kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Shepherd Leffler

Shepherd Leffler, född 24 april 1811 i Washington County, Pennsylvania, död 7 september 1879 i Des Moines County, Iowa, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var ledamot av USA:s representanthus 1846-1851.

Leffler avlade sin grundexamen vid Washington College och studerade sedan juridik vid Jefferson College (Washington College och Jefferson College slogs 1865 ihop till Washington & Jefferson College).

När Iowa 1846 blev delstat, valdes Leffler och Serranus Clinton Hastings till de två första kongressledamöterna. De två första senatorerna för Iowa, Augustus C. Dodge och George W. Jones, tillträdde först två år senare.

Leffler förlorade guvernörsvalet i Iowa 1875 mot tidigare guvernören Samuel J. Kirkwood.

Lefflers grav finns på Aspen Grove Cemetery i Burlington, Iowa.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Ledamöter av USA:s representanthus från Iowa
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Washington County, Pennsylvania
Födda 1811
Avlidna 1879
Män
Alumner från Washington & Jefferson College
Leek, Staffordshire

Leek är en stad och civil parish i grevskapet Staffordshire i England. Staden är huvudort i distriktet Staffordshire Moorlands och ligger vid floden Churnet, cirka 14 kilometer nordost om Stoke-on-Trent. Tätortsdelen (built-up area sub division) Leek hade 19 624 invånare vid folkräkningen år 2011. Leek fick sitt kungliga privilegium (Royal Charter) år 1214.

Ekonomi 
Leek har haft en boskapsmarknad i hundratals år, vilket speglar stadens roll som ett centrum för det lokala jordbruket. Under den industriella revolutionen blev Leek en stor tillverkare av textilier, särskilt silkesarbete dominerade det industriella landskapet. Den industrin är numera nedlagd. Industribyggnaderna håller på att omvandlas till bostäder.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Orter i Staffordshire
Civil parishes i Staffordshire
Brittiska Formel Renault 2004

Brittiska Formel Renault 2004 kördes över 20 heat 2004, med Mike Conway som mästare.

Delsegrare

Slutställning

Formel Renault-säsonger
Motorsportevenemang 2004
Sten Cederfeldt

Sten Cederfeldt, född 4 november 1702, död 10 juni 1773 i Skredsvik, var en svensk jurist och lagman.

Sten Cederfeldt blev student i Lund 1715, auskultant i Göta hovrätt 1721, Häradshövding i Sotenäs, Sörbybygdens, Tunge, Lane och Stångenäs härader i Bohuslän 1724. Han fick lagmans titel 1724 och blev lagman i Bohusläns lagsaga 1724, Expeditionssekreterare hos Justitiekanslern 1772.

Son till Christian Cederfelt (Sommar) och hans hustru Margaretha Catharina Thulin

Källor
Gustaf Elgenstierna, Den introducerade svenska adelns ättartavlor

Svenska jurister under 1700-talet
Lagmän i Bohusläns lagsaga
Födda 1702
Avlidna 1773
Män
Patricia Girard-Léno

Patricia Girard-Léno, född den 8 april 1968 i Pointe-à-Pitre, Guadeloupe, är en fransk före detta friidrottare som tävlade i häcklöpning.

Girard-Léno tillhörde under 1990-talet och början av 2000-talet världseliten på framförallt 60 meter häck. Hon blev två gånger europamästare inomhus, både 1996 och 1998. Hon blev även silvermedaljör vid inomhus VM 1993 och 1997.

Även på 100 meter häck var hon flera gånger i final vid större mästerskap. Hennes främsta merit är bronset från Olympiska sommarspelen 1996. Både vid VM 1999, VM 2003 och vid EM 2002 var hon i final fast utan att bli medaljör.

Hon blev även som en del av det franska stafettlaget över 4 x 100 meter medaljör. Vid VM på hemmaplan 2003 var hon med och vann guld tillsammans med Christine Arron, Muriel Hurtis och Sylviane Felix.

1990 fastnade hon i ett dopingtest och stängdes av två år för doping.

