kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Djuphavsabborrfiskar

Djuphavsabborrfiskar (Epigonidae) är en familj i underordningen abborrlika fiskar (Percoidei). De är nära släkt med kardinalabborrfiskarna men skiljer sig från dessa genom färre ryggkotor och skillnader i skelettets uppbyggnad.

Det vetenskapliga namnet är bildat av det grekiska ordet epigonium (senare född, tillhörande en yngre generation).

Arterna förekommer i Medelhavet, Atlanten, Indiska oceanen och Stilla havet. De största arterna finns i släktet Epigonus med en maximallängd av 58 cm.

Taxonomi 
Det finns 44 arter och 37 av dem tillhör släktet Epigonus.

Släkten enligt Fishbase:

 Brephostoma, en art
 Brinkmannella, en art
 Epigonus, 37 arter
 Florenciella, en art
 Microichthys, 2 arter
 Rosenblattia, en art
 Sphyraenops, en art

Referenser

Externa länkar 

Abborrartade fiskar
Natasha Lyonne

Natasha Lyonne, född 4 april 1979 i New York, är en amerikansk skådespelare. 

Mellan 2013 och 2019 spelade hon rollen som Nicky Nichols i Netflix-serien Orange Is the New Black.

Filmografi (urval)

 (även produktion)

 (TV-film)

 (TV-film)

 (röst)  
 2009 – Loving Leah
 2012 – American Reunion

Källor

Externa länkar
 

Födda 1979
Amerikanska barnskådespelare
Amerikanska skådespelare
Amerikanska röstskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Levande personer
Kvinnor
Alumner från New York University Tisch School of the Arts
Rosalie Fougelberg

Rosalie Ingeborg Karolina Torell född Fougelberg 29 december 1841, död 8 maj 1911 i Skeby, var den första kvinnliga tandläkaren i Sverige sedan yrket hade öppnats för båda könen. 

Rosalie Fougelberg var dotter till hovtandläkaren Erik Leonard Fougelberg. I den ordningsstadga som utfärdades för tandläkaryrket år 1861 fastslogs det uttryckligen att yrket även var öppet för kvinnor. Hon arbetade tidigt som sin fars assistent och ville följa honom i hans yrke. Hon underkändes dock i examen. Vid sitt andra försök godkändes hon av läkarexaminatorerna, men underkändes av tandläkarrepresentanten. Pressen tog nu upp fallet, och vid det tredje försöket 1866 övervakades av journalister från både Aftonbladet och Dagens Nyheter. Även nu underkändes hon av Collegium Medicum. Hon fick dock en dispens att praktisera av kung Karl XV, och blev därmed landets första kvinnliga tandläkare sedan yrket hade öppnats för båda könen. 

Fougelberg var hovtandläkare hos drottning Lovisa 1867–1871, och hade därefter praktik i Stockholm 1867–1879 och i Västergötland 1883–1893. Hon gifte sig med sjökaptenen och missionären Torell, och flyttade med honom till Alexandria i Egypten.

Rosalie Fougelberg var den första kvinnliga tandläkaren i Sverige sedan yrket hade öppnats för båda könen, men hon var inte den första kvinnliga tandläkaren i Sverige. Amalia Assur fick 1852 tillstånd av hälsomyndigheten att arbeta i faderns mottagning, men detta var ett personlig specialtillstånd. Den första svenska kvinna som avlade tandläkarexamen på samma villkor som en man var Carolina Gällstedt-Kronmann 1870, som dock tog examen i Köpenhamn; den första kvinna som avlade tandläkarexamen i Sverige var Constance Elbe 1889.

Referenser 
 Österberg, Carin et al., Svenska kvinnor: föregångare, nyskapare. Lund: Signum 1990. ()
 

Födda 1841
Svensk kvinnohistoria
Kvinnor
Svenska tandläkare under 1800-talet
Avlidna 1911
Svenskt hovfolk
Karl XV:s hov
Swedish Medtech

Swedish Medtech är en branschorganisation som organiserar medicintekniska företag i Sverige. Organisationen grundades under namnet Sjukvårdens leverantörsförening (SLF) 1969. Branschorganisationen företrädde år 2020 omkring 180 olika företag verksamma inom tillverkning och distribution av medicintekniska produkter.

