kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Maria Magdalena Mathsdotter

Maria Magdalena Mathsdotter född den 21 mars 1835 i Dals socken, Ångermanland (fadern skriven som sprintare på bl. a Fjällfjäll, Vilhelmina församling), död 31 mars 1873 i Nätra församling, var en svensk same som år 1864 väckte en rörelse för grundandet av skolor för samiska barn i Lappland.

Biografi
Maria Magdalena Mathsdotter var dotter till Maths Pålsson och Magdalena Andersdotter.

Under vintern 1864 reste Maria Magdalena Mathsdotter från vinterbeteslandet vid den ångermanländska kusten på skidor till Gävle och därifrån med postdiligens till Stockholm, där hon begärde och fick audiens hos kungen Karl XV. Hon fick flera möten med honom och även med drottningen Lovisa av Nederländerna och änkedrottningen Josefina av Leuchtenberg. Hennes syfte var inrättandet av internatskolor för samiska barn i Lappland, i stället för att de skulle skickas många mil bort från sina föräldrar för kristendomsundervisning. Hennes begäran bifölls och en förening, den så kallade Femöresföreningen, grundades för att finansiera en friskola i Vilhelmina församling. Även drottning Lovisa grundade en förening för syftet, Femöreföreningen till inrättande av barnhem i Lappland.

Maria Mathsdotters uppträdande i Stockholm 1864 väckte stort uppseende och omnämndes även i Tysklands, Englands, Frankrikes, Hollands och Schweiz’ tidningar, där man också började agitera för insamlingar till dessa skolor. I Frankrike trycktes skriften : "La Laponie et Maria Mathsdotter" som översattes till svenska 1866. Hennes initiativ uppfattades som ett bevis på djup och uppriktig religiös glöd och betraktades som ett föredöme.

Referenser 
 Anteckningar om svenska qvinnor
 Sameskolor inom Åsele lappmark: Biografier

Noter

Vidare läsning 
 
 

Samer i Sverige
Personer i samisk historia
Personer inom utbildning
Personer från Vilhelmina socken
Sveriges utbildningshistoria
Födda 1835
Avlidna 1873
Kvinnor
FC Espoo

FC Espoo är en fotbollsförening i Esbo. Föreningen uppstod 1989. Klubben slutade sexa i Finlands näst högsta division 2010.

Externa länkar
Officiell webbplats

Sport i Esbo
e
e
Marianne Eriksdotter av Sverige

Marianne Eriksdotter av Sverige, 1200-talet, kallad Mariana och Marina, var en svensk prinsessa och furstinna av Pommern. Hon var dotter till kung Erik Knutsson av Sverige och Rikissa av Danmark. Hon gifte sig med en furste av Pommern.

Noter 

Tyska furstinnor 
Födda 1200-talet
Svenska prinsessor
Kvinnor
Avlidna okänt år
Personer i Sverige under 1200-talet
Personer i Tyskland under 1200-talet
Atrium (olika betydelser)

Atrium kan syfta på:

 Atrium – under antiken det centrala rummet i romarnas bostadshus, en öppen plats inom en byggnad.
 Atriumhus – en typ av småhus slutet kring en gårdsliknande öppen yta.
 Atrium City Towers – ett komplex av tre skyskrapor under uppbyggnad i Dubai, Förenade Arabemiraten.	
 Atrium Förlag – ett svenskt förlag specialiserat på dramatik, film- och barnlitteratur.
 Atrium Ljungberg – ett svenskt fastighetsbolag huvudsakligen verksamt i Stockholmsområdet.	
 Atrium cordis – två av hjärtats fyra hålrum, se förmak

Se även
 Översikt, evt. nytilkomna sidor med "Atrium"
Sofia Eriksdotter av Sverige

För fler artiklar med titeln Prinsessan Sofia, se Prinsessan Sofia (olika betydelser)
Sofia Eriksdotter av Sverige, född okänt år, död före 24 april 1241, var en svensk prinsessa och hertiginna av Mecklenburg. 
Hon var dotter till kung Erik Knutsson av Sverige och Rikissa av Danmark. Hon gifte sig före 15 februari 1237 med Henrik Burwin III av Mecklenburg.