Personliga rekord 
 60 meter - 7,25
 60 meter häck - 7,84
 100 meter - 11,11
 200 meter - 23,40
 100 meter häck - 12,59

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1968
Franska häcklöpare
Kvinnor
Olympiska bronsmedaljörer 1996
Franska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Frankrike
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Frankrike
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Frankrike
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Frankrike
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Världsmästare på 4 x 100 meter löpning
Franska dopningsfall
Levande personer
Personer från Pointe-à-Pitre
Formula Renault 2.0 NEC 2007

Formula Renault 2.0 Northern European Cup 2007 var ett race som vanns av Frank Kecehele.

Kalender

Slutställning

2007
Motorsportevenemang 2007
Demetria Washington

Demetria Washington, född den 31 december 1979, är en amerikansk friidrottare som tävlar i kortdistanslöpning.

Washington har deltagit i två världsmästerskap. Vid VM 2001 i Edmonton blev hon fyra i sin semifinal på 400 meter vilket inte räckte till en plats i finalen. Samma sak hände vid VM 2003 då hon också blev fyra. Vid det mästerskapet ingick hon, tillsammans med  Jearl Miles-Clark, Me'Lisa Barber och Sanya Richards i det amerikanska stafettlag på 4 x 400 meter som blev guldmedaljörer.

Personliga rekord 
 200 meter - 22,89
 400 meter - 51,05

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1979
Kvinnor
Amerikanska kortdistanslöpare
Världsmästare på 4 x 400 meter löpning
Levande personer
Japanska F3-mästerskapet 1997

Japanska F3-mästerskapet 1997 var ett race som vanns av Tom Coronel.

Slutställning

1997 i Japan
Japanska F3-säsonger
Motorsportevenemang 1997
David W. Stewart

David Wallace Stewart, född 22 januari 1887 i New Concord, Ohio, död 10 februari 1974 i Sioux City, Iowa, var en amerikansk republikansk politiker. Han representerade delstaten Iowa i USA:s senat 1926–1927.

Stewart avlade 1911 grundexamen vid Geneva College. Han avlade sedan 1917 juristexamen vid University of Chicago. Han deltog i första världskriget i USA:s marinkår. Han arbetade sedan som advokat i Sioux City.

Senator Albert B. Cummins förlorade i republikanernas primärval inför senatsvalet 1926 mot Smith W. Brookhart. Kort därefter avled Cummins i ämbetet. Stewart blev sedan utnämnd till senaten fram till slutet av Cummins ämbetsperiod. Brookhart vann senatsvalet och efterträdde Stewart som senator i mars 1927. Efter den korta tiden i senaten återvände Stewart till arbetet som advokat.

Stewarts grav finns på Logan Park Cemetery i Sioux City.

Källor

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Ledamöter av USA:s senat från Iowa
Personer från Muskingum County
Födda 1887
Avlidna 1974
Män
Personer som tjänstgjort i USA:s marinkår
Dennis Darling

Dennis Darling, född den 6 maj 1975, är en före detta friidrottare från Bahamas som tävlade i kortdistanslöpning. Han är gift med Tonique Williams-Darling. 

Darling deltog individuellt vid ett mästerskap och det var vid VM 1997 då han blev utslagen i försöken på 400 meter. Vid VM 2003 ingick han tillsammans med Avard Moncur, Nathaniel McKinney och Christopher Brown i stafettlaget på 4 x 400 meter som slutade på en tredje plats. Han sprang även i stafettlaget vid Olympiska sommarspelen 2004, då bara i försöken. Laget slutade sedermera på en sjätte plats.

Personliga rekord 
 400 meter - 45,83

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1975
Män
Bahamanska kortdistanslöpare
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Bahamas
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Bahamas
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Gotlands museum

Gotlands museum, tidigare Länsmuseet på Gotland, är ett länsmuseum i Visby för konst, kulturhistoria och arkeologi.

