kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Wumo

Wumo (tidigare Wulffmorgenthaler) är en återkommande skämtteckning i strippserieformat – enruting – skapad 2003 av den danska skribenten Mikael Wulff och tecknaren Anders Morgenthaler (även verksamma som komikerpar på TV). Namnet på serien är ett slags teleskopord, bildat från parets efternamn.

Historia 
Enrutingen skapades ursprungligen som webbserie på Danmarks Radios webbplats och har därefter synts i Politiken, samt även lanserats i nordamerikansk dagspress. Duons enrutingar har även synts i tidskriften Kaskelot. Wulffs och Morgenthalers enrutingar har tryckts i bokform, med titlar som Friske Fyre en sjov bog, Studiehåndbogen top 1000, Far mor och Teenager laver mad.

2013 lanserades enrutingen Wumo i 71 nordamerikanska dagstidningar. Den har i Sverige bland annat synts i Aftonbladet, gratistidningen Punkt se och serietidningen Pondus. 2012 gav Kartago Förlag ut samlingsboken Polarstrutsen och andra fenomen.

Innehåll 
Wumo kännetecknas av en grovkornig humor. Man sparar inte på mängden kroppsvätskor i bilderna, vilket kan få det hela att framstå som vulgärt. Humorn har liknats vid en mer extrem variant av den från Gary Larsons enrutingar, och i likhet med dessa är olika sorters djur vanligt förekommande.

De båda återkommande figurerna "Dolph" (en flodhäst) och "Tukandrengen" (en korsning mellan 28 procent tukan och resten människa; på svenska ofta översatt som "the Tucan kid") har även använts i andra medier. Wulffmorgenthaler är/var även ett humorprogram på dansk TV, med duon Wulff och Morgenthaler som programledare och presenterad som en satirisk variant på äldre barn-TV-program.

Webbplatsen hävdar att Wumo är en daglig publikation, trots att serien ibland kan bli några dagar försenad, i vilket fall dagspresserierna laddas upp retroaktivt. Serien utmärker sig genom sina klara färger som liknar animationer, sina ironiska sätt att fånga vardagen, sina precisa illustrationer och att den ofta tar upp kontroversiella ämnen och lutar gärna åt det ekivoka, sorgliga och dystra. 

Återkommande teman i serien är the Tucan kid (en pojke som är en blandning av människa och fågel), Fucked-up Crazy-Ass Weirdo Beaver, antihjälten Werner, olika former av Nintendo Wii och pandor som gör onda saker.

Referenser

Externa länkar
 

Webbserier
Danska serier
Daniel Wiklund i Bromma

Sven Albin Daniel Wiklund (i riksdagen kallad Wiklund i Bromma), född 15 december 1911 i Stockholm, död där 14 februari 1979, var en svensk byråinspektör och folkpartistisk riksdagspolitiker.

Daniel Wiklund var byråinspektör i Socialstyrelsen till 1960 och var senare avdelningsdirektör där 1968–1977. Han var riksdagsledamot för Stockholms stads valkrets 1949–1952 och 1961–1973, fram till 1970 i andra kammaren. I riksdagen tillhörde han bland annat första lagutskottet som suppleant 1964–1968 och som ledamot 1969–1970. Han engagerade sig bland framför allt i social- och kriminalpolitik.

Daniel Wiklund var ordförande i Bromma missionsförsamling och var även aktiv i nykterhetsrörelsen, bland annat som ordförande för Sveriges nykterhetsvänners landsförbund 1956–1966. Han är begravd på Bromma kyrkogård.

Källor 
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970, band 1 (Almqvist & Wiksell International 1988), band 1, s. 190-191
Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Folkpartiet
Politiker från Stockholm
Gravsatta på Bromma kyrkogård
Födda 1911
Avlidna 1979
Män
Fred Børre Lundberg

Fred Børre Lundberg, född 25 december 1969 i Hammerfest, är en norsk tidigare utövare av nordisk kombination.