Barn: 

Johan (död före 17 februari 1268), faderns medregent från 1262
Valdemar (död 9 november 1282), furste av Mecklenburg i Rostock 1278-1282
Henrik (död ung, begravd i Doberan)
Erik (död ung, begravd i Doberan)

Noter 

Tyska hertiginnor 
Födda 1200-talet
Svenska prinsessor
Personer i Sverige under 1200-talet
Kvinnor
Avlidna okänt år
Wekarall

Wekarall (Gallirallus australis), även kallad bara weka, är en fågelart i familjen rallar som är endemisk för Nya Zeeland.

Utbredning och systematik
Wekarallen delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 Gallirallus australis australis – norra och västra Sydön
 Gallirallus australis greyi – Nordöns östra kust
 Gallirallus australis hectori – tidigare östra Sydön, men där utdöd och finns bara kvar på Chatham Islands och Pitt Island dit den introducerats av människan
 Gallirallus australis scotti – tidigare Stewart Island men nu har försvunnit därifrån och bara finns kvar på några mindre omgivande öar dit den introducerats.

Levnadssätt
Wekarallen kan leva i varierande habitat och förekommer både i skogsområden och i öppnare gräsbevuxna områden och i våtmarker. Den äter främst vegetabilier, bland annat frukt, och olika små ryggradslösa djur, men kan också ta mindre ryggradsdjur.

Häckning
Boet byggs av gräs eller annat liknande material på marken i skydd av tät vegetation. Honan lägger 3-4 ägg som ruvas av både hanen och honan i en månad. Ungarna stannar med föräldrarna i 6-10 veckor.

Status och hot
Den är upptagen som sårbar på den av Internationella naturvårdsunionen framtagna rödlistan över hotade arter. Wekarallen kan inte flyga och har minskat i antal främst på grund av till Nya Zeeland införda predatorer som iller och katt samt råttor som är ett hot mot dess ägg. Även habitatförlust och sjukdomar och ökad trafik i de områden där den förekommer har bidragit till dess tillbakagång, då många fåglar har blivit påkörda av bilar då de vistats på eller korsat en väg.

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Rallar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Nya Zeeland
Rauli Pudas

Nation:  

Rauli Antero Pudas, född 13 september 1954 i Alavieska, är en före detta finländsk stavhoppare, tävlande för Alavieskan Viri.

Idrottskarriär 
Rauli Pudas blev finländsk juniormästare år 1973. Fyra år senare kom han på tredje plats i finländska mästerskapen för seniorer, för att år 1978 bli silvermedaljör och år 1980 slutligen finländsk mästare.

Pudas nådde sin största internationella framgång i Prag år 1978, då han blev bronsmedaljör vid europamästerskapen i friidrott. Tidigare på säsongen hade han slagit det finländska rekordet med ett hopp på 5,56 meter, men i internationella sammanhang var han okänd. I den dramatiska finalen den 1 september såg det länge ut som om Pudas skulle bli europamästare, men då både den sovjetiske hopparen Vladimir Trofimjenko och Pudas landsman Antti Kalliomäki klarade 5,50 meter i sina sista försök, passerade de Pudas i resultatlistan. Trofimjenko klarade sedan även 5,55 meter och säkrade guldmedaljen.

År 1980 blev Pudas uttagen i den finländska friidrottstrupp som fick åka till de olympiska spelen i Moskva. Drygt två veckor innan spelen i Moskva satte han nytt personligt rekord med 5,60 meter vid tävlingar i Brahestad. Den 28 juli startade han i den olympiska kvaltävlingens grupp B och kvalificerade sig till finalen genom att klara 5,35 meter i första försöket. I finalen två dagar senare gick det sämre. Pudas klarade 5,25 meter i första försöket, men rev sedan ut sig på 5,45 och slutade på tolfte och sista plats.

I Finnkampen på Stockholms stadion 1981 segrade Pudas med ett hopp på 5,40 meter.

Meriter

OS 
1980 – tolfte

EM 
1978 – brons

EM inomhus 
1978 – elfte
1979 – nionde
1981 – tolfte

Finländska mästerskapen 
1976 – fjärde
1977 – brons
1978 – silver
1980 – guld
1981 – fjärde
1982 – fjärde
1986 – åttonde

Finländska juniormästerskapen 
1972 – brons
1973 – guld
1974 – brons

Finländska mästerskapen inomhus 
1977 – brons
1978 – guld
1980 – femte
1982 – guld

Personliga rekord
Utomhus
 Stavhopp
 5,60 meter – Brahestad, 13 juli 1980

Inomhus
 Stavhopp
 5,47 meter – Laukas, 20 februari 1983

Referenser 

Finländska stavhoppare
Finländska mästare i friidrott
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Finland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1980
Födda 1954
Levande personer
Män
Personer från Norra Österbotten
Cactus Jack

Cactus Jack (originaltitel The Villain) är en amerikansk westernkomedi från 1979 i regi av Hal Needham. I rollerna ses bland andra Kirk Douglas, Arnold Schwarzenegger och Ann-Margret.

