kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Envoy of Lucifer

Envoy of lucifer är ett musikalbum av det svenska black metal-bandet Nifelheim som gavs ut 17 november 2007.

Låtlista
 Infernal Flame of Destruction - 4:15
 Evocation of the end - 2:18
 Gates of Damnation - 4:32
 Claws of Death - 5:02
 Storm of the Reaper - 4:16
 Envoy of Lucifer - 3:27
 Evil Is Eternal - 4:00
 Raging Flames - 4:18
 Belial's Prey - 4:24
 No More Life - 7:34

Banduppsättning 
 Hellbutcher (Per "Pelle" Gustavsson) - sång 
 Tyrant (Erik Gustavsson) - gitarr/bas 
 Vengeance from Beyond (Sebastian Ramstedt) - sologitarr 
 Apocalyptic Desolator (Johan Borgebäck) - rytmgitarr 
 Insulter of Jesus Christ! (Peter Stjärnvind) - trummor

Källor 
Delar av artikeln har följande källor:
 Envoy of Lucifer på Encyclopaedia Metallum

Externa länkar 
 Nifelheims officiella webbplats
 Nifelheim på Myspace

Musikalbum 2008
Album av Nifelheim
Autoinjektor

Autoinjektor är en utrustning för injektioner som skall utföras av personer som inte har medicinsk utbildning, särskilt i akuta situationer. Autoinjektorn innehåller en spänd spiralfjäder och en förfylld ampull med den vätska som ska injiceras. På ampullen sitter en kanyl som skyddas av en kåpa. 

Autoinjektorn används genom lossa eventuell säkring, placera autoinjektorn på en lämplig plats på kroppen (en större muskel) och lösa ut fjädern. Fjädern trycker då ut kanylen genom kåpan in i muskeln och injicerar vätskan under loppet av några sekunder. 

Autoinjektor ingår i utrustning för skydd mot nervgaser, och finns med motmedel mot allergichock. Även andra mediciner kan ges med autoinjektor.

Kemiska stridsmedel
Medicinsk utrustning
Silje Nergaard

Silje Nergaard, född 19 juni 1966 i Steinkjer i Norge, är en norsk pop- och jazzsångare.

Även om några av Silje Nergaards sånger (till exempel "Si det, si det" från 1985) har en distinkt popstil, har hon nu nästan helt lagt av med popmusiken. Således har hennes senare album en jazzigare ton. Silje Nergaards debutalbum Tell Me Where You're Going producerades av jazzgitarristen Pat Metheny och klättrade högt på hitlistorna bland annat i Storbritannien och Japan

Diskografi
 Studioalbum 
1990 – Tell Me Where You're Going (med Pat Metheny)
1991 – Silje
1995 – Cow On the Highway
1995 – Brevet
1996 – Hjemmefra – From Home
2000 – Port of Call
2001 – At First Light
2003 – Nightwatch
2007 – Darkness Out of Blue
2009 – A Thousand True Stories
2010 – If I Could Wrap Up a Kiss
2012 – Unclouded
2015 – Chain of Days
2017 – For You a Thousand Times

 Samlingsalbum 
2004 – Easy Living
2005 – Be Still My Heart – The Essential

 Livealbum 
2005 – Live in Köln
2006 – Your Guide to the North Sea Jazz Festival (div. artister)

Priser och utmärkelser
2003 – Spellemannprisen ("Årets spellemann")
2005 – Gammleng-prisen (i "Åpen klasse")

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats
Norsk biografisk leksikon: Silje Nergaard

Norska jazzsångare
Födda 1966
Kvinnor
Levande personer
Personer från Steinkjers kommun
Adiós Muchachos

Adiós Muchachos är en tango, skriven 1927 av Julio César Sanders (musik) och César Vedani (text). Den tillhör de mest välkända låtarna inom tangorepertoaren och har spelats in av bland andra Orquesta Típica Victor, Francisco Lomuto, Francisco Canaro och Enrique Rodríguez.

Texten är mycket sorglig och handlar om en man som är svårt sjuk och säger adjö till sina vänner. Han minns speciellt sin mor och sin trolovade, som bägge är döda och som han saknar utan att finna tröst.

I Buenos Aires anses det vara otursbringande att spela just denna tango på milongor, eftersom det var den sista inspelningen Carlos Gardel gjorde innan han omkom i en flygolycka 1935.

