kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bodil Dybdal

Bodil Pauline Dybdal, född 20 november 1901 i Köpenhamn, död 4 juni 1992, var en dansk domare (da: højesteretsdommer). Hon var den första kvinnan i Danmark som innehade ämbetet som domare i Højesteret, Danmarks motsvarighet till Högsta domstolen i Sverige. Hon var även bland de första kvinnorna i Danmark som blev medlemmar i Dannebrogsorden efter att detta blev möjligt 1951. Hon tilldelades titeln Riddare av Dannebrogsorden 1951 och blev efterhand Riddare av 1:a graden (1954), Kommendör (1958) samt Kommendör av 1:a graden (1967). Hon mottog Dannebrogsordens Storkors 1971.

Bodil Dybdal kom från en ämbetsmannafamilj. Fadern, Theodor Dybdal, var etatsråd, polisdirektör samt borgmästare för Köpenhamns kommun 1898–1917. Hon var även systerdotter till landshövdingen (da: stiftamtmand) Anders Dybdal. Hon avlade studentexamen från N. Zahles Skole 1920 och tog en juridisk ämbetsexamen (cand. jur.) 1926. Kort därefter blev hon anställd som sekreterare i Københavns Overpræsidium (numera Statsforvaltningen Hovedstaden) och var även under en tid (1930–1932) fullmäktig advokat (da: sagførerfuldmægtig). Därefter blev hon anställd av Justitieministeriet, en på den tiden mansdominerad arbetsplats, och blev landets första kvinnliga ministersekreterare då hon arbetade för justitieminister Karl Kristian Steincke 1935–1937. Hon var anställd på Justitieministeriet 1933–1940, från 1939 som expeditionssekreterare, och arbetade samtidigt som sekreterare för Danmarks statsadvokat 1934–1940. Under en kort period var hon även konstituerad domare i såväl Vestre Landsret som Østre Landsret (1938–1939). Hon utnämndes därefter till domare för Köpenhamns tingsrätt (da: byret) 1940 och återigen för Østre Landsret 1949. Hon tillträdde ämbetet som højesteretsdommer 1953 som den första kvinnan i Danmark. Detta ämbete innehade hon fram till sin pensionering 1970. Åren 1967–1976 arbetade hon även för den Internationella domstolen i Haag. Hon gifte sig 1970 med domaren Jens Christian Andersen Herfelt.

Vid sidan om sitt arbete som domare har Bodil Dybdal även medverkat i ett flertal kommissioner, kommittéer och nämnder. Hon var ledamot av Fængselsnævnet (1945–1960), av Ankenævnet i Sager efter Forræderiloven (1946–1950), av Børnelovskommissionen (1949–1955) och av Straffelovskommissionen (1950–1954). Hon var dessutom ordförande av Nævnet vedrørende Forsikringsvirksomhed (1959) och valdes in som styrelseledamot av Den Danske Dommerforening (1954–1959). Dybdal innehade därutöver även ett antal styrelseuppdrag; ledamot av Dansk Forsorgsselskab (1939–1960), ordförande av kontrollorganet för Kolonien Filadelfias forsorg for epileptikere og sindslidende (1961–1966) samt inspektör av Optagelseshjemmet Engelsborg.

Se även 
 Mathilde Malling Hauschultz
 Helga Pedersen

Referenser 

Födda 1901
Avlidna 1992
Kvinnor
Danska jurister
Alumner från Köpenhamns universitet
Dansk kvinnohistoria
Mottagare av Dannebrogorden
Personer från Köpenhamn
Relationer mellan Island och Norge

Island har en ambassad i Oslo och Norge har en ambassad i Reykjavik.

Båda länderna är fullvärdiga medlemmar av Europarådet, Nordiska rådet, NATO, Östersjöstaternas råd, Europarådet och EFTA.

Tidig historik

Island bosattes under Medeltiden (lokalt Vikingatiden) av i huvudsak norskar. Första vågen antas ha startat 860, och pågått till cirka 870- 930. Island och Norge formade ett gemensamt nordiskt kulturområdet i Nordsjön, och stora delar av Norges historia nedtecknades av isländske författaren Snorre Sturlasson. Island kom under norskt styre kring 1262. Detta varade fram till 1380, då Island kom under danskt styre. och snart förenades de tre kungarikena Danmark, Norge (inklusive Grönland, Färöarna, Shetlandsöarna och Orkneyöarna), samt Sverige (inklusive delar av Finland) under en enda monark, i Kalmarunionen.  Unionen dominerades av Danmark. Norge sade upp unionen med Danmark 1814, Island 1944.