Handling 
Cactus Jack Slade (Kirk Douglas) är en gammal cowboy och bankrånare som får i uppdrag av en skurkaktig bankdirektör att hindra en kvinna, Charming Jones (Ann-Margret) att nå sin fars Parody Jones inmutning. Parody Jones har ett lån hos bankdirektören med en tidsfrist, Om hon inte når fram i tid tillfaller inmutningen banken. Som resesällskap och beskydd har dock Parody tagit hjälp av en man som han tidigare räddat livet på och som står i skuld till Parody, att skydda  Charming Jones den unge gentlemannen Handsome Stranger (Arnold Schwarzenegger).

Om filmen  
Cactus Jack hade Sverigepremiär den 25 maj 1980.

Rollista 
 Kirk Douglas - Cactus Jack
 Ann-Margret - Charming Jones
 Arnold Schwarzenegger - Handsome Stranger
 Paul Lynde - Nervous Elk
 Strother Martin - Parody Jones
 Jack Elam - Simpson
 Mel Tillis - Telegraph Agent
 Ruth Buzzi - Damsel in Distress
 Foster Brooks - Bank Clerk
 Robert Tessier - Mashing Finger

Källor

Externa länkar 

Amerikanska filmer 1979
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska westernfilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer från Columbia Pictures
Shahpour II

Shahpour II, född 309, död 379 var en persisk kung av den sassanidiska ätten. Han kröntes redan i sin moders sköte och regerade mellan sin födelse och död.

Biografi
Sedan han blivit myndig ledde han en armé mot Arabien längs Persiska viken och sedan vidare mot Afghanistan. År 337 bröt han en 40-årig fredsperiod med Rom, ockuperade Armenien och förde trupperna vidare mot Mesopotamien, där romarna hade fästen. Fred slöts år 350 och resultatet av kriget var status quo.

Fälttågen fortsatte i Centralasien, varvid nomadiska krigsstammar besegrades. Fästningen i Amed intogs efter en 73 dagar lång belägring. År 360 satte den romerske kejsaren Julianus in en motattack och hotade Ktesifon, men kom att dödas.

Vid Shahpours död sträckte sig hans rike från norra Indien till Mesopotamien.

Referenser 

 , s. 49

Sasanidiska dynastin
Födda 309
Avlidna 379
Män
Personer i Iran under 300-talet
Hög höjds effekt på människor

Höga höjder påverkar människokroppen kraftigt. Mättnadsgraden hos syrebärande hemoglobin avgör mängden syre i blodet. Vid 2 100 m höjd över havet börjar hemoglobinets mättnadsgrad att falla snabbt. Människokroppen klarar dock av att anpassa sig till höga höjder, både på kort och lång sikt, vilket delvis kompenserar för syrebristen. Friidrottare utnyttjar detta för att öka sin prestationsförmåga. Anpassningsförmågan är dock inte gränslös, och höjder över 8 000 m kallas ofta "dödszonen" då acklimatisering vid dessa höjder inte längre är praktiskt möjlig.

Effektens höjdberoende 
Människokroppen fungerar bäst vid havsnivå, där atmosfärstrycket är 101,325 kPa eller 1013,25 millibar (dvs 1 atm per definition). Syrekoncentrationen (O2) vid havsytan i luften är 20,9 procent, så partialtrycket av O2 (PO2) är omkring 21,2 kPa. Hos friska individer mättar detta hemoglobinet, det syrebindande röda pigmentet i en röd blodkropp.

Dödszonen 

Dödszonen inom bergsklättring syftar på altituder ovanför en viss punkt, där mängden syre inte är tillräckligt hög för att varaktigt upprätthålla mänskligt liv. Zonen brukar avse höjder över 8 000 m med under 356 millibars atmosfärstryck.