Gotlands museum grundades som Gotlands Fornsal av föreningen Gotlands Fornvänner år 1875. Initiativtagaren var Pehr Arvid Säve.

Idag omfattar Gotlands museum Fornsalen och Gotlands konstmuseum samt museigårdarna Kapitelhusgården, Petes i Hablingbo, Kattlunds i Grötlingbo och Norrbys i Väte. Museet har också ett publikt arkiv och bibliotek, Svahnströmska rummet samt en kulturmiljöavdelning för arkeologi och byggnadsvård. Fornsalens förlag ger bland annat ut årsboken Gotländskt arkiv. Gotlands Museum har också ansvar för tillsyn och förvaltning av kyrkoruinerna i Visby.

Fornsalen är Gotlands äldsta kulturhistoriska museum och hemvist för världens största vikingatida silverskatt, Spillingsskatten.

Museets samlingar omfattar cirka 450 000 föremål som förvaras i Magasin Visborg, ett föremålsmagasin som invigdes år 2014. Museet publicerar sina digitaliserade samlingar via DigitaltMuseum samt Riksantikvarieämbetets söktjänst Kringla.

Gotlands museum är en ideell förening som ägs av Föreningen Gotlands Fornvänner. Organisationen finansieras till ungefär hälften av egna intäkter och medel, resten utgör bidrag från regionen och staten genom Kultursamverkansmodellen.

Galleri

Chefer 

1875–1887: Pehr Arvid Säve
1888–1907: Mathias Klintberg
1908–1920: Ernst Hellgren
1920–1935: Ella Hellgren
1935–1946: Mårten Stenberger
1946–1956: Greta Arwidsson
1957–1978: Gunnar Svahnström
1978–1979: Erland Lagerlöf
1979–1995: Sven-Olof Lindquist
1995–2001: Majvor Östergren
2002–2007: Anki Dahlin
2008–2017: Lars Sjösvärd
2017–2022: Susanne Thedéen
2022– Jenny Westfält

Se även 
 Havorringen

Källor

Noter

Externa länkar 

Gotlands museums webbplats

 
Friluftsmuseer i Sverige
The Game of Love (album)

The Game of Love är ett musikalbum av Helena Paparizous som släpptes den 25 oktober 2006. Låten Heroes spelades på invigningen av Europamästerskapen i friidrott 2006. Skivan gick in på de svenska listorna nästan direkt efter den släpptsoch låg som bäst på 18:e plats.

Låtlista 
Gigolo
Somebody's Burning (Put The Fire Out)
The Game Of Love
Mambo
Carpe Diem (Seize The Day)
Teardrops
Let Me Let Go
Heroes
It's Gone Tomorrow (Iparhi Logos)
Heart Of Mine
You Set My Heart On Fire
Voulez Vous ?
Seven Days
Oti Axizi Ine I Stigmes (Le Bonheur)

Referenser 

Musikalbum 2006
Album av Helena Paparizou
Engelskspråkiga musikalbum
Danziger gatt, Nynäshamn

Danziger gatt, förr Danska djupet, är den del av det oftast använda södra inloppet till Stockholms skärgård nordost om Landsort, som ligger mellan Mällsten och Nåttarö. Måsknuvs fyr, uppförd 1868 på en liten klippa mitt i farleden leder seglare som passerat Landsort eller gattet, ända upp till Älvsnabben.

Från Danziger gatt sträcker sig Landsortsleden genom Stockholms skärgård in till Stockholms hamn. Namnet kommer av Danzig; det tyska och äldre svenska namnet på den idag polska hamnstaden Gdańsk samt gatt vilket betyder ett sund (vattengata) i bemärkelsen inlopp.

Källor

Noter

Farleder i Stockholms skärgård
Fjärdar i Stockholms skärgård
Svendborgbanen

Svendborgbanen är en statsägd järnväg som går mellan Odense och Svendborg på Fyn i Region Syddanmark i Danmark.

