenser 

Salomonöarnas öar
Olle Olsson-huset

Olle Olsson-huset är ett bostadshus i Hagalund i Solna kommun 

Huset, som ligger vid hörnet Spetsgatan/Furugatan, byggdes 1897 av snickarmästaren Carl Jakob Brolin. Dennes son Conny Olsson och makan Maja Olsson bodde också i huset, som från början hade fyra lägenheter i två våningsplan, Conny Olsson till sin död 1964. Deras son, konstnären Olle Olsson Hagalund bodde hela sitt liv i huset. Det ägs av Solna stad och inhyser numera Olle Olsson Hagalund-museet. 

På samma fastighet finns Sadelmakare Öbergs hus, ett gårdshus från 1890-talet. Carl Öberg med familj hade sin bostad i ovanvåningen från 1922 till 1939 och sadelmakarverkstaden var inrymd i två rum i undervåningen. Ovanvåningen är numera rekonstruerad till en bostadsvåning från 1920-talet.

Källor

Noter

Externa länkar

 Solna stad - Olle Olsson-huset

Byggnader och anläggningar i Solna kommun
Kultur i Solna
Hagalund, Solna kommun
Äspö, Trelleborgs kommun

Äspö är en kyrkby i Äspö socken i Trelleborgs kommun i Skåne belägen mellan Trelleborg och Ystad och sydväst om Skurup på Söderslätt. 

I kyrkbyn finns Äspö kyrka. Här hölls Äspöfestivalen.

I Äspö föddes Anders Nilsson (1844-1936), major och stadsingenjör i Malmö. Författaren Emma Bendz växte upp här.

Orter i Trelleborgs kommun
Äspö, Oskarshamns kommun

Äspö är en ö i Misterhults skärgård, Oskarshamns kommun. På Äspö ligger Äspölaboratoriet som ägs och drivs av Svensk Kärnbränslehantering AB och som har till uppgift att utforska olika möjligheter för att slutförvara kärnavfall. Tack vare laboratoriet som också tar emot besökare har ön blivit ett populärt besöksmål.

Se även
Äspölaboratoriet

Öar i Oskarshamns kommun
Smålands öar
Svenska öar i Östersjön
Äspölaboratoriet

Äspölaboratoriet är ett delvis underjordiskt berglaboratorium på Äspö nära Oskarshamns kärnkraftverk i Oskarshamns kommun. Laboratoriet består av ett tunnelsystem på 460 meters djup, samt ett antal byggnader ovan jord. Anläggningen ägs och drivs av Svensk Kärnbränslehantering AB och är byggt för att testa olika metoder och möjligheter vid slutförvaring av använt kärnbränsle. Äspölaboratoriet har sedan färdigställandet även blivit ett populärt besöksmål. Sedan starten år 1995 har laboratoriet haft cirka 145 000 besökare.

Externa länkar 
 SKB:s webbplats om Äspölaboratoriet

Byggnader och anläggningar i Oskarshamns kommun
Kärnkraft i Sverige
Ätradalen

Ätradalen är vattendraget Ätrans dalgång, men har också kommit att användas som ort- eller områdesnamn av föreningar och företag.

Ätradalen har flera natursköna avsnitt. Området mellan Vessigebro och Ätrafors är anslående och längre norrut, mellan Askome och Gällared vid Länsväg 153 finns den väg som korats till Hallands vackraste.

Ekomuseum nedre Ätradalen ger skyltad vägvisning till ett stort antal sevärda mål – "ett museum utan väggar" enligt hemsidan.

Externa länkar
Ekomuseum nedre Ätradalen
Hallands vackraste väg

Dalar i Sverige
Falkenbergs kommuns geografi
Amiralsgatan, Malmö

Amiralsgatan är en av de trafikmässigt viktigare gatorna i Malmö.

Amiralsgatan tillkom år 1878 och sträckte sig då från Drottninggatan till Föreningsgatan. Den har därefter förlängts vid en rad tillfällen: år 1904 fram till S:t Knuts torg, år 1932 förbi Folkets park till Nobeltorget, år 1945 fram till Östra Farmvägen, år 1962 fram till Scheelegatan, år 1965 förbi Rosengård Centrum till Inre Ringvägen, år 1969 fram till Agnesfridsvägen, år 1983 till Rosengårdsvägen (öster om Jägersro villastad) och slutligen år 1997 fram till Elisedalsvägen. Planer finns på en fortsatt förlängning åt öster mot Yttre ringvägen genom att bygga vägen norr om Kvarnby folkhögskola och på så sätt avlasta folkhögskoleområdet.

Amiralsgatan har endast trafikerats av spårvagnar fram till Bergsgatan. Ännu på 1960-talet fanns planer på att bygga ut spårvägen i gatan och underfarten under Rosengård Centrum är därför planerad för att kunna trafikeras av spårvagnar, något som aldrig förverkligades.