Lundberg var en av sportens största stjärnor under 1990-talet med en seger av den totala världscupen säsongen 1990/1991. Lundberg var även mycket framgångsrik i de stora mästerskapen där han tog OS-guld 1994 individuellt och guld 1998 i stafett. Han har också tre VM-guld, från 1991, 1995 och 1997.

Lundberg er sambo med Marit Bjørgen. Paret har ett barn tillsammans.

Referenser

Källor
  

Födda 1969
Norska utövare av nordisk kombination
Olympiska guldmedaljörer 1994
Olympiska guldmedaljörer 1998
Olympiska silvermedaljörer 1992
Olympiska silvermedaljörer 1994
Mottagare av Holmenkollenmedaljen
Män
Levande personer
Världsmästare i nordisk kombination
Johan Johnsson

Johan Viktor Johnsson (kallad J.W. Johnsson eller Jive), född 19 september 1894 i Osby församling, Kristianstads län, död 10 juli 1983 i Hägerstens församling, Stockholm, var chef för Stockholms stadsmission och folkpartistisk riksdagspolitiker. Han var far till Brita Stendahl.

Johan Johnsson blev teologie kandidat i Lund 1921 och var komminister i Söderköping församling och Skönberga församling 1921–1923. Han var därefter föreståndare för Stockholms stadsmission 1924–1960, och var även ordförande i De kristna samfundens nykterhetsrörelse 1932–1950.

Mellan 1945 och 1952 var han riksdagsledamot för Stockholms stads valkrets i andra kammaren. Han var ledamot i första lagutskottet 1949–1952 samt i särskilda utskottet 1951. I riksdagen var han särskilt engagerad i sociala och moraliska frågor, såsom åtgärder mot skilsmässor. Han var även ledamot stadsfullmäktige i Stockholms stad åren 1942–1966.

Johnsson engagerade sig i Kejneaffären till stöd för Karl-Erik Kejne, pastor vid Stadsmissionen, och lämnade även in en interpellation i riksdagen i frågan 1951.

Johnsson blev ledamot av Vasaorden 1942 och av Nordstjärneorden 1949 samt kommendör av Vasaorden 1961.

Johan Johnsson är begravd på Bromma kyrkogård.

Källor 
 
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970, band 1 (Almqvist & Wiksell International 1988)

Noter 

Präster i Svenska kyrkan
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Folkpartiet
Kommendörer av Vasaorden
Ledamöter av Nordstjärneorden
Svenska präster under 1900-talet
Svenska politiker under 1900-talet
Gravsatta på Bromma kyrkogård
Födda 1894
Avlidna 1983
Män
Verner Hedlund

Verner Vilhelm Hedlund, född 30 september 1883 i Timrå, död 7 november 1955 i Östersund, var en svensk fattigvårdskonsulent och politiker. (s). 

Hedlund var ledamot av Sveriges riksdags andra kammare från 1914 i Medelpads valkrets för Socialdemokraterna.

Källor
Sveriges dödbok 1947-2006, (Cd-Rom), Sveriges Släktforskarförbund

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Personer från Timrå socken
Födda 1883
Avlidna 1955
Män
Antique (musikalbum)

är ett minialbum av rockbandet MUCC, släppt i 1 000 numrerade exemplar den 25 december 1999. Det är bandets första CD-release men var från början tänkt att släppas på kassett, Ao Sakurai från bandet cali≠gari (som drev MUCC:s skivbolag) beslutade dock att albumet skulle tryckas på CD, eftersom det blev billigare. Drygt ett halvår senare släpptes en nymastrad andraupplaga med ett nytt intro och en ny låt. Den andra upplagan var begränsad till 5 000 exemplar.

Låtlista
"Akai oto" (赤い音)
"Aka" (アカ)
"Orugooru" (オルゴォル)
"4gatsu no Rengesou" (4月のレンゲ草)
"Kokonoka" (九日)

Andra upplagan
"-------"
"Yakeato" (焼け跡)
"4gatsu no Rengesou" (4月のレンゲ草)
"Orugooru" (オルゴォル)
"Kokonoka" (九日)
"Aka" (アカ)

Noteringar
Sångerskan Inugami Kyouko från bandet Inugami Circus-dan medverkar delvis i låten "Kokonoka". MUCC gjorde senare två nyversioner av "Kokonoka", en akustisk från 2000 (som släpptes på flerartistalbument Non-Standard File ~@6sight~ och senare på den begränsade utgåvan av Best of MUCC) samt en "coverversion" till albumet Cover Parade från 2006.