Ekonomi och produktion

Valfångst
Båda länderna har ett gemensamt historiskt förhållande till valfångst och har gått samman med Japan uttalat sig mot internationella rop på minskad kommersiell valfångst. Båda länderna har motsatt sig att skriva på Convention on International Trade in Endangered Species som förbjuder handeln med valkött. Höga nord-alliansen, som representerar valfångare, säljägare och fiskare längs med Arktis har sagt "Det är laglig import och laglig export, och kan i framtiden komma att ge tillgång till en marknad som är riktigt stor för både norska och isländska valfångare".

1992 meddelade Island och Norge att man skulle återuppta kommersiell valfångst av vissa arter efter sex år.

2002 meddelade Norge att man skulle tillåta ett valfångstföretag att exportera 10-15 ton vikvalsprodukter till Island. Detta fördömdes av Storbritannien som menade att valbeståndet de kommer fans med på listan over utrotningshotade arter. 2006 meddelade Islands fiskeministerium att man återigen tänkte tillåta kommersiell valfångst, som andra land efter Norge.

Economiskt bistånd 
I samband med Finanskrisen på Island 2008 tillsköt norska staten ett femårigt lån på 500 miljoner till Island  för att stabilisera den  isländska kronan i november 2008. Norges utrikesminister Jonas Gahr Støre sade efter motet med Islands statsminister Geir Haarde att "Vi vill visa vårt stöd för det internationella initiative och vi kommer att förse Island med hjälp inom en snar framtid."

Utrikespolitik och försvar 
2007 skrev båda länderna på ett försvarsvtal om bevakning och militärt skydd av isländskt luftrum och  ekonomiska zoner. Det innebär att Norges jetjaktflygplan och övervakningsflygplan tillåts patrullera det isländska luftrummet. Det står i avtalet att det bara rör fredstid. I samband med militär konflikt är det fortfarande NATO och USA som har huvudansvaret. Avtalet skrevs efter beslutet att utrymma USA:s militär från flygbasen i Keflavík 2006.

Se även
Islands utrikespolitik
Norges utrikespolitik

Referenser

Noter

Relationer mellan Island och Norge
Generationsklyfta

Generationsklyfta är en term för att beskriva en stor kontextuell skillnad i kunskaper, erfarenheter och åsikter mellan människor som är födda med en generations mellanrum och som inte medieras.

Historiskt har ledet mor- och farföräldrar-barnbarn varit viktig och vanlig vid inlärning och överföring av kunskap och erfarenheter mellan generationerna, i bondesamhället.

Se även 
Digital klyfta

Referenser 

Kultur
Sociologi
Demografi
Handelsblockad

Handelsblockad är en ekonomisk sanktion som riktas mot en administrativ enhet såsom land eller region och innebär att handelsförbindelser avbryts eller förhindras. Målsättningen med en handelsblockad kan variera men involverar alltid politiska motiv och syftar till att verka tvingande för den administrativa enhet som satts i blockad skall bli följsam. Ju fler aktörer som står bakom en sanktion desto effektivare bli den varför internationell uppslutning genom exempelvis FN ofta söks.

Se även 
 Handelsembargo
 Olja mot mat-programmet

Internationella relationer
Internationell handel
Internationell rätt
Harmonisering

Harmonisering, eller tillnärmning, innebär ett aktivt närmande av lagar eller andra författningar mellan olika administrativa enheter. Harmonisering har varit och är centralt inom Europeiska unionen för att uppnå en inre marknad med gemensamma och enhetliga regler. Gemensamma bestämmelser syftar dels till att inte snedvrida konkurrensvillkoren, dels till att underlätta gränsöverskridande handel och företagsetablering. Harmonisering uppnås vanligtvis genom direktiv, som är bindande för unionens medlemsstater med avseende på det resultat som ska uppnås, men överlåter åt de nationella myndigheterna att bestämma form och tillvägagångssätt för genomförandet. I de fall helt enhetliga bestämmelser är nödvändiga kan förordningar, som är direkt tillämpliga inom hela unionen, antas. Unionen har befogenhet att vidta harmoniseringsåtgärder endast där den har exklusiv eller delad befogenhet.

