kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bogislav X av Pommern

Bogislav X av Pommern, född omkring 1454, död 1523, var en pommersk hertig. Han var son till Erik II av Pommern och Bogislav IX:s dotter Sofia av Pommern-Stolp.

Bogislav var en av de mest framträdande furstarna i Pommerns historia, och lyckades genom arv 1478 förena hela Pommern under sitt välde. Han strävade att göra landet oberoende av Brandenburg, vars länsöverhöghet det erkände. Detta lyckades också 1493, varvid dock Bogislav lovade, att vid pommerska hertighusets utslockande den brandenburgska ätten Hohenzollern skulle få arvsrätt till Pommern.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Hertigar av Pommern
Tyska furstar
Personer från Pommern
Födda 1454
Avlidna 1523
Män
SMS Grosser Kurfürst (1913)

SMS Grosser Kurfürst, eller Großer Kurfürst, var ett dreadnought-slagskepp i tyska Kejserliga Marinen. Hon var det andra fartyget av fyra i König-klassen, som hon bildade tillsammans med SMS König, SMS Markgraf och SMS Kronprinz. Bestyckningen utgjordes 10 stycken 30,5 cm kanoner i fem dubbeltorn, två i fören, två i aktern och ett midskepps mellan skorstenarna, och den sekundära bestyckningen av 14 stycken 15 cm kanoner i kasematter i skrovet.

Slagskeppet, som var döpt efter den "store kurfursten" Fredrik Vilhelm I av Brandenburg (tyska: Grosser Kurfürst), byggdes på Germaniawerft i Kiel och sjösattes den 5 maj 1913, med leverans till marinen den 30 juli året därpå. Grosser Kurfürst deltog i flera av högsjöflottans operationer under Första världskriget, däribland Skagerakslaget 1916. Efter krigsslutet 1918 internerades fartyget i den brittiska flottbasen Scapa Flow, där hon borrades i sank av sin egen besättning den 21 juni 1919, för att inte falla Ententemakternas händer. Vraket bärgades 1933 och skrotades i Rosyth i Skottland.

Anmärkningar

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar
SMS Grosser Kurfürst från Library of Congress på Flickr

Tyska slagskepp under första världskriget
Fartyg byggda i Kiel
Fartyg sjösatta 1913
Frans Lindelöw

Frans Peter Göran Lindelöw, född 1962, är en svensk ekonom och företagsledare som sedan 1 november 2015 är verkställande direktör och koncernchef för Skandia.

Biografi
Lindelöw studerade vid Stockholms universitet där han tog examen som civilekonom 1985. Hans första arbete var för flygbolaget SAS, innan han tog steget till finansbranschen och Handelsbanken 1987. På Handelsbanken blev han kvar till 1994 och var bland annat försäljningschef i USA för bankens aktiehandel. Efter två år på Salomon Brothers rekryterades han 1996 av HSBC Bank, där han stannade till 2002, då som chef för den europeiska aktiehandelsverksamheten.

År 2002–2009 arbetade Frans Lindelöw för Nordea, där han bland annat år 2006–2009 var chef för storbankens svenska kontorsnät. År 2009 fick Lindelöw uppdraget att som vd återuppbygga, och återskapa förtroendet för, det då sargade Carnegie Investment Bank. Det uppdraget hade han till 2012, när han övergick till verksamhet i egen regi.

Referenser

Noter

Personer inom Sveriges näringsliv
Civilekonomer
Alumner från Stockholms universitet
Födda 1962
Levande personer
Män
USS Portland

USS Portland har två fartyg döpts till i USA:s flotta, uppkallade efter städerna Portland, Maine, och Portland, Oregon:

, var en tung kryssare av Portland-klass, sjösatt 1932 och utrangerades 1959.
, var ett docklandningsfartyg av Anchorage-klass, sjösatt 1969 och utrangerades 2004.
USS Enterprise (CV-6)

USS Enterprise (CV-6), i dagligt tal kallad "Big E" var det sjätte hangarfartyget i USA:s flotta och det sjunde fartyget i flottan som bar det namnet. Hon sjösattes 1936 som ett av fartygen i Yorktown-klassen och är en av endast tre amerikanska hangarfartyg i tjänst före andra världskriget som överlevde kriget (de andra är  och ). Hon deltog i fler stora strider i kriget mot Japan än någon annat amerikanskt fartyg. Dessa strider inkluderar slaget vid Midway, slaget vid östra Salomonöarna, slaget vid Santa Cruz-öarna, flera andra flyg-sjö-strider under Guadalcanalkampanjen, slaget om Filippinska sjön och slaget vid Leytebukten, samt som "Doolittleräden" mot Tokyo. Vid tre olika tillfällen under Stillahavskriget meddelade japanerna att hon hade sänkts i strid.