Externa länkar
Todotango om Adios Muchachos

Tangor
Pikasso I

Pikasso I är ett specialgjort instrument skapat av kanadensaren Linda Manzer. Denna 42-strängade gitarr med tre halsar har blivit populariserad av jazzgitarristen Pat Metheny och kan höras på hans låt "Into the Dream" och på albumen Quartet, Imaginary Day, Jim Hall & Pat Metheny, Trio → Live, och Metheny Mehldau Quartet, hans andra samarbete med pianisten Brad Mehldau. Gitarren kan även ses på Speaking of Now Live och Imaginary Day-DVD:erna. Metheny har också använt gitarren i gästsammanhang på andra artisters album.

Namnet kommer av instrumentets likhet med kubisten Pablo Picassos konstverk och skulpturer.

Se även
 Pat Metheny

Gitarrer
Sarcos

Sarcos är ett amerikanskt företag, dotterbolag till Raytheon Company, som utvecklar exoskelett åt amerikanska armén. Första leveransen för vidare utvärdering och praktiska prov i fält förväntas ske år 2008. Konstruktionen förväntas få stor betydelse för uthållighet i fält och drivs av en förbränningsmotor som förser elektronik och motorer med ström.

Sarcos utvecklar även robotar.

Källor

Externa länkar 
 Sarcos - Officiell webbplats (engelska)

Raytheon Company
Amerikanska tillverkningsföretag
Företag i Salt Lake City
Militärteknik
Robotik
Hart Crane

Hart Crane (egentligen Harold Crane), född 21 juli 1899 i Garrettsville, Ohio, död 27 april 1932 till sjöss i Mexikanska golfen, var en amerikansk författare. Både inspirerad och provocerad av T.S. Eliots poesi skrev Crane modernistisk poesi som var svår, mycket stiliserad och ambitiös i sitt innehåll.

Biografi
Crane tillhörde mellankrigsgenerationen och räknas som en av de främsta poeterna i den moderna amerikanska litteraturen, trots att han gav ut endast två diktsamlingar. 

Crane kom till New York som 17-åring. 1926 kom hans debut, diktsamlingen White buildings. 1929 reste han till Frankrike där han skrev sitt mest kända verk, The Bridge.

Särskilt den senare, där han med Brooklynbron som symbol försöker skildra den amerikanska civilisationen, har blivit mycket uppmärksammad.

Han tog sitt liv genom att kasta sig överbord från ett ångfartyg mellan Mexiko och USA 1932.

Bibliografi (urval) 
 1926 – White buildings
 1929 – The bridge

Källor

Externa länkar
 Yale College Lecture on Hart Crane audio, video and full transcripts from Open Yale Courses
 The Fales Library of NYU's guide to the Richard W. Rychtarik/Hart Crane Papers
 Academy of American Poets
 Poetry Foundation profile
 Brian Reed on Voyages (at Poetry Foundation)
 Modern American Poetry: Hart Crane (1899–1932)
 A Great American Visionary Colm Tóibín essay on Crane and review of his selected poems and letters from The New York Review of Books

Amerikanska författare
Engelskspråkiga författare
Födda 1899
Avlidna 1932
Män
Paul Winter Consort

Paul Winter Consort är en amerikansk musikgrupp under ledning av saxofonisten Paul Winter. Gruppen skapades 1967 och blandar inslag av klassisk musik, jazz, world music, och även ljud från djur och naturen. De nuvarande medlemmarna är percussionisten Glen Velez och pianisten Paul Halley. Tidigare medlemmar inkluderar blåsinstrument-spelaren Paul McCandless, percussionisten Guilherme Franco och gitarristerna Ralph Towner och Jim Scott, basisten Glen Moore och sitar-spelaren Collin Walcott. De före detta medlemmarna McCandless, Towner, Moore och Walcott lämnade gruppen för att istället skapa gruppen Oregon.

Diskografi

Album
Studioalbum
The Winter Consort (1968)
Something In The Wind (1969)
Road (1970)
Icarus (1972)
Earthdance (1977)
Common Ground (1978)
Missa Gaia / Earth Mass (1982)
Sun Singer (1983)
Concert for the Earth (1985)
Wintersong (Tomorrow Is My Dancing Day) (1986)
Earth: Voices of a Planet (1990)
Turtle Island (1991)
Spanish Angel (1993)
Prayer For The Wild Things (1994)
Canyon Lullaby (1997)
Silver Solstice (2005)
Crestone (2007)
Miho: Journey to the Mountain (2010)
Earth Music (2011)

Livealbum
Solstice Live! (1993)

Samarbeten
Earth Beat (med The Dimitri Pokrovsky Singers) (1987)
Oscar! (med Oscar Castro-Neves) (1987)
Noah And The Ark (med Kelly McGillis) (1992)
The Man Who Planted Trees (med Lara López & Jean Giono) (1990)

Samlingsalbum
Wolf Eyes: A Retrospective (1989)
Anthems:10 Years of Living Music (1998)

Filmer
Canyon Consort (1985).