Föreningen arbetar bland annat med utbildningsverksamhet, rådgivning kring upphandling och regulatoriska frågor samt samverkan. Vd är Anna Lefevre Skjöldebrand och styrelseordförande är Helena Bragd, Becton Dickinson.

År 2007 tecknade Swedish Medtech ett avtal tillsammans med Sveriges läkarförbund och branschorganisationen Swedish Labtech som angav riktlinjer för kontakter mellan läkare och industrin. Organisationen deltog även tillsammans med flera andra branschorganisationer i förhandlingar med SKR om att möjliggöra utökad kvalitetskontroll genom att ge tillgång till sjukvårdens kvalitetsregister.

Swedish Medtech är medlem i det europeiska medicintekniska branschförbundet Medtech Europe.

Swedish Medtech är en av sponsorerna till Athenapriset för klinisk forskning.

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

Branschorganisationer i Sverige
Mathilda Ebeling

Mathilda Ebeling, född den 16 oktober 1827 i Stockholm, död i december 1851 i Berlin, var en svensk operasångerska (sopran).

Biografi och karriär 
Ebeling debuterade som pianist i Stora Börssalen i Stockholm 1841 efter studier under Wilhelmina Josephson och uppmuntrades att övergå till sångstudier, varefter hon debuterade i sångspelet Farinelli på Mindre teatern 1844. Efter ett års studier vid Dramaten debuterade hon där 1846 och var anställd under spelåret 1847–1848, varefter hon studerade i Paris under Manuel Patricio Rodríguez García 1848–1850 och sedan anställdes vid Königliche Oper i Berlin, där hon avled efter säsongen 1850–1851. 

Hon beskrivs som musikalisk, vacker, intelligent och med ledigt sätt och hade en fyllig röst med stor klang med vackert timbre och hade en djup och dramatisk föredragningskonst; hon sjöng i Figaros bröllop tillsammans med Jenny Lind och såväl Garcia som samtida kritiker ansåg att hennes röst var överlägsen Linds och att hon skulle ha fått en lika stor karriär som denna om hon inte hade dött så tidigt.

Bland övriga roller fanns Pamina i Trollflöjten, Donna Anna i Don Juan, Agata i Friskytten, Alice i Robert le Diable och Adalgisa i Norma.

Ebeling var dotter till hovkapellisten Johan Ludvig Ebeling och Aurora Olivia Björkman.

Teater

Roller (ej komplett)

Källor 
 Österberg, Carin et al., Svenska kvinnor: föregångare, nyskapare. Lund: Signum 1990. ().

 Ingeborg Nordin Hennel: Mod och Försakelse. Livs- och yrkesbetingelser för Konglig Theaterns skådespelerskor 1813–1863. Stockholm: Gidlunds (1997) .
 , läst 5 februari 2017.

Fotnoter

Externa länkar
  Nils Arfwidsson,  Teaterbilder från fordom, 1885

Svenska operasångare under 1800-talet
Svenska sopraner
Kvinnor
Födda 1827
Avlidna 1851
Sångare från Stockholm
Hilda Sjölin

Hilda Aurora Amanda Sjölin, född 28 juli 1835 i Malmö, död  7 juni 1915 i Hörby församling, Malmöhus län, var en av Sveriges allra första kvinnliga yrkesfotografer.  

Den 24 maj 1860 annonserade hon i Malmö att hon utförde fotograferingar på glas, vaxduk och papper, och i februari 1861 hade hon upprättat en ateljé på Västergatan i samma hus hon växte upp. Hon blev snart en god medtävlare till C. M. Tullberg, stadens andra fotograf, och behövde inte längre annonsera; hon gjorde ofta så kallade visitkortsbilder och porträttfotografering, men utförde från 1864 också bilder av staden. Hon var den första fotograf som utförde stereoskopiska bilder av Malmö. Hon tycks ha upphört med sin verksamhet 1870; enligt andra källor varade hennes karriär längre, men hon ska dock inte varit lika aktiv efter de första femton åren. 