Trafik
År 2009 går det två tåg i timmen Odense-Svendborg. Vartannat tåg stannar på alla stationer Ringe-Svendborg, men inte mellan Odense och Ringe, och vartannat stannar på viktigare stationer längs banan. Dessutom går ett tåg i timmen Odense-Ringe som stannar på alla stationer däremellan. Det sistnämnda tåget går bara litet utanför Odense tätort och skulle kunna kallas "Odenses pendeltåg".
DSB kör alla persontåg. Det går inga godståg. Alla tåg är dieseltåg, eftersom banan inte är elektrifierad. Fordon är Siemens Desiro, 42 meter långa tysktillverkade dieselmotorvagnar från cirka 2001–2003.

Externa länkar
 Tidtabell på DSB.dk

Källor

Noter

 
Järnvägslinjer i Danmark
Järnvägslinjer öppnade 1876
Tegelviken, Stockholm

Tegelviken var namnet på en havsvik från Saltsjön vid Södermalms östra del i Stockholm, igenlagd sedan 1910. Där finns numera en kajplats för fartyg och terminalen för Viking Lines finlandsfärjor.

Tegelbruk på 1500-talet
Den äldsta dokumenterade förekomsten av namnet finns i en lybsk källa från 1523, där det hette att man lade ut bommar  “utifrån Tegelviken utanför staden”. Anledningen till namnet är att det fanns ett tegelbruk på denna plats under tidigt 1500-tal. Viken blev då även hamn för bruket, då längre transportsträckor över land var otänkbara vid den tiden.

Tjärhovsverksamhet, skeppsvarv och järnvägsstation
Efter tegelbruket fanns här ett tjärhov, där stadens tjärbrännare höll till. År 1687 flyttades den farliga verksamheten efter en brand tvärs över Saltsjön till Beckholmen och istället uppstod här Stockholms stora skeppsvarv. Det hade sin verksamhet här under varierande former i mer än 200 år och fick till slut stängas eftersom Stadsgårdshamnen skulle utvidgas österut. 1893 invigdes Saltsjöbanan som då hade sina slutstationer vid Tegelviken respektive i Saltsjöbaden.

Stadsgårdshamnen
Den 16 januari 1907 skedde Stockholmsvarvets sista stapellöpning och i augusti 1910 invigdes den nya Stadsgårdshamnen och dess uppfartsväg till Folkungagatan. Idag påminner namn som Tegelviksgatan och Tegelviksplan om Tegelviken, och uppe på Åsöberget vid Åsögatan har kvartersnamn som Tjärhovet, Flaggan, Masten, Utkiken och Signalen anknytning till den tidigare verksamheten vid Tegelviken.

Källor

Se även
 Masthamnen
 Varvsbranten
 Londonviadukten

Externa länkar

 Mera om Tegelviken på "Stockholm i tid och rum"

Södermalm
Före detta vikar i Sverige
Påföljdseftergift

Påföljdseftergift innebär att ingen påföljd för ett brott man döms för blir aktuell.

Är det med hänsyn till någon [..] omständighet [..] uppenbart oskäligt att döma till påföljd, skall rätten meddela påföljdseftergift.  29 kap. 6 §.

Straffrätt
Sovjeternas palats

Sovjeternas palats (ryska: Дворец советов, Dvorets sovetov) var ett projekt för uppförandet av en monumentalbyggnad i Moskva som skulle innehålla Sovjetunionens administrativa centrum och en kongresshall. Palatset skulle ligga nära Kreml, på platsen för Kristus Frälsarens katedral som 1931 revs för ändamålet. Palatset skulle ha blivit 415 meter högt och därmed världens högsta byggnad vid denna tid. En reviderad form mätte 320 meter, marginellt högre än Chrysler Building. Byggarbetet påbörjades 1937 men avbröts under andra världskriget och fullföljdes aldrig. Formen plundrades på stål och betong och efter Sovjetunionens fall återställdes den tidigare katedralen.

Historik 
Under 1920-talet hade det flera gånger inom den sovjetiska partiledningen uppkommit förslag på att uppföra en ny byggnad för Sovjetunionens centrala administration och en stor kongresshall som kunde rymma alla representanter från unionens sovjetrepubliker.