Externa länkar

Living Music (Paul Winters skivbolag)

Amerikanska musikgrupper
Pendelaxel

En pendelaxel är en enkel typ av individuell hjulupphängning som först användes på flygplan i början av 1900-talet. Sopwith, Fokker med flera använde sig redan före 1910 av pendelaxlar med gummifjädring utan stötdämpare.

Pedelaxeln på en bil använder kardanknutar som förbinder drivaxlarna med differentialväxeln, vilken är fäst vid chassit. Däremot saknas kardanknutar ute vid hjulen, vilket betyder att hjulet alltid förblir vinkelrätt mot drivaxeln. Pendelaxlar avfjädras vanligen med bladfjädrar och stötdämpare. Volkswagen Typ 1 använde torsionsstavar som fjädring före 1967.

Denna typ av hjulupphängning har två fördelar jämfört med en vanlig stel bakaxel:
 Den ofjädrade vikten reduceras, eftersom differentialväxeln är fäst vid chassit. Det är särskilt viktigt för bilar med svansmotor, där differentialväxeln är ihopmonterad med växellåda och motor.
 Problemet med förändringar av cambervinkeln på motstående hjul, när ett hjul fjädrar, elimineras.

Däremot har pendelaxeln flera andra nackdelar:
 Stora förändringar av cambervinkeln, eftersom hjulet alltid förblir vinkelrätt mot drivaxeln.
 Förändringar av cambervinklarna på båda hjulen, när fjädringen avlastas.
 Problem med överstyrning vid skarp kurvtagning och, i extrema fall, risk att bilen välter.

Dessa problem var tydliga på Volkswagen Typ 1 fram till 1967, Mercedes-Benz 300 SL, tidiga versioner av Porsche 356, Triumph Herald, Vitesse och Spitfire, Tatra T603 med flera.

För att motverka problemen med överstyrning införde Mercedes-Benz från 1954 en ny typ av enkelledad pendelaxel. Här var endast den högra drivaxeln ledad med en kardanknut, den vänstra var fast monterad vid differentialen. Differentialen var flexibelt monterad vid chassit, för att kunna vridas när vänsterhjulet fjädrade. Senare infördes även en kompensationsfjäder som motverkade alltför snabba förändringar av cambervinkeln. Resultatet blev mer lättförutsedda vägegenskaper med mindre överstyrning.

Första generationens Chevrolet Corvair (1960–1964) använde pendelaxel bak. Corvairens påstått osäkra väghållning beskrevs i detalj av Ralph Nader i hans bok ”Den livsfarliga bilen”. Andra generationens Corvair (1965–1969) hade diagonalaxel bak.

Pendelaxeln efterträddes av De Dion-axeln i slutet av 1960-talet, men stel bakaxel förblev vanligast. De flesta bakaxelupphängningar har idag ersatts av moderna, helt individuella hjulupphängningar och både pendelaxeln och De Dion-axeln har i stort sett försvunnit.

Referenser
Denna artikel är en översättning från engelskspråkiga Wikipedia.

Fordonsteknik
Smedarna

Smedarna är ett finlandssvenskt spelmanslag som spelar folkmusik. Den grundades i Smedsby (Korsholm) 1977. Gruppens första ledare var Sture Mans. Smedarna spelar äldre och nyare folkmusik med en egen stil, i syfte att utveckla musiken med egna arrangemang. Smedarna spelar också gammal dansmusik med en dansvänlig repertoar. De har utgivit musikkassetten Låtar från Korsholm och Mellersta Österbotten (1983).

De senaste åren har Smedarna bestått av cirka 12 medlemmar som spelar dragspel, fiol, gitarr, bas och trummor. År 2022 var Dan Lillas gruppens ledare. Spelmanslaget tillhör riksföreningen Finlands svenska spelmansförbund.