Höjdanpassning    
Människokroppen kan anpassa sig till höga höjder genom snar och långtidsacklimatisering. I det korta perspektivet uppfattas syrebristen på hög altitud av karotidkropparna, en typ av kemoreceptorer som leder till att andningsrytmen ökar, hyperventilation. Hyperventilation orsakar dock även en motsatt effekt, respiratorisk alkalos, som hindrar andningscentrum från att höja andningsrytmen så mycket som krävs. Oförmåga att öka andningsrytmen kan förorsakas såväl av inadekvat karotidkroppssvar som pulmonell respiratorisk insufficiens eller njursjukdom.

Se även 
 Höghöjdsträning
 Alpinism
 Armstronggränsen
 Gamow Bag
 Hypoxi
 Höjdsjuka
 Ischemi
Time of useful consciousness

Referenser

Externa länkar 
 IPPA, High Altitude Pathology Institute.

fysiologisk feedback
Träningsfysiologi
Gilbert Gottfried

Gilbert Jeremy Gottfried, född 28 februari 1955 i Brooklyn i New York, död 12 april 2022 i New York, var en amerikansk skådespelare och ståuppkomiker. Gottfried var känd för att genomföra sina karaktärer och uppträdanden med kisande ögon och en skrikig och gnällig röst. Han medverkade i mindre roller i en mängd filmer och eftersom han tidigt uppskattades av kollegorna utan att ha fått ett riktigt stort publikt genombrott kallas han "komikernas komiker".

Gottfried började med ståuppkomik på amatörklubbar i New York redan vid 15 års ålder. År 1980, fick producenterna till NBC:s sketchprogram Saturday Night Live upp ögonen för honom och han fick en av platserna i ensemblen. Han medverkade i tolv avsnitt utan att få speciellt mycket utrymme och utan sin speciella röst och kisande ögon.

Senare agerade han som röstskådespelare till tecknade filmer till exempel som papegojan i Disneyfilmerna om Aladdin.

Vid en roastning av Hugh Hefner på New York Friars' Club tre veckor efter 11 september-attackerna skämtade han om dessa och blev utbuad. Han avbröt då dessa skämt och gjorde en version av The Aristocratsskämtet som senare tog upp en stor del av filmen med samma namn.

Rollista i urval  

 
 (röst)
 (röst)
 (röst)
 
 (röst)
 
 
 
 (röst)
 (röst)

Källor

Noter

Externa länkar
 
 The Official Site of Gilbert Gottfried

Födda 1955
Avlidna 2022
Män
Amerikanska ståuppkomiker
Skådespelare i Saturday Night Live
Amerikanska röstskådespelare
Skådespelare från New York
Personer från Brooklyn
Something Happened on the Way to Heaven

Something Happened on the Way to Heaven är en låt framförd av Phil Collins, komponerad av honom själv, Daryl Stuermer och Hugh Padgham för Collins studioalbum ...But Seriously.

Låten gavs ut som albumets tredje singel den 28 april 1990 och blev en massiv hit i USA. "Something Happened on the Way to Heaven" klättrade till en 4:e plats på USA:s singellista Billboard Hot 100 och tog sig till en andra plats på USA:s Billboard Hot Adult Contemporary Tracks. Låten tog sig även till topp-tio på singellistorna i Nederländerna och Irland.

Format och innehållsförteckningar 
 CD/Maxi-singel
"Something Happened on the Way to Heaven" – 4:37
"Something Happened on the Way to Heaven" (Remix) – 5:38
"I Wish It Would Rain Down" (Demo) – 5:19

 7"-singel
"Something Happened on the Way to Heaven" (Edit) – 4:37
"I Wish It Would Rain Down" (Demo) – 5:19

 12" Maxi-singel
"Something Happened on the Way to Heaven" – 4:37
"Something Happened on the Way to Heaven" (Remix) – 5:38
"I Wish It Would Rain Down" (Demo) – 5:19

Listor

Deborah Coxs cover 

År 2001 spelade den kanadensiska sångerskan Deborah Cox in en cover av låten till Phil Collins hyllningsalbum Urban Renewal.

Låten gavs ut som skivans tredje och sista singel år 2003. Dansremixen av "Something Happened on the Way to Heaven" blev en rekordbrytande hit då den klättrade till första platsen på USA:s danslista och dominerade första platsen från november 2003 till februari 2004. Singeln tillbringade sammanlagt hela elva veckor som etta på listan och tio av dem i rad, vilket blev första gången i Billboards historia. Rekordet bröts fyra år senare när Lady GaGas "Poker Face" låg 15 veckor som etta i rad på listan. Tack vare höga försäljningssiffror gick "Something Happened on the Way to Heaven" även in på Billboard Hot 100, något som ansågs vara mycket svårt att åstadkomma med en danslåt.