Japanska musikalbum
Musikalbum 1999
Musikalbum 2000
WP:Projekt Japan
Prinsessan Alexandra av Sachsen-Coburg-Gotha

Alexandra av Sachsen-Coburg-Gotha, furstinna av Hohenlohe-Langenburg, född 1 september 1878 på slottet Rosenau nära Coburg, Bayern, död 16 april 1942 i Schwäbisch Hall, Baden-Württemberg, var en brittisk-tysk prinsessa och titulärfurstinna.

Biografi 
Hon var dotter till prins Alfred, hertig av Edinburgh, andre sonen till drottning Viktoria av Storbritannien, och Maria Alexandrovna av Ryssland, dotter till tsar Alexander II av Ryssland.

Alexandra växte upp först i Storbritannien, mellan 1886 och 1889 på Malta, där fadern hade en tjänst i brittiska flottan, och sedan i Coburg, där fadern blivit tronarvinge och senare regerande hertig. Hon jämfördes till sin nackdel med sina systrar, som ansågs vackrare och intelligentare. Hennes mor ansåg att flickor borde gifta sig så unga att de ännu inte hade blivit intellektuellt självständiga, och arrangerade därför tidigt hennes äktenskap. 

Hon ingick äktenskap 20 april 1896 i Coburg med arvprins Ernst II av Hohenlohe-Langenburg (1863-1950). Övriga familjemedlemmar var inte helt nöjda, eftersom maken inte tillhörde ett regerande furstehus, utan enbart ett mediatiserat sådant. Familjen residerade på slottet slottet Langenburg i Langenburg och från 1900 i Coburg, då maken fungerade som tillfällig regent i Sachsen-Coburg-Gotha under den nya hertigen (Alexandras kusin) Karl Edward av Sachsen-Coburg-Gothas, minderårighet från 1900 fram till 1905. 

Hon blev titulär furstinna då maken ärvde titeln furste år 1913. Under första världskriget arbetade hon som sjuksköterska för Röda korset. 

Alexandra gick, liksom flera av hennes barn, in i Nazistpartiet år 1937, sex år efter makens inträde i partiet.

Barn
 Gottfried av Hohenlohe-Langenburg (1897–1960), gift med Margarita av Grekland och Danmark (1905–1981), (äldre syster till prins Philip, hertig av Edinburgh)
 Marie Melita (1899–1967), gift med hertig Friedrich av Schleswig-Holstein (1891–1965)
 Alexandra (1901–1963), gift
 Irma (1902–1986), ogift
 Alfred (f. och d. 1911)

Galleri

Referenser

Noter

Externa länkar

Huset Sachsen-Coburg-Gotha
Brittiska prinsessor
Födda 1878
Avlidna 1942
Kvinnor
Nazister
Gustaf Hellbacken

Gustaf Hellbacken, född som Gustaf Petterson 19 maj 1885 i Ludvika, död 2 september 1961 i Ludvika, var en svensk hemmansägare och politiker (s).

Gustaf Petterson var ägare till hemmanet Hällbacken, vilket också blev förebild för hans efternamnsbyte 1945 för att undvika förväxlingar med andra riksdagspolitiker med efternamnet Petterson. Han var ledamot av Sveriges riksdags andra kammare 1922–1952 för Socialdemokraterna, invald i Kopparbergs läns valkrets.

Gustaf Hellbacken styrde Ludvika socken som kommunfullmäktiges ordförande i 28 år. Han tillhörde direktionen för Ludvika lasarett och var dess ordförande i 14 år. Han var dessutom riksdagsman för det socialdemokratiska partiet i Dalarna i 31 år och genomförde en valturné i Dalarna med bland andra Hjalmar Branting på motorcykel med sidovagn. Ofta bar det sig så att hyran för vallokalen skulle betalas ur egen ficka.