Enterprise mottog sammanlagt 20 battle stars, mest av alla amerikanska örlogsfartyg under andra världskriget. Vissa har rubricerat henne som det mest ärofyllda och vördade fartyget i amerikanska flottans historia, med konkurrens kanske bara av 1700-talsfregatten .

Externa länkar

Yorktown-klass (hangarfartyg)
Amerikanska hangarfartyg under andra världskriget
Fartyg sjösatta 1936
Fartyg byggda i Virginia
Lawrence Kasdan

Lawrence Kasdan, född 14 januari 1949 i Miami, Florida, är en amerikansk filmregissör, producent och manusförfattare. 

Kasdan första bidrag till filmbranschen kom i mitten av 1970-talet då han sålde sitt manuskript för Bodyguard till Warner Bros (vilket slutligen blev film 1992). 1979 anlitades Kasdan av George Lucas för att färdigställa manuset för Rymdimperiet slår tillbaka (1980), efter Leigh Bracketts bortgång. Kasdan skrev sedan manus för Jakten på den försvunna skatten (1981) och Jedins återkomst (1983).

Kasdans regidebut kom 1981 med Het puls, vilken han även skrev. Han är känd för att både skriva och regissera sina filmer. Han har Oscarnominerats fyra gånger, för manusen till Människor emellan (1983), Grand Canyon - som livet självt (1991) och Den tillfällige turisten (1988) (två nomineringar).

Filmografi i urval

Externa länkar 

 

Födda 1949
Amerikanska filmproducenter
Amerikanska manusförfattare
Amerikanska filmregissörer
Män
Levande personer
Alumner från University of Michigan
Emmaboda pastorat

Emmaboda pastorat är ett pastorat i Stranda-Möre kontrakt i stiftet Växjö stift i Svenska kyrkan. Pastoratet omfattar hela Emmaboda kommun i Kalmar län.

Pastoratskoden är 061511.

Pastoratet omfattar följande församlingar:

 Emmaboda församling
 Långasjö församling
 Vissefjärda församling
 Algutsboda församling

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Pastorat i Växjö stift
Indelningar i Emmaboda kommun
Skällinge socken

Skällinge socken i Halland ingick i Himle härad, ingår sedan 1971 i Varbergs kommun och motsvarar från 2016 Skällinge distrikt.

Socknens areal är 57,29 kvadratkilometer, varav 53,30 land. År 2000 fanns här 941 invånare. Tätorten Skällinge med sockenkyrkan Skällinge kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Skällinge socken har medeltida ursprung.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Skällinge församling och för de borgerliga frågorna till Skällinge landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Himledalens landskommun som 1971 uppgick i Varbergs kommun. Församlingen uppgick 2002 i Himledalens församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Skällinge, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört fögderier och domsagor enligt Himle härad. De indelta båtsmännen tillhörde Norra Hallands första båtsmanskompani.

Geografi och natur
Skällinge socken ligger öster om Varberg med Skällingesjö i centrum. Socknen är en sjörik starkt kuperad skogsbygd med mellanliggande odlade dalgångar. Förutom Skällingesjö är de största insjöarna Mäsen som delas med Nösslinge och Karl Gustavs socknar, Stora Neten som delas med Nösslinge socken och Lilla Neten

Det finns tre naturreservat i socknen: Hallagården (som delas med Rolfstorps socken), Märkedalen och Övre Lia.

Fornlämningar
Från stenåldern  finns lösfynd och från bronsåldern finns högar och gravrösen. Från järnåldern finns stensättningar och med resta stenar och en fornborg.