Spåret återfinns även på Deborah Coxs samlingsalbum Remixed och Ultimate Deborah Cox.

Listor

Referenser 

Musiksinglar 1990
Musiksinglar 2003
Låtar av Deborah Cox
Pakistans parlament

Pakistans parlament, officiellt känt som Majlis-e-Shoora (Urdu: مجلس شوری) är det federala lagstiftande organet i Pakistan. Parlamentet sitter i Islamabad, och har ett tvåkammarsystem som består av Senat (överhuset) och Nationalförsamling (underhuset). Enligt artikel 50 i Pakistans konstitution ingår även presidenten.

Externa länkar 
 Senaten i Pakistan
 National Assembly of Pakistan

Asiens parlament
Politik i Pakistan
Islamabad
Nasser City

Nasser City eller Nasr City (; Medinet Nasr) är en stadsdel uppdelad på två distrikt (kism) , Naser City 1 och Naser City 2, i Kairo, Egypten. De ligger i nordöstra delen av Kairo (guvernement) och består företrädesvis av bostadsrätter. Området etablerades under 1960-talet som en utvidgning av det närliggande distriktet Heliopolis. Etableringen var en del av egyptiska regeringens planer att modernisera och expandera Kairo efter den egyptiska revolution 1952. Gamal Abdel Nasser, Egyptens dåvarande president, var personligen delaktig i planeringen och var den som gav området namnet Nasser ("nasser eller nasr" är arabiska för ordet "seger"). Distriktet är känt för sitt välplanerade vägnät i form av ett rutnät, i stark kontrast till de smala och vindlande gatorna i Gamla Kairo.

I Nasser City finns de nya delarna av Al-Azharuniversitetet, Kairos Internationella Konferens Center, Cairo International Stadium (nationalarenan för fotboll) samt flertalet regeringsbyggnader.

Köpcentra 
Nasser City kännetecknas av ett flertal köpcentra, Genena Mall, Tiba Mall, City Center, Serag Mall och City Stars - det största köpcentrumet i Egypten. Det finns åtta större köpcentra i området, de flesta som öppnades under senare delen av 1990-talet. Det var ett dramatisk tillväxt av köpcentra i området och var mer framgångsrikt än tidigare etableringar i andra delar av Kairo. Distriktet har inget utpräglat centrum utan består av långa, vida gator.

Nasser City är känt för sitt rikliga utbud av affärer samt avkopplande platser inklusive restauranger, kaféer och biografer. Köpcentrumen attraherar många besökare och är normalt fyllt med folk under kvällar, helger och under sommarens semesterperiod.

Landmärken
Bland landmärkena finns den pyramid-liknande Okända soldatens grav som hedrar de stupade egyptiska och arabiska soldaterna under Oktoberkriget 1973. Landmärket markerar även den plats där Egyptens forna president Anwar Sadat ligger begravd och ligger mittemot den läktare där han mördades under ett attentat vid en militärparad den 6 oktober 1981.

Referenser

Noter

Kairos distrikt
International Prize for Arabic Fiction

International Prize for Arabic Fiction (IPAF, ungefär: "Internationella priset för arabisk skönlitteratur") är ett pris som sedan 2008 årligen delas ut till en skönlitterär författare som skriver på arabiska. Priset kallas ofta för "arabiska Bookerpriset" eftersom det delas ut i samarbete med Booker Prize Foundation.

En jury väljer ut de bästa arabiskspråkiga romanerna under året, och de som hamnar på juryns korta lista vinner 10 000 dollar; författaren av vinnarromanen tilldelas ytterligare 50 000 dollar och en översättning till engelska av romanen.