Vid tillkomsten var Amiralsgatan en bland en rad gator i Rörsjöstaden uppkallade efter militära grader. Numera är Amiralsgatan en av Malmös längsta gator.

Källor
Bender, Birgit (red) (1999): Gator i Malmö, 

Gator i Malmö
Malmö Centrum
Parseträd

Ett parseträd är en datastruktur som exempelvis kompilatorer bygger vid den syntaktiska analysen av källkod, och som sedan används för semantisk analys av det program som källkoden beskriver.

Se även
 Abstrakt syntaxträd

Datavetenskap
Göteborgshändelserna

Göteborgshändelserna är en svensk roman från 2006 av Jörgen Gassilewski. Boken handlar om händelserna och kravallerna i samband med EU-toppmötet i Göteborg 2001. Romanen blev 2006 nominerad till Augustpriset.

Källor 

Göteborg i skönlitteratur
Svenska romaner
Skönlitteratur 2006
Askome socken

Askome socken i Halland ingick i Årstads härad, ingår sedan 1971 i Falkenbergs kommun och motsvarar från 2016 Askome distrikt.

Socknens areal är 32,86 kvadratkilometer, varav 31,16 land. År 2000 fanns här 189 invånare. Kyrkbyn Askome med sockenkyrkan Askome kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Askome socken har medeltida ursprung.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Askome församling och för de borgerliga frågorna till Askome landskommun.  Landskommunen senare inkorporerades 1952 i Vessigebro landskommun som 1971 uppgick i Falkenbergs kommun.  Församlingen uppgick 1 januari 2006 i Vessige församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Askome, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört fögderier och domsagor enligt Årstads härad. De indelta båtsmännen tillhörde Södra Hallands första båtsmanskompani.

Geografi och natur
Askome socken ligger på Ätrans östra sida, nordost om Falkenberg. Socknen är i västra delen, nedströms Ätrafors, bördig slätt, i övrigt starkt kuperad mossrik skogsbygd. Största insjöar är Ätraforsdammen och Boaforsdammen som båda delas med Okome socken samt Skärsjö som delas med Vessige socken.

Berggrunden är gnejs. I skogsbygden dominerar blockmorän, medan de uppodlade områden består av grus eller lera. Den högsta punkten är Askome berg, tidigare Fällebacka, den når 172 meter över havet, medan den lägsta ligger vid Ätran, ungefär 20 meter över havet. 

Skallabjärets naturreservat är ett kommunalt Naturreservat.

En sätesgård var Hede herrgård.

I Askome börjar länsväg N716, som går längs Ätraforsdammen mot Gällared vid länsväg 153. Den har i en omröstning av Vägverket utsetts till "Hallands vackraste väg".

Fornlämningar och historia
Från stenåldern finns några boplatser längs Ätran. Från järnåldern finns en domarring mitt i byn Askome, ett gravfält i närheten samt två bautastenar på Askome gärde.

Askome nämns 1523 i samband med att Eline Calus Ogeszen tar ägandet av gårdar i Askome från fru Ingeborg Hr Sten Stures. Från de följande årtiondena finns flera förläningsbrev bevarade. De visar att byn hamnar under Hjuleberg.

Askomes nuvarande kyrka invigdes 1780 och tillbyggdes med ett torn 1804. 

C. M. Rosenberg beskriver 1883 denna socken i Årstads härad som ”glest bebodda trakter, ej utan skog”. Han nämner Hede gård som den enda större och kyrkbyn "nedom det 571 fot (170 meter) höga 'Askomeberg'". Vid denna tid hade socknen 427 invånare.

Namnet
Namnet (1455 Askeme) kommer från en kyrkbyn. Namnet innehåller förleden trädet ask och efterleden hem, 'boplats; gård'.

Befolkningsutveckling

Se även
Askome församling
Lista över fasta fornminnen i Falkenbergs kommun (Askome)

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar

Askome socken i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870

Socknar i Årstads härad
Indelningar i Falkenbergs kommun
Klappjakt

Klappjakt är en form av  drev, främst efter småvilt. En kedja av drevkarlar driver djuren framför sig genom att klappa händerna eller särskilda träplattor, så kallade klappträn, mot varandra, därav namnet. Man kan även använda harskramla, slå med torra grenar mot trädstammar etc. Klappjakten är mycket intensiv eftersom många djur samtidigt och i hög hastighet kommer springande fram mot skyttarna. Klappjakten kräver därför stor disciplin av skyttarna för att de inte ska utgöra en fara för drevkarlar och andra skyttar. Klappjakten, vilken är mycket effektiv, har kritiserats för att gå för hårt åt de enskilda djurarterna. 