Referenser 

Finländska folkmusikgrupper
Musikgrupper bildade 1977
Snake Eyes (film, 1998)

Snake Eyes är en film från 1998, regisserad av Brian De Palma, med Nicolas Cage i huvudrollen.

Handling
Rick, som är kriminalpolis, är på en boxningsgala tillsammans med en vän. Försvarsministern, som sitter på raden bakom Rick, blir skjuten av en prickskytt. Portarna till arenan stängs och Rick startar en mordutredning med 14 000 möjliga mördare eller vittnen.

Om filmen
Filmen är inspelad i Atlantic City, Egg Harbor Township och Montréal. Den hade världspremiär i USA den 30 juli 1998 och svensk premiär den 21 augusti samma år, åldersgränsen är 15 år.

Titeln "snake Eyes" kommer av att då båda tärningarna (i tärningsspel på kasinon) visar ettor liknar det två ögon. Av detta blir det "snake eyes".

Rollista (i urval)
Nicolas Cage – Rick Santoro 
Gary Sinise – Kevin Dunne 
Carla Gugino – Julia Costello 
Kevin Dunn – Lou Logan
Luis Guzmán – Cyrus 
Mike Starr – Walt McGahn

Musik i filmen
Fiesta Mexicana, skriven och framförd av Rhodes, Manucci & Skinner
The Freaky Things, skriven av Randy DeBarge och Etterlene Jordan, framförd av LaKiesha Berri
Hey Hey, skriven av Cornell "Ryot" Richardson och Kevin Campbell, framförd av Ryot
Shortest Route, framförd av Xysma
Come On, skriven av Terry Lewis, James Harris III, James Wright och Barry White, framförd av Barry White
Sin City, skriven och framförd av Meredith Brooks

Källor
 
 

Amerikanska dramafilmer
Amerikanska kriminalfilmer
Amerikanska thrillerfilmer
Filmer 1998
Amerikanska mysteriefilmer
New Jersey på film
Filmer i regi av Brian De Palma
Filmer från Touchstone Pictures
Filmer från Paramount Pictures
The Wicker Man (2006)

The Wicker Man är en amerikansk skräckfilm från 2006 med Nicolas Cage i huvudrollen. Filmen regisserades av Neil LaBute, som även stod för manus, och är en nyinspelning av filmen Dödlig skörd (1973).

Handling
Polisen Edward Malus får reda på av sin före detta fästmö Willow att hennes dotter, Rowan, är försvunnen. Edward hyr ett flygplan för att ta sig till den ö där Willow bor. Ön styrs av den mystiska Sister Summersisle.

Edward frågar runt i byn för att försöka ta reda på vad som hänt med Rowan, men ingen vill samarbeta. Så småningom kommer Edward en ockult sammansvärjning på spåren.

Rollista
 Nicolas Cage - Edward Malus
 Ellen Burstyn - Sister Summersisle
 Kate Beahan - Sister Willow
 Leelee Sobieski - Sister Honey
 Frances Conroy - Dr. Moss
 Molly Parker - Sister Rose / Sister Thorn
 Diane Delano - Sister Beech

Mottagande
Filmen fick mestadels negativ kritik. På Rotten Tomatoes har den 15% positiva recensioner. Filmen nominerades till fem Razzie Awards, inklusive sämsta film, sämsta nyinspelning, sämsta manus och sämsta skådespelare.. Filmen hade en budget på $40 miljoner och drog in drygt $23,6 miljoner i biljettintäkter i USA och ytterligare $15 miljoner internationellt.

Referenser

Externa länkar
 

Filmer 2006
Amerikanska skräckfilmer
Filmer inspelade i British Columbia
Hume-sällskapet

Hume-sällskapet, grundat i oktober 1974, är en internationell organisation med syfte att uppmuntra forskning kring filosofen David Humes tänkande. I slutet av år 2007 hade sällskapet ungefär 525 medlemmar. Medlemskap är öppet för alla intresserade av Hume, med en årsavgift på 35 amerikanska dollar.

Verksamheten består av årliga konferenser och möten. Till varje konferens genomgår uppsatser, som är kandidater för diskussion, peer-review. Man erbjuder även ett textarkiv på internet, för sina medlemmar.

Sällskapets första verkställande sekreterare, James King, sammanställde 1993 en kort historisk översikt över sällskapet, som publicerades i deras egen tidning Bulletin of the Hume Society (höst 1993, Vol. XXII, Nr. 2).