Korta listan och vinnare genom åren 

Vinnare i fetstil
2008
 Bahaa Taher – Sunset Oasis
 Elias Farkouh – The Land of Purgatory
 Jabbour Douaihy – June Rain
 Khaled Khalifa – In Praise of Hatred
 May Menassa – Walking in the Dust
 Mekkawi Said – Swan Song

2009
 Youssef Ziedan – Azazel
 Fawaz Haddad – The Unfaithful Translator
 Habib Selmi – The Scents of Marie-Claire
 Ibrahim Nasrallah – Time of White Horses
 Inaam Kachachi – The American Granddaughter
 Mohamed El-Bisatie – Hunger

2010
 Abdo Khal – Spewing Sparks as Big as Castles
 Rabai al-Madhoun – The Lady from Tel Aviv
 Mansoura Ez Eldin – Beyond Paradise
 Rabee Jaber – America
 Mohamed Mansi Qandil – A Cloudy Day on the West Side
 Jamal Naji – When the Wolves Grow Old

2011 (två vinnare)
 Mohammed Achaari – The Arch and the Butterfly
 Raja Alem – The Doves’ Necklace
 Khaled al-Berry – An Oriental Dance
 Bensalem Himmich – My Tormentor
 Amir Tag Elsir – The Hunter of the Chrysalises (Or the Head Hunter)
 Miral al-Tahawy – Brooklyn Heights

2012
 Rabee Jaber – The Druze of Belgrade
 Jabbour Douaihy – The Vagrant
 Ezzedine Choukri Fishere – Embrace on Brooklyn Bridge
 Nasser Iraq – The Unemployed
 Bachir Mefti – Toy of Fire
 Habib Selmi – The Women of al-Basatin

2013
 Saud Alsanousi – The Bamboo Stick
 Sinan Antoon – Ava Maria
 Jana Elhassan – I, She and Other Women
 Mohammed Hassan Alwan – The Beaver
 Ibrahim Issa – Our Master
 Hussein Al-Wad – His Excellency the Minister

2014
 Ahmad Saadawi – Frankenstein in Baghdad
 Youssef Fadel – A Rare Blue Bird that Flies with Me
 Inaam Kachachi – Tashari
 Khaled Khalifa – No Knives in this City's Kitchens
 Abdelrahim Lahbibi – The Journeys of 'Abdi
 Ahmed Mourad – The Blue Elephant

2015
 Shukri Mabkhout – The Italian
 Atef Abu Saif – A Suspended Life
 Jana ElHassan – Floor 99
 Lina Huyan Elhassan – Diamonds and Women
 Hammour Ziada – The Longing of the Dervish
 Ahmed al-Madeeni – Willow Alley

Källor 
;Noter

Externa länkar 

Litteraturpriser
Arabiskspråkig litteratur
Elfenbenskustens nationalförsamling

Elfenbenskustens nationalförsamling är Elfenbenskustens lagstiftande organ, beläget i landets största stad Abidjan. Församlingen utvecklades från den semi-representativa nationalförsamling som etablerades under kolonialtiden, då landet var en fransk besittning. Den första egna nationalförsamlingen konstituerades den 27 november 1960 med 70 valda medlemmar, enligt den konstitution landet antagit den 31 oktober 1960 som skapade den Första republiken.

Afrikas parlament
Abidjan
Politik i Elfenbenskusten
Mohammed Achaari

Mohammed Achaari, född 1951, är en marockansk poet och författare.

Han debuterade med en poesisamling 1978 och har sedan dess publicerat tio poesisamlingar, en novellsamling och en roman. Han har även arbetat som journalist och politiker; bland annat har han varit kulturminister i Marocko. Achaari tilldelades 2011 International Prize for Arabic Fiction ("det arabiska Bookerpriset") för romanen The Arch and the Butterfly.

Källor 

Marockanska romanförfattare
Arabiskspråkiga författare
Marockanska politiker
Marockanska journalister
Födda 1951
Levande personer
Män
Marockanska författare under 2000-talet
Giorgi Nemsadze

Giorgi Nemsadze (georgiska: გიორგი ნემსაძე) född 10 maj 1972 i Tbilisi, är en georgisk före detta fotbollsspelare. Nemsadze spelade som mittfältare. Förutom att han gjorde 69 landskamper för Georgiens herrlandslag i fotboll spelade han för flera europeiska klubbar som Trabzonspor, Grasshopper-Club Zürich, A.C. Reggiana och Dundee FC. I Georgiens landslag spelade han mellan år 1992 och 2004 men gjorde inga mål.

Referenser 
Landslagsstatistik rsssf.com 

Födda 1972
Män
Levande personer
Spelare i Dinamo Tbilisi
Spelare i Guria Lantjchuti
Spelare i Trabzonspor
Spelare i Grasshopper-Club Zürich
Spelare i AC Reggiana 1919
Spelare i Lokomotivi Tbilisi
Spelare i Dundee FC
Idrottare från Tbilisi
Spelare i georgiska högstadivisionen i fotboll
Georgiska landslagsspelare i fotboll