I februari 1931 utlystes en arkitekttävling för Sovjeternas palats, men den resulterade inte i något tillfredsställande förslag. En andra tävlingsomgång utlystes i juli samma år. Då hade partiet bestämt att Kristus Frälsarens katedral skulle rivas och ge plats åt det planerade palatset. Katedralen sprängdes den 5 december 1931.

Till den andra tävlingsomgången i juli inkom förslag från internationella modernistiska arkitekter som Le Corbusier, Joseph Urban, Walter Gropius, Erich Mendelsohn och Armando Brasini, Boris Jofans italienska lärare. Amerikanska bidrag samordnades av Albert Kahn. Tävlingsjuryn, med Stalin som dess mest betydande medlem, utsåg ingen vinnare utan valde tre skisser som klart visade att juryn önskade en byggnad i klassicistisk stil. Därefter genomfördes ytterligare en tävlingsomgång mellan dessa skisser vilken resulterade i nya ritningar som helt saknade modernistiska stildrag och endast bar nyklassicistiska element.

Förslaget som vann tävlingen för palatsets utformning gjordes av den sovjetiska arkitekten Boris Jofan. Jofans förslag utvecklades därefter av Jofan, Vladimir Sjtjuko och Vladimir Gelfrejch till en enormt hög skyskrapa med en staty av Lenin på toppen. Byggnadsarbetet påbörjades 1937 men avbröts vid Tysklands invasion av Sovjetunionen 1941. Åren 1941–1942 monterade man ner byggnadens stålkonstruktion för att använda stålet i befästningar och broar. Byggandet återupptogs aldrig, och 1958 omvandlades byggrunden till världens största offentliga utomhuspool. Den rivna Kristus Frälsarens katedral återuppfördes 1995–2000, efter Sovjetunionens upplösning.

Se även 
 Stalinistisk arkitektur
 Stalinskraporna
 Socialistisk realism
 Tatlins torn

Referenser

Vidare läsning 
Ryszard Kapuściński beskriver förstörandet av Kristus Frälsarens katedral och projektet med Sovjeternas palats i boken Imperiet.

Externa länkar 
Högupplöst grafik över olika exteriöra utformningar (1937-1940) på :   
Animerad journalfilm: Nya Moskva (1937) (.avi-format: Video 1, Video 2, Video 3, Video 4)

Sovjetunionens historia
Arkitektur i Ryssland
Moskva
Nedlagda byggprojekt i Ryssland
Smith W. Brookhart

Smith Wildman Brookhart, född 2 februari 1869 i Scotland County, Missouri, död 15 november 1944 i Yavapai County, Arizona, var en amerikansk republikansk politiker. Han representerade delstaten Iowa i USA:s senat 1922-1926 och 1927-1933. Han var känd som en förespråkare av alkoholförbud. Han hade många motståndare inom det egna partiet i och med att han ofta kritiserade presidenterna Warren G. Harding och Calvin Coolidge samt näringslivets företrädare.

Brookhart studerade juridik och inledde 1892 sin karriär som advokat i Washington, Iowa. Han gifte sig 22 juni 1897 med Jennie Hearne. Paret fick fyra söner och två döttrar.

Brookhart tjänstgjorde i USA:s armé både i spansk-amerikanska kriget och i första världskriget. Han avancerade till överstelöjtnant. Han var ordförande i National Rifle Association 1921-1925.

Brookhart förlorade i republikanernas primärval inför senatsvalet 1920 mot Albert B. Cummins. Senator William Squire Kenyon avgick 1922 för att tillträda som domare i en federal domstol. Brookhart besegrade demokraten Clyde L. Herring i fyllnadsvalet. 