Externa länkar
Hume-sällskapets webbplats
Sällskapets författning

Organisationer inom filosofi
Internationella ideella organisationer
Organisationer bildade 1974
American Gangster

American Gangster är rapparen Jay-Z:s tionde studioalbum som kom ut 2007.

Låtlista 
 "Intro"
 "Pray"
 "American Dreamin'"
 "Hello Brooklyn 2.0"
 "No Hook"
 "Roc Boys (And the Winner Is)..."
 "Sweet"
 "I Know"
 "Party Life"
 "Ignorant Shit"
 "Say Hello"
 "Success"
 "Fallin'"
 "Blue Magic"
 "American Gangster"

Musikalbum 2007
Album av Jay-Z
Album producerade av Sean Combs
August Strindbergs lyrik

August Strindbergs lyrik utgörs till största delen av de diktsamlingar författaren själv gav ut under sin livstid: Dikter på vers och prosa (1883), Sömngångarnätter på vakna dagar (1884) och  Ordalek och småkonst (1905). Till detta kan läggas de dikter som publicerades tillsammans med noveller i samlingen Fagervik och Skamsund (1902). Enskilda dikter ingår i verk som tillhör andra genrer, såsom Tjänstekvinnans son, Den fredlöse och I vårbrytningen, och ytterligare ett antal strödda dikter publicerades i tidskrifter eller förekommer i författarens brev.

Referenser

Noter

Källor
 
 

 August Strindbergs lyrik
Rajastrand

Rajastrand är en by  i Risbäcks distrikt (Dorotea socken) i Dorotea kommun, Västerbottens län (Lappland). Byn ligger vid sjön Lill-Rajans östra sida, nära gränsen till Jämtland.  

Byn hette tidigare Sörfors, sedan Söderfors och Sörfors igen, för att vid införandet av postnummer i mitten av 1970-talet få namnet Rajastrand. I vanligt tal kallas byn enbart Raja (Raija). Genom tiderna har byns invånare mest varit småbönder och skogsarbetare. Från 1950-1980 var SCA den största arbetsgivaren. Allteftersom skogsbruket mekaniserades försvann arbetstillfällena och de flesta av byns ungdomar flyttade ut. 

Idag lever de som är i arbetsför ålder mest av serviceyrken såsom jakt- eller fiskeguider, taxiverksamhet och inom hemtjänsten. Ett antal av byborna pendlar dagligen 15 mil tur och retur för att jobba i Dorotea. Rajastrand är idag mest omtalat för att ha ett mycket bra harrfiske och fiskevårdsföreningen jobbar kontinuerligt med att återupprätta det fina öringsfiske som fanns före kraftverksepoken under 1960-talet.

År 2007 vann Rajastrand årets Byaslogan i SVT:s tävling och år 2008 vann byn den så kallade Byastafetten i Dorotea kommun i SVT:s andra tävling där "Raija" medverkat.

En vindkraftpark med 18 vindkraftverk invigdes i augusti 2009 utanför Rajastrand på fjället Bliekevare. efter period med testkörning. Vindkraftparken var den största i Sverige när den invigdes.

Referenser

Noter

Externa länkar 
Rajastrand.se (Rajastrand intresseförening)
Birribissen (Birribissen)

Orter i Dorotea kommun
Nysätra

Nysätra kan syfta på:

 Nysätra socken, Uppland
 Nysätra landskommun, Uppland – en tidigare kommun i Uppsala län 1863–1951
 Nysätra församling, Uppsala stift – en församling i Uppsala stift –2010
 Nysätra kyrka, Uppland – en kyrkobyggnad i Enköpings kommun, Uppland
 Nysätra distrikt, Uppland – ett distrikt i Enköpings kommun och Uppsala län 2016–
 Nysätra socken, Västerbotten
 Nysätra landskommun, Västerbotten – en tidigare kommun i Västerbottens län 1863–1973
 Nysätra församling, Luleå stift – en tidigare församling i Luleå stift –2002
 Nysätra kyrka, Västerbotten – en kyrkobyggnad i Robertsfors kommun, Västerbotten
 Nysätra distrikt, Västerbotten – ett distrikt i Robertsfors kommun och Västerbottens län 2016–
 Nysätra, Nacka kommun – ett område vid Sicklasjön / Järlasjön i Nacka kommun.