Redan i Romfördraget, som trädde i kraft den 1 januari 1958, föreskrevs en möjlighet till att utfärda direktiv i syfte att harmonisera medlemsstaternas lagar och andra författningar som direkt inverkade på den gemensamma marknadens upprättande eller funktion. Detta krävde dock enhällighet i Europeiska ekonomiska gemenskapens råd, vilket försvårade antagandet av nödvändiga harmoniseringsåtgärder för att uppnå fri rörlighet för varor, tjänster, personer och kapital. Genom europeiska enhetsakten, som trädde i kraft den 1 juli 1987, infördes en ny rättslig grund som gjorde det möjligt att harmonisera medlemsstaternas lagstiftning – utom gällande skatter och avgifter, fri rörlighet för personer och anställdas rättigheter och intressen – med enbart kvalificerad majoritet, vilket banade vägen för förverkligandet av den inre marknaden den 1 januari 1993. Harmoniseringsåtgärder kan även vidtas inom andra politikområden, till exempel inom civilrättsligt samarbete och straffrättsligt samarbete.

Om skillnaderna i lagar i olika administrativa enheter helt suddas ut uppnås unifiering.

Se även 
 Cassis de Dijon-domen
 CE-märkning
 Direktiv
 Ömsesidigt erkännande

Referenser 

Europeisk unionsrätt
 
Lagar
Politisk ekonomi
Hearing

Hearing, engelska för utfrågning och förhör, är en process för utfrågning av områdessakkunniga personer eller grupper med inflytande i en viss fråga. Som en del i ett tidigt skede i policyprocessen anordnas ofta hearings hos den amerikanska kongressen, där metoden förekommer som en formell del i kommittéernas insamling av information och i analys av densamma.

Sedan 1988 har den Svenska riksdagens olika utskott möjlighet att arrangera offentliga utfrågningar som liknar de amerikanska.

Referenser 

Politisk verksamhet
USA:s kongress
Alof de Wignacourt

Alof de Wignacourt, född 1547 och död 14 september 1622, var en stormästare för johanniterorden.

De Wignacourts styrestid präglades av hans uppförande av Wignacourttornen, sju försvarstorn längs Maltas kust av vilka fem finns kvar idag. Han lät också bygga en akvedukt som ledde vatten från platån ovanför Rabat till Valletta. Hans paradrustning finns bevarad och är en av skatterna i palatsrustkammaren i Valletta. Han var beskyddare av målaren Caravaggio.

Källor

Externa länkar

Stormästare av Malteserorden
Födda 1547
Avlidna 1622
Män
Personer i Maltas historia
Bron

Bron kan avse:

 Bron (dialekt) – en dialekt av akan
 Bron (film) – tysk film från 1959
 Bron (TV-serie) – svensk-dansk TV-serie
 Bron, Arvika kommun – småort i Arvika kommun
 Bron, Rhône – en ort i Rhône
 Bron Innovation – IT-företagskluster i Sundsvall

Se även
 The Bridge
 Öresundsbron
Björkeberg

Björkeberg är kyrkbyn i Björkebergs socken och en småort i Linköpings kommun i Östergötlands län. Orten ligger 13 km västnordväst om Linköping, 9 kilometer sydväst om Vreta kloster. Från 2015 räknas den södra delen av bebyggelsen som en separat småort, Lindbotorp.

I orten ligger Björkebergs kyrka.

Noter

Orter i Linköpings kommun
Småorter i Sverige
Hälsinglands runinskrifter 3–4

Hälsinglands runinskrifter Hs 3 och Hs 4 är två runstensfragment som blivit upphittade i Norrala socken och Söderhamns kommun.

Fragmenten 
Fragmenten härrör kanske från en och samma runsten. 
Det första fragmentet Hs 3 är cirka 20x30 cm stort. Utöver de ornamentala linjerna finns sannolikt en i-runa samt övre delen av en huvudstav. Det andra fragmentet Hs 4, är av röd sandsten och 25x18 cm stort. De ornamentala linjerna är troligen delar av ett kors. 
Båda fragmenten påträffades vid den gamla kustvägen som löpte längs den ås som gett byn Borg dess namn. Fragmenten hittades nära det gravfält där den så kallade Norralamannen påträffades i en stormannagrav från 500-talet.) Omkring denna grav har sedan mindre gravhögar uppförts ända in på 800-talet. Det är således det enda gravfält i Hälsingland där man kan belägga en kontinuitet, som sträcker sig från tiden före den omfattande kollaps av de samhälleliga strukturerna i nedre Norrland och som arkeologiskt kan beläggas ha inträffat vid slutet av folkvandringstiden på 500-talet, till efter den omfattande sekellånga nedgången. Runstenen eller runstenarna har möjligen rests av en lokal elit i syfte att manifestera en tidigare maktstruktur och därigenom befästa sin egen suveräna ställning.