I senatsvalet 1924 utmanades Brookhart av demokraten Daniel F. Steck. Efter rösträkningen förklarades Brookhart som valets segrare med knapp marginal. Steck vägrade att godkänna valresultatet. Brookhart fick fortsätta som senator fram till 1926. Senaten avgjorde 12 april 1926 tvisten om 1924 års valresultat i Iowa. 45 senatorer röstade för tolkningen att Steck hade vunnit valet, medan 41 röstade för att Brookhart skulle ha fått sitta kvar i senaten. Steck vann i senaten trots att hans eget parti var i minoritet.

Brookhart besegrade sittande senatorn Cummins i primärvalet 1926. Cummins avled sedan i ämbetet och efterträddes av David W. Stewart. Brookhart vann senatsvalet och efterträdde Stewart som senator i mars 1927. Slutet på förbudstiden var nära i och med att den allmänna opinionen i USA höll på att ändras. Brookhart ville förhindra utvecklingen med en kampanjturné mot spriten. Han debatterade Fiorello H. LaGuardia, Clarence Darrow och andra kända motståndare till förbudslagstiftningen. De många uppträdandena runt om USA ledde till att Brookhart ofta var frånvarande från senaten. Frånvaron var en av faktorerna som användes mot honom i senatsvalet 1932. Han efterträddes som senator av Richard L. Murphy.

Brookharts grav finns på Elm Grove Cemetery i Washington, Iowa.

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av USA:s senat från Iowa
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Scotland County, Missouri
Födda 1869
Avlidna 1944
Män
Gustavsbergs porslinsmuseum

Gustavsbergs porslinsmuseum är ett form- och industrihistoriskt museum i Gustavsberg.

Museet ligger i det tidigare Torkhuset i det nedlagda Gustavsbergs porslinsfabrik. Det har sitt ursprung i föremål som efter hand bevarats från Gustavsbergs Porslinsfabriks tillverkning, men som inte alltid varit tillgängliga för visning. Från 1956 har det funnits ett museum öppet för allmänheten, vilket efter fabrikens nedläggning 1993 drivits av Värmdö kommun. Kommunen äger fastigheten på det tidigare fabriksområdet, medan föremålssamlingen år 2000 skänktes till Nationalmuseum av den tidigare ägaren till Gustavsbergs Fabriker, Kooperativa Förbundet. Samlingarna uppgår till omkring 40.000 föremål: hushållsporslin, konstgods, sanitetsgods samt föremål av plast och emalj.

Basutställningarna visar porslinets historia ur ett internationellt perspektiv, porslinstillverkningen i Gustavsberg sedan tidigt 1800-tal, formgivning från Gustavsbergs studio av bland annat Wilhelm Kåge, Stig Lindberg, Berndt Friberg och Lisa Larson samt exempel på bruksporslin från 1900-talet.

Museichefer i urval
2002–2005 Karin Linder
2006–2017 Kjell Lööw

Framtiden säkrad
Gustavsbergs porslinsmuseum stängdes 2017, efter det att Värmdö kommun överlämnat driften till Nationalmuseum. Innan Nationalmuseum tog över driften genomförde Värmdö kommun  ombyggnationer i det gamla torkhuset. Museet öppnade igen i juni 2020.

Källor

Noter

Externa länkar
Gustavsbergs porslinsmuseums webbplats
Gustavsbergs porslinsmuseums arkiv på Nationalmuseum
Sök i Nationalmuseums samlingar

Museer i Stockholms län
Kultur i Gustavsberg
Museer invigda 1956
Porslinsmuseer
Arbetslivsmuseer i Sverige
Nationalmuseum
Svenska cupen 2009 (bandy)

Svenska cupen i bandy 2009 spelades 2009, och vanns av Sandvikens AIK, som besegrade Hammarby IF med 8-3 i finalmatchen. Slutspelet anordnades 1-4 oktober 2009 i ABB Arena Syd i Västerås .

Gripen Trollhättan BK drog sig ur inför gruppspelet och ersattes av Västanfors IF .