Se även
Nysäter
Višegrad

Višegrad (kyrilliska: Вишеград) är en stad och kommun i Republika Srpska i Bosnien och Hercegovina, med 21 199 invånare (1991). I staden finns världskulturarvet Mehmed Paša Sokolovićs bro från 1500-talet, vilken korsar floden Drina. Innan kriget hade Višegrad en befolkning på ca 25 000 varav 63% var bosniaker och 33% var serber.

Under Bosnienkriget utsattes Višegrad för omfattande utrensingar av stadens bosnienmuslimska befolkning i de så kallade Višegradmassakrerna.

En fiktiv roman av den jugoslaviske nobelpristagaren Ivo Andrić, Bron över Drina (1945), handlar om stadens dramatiska historia under den turkiska 600-åriga styre och fram till modern tid.

Källor

Se även 
 Kamengrad
 Šarganska osmica
 Drvengrad

Orter i Republika Srpska
Flarken, Robertsfors kommun

Flarken är en småort i Nysätra socken i Robertsfors kommun, Västerbotten.

Flarken ligger cirka 8 km väster om Ånäset. Söder om byn passerar Flarkån på sitt lopp mot Hertsångerälven vid Ånäset.

I byn ligger Flarkens kapell. Byn hade en skola som lades ner 2007.

Befolkningsutveckling

Noter

Orter i Robertsfors kommun
Småorter i Sverige
Abubaker Tabula

Abubaker Tabula, född 12 juni 1980 i Uganda, är en ugandisk fotbollsspelare som spelade som försvarare för GIF Sundsvall mellan 2007 och 2008. Tabula spelade även för Ugandas landslag.

Moderklubben är APR FC från Rwanda.

Fotnoter

Ugandiska fotbollsspelare
Spelare i APR FC
Fotbollsspelare i GIF Sundsvall
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Födda 1980
Levande personer
Män
Dubadown

Dubadown är ett svenskt reggaeband från Göteborg som bildades 2001.

Diskografi
 2004 – Dubadown
 2005 – Killing Us
 2002 – Spread The Word (demo)

Medlemmar
 Apan (Freddy Ape) – gitarr
 Fox (Fox Benton) – gitarr
 Winston (Winston Samson) – basgitarr
 Kungen (Kung Lur) – saxofon
 Lesley (Lesley Morris) – keyboard
 Maurice (Maurice Less) – trummor
 Lasso – omslagsdesign
 Yonis (Younis Qanoonis) – sång
 Lips – trumpet

Externa länkar
Officiell webbplats

Dubadown
Vistasvagge

Vistasvagge (nordsamiska: Visttasvággi) är en dalgång öster om Kebnekaisemassivet i Kiruna kommun, som sträcker sig i nordvästlig riktning från Paittasjärvi vid  Nikkaluokta. Dalen fortsätter mot nordväst med Unna Vistasvagge ("Lilla Vistasvagge") mot  Alesjaure.

Vistasstugan
Svenska Turistföreningens första fjällhydda i Kebnekaiseområdet byggdes i Vistasdalen. Den nuvarande fjällstugan Vistas ligger vid Vistasjåkka (Vistasälven) längs vandringsleden mellan Alesjaure och Nikkaluokta ().

Källor

Noter

Externa länkar
Vistasstugans webbplats

Platser i Kebnekaiseområdet
Dalar i Sverige
Fjällstugor i Sverige
Krateros

Krateros (grekiska: Κρατερός), född 370 f.Kr., död 321 f.Kr., var en general i Alexander den stores här.

Krateros var en av Alexanders främsta officerare. Han var till en början befälhavare vid den kungliga livvakten, och blev sedermera betrodd att utföra flera viktiga uppdrag. År 324 f.Kr. fick han befallning att föra hem en avdelning om 10 000 hemförlovade veteraner till Makedonien, men nåddes på vägen av underrättelsen att Alexander hade dött. Tillsammans med Antipatros övertog han tills vidare styrelsen av Makedoniens europeiska delar, och bidrog med sina veteraner till att knäcka de förenade grekernas motstånd i det lamiska kriget. I den strid som snart utbröt mellan rikets ledande män ställde sig Krateros på Antipatros, Antigonos och Ptolemaios sida mot riksföreståndaren Perdikkas. Han föll år 321 f.Kr. i ett slag mot Perdikkas härförare Eumenes i Kappadokien.

Källor 

Födda 370 f.Kr.
Avlidna 321 f.Kr.
Män
Antikens makedonska militärer