Utan hans insatser hade Ludvika kommun saknat sitt lasarett idag. Han kämpade år 1954 för lasarettets utbyggnad i en tid då investeringsförbud i offentliga byggnader rådde i hela landet, men Gustaf Hellbacken lyckades med konststycket att få igenom sina krav. På den relieftavla som sattes upp i foajén till Ludvika lasarett, efter hans bortgång, står det bland annat inpräntat: "Stor var hans kärlek till hembygden," vilket mycket väl stämmer med hans eftermäle.

Han var pådrivande och ansvarig för Ludvika Arbetarekommuns bildande år 1905, något som också firades på 100-årsdagen år 2005 då en hel busslast med människor besökte gården i Persbo för att hedra Gustaf Hellbackens minne.

Hellbacken blev föreslagen som kandidat till landshövdingeposten i Falun 5 år innan sin bortgång, men avsade sig av åldersskäl.

Källor

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Svenska socialdemokrater
Män
Födda 1885
Avlidna 1961
Erik Östrand

Erik Östrand (i riksdagen kallad Östrand i Avesta), född 23 juni 1907 i Söderfors, död 17 februari 1971 i Avesta, var en svensk järnbruksarbetare, kommunalråd och riksdagsman (s).

Östrand var ledamot av Sveriges riksdags andra kammare för socialdemokraterna 1949-1966, invald i Kopparbergs läns valkrets.

Källor

Noter 

Svenska socialdemokrater
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Födda 1907
Avlidna 1971
Män
Personer från Söderfors socken
Lotsgatan

Lotsgatan (finska: Luotsikatu) är en gata i Helsingfors på Skatudden. Gatan sträcker sig numera från Hamngatan till Gördelgatan. Tidigare fortsatte den västerut till Kanalgatan genom en park, nära Uspenskijkatedralen, men denna del av gatan är numera en parkgång. Byggnaderna vid Lotsgatan är huvudsakligen byggda i slutet av 1800-talet och i början av 1900-talet i jugendstil.

Byggnader vid Lotsgatan 

Gator i Helsingfors
Skatudden
Per Orgård

Per Leander Orgård, till 1942 Persson, född 22 februari 1889 i Ovanåkers församling, död 15 februari 1966 i Järvsö  församling, var en svensk lantbrukare och politiker (socialdemokrat).

Orgård, som studerade vid folkhögskola, ägnade sig åt jordbruks-, skog- och flottningsarbete. Han arbetade som journalist 1912–1914 och var resetalare för IOGT 1920.  var verksam som kommunalman och ledamot av Gävleborgs läns landsting 1924–1950. Han var ordförande i styrelsen för Forsa folkhögskola, i nykterhetsnämnden och i Hälsinglands bildningsförbund från 1934. Han var ägare av Lövvik nr. 3 i Undersvik och senare av Tomterna i Järvsö.

Orgård var ledamot av Sveriges riksdags andra kammare 1933–1956, representerande Gävleborgs läns valkrets. Han var ledamot av bevillningsutskottet, ledamot av statens dyrortsnämnd från 1947, ordförande i riksdagens utrikespolitiska klubb 1942, suppleant i styrelsen för riksdagens interparlamentariska grupp 1944, i styrelsen för Riksförbundet Konst i skolan 1948, i styrelsen för Riksförbundet för bildande konst  och i styrelsen för Folkbildningsförbundet. 

Orgård skrev bland annat De tomma händernas politik: Kilbomskommunisterna och jordbrukshjälpen (1936) och I människovårdens tjänst: anteckningar ur Gävleborgs läns landstings historia med en kvartssekelkrönika och redogörelser för dess olika institutioners verksamhet (1962).

Källor
Vem är vem, Norrlandsdelen, 1950, sid. 302.