Vid klappjakt används enbart hagelgevär av kaliber 12, 16, 20 eftersom jakten bedrivs på korta avstånd. Det är en fördel att ha en trångborrad hagelpipa eftersom det blir en mer kompakt svärm av hagel som kommer i ett stort antal mot djuret för att minska lidandet för djuret.

Klappjakt kan bedrivas på fasan, hare, änder och räv. 

Hundar som traditionellt används vid klappjakt är retriever.

Se även
Mediedrev

Jaktformer
Första sommardagen

Första sommardagen, (isländska: Sumardagurinn fyrsti), nationell helgdag på Island för att fira sommarens ankomst. Första sommardagen infaller på torsdagen mellan 19 och 25 april, det vill säga den första torsdagen efter 18 april.

Första sommardagen är ett firande vid inledningen av den första sommarmånaden (harpa) i den gamla isländska kalendern. Den gamla kalendern hade sex månader med korta dagar (vinter) och sex månader med nattlösa dagar (sommar).

Högtider
Kultur i Island
Orapa

Orapa är en stad i centrala Botswana, och har en beräknad folkmängd av 9 075 invånare (2008). I staden finns en av världens största diamantgruvor. Staden är omgärdad av ett staket och tillträde är begränsat för utomstående. I staden finns bland annat flera skolor och ett sjukhus.

Källor

Orter i Central
Tverkarelen

Tverkarelen kallas det område i Tver utanför Moskva som bebos av kareler. Karelare flyttade till Tverregionen efter freden i Stolbova 1617, då de grekisk-ortodoxa karelarna flydde från de protestantiska svenskarna. På 1930-talet räknade man till att det fanns över 100 000 karelare i distriktet. Under Stalinförföljelserna försvann många tver-kareler spårlöst. De kareler som stannade kvar i Tver ville aldrig erkänna sin riktiga etniska tillhörighet på grund av repressalier. År 1989 fanns det i Tver runt 23 000 personer som uppgav sig vara kareler. Det faktiska antalet tverkareler antas vara betydligt större.

Referenser 

Rysslands geografi
Tshabong

Tshabong är en ort i Kalahariöknen i sydvästra Botswana.
Tshabong är huvudort i distriktet Kgalagadi.

Källor

Externa länkar

Orter i Kgalagadi
Chippendale

Chippendale är en brittisk möbelstil från 1700-talets senare hälft. Den är inspirerad av de idéer från 1700-talsformgivaren Thomas Chippendale, som han återgav i mönsterboken Gentleman and cabinet-maker's director (1754). Den innehåller möbler i den nya stilen, som var påverkad av den franska rokokon, gotiken och kinesisk tradition. 

Stilen blev populär under andra hälften av 1800-talet för möbler, bestick och serviser. Bestick i chippendalestil är mycket vanliga och nytillverkas fortfarande.

Bibliografi

Referenser

Formgivning
Inredningsstilar
Jwaneng

Jwaneng är en stad i södra Botswana, och har en folkmängd av 18 008 invånare (2011). Staden har vuxit fram kring en diamantgruva.
Staden har en flygplats, Jwaneng Airport.

Källor

Orter i Southern
Botswanas distrikt
Kanye

Kanye är en stad i södra Botswana, och är den administrativa huvudorten för distriktet Southern.

Källor

Externa länkar
 Botswana Tourism

Orter i Southern
Serowe

Serowe är en stad i östra Botswana, administrativ huvudort för distriktet Central.

Serowe grundades 1902 av Khama III, som flyttade bamangwatostammens huvudstad hit från Phalatswe (Old Palaye). Staden ligger vid foten av berget Thathaganyana Hill, på ruinerna av en bosättning från 1000-talet. Den sydafrikanska författaren Bessie Head skrev om Serowe i flera av sina verk, däribland Serowe, Village of the Rain Wind.

I Serowe finns Khama III Memorial Museum, ett museum över släkten Khama som öppnade 1985, och kyrkan London Missionary Society Church. På Thathaganyana Hill ligger den kungliga kyrkogården, där Botswanas förste president Seretse Khama och Khama III ligger begravna. Utanför staden ligger Khama Rhino Sanctuary, ett 4 300 hektar stort reservat för noshörningar som öppnade 1992. Förutom noshörningar finns också zebror, giraffer, gnuer, impalor, kudu, elandantiloper, strutsar, hyenor, leoparder och över 200 fågelarter i parken.

Källor

Vidare läsning 
Bessie Head: Serowe, Village of the Rain Wind (1981)

Externa länkar 

Khama Rhino Sanctuary

Orter i Central
Mochudi

Mochudi är en stad i sydöstra Botswana, och är den administrativa huvudorten för distriktet Kgatleng.

Källor

Orter i Kgatleng