Namnet
Namnet (1490-talet Skällinge) kommer från kyrkbyn. Förleden är troligen skalle syftande på Lyngås, en bergknalle vid byn. Efterleden är inge, 'inbyggare'.

Befolkningsutveckling

Se även
Skällinge församling
Lista över fasta fornminnen i Varbergs kommun (Skällinge)

Referenser

Externa länkar

Skällinge socken i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870
Skällinges hemsida

Socknar i Himle härad
Indelningar i Varbergs kommun
Hans Hedemann

Hans Christopher Georg Friederich Hedemann, född den 7 juli 1792 i Flensburg (Slesvig), död den 31 maj 1859, var en dansk general, far till Johan Christopher Georg och Marius Sophus Frederik Hedemann. 

Hedemann blev 1808 officer och 1842 chef för första jägarkåren. I mars 1848 blev han, trots att han var arméns näst yngste överste, ställd i spetsen för den aktiva hären, och han anförde med heder denna, med Læssøe som stabschef, i striderna vid Bov, Slesvig och Dybböl. Han råkade likväl i tvist med krigsministern Tscherning, återkallades i juli och var därefter kommendant i Köpenhamn till 1855. Året därefter blev han fullständigt blind.

Källor

Externa länkar 

 

Födda 1792
Avlidna 1859
Danska generaler 
Män
Personer från Flensburg
Gödestads socken

Gödestads socken i Halland ingick i Himle härad, ingår sedan 1971 i Varbergs kommun och motsvarar från 2016 Gödestads distrikt.

Socknens areal är 8,38 kvadratkilometer, varav 8,30 land. År 2019 fanns här 331 invånare. Kyrkbyn Gödestad med sockenkyrkan Gödestads kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Gödestads socken har medeltida ursprung.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Gödestads församling och för de borgerliga frågorna till Gödestads landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Himledalens landskommun som 1971 uppgick i Varbergs kommun. Församlingen uppgick 2002 i Himledalens församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Gödestad, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört fögderier och domsagor enligt Himle härad. De indelta båtsmännen tillhörde Norra Hallands första båtsmanskompani.

Geografi
Gödestads socken ligger öster om Varberg och norr om Himleån. Socknen är en slättbygd.

Fornminnen 
Från stenåldern finns boplatser och från bronsåldern högar och stensättningar. Vid Gödestad bro står en sex meter hög sten kallad Kung Götriks sten eller Slummestenen, som är del av Broåsens gravfält. En fornborg finns vid Galgberget.

Namnet
Namnet (1363 Götestade) kommer från kyrkbyn. Förleden innehåller mansnamnet Göte. Efterleden är sta(d), 'plats, ställe'.

Personer från socknen
I Båtsberg, Gödestad växte varbergsfödde industrimannen Birger Svensson upp som fosterbarn i en lantbrukarfamilj. Han grundade 1908 i Varberg det företag som blev AB Cykelfabriken Monark, i mitten av 1900-talet Skandinaviens största cykeltillverkare.

Befolkningsutveckling

Se även
Gödestads församling
Lista över fasta fornminnen i Varbergs kommun (Gödestad)

Referenser

Externa länkar

Gödestads socken i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870
Gödestads hembygdsförening

Socknar i Himle härad
Indelningar i Varbergs kommun
Röd ibis

Röd ibis (Eudocimus ruber) är en fågelart i familjen ibisar som förekommer i norra Sydamerika.

Utseende 
Röd ibis är en 56–71 centimeter stor fågel som utmärks av sin färgstarka röda fjäderdräkt, svarta vingspetsar och långa böjda näbb. Utanför häckningsdräkt har adulta fåglar skäraktiga eller rödaktiga näbbar som kontrasterar endast lite med övriga fjäderdräkten. Ungfågeln är streckad på eller fläckad i brunt och vitt på huvud och hals, medan undersida och övergump är vita och ovansidan mörkt gråbrun.