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Personer från Ovanåkers socken
Födda 1889
Avlidna 1966
Män
Villa Johanna

Villa Johanna är en villa vid Skepparegatan i Ulrikasborg i Helsingfors. Villan är ritad av arkitekt Selim A. Lindqvist. Den uppfördes mellan 1905 och 1906 i nationalromantisk stil som privatbostad för Uno och Johanna Staudinger. Huset är en av de ovanligaste byggnaderna i södra Helsingfors.

Källor

Se även
Villa Ensi

1906 i Finland
Arkitekturåret 1906
Byggnader och anläggningar i Helsingfors
Villor i Finland
Ulrikasborg
Sjöfararkapellet i Lemböte

Sjöfararkapellet som ligger i Lemböte på Lemland, Åland är helgat åt Sankt Olof.  Kapellet uppfördes under medeltiden vid en naturligt skyddad hamn som nu kallas Kapellviken.

Historia
Lynæbøte omnämns i det danska itinerariet, nedtecknat någon gång vid mitten av 1200-talet och var en anhalt vid segelleden mellan Danmark och Baltikum via Sverige och Finland som numera går under beteckningen Kung Valdemars segelled. Här gick sjöfararna iland för att vila eller be och kanske offra en slant för en lyckosam färd. Farleden minskade i betydelse under 1500-talet när man med större skepp började segla direkt över Östersjön. Kapellet besöktes allt mindre och övergavs med tiden. 

Enligt historien beslagtog Gustav Vasa en förgylld kalk och därefter finns inga uppgifter om kapellet.

Kyrkobyggnaden
Kapellet uppfördes i röd granit under slutet av 1200-talet eller runt 1370. De ursprungliga väggarna är delvis raserade.  Inne i kapellet hittade man år 1840 en silverskatt med 270 silvermynt från samma tid. Kapellet, som består av ett enda rum, mäter 7 x 5,3 m. Kapellets rymliga gård omges av en cirkelformad ringmur av kallmurad natursten.

Idag
Efter att kapellet hade övergivits började förfallet men 1892 började man restaurera den förfallna ruinen. Idag fungerar kapellet åter som en gudstjänstlokal sommartid.

Källor

Vidare läsning

Sevärdheter på Åland
Kyrkobyggnader på Åland
Lemland
Karl Bjarnhof

Karl Bjarnhof född 28 januari 1898 i Vejle, död 19 juni 1980, var en dansk författare och journalist.

Bjarnhof, som var blind, skrev flera böcker, och blev känd som researcher och intervjuare på DR, i dansk TV:s barndom. Han var dessutom cellist och kyrkoorganist. Han satte också musik till en del av Poul Henningsens texter. Den 28 november 1960 stiftade Karl Bjarnhof Danska akademien tillsammans med konsthistorikern Christian Elling, de var båda medlemmar av akademien till sin död.

Han är far till skådespelerskan Hannah Bjarnhof och farfar till fotografen Morten Bjarnhof.

Bibliografi (på svenska) 
(Samtliga översatta av Jan Gehlin, utgivna av Bonnier) 
 Stjärnorna bleknar (Stjernerne blegner) (1957)
 Det goda ljuset (Det gode lys) (1958)
 Den korta dagen är ändå lång (Den korte dag er lang nok) (1960)
 Jorim är mitt namn (Jorim er mit navn) (1962)
 Historien om Sascha (Historien om Sascha ) (1963)
 Denna sista sommar (Denne sidste sommer) (1968)

Priser och utmärkelser 
 Emma Bærentzens Legat 1936
 Boghandlernes gyldne Laurbær 1957

Danska författare
Danskspråkiga författare
Födda 1898
Avlidna 1980
Män
Ledamöter av Det Danske Akademi
Personer från Vejle
Americana (musik)

Americana är folkmusik och traditionell musik från USA, och kan sägas inkludera stilar som folkmusik, countryblues, bluegrass, alternativ country, rockabilly, rotrock och heartland rock.

Artister
Följande artister kan sägas representera genren:

Externa länkar 
Americana Music Association
Americana Roots

Musikgenrer
Richard Mulcahy

Richard Mulcahy (iriska: Risteárd Séamus Ua Maolcatha), född 10 maj 1886 i Waterford, County Waterford, död 16 december 1971 i Dublin, var en irländsk politiker. 