Kvalspel
15 januari 2009 Frillesås BK-Gripen Trollhättan BK 7-8
16 januari 2009 Nässjö IF-Vetlanda BK 3-6
17 januari 2009 Finspångs AIK-Västerås SK 0-5
17 januari 2009 Selånger SK Bandy-Sandvikens AIK 1-7
18 januari 2009 Jönköping Bandy IF-IFK Motala 1-5
18 januari 2009 Köpings IS-Ale-Surte BK 9-7
18 januari 2009 Lidköpings AIK-Villa Lidköping BK 3-5
18 januari 2009 Gustavsbergs IF-Örebro SK 3-8
18 januari 2009 Tranås BoIS Bandy-IFK Kungälv 4-1
19 januari 2009 Västanfors IF-Falu BS 2-7
20 januari 2009 GAIS Bandy-IFK Vänersborg 1-8
20 januari 2009 Katrineholm Värmbol BS-IK Sirius 4-5
20 januari 2009 Ljusdals BK-Edsbyns IF 1-11
20 januari 2009 Skutskärs IF-Broberg/Söderhamn Bandy 4-3
20 januari 2009 Söderfors GoIF-Tillberga IK 3-8
22 januari 2009 Helenelunds IK-Hammarby IF 2-12

Grupp A

1 oktober 2009 Edsbyns IF-Västanfors IF 5-2
1 oktober 2009 Villa Lidköping BK-Köpings IS 9-1
2 oktober 2009 Edsbyns IF-Köpings IS 8-3
2 oktober 2009 Villa Lidköping BK-Västanfors IF 5-0
2 oktober 2009 Köpings IS-Västanfors IF 4-1
3 oktober 2009 Edsbyns IF-Villa Lidköping BK 3-3

Grupp B

1 oktober 2009 IK Sirius-Örebro SK 3-3
1 oktober 2009 Hammarby IF-Skutskärs IF 9-0
2 oktober 2009 Hammarby IF-Örebro SK 9-1
2 oktober 2009 IK Sirius-Skutskärs IF 8-1
2 oktober 2009 Örebro SK-Skutskärs IF 4-4
3 oktober 2009 IK Sirius-Hammarby IF 2-4

Grupp C

1 oktober 2009 IFK Motala-Tranås BoIS Bandy 3-1
1 oktober 2009 Västerås SK-IFK Vänersborg 6-1
2 oktober 2009 IFK Vänersborg-Tranås BoIS Bandy 7-1
2 oktober 2009 Västerås SK-IFK Motala 6-1
3 oktober 2009 IFK Vänersborg-IFK Motala 4-2
3 oktober 2009 Västerås SK-Tranås BoIS Bandy 8-1

Grupp D

1 oktober 2009 Sandvikens AIK-Vetlanda BK 3-3
1 oktober 2009 Tillberga IK-Falu BS 4-3
2 oktober 2009 Sandvikens AIK-Falu BS 5-0
2 oktober 2009 Tillberga IK-Vetlanda BK 2-1
3 oktober 2009 Tillberga IK-Sandvikens AIK 5-5
3 oktober 2009 Vetlanda BK-Falu BS 3-0

Slutspel

Kvartsfinaler
3 oktober 2009: Västerås SK-Sandvikens AIK 2-7
3 oktober 2009: Tillberga IK-IFK Vänersborg 4-4, 0-1 efter straffslag
3 oktober 2009: Villa Lidköping BK-IK Sirius 1-4
3 oktober 2009: Hammarby IF-Edsbyns IF 2-2, 2-1 efter straffslag

Semifinaler
4 oktober 2009: Sandvikens AIK-IFK Vänersborg 5-0
4 oktober 2009: IK Sirius-Hammarby IF 1-8

Final
4 oktober 2009: Sandvikens AIK-Hammarby IF 8-3

Externa länkar
 Svenska cupen i bandy
 Svenska Bandyförbundet - Svenska cupen 2009
 Svenska Bandyförbundet 3 juni 2009 - Svenska cupen i bandy
 Sportbladet 3 oktober 2009 - Resultatbörsen

Källor

Sport i Sverige 2009
Bandysäsongen 2008/2009
Bandysäsongen 2009/2010
2009