Utbredning och systematik 
Röd ibis förekommer från norra Colombia till norra Venezuela och Trinidad österut utmed kusten av Guyanaregionen och norra Brasilien till Ceará. Den hittas också inåt landet i llanos i nordöstra Colombia och sydvästra Venezuela samt isolerat i kustnära östra Brasilien, från Rio de Janeiro till Santa Catarina. Arten har tillfälligt påträffats i Panama och Ecuador. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Röd ibis är mycket nära släkt med vit ibis och har konstaterats hybridisera med denna där de överlappar i Venezuela, med över 40 blandpar noterade. Detta parat med liknande morfologi och ekologi har gjort att vissa föreslagit att de båda bör betraktas som en och samma art. Andra anser att den enbart är en färgvariant av vit ibis. De allra flesta taxonomiska auktoriteter behandlar dem dock idag som skilda arter.

Levnadssätt 
Röd ibis lever i våtmarker nära kuster. Dess föda består av olika vattenlevande djur, som den hittar genom att använda sin känsliga näbb. Födosökandet sker dagtid och under natten vilar fåglarna i träd. Häckningen sker i kolonier. Individerna bildar par och bygger sina bon i träd nära vatten.

I kulturen 
Röd ibis är Trinidads nationalfågel och finns med i Trinidad och Tobagos statsvapen.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Referenser

Tryckta källor 
 Schou, Per (red.). Djur: illustrerad guide till världens djurliv, Globe Förlaget, 2007. .

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Ibisar
Fåglar i neotropiska regionen
S/S Bore

S/S Bore är namnet på flera ångfartyg. Se till exempel:

 S/S Bore (1853)
 Isbrytaren och passagerarbåten S/S Bore, byggd 1894
 S/S Bore (1898)
 S/S Bore (1899), bogser- och passagerarbåt Landskrona hamn till 1962
S/S Bore II, passagerarfartyg, byggt 1938
 S/S Bore (1960), även känt som M/S Kristina Regina
 S/S Sankt Ibb, gick 1962-1968 i trafik under namnet S/S Bore I
 Aura II, gick 1928-1929 i trafik under namnet S/S Bore II

Se även
 Bore (fartyg)
 Bore (rederi)
Johan Hedemann

Johan Christopher Georg Hedemann, född den 29 december 1825 i Köpenhamn, död den 28 februari 1901, var en dansk officer, son till Hans Hedemann.   

Hedemann blev 1842 sekundlöjtnant, 1848 premiärlöjtnant i ingenjörskåren och var, med undantag för ett kort avbrott, från maj 1848 till mars 1851 anställd vid härens fältingenjördetachement och var med i slagen vid Nybøl och Dybbøl, i slaget vid Fredericia och i slaget vid Isted, under vilket han upprepade gånger med sitt brobyggarlag slog broar, delvis under fientlig eld. 

1850 blev han kapten, var  1851—53  anställd vid Kongerigets Vejtjeneste, 1853—55 vid ingenjörstrupperna och därefter åter vid Vejtjenesten. Från 1856 deltog han i de omfattande  järnvägsprojekteringarna på Jylland och Fyn och fungerade 1862—64 som överingenjör vid  byggandet av den nordsjälländska banan. 

Under kriget 1864 var han kommendör för broväsendet och deltog i Dybbøls försvar; särskilt gjorde han sig förtjänt genom det sätt, på vilket han den 18 april under den häftigaste eld ledde nedmonteringen av broarna över Als sund.  1868 trädde han ut ur rullorna för att som överingenjör leda projekteringen och byggandet av alla nyanläggningar inom det själländska järnvägsnätet, en post som han behöll, då dessa den 1 januari 1880 gick över till staten. Dessförinnan hade han (1877) på grund av ålder fått sitt avsked från krigstjänsten med överstes grad. Senare blev han dock upphöjd till generalmajor.

1882 blev han överingenjör för större utbyggnader av de under drift varande själländska statsbanorna, en post som han dock lämnade 1893, då statsbanedriften omorganiserades. Fram till 1885 var han också teknisk konsulent för nämnda banors direktion. Detta år blev han ansvarig för den tekniska tillsynen av de privata banorna på Själland, Falster och Lolland, samt medlem av och från 1890 ordförande för styrelsen för Gribskovbanen. Från 1889 var han även ansvarig för den tekniska tillsynen av de privata banorna på Fyn.