Mulcahy hade 1903-1916 anställning vid postverket och blev medlem av Gaelic League och Irish Volunteers. Som framstående i påskupproret 1916 miste han sin anställning och kom i fängelse. Efter frigivning deltog han 1917 som stabschef i organiseringen av Irish Republican Army och blev 1918 ledamot av brittiska parlamentet men tog ej säte utan deltog i konstituerandet av Dáil Éireann. Vid fredsslutet 1921 stod han helt på Michael Collins sida, blev stabschef i fristatens armé och undertryckte som dess överbefälhavare efter Collins död republikanernas uppror. 1922-1924 var Mulcahy försvarsminister och genomförde som minister för Local government and Public health 1927-1932 radikala reformer i städernas förvaltning. Varmt intresserad för allt nationellt, var Mulcahy ledare för den kommission, som hade att utreda förhållandena i de gælisktalande distrikten och deltog personligen i folkminnesinsamlingsarbetet.

Källor 
 

Födda 1886
Avlidna 1971
Irländska frihetskriget
Män
Irländska partiledare
Politiker från Fine Gael
Personer från Waterford
Villa Ensi

Villa Ensi är en kulturhistoriskt värdefull byggnad i Helsingfors i Eira vid Havsgatan. Byggnaden är ritad av arkitekt Selim A. Lindqvist. Den byggdes mellan åren 1910 och 1912 av Uno Staudinger som förlossningssjukhus för Ida och Maria Rytkönens disposition. Uno Staudingers och hans hustrus Johannas dotter Ensi hade fötts på förlossningsanstalt ägd av systrarna Rytkönen, och Staudinger ville bygga ett nytt och bättre sjukhusbyggnad för dem. 

Byggnaden fungerade inte så länge som sjukhus: under 1930-talet blev byggnaden ett bostadshus. Staudingers dotter Ensi Karasuo var en av byggnadens bosatta och samtidigt byggnadens ägare. Hon sålde byggnaden 1987. Villa Ensi fungerar numera som servicehus.

Se även

Villa Johanna

Byggnader och anläggningar i Helsingfors
Villor i Finland
Eira, Helsingfors
Dead End

Dead End är en singel från albumet Come Clarity av det svenska metalbandet In Flames som kom ut 2006. På skivan sjunger Lisa Miskowsky tillsammans med Anders Fridén. Första gången låten spelades live var 2009 under Sweden Rock Festival.

Svenska musiksinglar
Musiksinglar 2006
Esperantospråkiga Wikipedia

Esperantospråkiga Wikipedia är en upplaga av Wikipedia på språket esperanto. Wikipediaversionen på esperanto startades i november 2001. Den har för närvarande  artiklar.

Externa länkar 
 Wikipedia på esperanto

Bildanden 2001
Wikipediautgåvor
Wikipedia
Victor J. Stenger

Victor J. Stenger, född 29 januari 1935 i Bayonne i New Jersey, död 25 augusti 2014 på Hawaii, var en amerikansk professor emeritus i fysik och astronomi vid Hawaiis universitet och adjungerad professor i filosofi vid University of Colorado. Stenger arbetade med partikelfysik och är en känd kritiker av intelligent design och andra, som han menade är pseudovetenskapliga idéer. Han publicerade att antal böcker avsedda för vanliga läsare inom fysik och kosmologi samt filosofi, religion och pseudovetenskap. Hans bok God: the Failed Hypothesis var nummer 21 på New York Times bestsellerlista den 11 mars 2007.