Fyndet av Hs 4 
Om fyndet av Hs 4 berättade dess ägare Inga-Lisa Berglöw i Borg 5:5 följande året 2009:

Olle Larsson eller Rickard Sundin – båda var bosatta på hemmanet Borg 5:4 (»Sundins«) – skulle på 1930-talet anlägga en hage ner mot vägen. När man spettade i marken hittades runstensfragmentet i ett grindhål. Platsen var troligen där häcken nu står vid vägen, ungefär 200 meter från gravfältet. Hans Mikael Mickelsson (1893–1977), som var bonde på Borg 5:5 och ombud för riksantikvarien, tog vara på fragmentet. Riksantikvarieämbetet bedömde det först prelimärt som en del av en bautasten. Ingen ytterligare undersökning gjordes av fyndplatsen.</blockquote>

Övriga fynd inom Norrala socken 
I Norrala socken finns också en bevarad runsten, Hs 2, som står på Norrala kyrkogård. Eftersom ytterligare ett fragment, Hs 5, dessutom hittats nio kilometer västerut nära den medeltida kyrkan i annexförsamlingen Trönö, vars dalgång närmast är en fortsättning av Norraladalen, har det alltså funnits åtminstone tre, möjligen fyra, runstenar inom Norrala-Trönö pastorat. Som en jämförelse har annars i hela södra Hälsingland endast ett runstensfragment påträffats, nämligen Hs 1 i Bollnäs socken i landskapets sydvästra del  På Riksantikvarieämbetets Kulturmiljöbild på nätet finns fotografier av såväl  som .

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Hälsinglands runinskrifter

Noter 

Hälsinglands runinskrifter
Runinskrifter i Söderhamns kommun
Norrala sockens historia
Maria Larsson (ishockeyspelare)

Nation:  

Maria "Mia" Larsson, född 18 februari 1979 i Handen, är en svensk ishockeyspelare.

Maria är spelare i Haninge Anchors HC. Hon började sin ishockeykarriär i Västerhaninge IF 1991. Andra klubbar som hon spelat i är FOC Farsta, M/B Hockey, AIK IF, Brynäs IF och Haninge HF. Hon blev som spelare Svensk mästare med M/B Hockey 1999, 2005 och 2006.

Säsongen 2010/2011 var Maria assisterande tränare för A-laget i Segeltorps IF som vann SM-guld. Säsongen 2011/2012 var hon huvudtränare för Region Öst U18 som också vann guld.

Maria deltog i Olympiska vinterspelen 2002 i Salt Lake City, där laget vann brons. Hon har totalt spelat 106 landskamper med Damkronorna mellan åren 1998 och 2006.

Meriter
 SM-brons med Västerhaninge IF 1996
 SM-silver med Västerhaninge IF 1997
 SM-silver med FOC Farsta 1998
 SM-guld med M/B Hockey 1999
 SM-silver med AIK 2000
 SM-silver med AIK 2001
 SM-guld med M/B Hockey 2005
 SM-guld med M/B Hockey 2006
 SM-guld med Segeltorps IF 2011 (ass.coach)
 OS-brons 2002

Klubbar
 Haninge Anchors HC (sammanslagning av Haninge HF, Västerhaninge IF, Vendelsö IK) 2013-
 Västerhaninge IF (moderklubb) 1991-1997, 2001-2004, 2006-2012
 FOC Farsta 1997/1998
 M/B Hockey 1998/1999, 2004-2006
 AIK 1999-2001
 Brynäs IF 2003/2004
 Haninge HF (J18) 2001/2002

Externa länkar
 
 

Svenska ishockeyspelare
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2002 från Sverige
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2002
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2002
Födda 1979
Kvinnor
Levande personer
Personer från Haninge kommun
Spelare i AIK Ishockey
Flistad, Linköpings kommun

Flistad är kyrkbyn i Flistads socken i Linköpings kommun i Östergötlands län. Den är belägen på Östgötaslätten 8 km väster om Ljungsbro.

I orten ligger Flistads kyrka.