Källor

Externa länkar

Biografi i Dansk biografisk Lexikon

Födda 1825
Avlidna 1901
Danska generaler
Danska ingenjörer
Personer från Köpenhamn
Män
Bogislav XIV av Pommern

Bogislav XIV av Pommern, född 31 mars 1580 i Barth, död 10 mars 1637 i Stettin, var en pommersk hertig som regerade 1625-1637.

Bogislav XIV saknade arvingar, något som aktualiserade fördraget med Brandenburg från 1493 som hans anfader Bogislav X av Pommern hade gjort. Bogislaus ingick dock ett förbund med Sverige och Gustav II Adolf, något som gjorde att Gustav II Adolf betraktade sig som aspirant på området, och vid hans död var hans länder besatta av svenska trupper, samtidigt som Sverige befann sig i krig med Brandenburg.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Noter

Externa länkar 

Hertigar av Pommern
Tyska furstar
Personer från Barth
Födda 1580
Avlidna 1637
Män
Svensk uppslagsbok
Bore (rederi)

Rederiet Bore grundades 1897 i Åbo som Ångfartygs Ab Bore. Det var en del av koncernen Rettig Group 1987–2016, då det såldes till nederländska Spliethoff.

Bolaget grundades av Fredric von Rettig för passagerartrafik året runt mellan Åbo och Stockholm. År 1918 ingick Bore ett samtrafikavtal med Rederi AB Svea och Finska ångfartygs Ab (FÅA, senare Effoa). Samarbetet blev 1957 Silja Line. År 1967 introducerade Bore det första roro-fartyget med akterramp i Finland.

År 1926 grundades Finland–Amerika-linjen som Bore trafikerade i trettio år.

Bore drog sig ur Silja 1980 och koncentrerade sig därefter på frakttrafik. Bore köpte Bror Husell Chartering 2005 och Nagu-rederiet Engship 2006 och hade i slutet av 2007 tjugotvå fartyg.

Efter en omstrukturering 2014–2015 hade Bore kvar nio roro-fartyg, som chartrats för linjefart i Nordsjön, Östersjön, Medelhavet och Karibiska havet. Rederiet såldes 2016 till nederländska Spliethoff's Bevrachtingskantoor B.V., som sedan 2002 också äger finländska Transfennica.


Se även 
 Åttkanten, Åbo

Källor

Externa länkar 
 
 Borerederiets webbplats

Finländska rederier
Stabbo

Stabbo är en drygt kilometerlång ö mellan Utö och Huvudskär i Haninge kommun.

Stabbo ägs och förvaltas av Fortifikationsverket och används under höst och vår som övningsområde av Amfibieregementet. De asfalterade vägarna som byggdes för Kustartilleriets tunga materiel som till exempel luftvärnspjäser har kompletterats med flera permanentade stigar som gör det möjligt att nå stora delar av ön med rullstol.

Källor

Öar i Haninge kommuns skärgård
Wahrendorffsgatan

Wahrendorffsgatan är en 150 meter lång gata som sträcker sig mellan Kungsträdgårdsgatan och Berzelii park på Norrmalm i centrala Stockholm.

Historik 
Gatan anlades ursprungligen som en privatgata, och bekostades av friherren Martin von Wahrendorff och krögaren Wilhelm Davidson. De båda herrarna var fastighetsägare i området, och gatan namngavs inofficiellt 1858. Att Wahrendorff, som var innehavare av det Wahrendorffska huset längs gatan, fick ge namn åt projektet gav upphov till samtida skämt.

Under Stockholmsutställningen 1866 i Kungsträdgården kunde den Malmska valen beskådas vid gatan. Totalt 36 482 personer hann med ett besök i valens innanmäte.

Först 1912 fastslogs namnet officiellt av Stadsbyggnadsnämndens namnberedning. Samma år påbörjades resandet av ett nytt huvudkontor för Stockholms enskilda bank, vilket kom att uppta båda sidor av gatans början. I samband med bygget revs Wahrendorffska huset och Hôtel du Nord.

Byggnader 
I byggnadernas husnummer-ordning:

Källor

Externa länkar

Gator och torg på Norrmalm
Aleksej Bogoljubov

Aleksej Petrovitj Bogoljubov, född 16 mars 1824 och död 7 november 1896 i Paris, var en rysk målare.