Akademiska examina 
 B.S., Electrical Engineering, Newark College of Engineering (now New Jersey Institute of Technology), 1956.
 M.S., Physics, UCLA, 1958.
 Ph. D., Physics, UCLA, 1963. Avhandling: Low Energy K+d Scattering and the I = 0 KN Interaction (Harold K. Ticho, advisor)

Andra meriter 
 President, Humanists Hawaii 1990-1994
 Member of American Physical Society
 Member of Editorial Board, Free Inquiry
 Member of Society of Humanist Philosophers
 Fellow of the Committee for Skeptical Inquiry
 Fellow of the Center for Inquiry
 President, Colorado Citizens for Science 2002-2006

Bibliografi, ett utdrag 
 1988 Not by Design: The Origin of the Universe, Prometheus Books, 
 1990 Physics and Psychics: The Search for a World Beyond the Senses, Prometheus Books, .
 1995 The Unconscious Quantum: Metaphysics in Modern Physics and Cosmology, Prometheus Books, .
 2000 Timeless Reality: Symmetry, Simplicity, and Multiple Universes, Prometheus Books, .
 2003 Has Science Found God? The Latest Results in the Search for Purpose in the Universe, Prometheus Books, .
 2006 The Comprehensible Cosmos: Where Do The Laws Of Physics Come From?, Prometheus Books, .
 2007 God: The Failed Hypothesis: How Science Shows that God Does Not Exist, Prometheus Books, . New York Times bestseller.

Källor 

Amerikanska professorer
Amerikanska astronomer under 1900-talet
Amerikanska filosofer under 1900-talet
Amerikanska fysiker under 1900-talet
Amerikanska författare under 1900-talet
Engelskspråkiga författare
Personer från Bayonne, New Jersey
Födda 1935
Avlidna 2014
Män
Partikelfysiker
Alumner från University of California, Los Angeles
Författare från New Jersey
Forskare från New Jersey
Slovakiskspråkiga Wikipedia

Slovakiskspråkiga Wikipedia är den slovakiska upplagan av Wikipedia. Den startades i oktober 2003 och hade i januari 2010 fler än 110 000 artiklar. Den har för närvarande  artiklar.

Externa länkar
 Slovakiska Wikipedia

Bildanden 2003
Wikipediautgåvor
Wikipedia
Lista över svenska folkmusiker

Detta är en lista över svenska folkmusiker. Se mer på Svensk folkmusik och :Kategori:Svenska folkmusiker. För Hälsingespelmännen och Dalaspelmännen finns mera detaljerad listor. Södermanlands Spelmansförbund har en omfattande spelmansförteckning som finns här.

Kända spelmän från förr i tiden
Johan Andersson (Närke)
Lorens Brolin (Abbekås, Skåne)
Johannes Bryngelsson (Sexdrega, Västergötland) 
Byss-Calle (Uppland)
Sven Donat (Småland)
Pelle Fors (Vikbolandet, Östergötland)
August Fredin (Gotland)
Hultkläppen (Bergsjö, Hälsingland)
Pehr Hörberg (Småland)
Lapp-Nils (Jämtland)
Lejsme Per Larsson (Dalarna)
Gås-Anders Ljungqvist (Uppland)
August Medin (Necken), (Svenljunga, Västergötland)
Per Munkberg, Barsebäcks socken, Skåne
Blecko Anders Olsson (Orsa, Dalarna)
Snickar-Erik Olsson (Ovanåker, Hälsingland)
Pekkos Per (Bingsjö, Dalarna)
Timas Hans (Ore, Dalarna)
August Widmark (Södermanland)
Gyris Anders Andersson (Älvdalen)
Jon-Petter Lif (Torp, Medelpad)

Kända spelmän under 1900-talet

Grupper
AXVY
Agö fyr
Dalakopa
Draupner
Dalapolisens spelmän
Filarfolket
Folk och rackare
Fränder
Frifot
Garmarna
Gråfötterna
A Capella Holmiensis
Harv
Hedningarna
Hoven Droven
Iggesundsgänget
Kapten Bölja
Kraja
ni:d
Nordjämtarna
Norrlåtar
Orsa spelmän
Ranarim
Rosenbergs Sjua
Rotvälta
Rävspel och Kråksång
Skansenpojkarna
Skäggmanslaget
Sorkar och strängar
Svenska nationaltruppen
Sågskära
TAXIMI
Triakel
Trio Wolski
Väsen
MP3 (Mattias Pérez trio)
Ö.R.A.

Folkmusiker