Hon förblev ogift. 1884 lämnade hon Malmö och 1910 bosatte hon sig med sin ogifta syster i Hörby.

Källor 
 Österberg, Carin et al., Svenska kvinnor: föregångare, nyskapare. Lund: Signum 1990. ()
 Malmö museer - Hilda Sjölin

Externa länkar

Noter 

Svenska fotografer under 1800-talet
Födda 1835
Avlidna 1915
Kvinnor
Svensk kvinnohistoria
Personer i Malmös historia
Cobia

Cobia (Rachycentron canadum) är en art i underordningen abborrlika fiskar (Percoidei). Den är den enda arten i släktet Rachycentron och i familjen Rachycentridae.

Fisken lever pelagiskt i tropiska och subtropiska havsområden av Atlanten, Indiska oceanen och Stilla havet (förutom östra delen). Den besöker ibland bräckt vatten. Arten blir upp till 1,8 meter lång och 70 kg tung. Det är en rovfisk.

Cobia kan bilda mindre grupper och den jagar andra fiskar, bläckfiskar och kräftdjur. Dessutom lever den i stim när den fortplantar sig.

Arten fiskas och säljs på marknader men den är en ganska sällsynt matfisk.

Referenser 

Abborrartade fiskar
Volmer Jensen VJ-21

Volmer Jensen VJ-21 är ett amerikanskt motorsegelflygplan.

Flygplanet konstruerades av John Carssow och Volmer Jensen, där Carssow som expert på flyginstrument svarade för utformningen av förarkabinen, medan Jensen konstruerade vingar och flygplanskropp.

VJ-21 tillverkades i trä som kläddes med duk. Vingen var högvingad i en självbärande konstruktion. Mitt över vingens centrala del var sex stöttor fastsatta som bar upp motorgondolen. Som kraftkälla valdes en Continental motor som drev en tvåbladig skjutande propeller. Landstället var fast med ett hjul till hälften infällt i flygplanskroppen vid vingens framkant. Flygplanet fick stor uppmärksamhet när piloten Jean Reimer genomförde en tur och retur-flygning från Van Nuys Kalifornien till Florida sommaren 1947. Flygningen genomfördes på en månad.

Efter att prototypflygplanet flygutprovats var det meningen att en serietillverkning skulle ske vid Jarvis Manufacturing i Glendale. Men serieflygplanen skulle vara tillverkade i metall och vara godkända för avancerad flygning. Av brist på finansiering avbröts projektet. Den enda tillverkade VJ-21 finns idag utställd på Wings of History Museum i San Martin Kalifornien.
 
Segelflygplan
Jelena Karleuša

Jelena Karleuša, född 17 augusti 1978, är en serbisk artist (sångerska). Hon gifte sig för andra gången den 28 juni 2008 med fotbollsspelaren Duško Tosić (då i tyska Werder Bremen).

Diskografi 
Ogledalce (1995)
Zenite se momci (1996)
Vestice, vile (1997)
Jelena (1998)
Gili, gili (1999)
Za svoje godine (2001)Samo za tvoje oci (2002)
Magija (2005)
JK Revolution (2008)
The Diamond Collection (2009)
Diva (2012)

Externa länkar 
Officiell webbplats
Jelena Karleuša Web City

Födda 1978
Serbiska popsångare
Kvinnor
Levande personer
Musiker från Belgrad
Spionskandalen i formel 1 2007

Spionskandalen i formel 1 (även kallad Stepneygate eller Spygate), är en händelse som skakat om formel 1. Sidans uppgifter är framförallt hämtade ifrån Autosport.com (Världens största veckotidning om motorsport.)