Orter i Linköpings kommun
Flistad

Flistad kan syfta på:

Västergötland

 Flistads socken, Västergötland – en socken i Västergötland ingick i Vadsbo härad
 Flistads landskommun, Västergötland – en tidigare kommun i dåvarande Skaraborgs län 1863–1951
 Flistads församling, Skara stift – en tidigare församling i Skara stift i Skövde kommun –2002
 Flistads kyrka, Västergötland – en kyrkobyggnad i Flistad i Skara stift
 Flistad, Skövde kommun – en småort 1990–2020 i Skövde kommun och kyrkby i Flistads socken
 Flistads distrikt, Västergötland – ett distrikt i Skövde kommun och Västra Götalands län 2016 –

Östergötland
 Flistads socken, Östergötland – en socken i Östergötland i Gullbergs härad
 Flistads landskommun, Östergötland – en tidigare kommun i Östergötlands län 1863–1951
 Flistads församling, Linköpings stift – en tidigare församling i Linköpings stift –2006
 Flistad, Linköpings kommun – kyrkbyn i Flistads socken i Linköpings kommun
 Flistads distrikt, Östergötland – ett distrikt i Linköpings kommun och Östergötlands län 2016–
Ljung, Linköpings kommun

Ljung är kyrkbyn i Ljungs socken i Linköpings kommun i Östergötlands län. Den ligger söder om Motala ström, öster om Ljungs slott.

I orten ligger Ljungs kyrka.

Orter i Linköpings kommun
Jakobsgatan 19, Stockholm

Jakobsgatan 19, Gamla Läkaresällskapets hus eller Hovkirurgen J.L. Wenners hus, är en byggnadsminnesmärkt byggnad i kvarteret Johannes Större på Jakobsgatan 19 på Norrmalm i Stockholm. Idag inrymmer huset lokaler för Regeringskansliet. Fastigheten är blåmärkt av Stadsmuseet i Stockholm, vilket är det starkaste skyddet och innebär "att bebyggelsen bedöms ha synnerligen höga kulturhistoriska värden".

Historik
Byggnaden förmodas ha byggts under senare delen av 1600-talet av sekreteraren Nils Leijonflykt. Hovkirurgen J.L. Wenner köpte huset 1813 och hans arvingar upplät det åt Svenska Läkaresällskapet 1821. En omfattande ombyggnad i nyrenässansstil gjordes 1878 efter ritningar av Carl Curman.

Husets vidare öden
1907 köpte Svenska Teknologföreningen huset och 1911 gjordes flera ombyggnationer efter ritningar av arkitekten Carl Bergsten.
1967 köpte staten fastigheten, och 1994-1995 renoverades den av Statens fastighetsverk för regeringskansliet, och återfick delvis utseendet från 1878. Byggnaden är ett statligt byggnadsminne sedan 1995.

Historiska bilder

Referenser

Noter

Källor
Statens fastighetsverk - Jakobsgatan 19

Externa länkar

Byggnadsminnen i Stockholms kommun
Byggnader och anläggningar på Norrmalm
Blåmärkta byggnader i Stockholm
Marine Alutech

Oy Marine Alutech Ab är en finländsk familjeägd motorbåtstillverkare i Tykö, som är specialiserat på båtar på 5–27 meter för myndighetsbruk. Företaget är grundades 1991. i Bjärnå. Företaget har en omsättning kring 10 miljoner euro och 70 anställda. Hälften av produktionen går på export, främst till Europa, men båtar har sålts också till Algeriet.

Företaget har dotterföretag (MASolutions AB) för underhåll och reparation av båtar i Sverige, dit närmare 200 båtar sålts, och i Finland.

Historik 
Marine Alutech har sin bakgrund i aluminiumavdelningen på Waterman Oy (M.A.L.E. Ltd, 1985-1989) och Oy Alumina Varvet Ab i Karleby, som köpte aluminiumbåtsproduktionen i Tykö 1989. År 1991 delades Alumina Varvet upp i Marine Alutech och FF-Jet Ltd (senare Rolls-Royce Oy). Samarbetet med finländska marinen inleddes 1989 med Uisko-klassens transportbåtar.

Tillverkade fartyg 

Marine Alutech har konstruerat bland annat lotsbåtar och militärbåtar till Finland och Sverige, till exempel Finländska försvarets Uisko- och Jurmo-klassens transportbåtar och finländska och svenska försvarets G-klassbåtar, sjöbevakningsbåtar för finska Gränsbevakningsväsendet, passagerarbåtar, brand- och oljebekämpningsbåtar samt allmänna arbetsbåtar.