Bogoljubov ägnade sig efter studier i Genève, Paris och Düsseldorf åt målningen av ryska stads- och kustbilder, särskilt mariner med scener ur ryska flottans historia, och blev mycket anlitad både som kejserlig målare och lärare. I synnerhet hans skisser som äger frisk och livlig färg. Bogoljubov var också tecknare och etsare.

Galleri

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Externa länkar 

 

Ryska konstnärer
Födda 1824
Avlidna 1896
Män
Personer från Novgorod oblast
Markgrevskap

Ett markgrevskap är det landområde som av kungen eller kejsaren tilldelats en markgreve. Benämningen användes ursprungligen för ett nyerövrat gränslandsområde i utkanten av Frankerriket och senare Tysk-romerska riket som tjänade som en säkerhetszon gentemot grannstaterna. På grund av markgrevskapens strategiska betydelse tilldelades markgrevarna vidsträckta befogenheter. Med tiden kom flera markgrevskap att utvecklas till oberoende hertigdömen.

Historiska tyska markgrevskap 
 Markgrevskapet Baden, under perioden 1527–1771 delat i:
 Markgrevskapet Baden-Baden
 Markgrevskapet Baden-Durlach
 Billunger Mark under Billungdynastin i norr
 Geromark under Gero I, delades senare i Sachsiska Ostmark och Nordmark
 Nordmark, av vilket senare endast Altmark återstod. Ur detta bildades:
 Markgrevskapet Brandenburg med bl.a. sidolinjerna:
 Brandenburg-Küstrin
 Brandenburg-Salzwedel
 Brandenburg-Schwedt
 Brandenburg-Stendal
 Sachsiska Ostmark
 Markgrevskapet Lausitz
 Markgrevskapet Landsberg
 Markgrevskapet Meissen
 Markgrevskapet Merseburg
 Markgrevskapet Zeitz
 Bayerska Ostmark (Österrike)
 Markgrevskapet Krain

Se även 
 Markis, den västeuropeiska motsvarigheten till markgreve.
 Grevskap

Regionala politiska indelningar
Statsskick
Monarki
Efim Bogoljubov

Efim Dmitrijevitj Bogoljubov (ryska: Ефи́м Дми́триевич Боголю́бов), född 14 april 1889, död 18 juni 1952, var en rysk stormästare i schack.

Bogoljubov har erövrat ett stort antal pris i turneringar, bland annat första pris i Moska 1925 före Emanuel Lasker och José Raúl Capablanca. Bogoljubovs höga spelstyrka gjorde honom till en av de främsta kandidaterna till världsmästerskapet. Bogoljubov tilldelades GM-titeln 1951.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Schackvärldsmästare
Ryska schackspelare
Födda 1889
Avlidna 1952
Män
Personer från Kiev oblast
Marius Sophus Frederik Hedemann

Marius Sophus Frederik Hedemann, född i Köpenhamn den 21 januari 1836, död där den 24 juni 1903, var en dansk officer, son till Hans Hedemann. 

Hedemann blev sekundlöjtnant 1852, 1863 adjutant vid andra divisionsstaben och utmärkte sig under Dybbøls försvar och slaget den 18 april 1864. Samma år avancerade han till premiärlöjtnant och kapten. 

1868 kom han i tjänst vid Krigsministeriet och blev från 1870 tillika adjutant hos ministern, samt året efter adjutant hos kung Kristian IX. 1876 anställdes Hedemann vid Livgardet, var maj-november 1877 attacherad vid det ryska högkvarteret på Balkanhalvön.

Han utnämndes 1880 till överstelöjtnant och chef för 23:e bataljonen. 1885 blev han överste i generalstaben och chef för dennas taktiska avdelning, samma år kammarherre och 1889 chef för sjätte regementet i Odense.

Denna stad representerade han i Folketinget 1887—92 (Højre), medan han 1893 utnämndes till kungavald medlem av Landstinget samt till generalmajor och chef för den fynska brigaden. 1896 blev Hedemann chef för generalstaben och 1901 generallöjtnant och chef för första generalkommandot.

Källor 
 

Födda 1836
Avlidna 1903
Danska generaler
Män
Danska Folketingsledamöter
Danska Landstingsledamöter