Rescue Abso, sjöräddningsfartyg till Finlands Sjöräddningssällskap, 2006
Elling Carlsen, en Watercat Arctic som lotsbåt i Longyearbyen i Svalbard, 2015
 Ett antal Miljöräddningssläp för Sjöräddningssällskapet

Externa länkar 
 Marine Alutechs webbplats

Källor

Noter

Finländska båttillverkare
Motorbåtstillverkare
Bjärnå
L'Oiseau Blanc

L'Oiseau Blanc var ett franskt Levasseur PL 8 biplan som försvann 1927 under ett försök att göra den första transatlantiska non-stop flygningen mellan Paris och New York. Planet flögs av två franska krigshjältar från första världskriget, Charles Nungesser och François Coli. Vid en lyckad flygning skulle de få Orteigpriset på 25 000 US-dollar. Men planet försvann någon gång under flygturen som inleddes den 8 maj i Paris. Två veckor senare lyckades Charles Lindbergh genomföra samma flygning med planet The Spirit of St. Louis och aspirerade därmed på priset. White Birds försvinnande räknas som ett av de stora mysterierna i flygets historia.

Externa länkar

Referenser 

Flygplan
Det Kvindelige Velgørende Selskab

Det Kvindelige Velgørende Selskab var en organisation i Danmark, som bildades 1815 sedan kung Fredrik VI av Danmark inspirerats av ett besök på Wienkongressen i Österrike, och slutligen upplöstes den 28 oktober 2004 den på ett möte i Garnisons kirke i Köpenhamn. Drottning Marie av Danmark blev föreningens beskyddare, ett uppdrag som sedan dess sköttes av någon ur Danmarks kungliga familj. Drottning Maries födelsedag var alltid sällskapets högtidsdag. De delade ut priser till husligt anställda som arbetat länge till skillnad mot de flesta, som slutade i 25-30-årsåldern för att bilda egen familj. Föreningen drev bland annat skola för tjänsteflickor, och var 1828 med och startade Danmarks första daghem.

Organisationen upplöstes då dess verksamhet genom samhällsutvecklingen blivit föråldrad, även om tjänsteflickorna på vissa håll ersatts av moderna barnflickor.

I samband med att organisationen upplöstes utgav Niels Gustav Bardenfleth boken For lang och tro tjeneste. Det Kvindelige Velgørende Selskab 1815-2004.

Källor

Fotnoter

Dansk kvinnohistoria
Ej längre existerande organisationer i Danmark
Köpenhamn under 1900-talet
Organisationer bildade 1815
Organisationer upplösta 2004
Hushållsarbetare
Välgörenhet
Organisationer i Köpenhamn
Köpenhamn under 1800-talet
Köpenhamn under 2000-talet
Getting Close to You

Getting Close to You är ett musikalbum från 2001 av jazzgitarristen Andreas Pettersson.

Låtlista
The Snare-Case Chase (Andreas Pettersson) – 3:54
Getting Close to You (Andreas Pettersson) – 5:58
Show Me the Money (Andreas Pettersson) – 6:33
Ecaroh (Horace Silver) – 5:21
Theme for Karl-Bertil (Gunnar Svensson) – 4:11
Grooveyard (Carl Perkins) – 5:58
Bolivia (Cedar Walton) – 5:45
I Can’t Get Started (Vernon Duke) – 6:02
I’m Old Fashioned (Jerome Kern) – 5:41

Medverkande
Andreas Pettersson – gitarr
Daniel Karlsson – piano
Mads Vinding – bas
Ed Thigpen – trummor

Källor

Noter

Musikalbum 2001
Album av Andreas Pettersson
Stockholms stads hembiträdesskola

Stockholms stads hembiträdesskola var en yrkesskola som startades 1938 på Scheelegatan 8 på Kungsholmen i Stockholm, Sverige. Skolan utbildade hembiträden. Anledningen till att skolan grundades var att det på den tiden rådde brist på hembiträden, och idén mottogs väl. Eleverna fick betyg, och klasserna fotograferades, med eleverna iklädda hembiträdesuniformer.

Harald Norbelie har skildrat skolan i ett kapitel av boken Mera gata upp och gata ner: människor och miljöer i Stockholm förr och nu från 1993.

Källor

Hembiträden
Ej längre existerande skolor i Stockholm
Kungsholmen
Svensk kvinnohistoria
Utbildningsinstitutioner bildade 1938
Yrkesskolor i Sverige