Bakgrund 
Ingenjören Nigel Stepney i Ferrari läckte uppgifter till chefsdesignern Mike Coughlan i McLaren. Det var 780 sidor om Ferraris design, inställningar och strategier. Det upptäcktes och spreds och den 3 juli 2007 sparkades Stepney från Ferrari, medan Coughlan stängdes av senare under den veckan. McLaren frikändes i FIA:s domstol den 26 juli, trots att FIA noterade att regelbrott begåtts. Ferrari överklagade till appellationsdomstolen, men ett par veckor innan överklagandet skulle tas upp kom det fram nya bevis. En mejlkonversation mellan 2005 och 2006 års världsmästare Fernando Alonso och McLarens testförare Pedro de la Rosa avslöjade att man skickat hjulupphängningsinställningar. 

Alonso vittnade sedan för FIA den 7 september och fallet gick till grunddomstolen den 13 september. McLarens stallchef Ron Dennis riskerar åtal i civildomstol i Italien, vilket vissa andra McLarendirektörer, Stepney och Coughlan riskerar.

Domslut 
McLaren ansågs skyldiga och fick som straff 100 miljoner dollar i böter samt fråntogs samtliga sina konstruktörspoäng som man då var i ledningen med och uteslöts från konstruktörsmästerskapet i formel 1-VM 2007. McLaren valde att acceptera sitt straff och överklagade inte.

Formel 1
Sportåret 2007
Piece of Me

"Piece of Me" är en låt av Britney Spears som läckte ut på Internet under hösten 2007. Låten släpptes i november 2007 och är den andra singeln från Britney Spears femte album Blackout.
Den är skriven av de svenska låtskrivarna Christian Karlsson, Pontus Winnberg och Klas Åhlund. Som bakgrundssångerska figurerar Robyn. Singeln släpptes för spelning på radio den 27 november världen över. Musikvideon för låten började spelas in den 25 november. Den skulle på riktigt börja spelas in i början av november, men filmaren var med i en olycka, så inspelningen fick skjutas upp. Låten blev nummer 19 på Trackslistans årslista för 2008.

Källor

Musiksinglar 2007
Engelskspråkiga sånger
Musikvideor regisserade av Wayne Isham
Sankt Mikaels kyrkoruin, Visby

S:t Mikael var en kyrkobyggnad i Visby i Visby stift.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan byggdes omkring 1240-1250 och var församlingskyrka åt gotlänningarna (och senare även tyskarna) som bodde i den då inrättade klintförsamlingen. Nära kyrkan, invid reparebanan, låg staden Visbys stora stadsbordell, och därför kallades kyrkan även för ”horkyrkan”, eller ”skökornas kyrka” som Jöran Wallin på 1700-talet försiktigare uttrycker det. I och med stridigheter vid Visborgs slott 1448 skadades kyrkan, men den restaurerades och var i bruk fram till reformationen. Kyrkan revs helt på 1700-talet och idag finns inga synliga rester av byggnaden ovan jord. Vid arkeologiska utgrävningar på 1960-talet konstaterades att kyrkan varit 23 meter lång och treskeppig, med fyra pelare som bar upp valven i ett långhus som var dubbelt så brett som sidoskeppen. 

Den siste kyrkvärden var Sven Skrädder 1531.

Se även
Visby församling
Sankt Mikaels församling, Visby stift

Källor 
 Dick Wase, Kyrkorna i Visby, i Gotländskt arkiv 1990.
 Dick Wase, Kyrkorna i Visby - nya rön, i Gotländskt arkiv 2002.
Guteinfo

Kyrkoruiner i Visby
Ej längre existerande kyrkobyggnader i Sverige
Stadion Pod Goricom

Stadion Pod Goricom (serbiska: Стадион под Горицом) är en idrottsarena i Podgorica i Montenegro och landets nationalarena i fotboll. Arenan tar 17 000 åskådare och öppnades 1945. Namnet betyder bokstavligen Under Gorica-stadion och syftar på höjden Gorica nära staden.

Sportanläggningar i Montenegro
Sportanläggningar invigda 1945
Henriette Nissen-Saloman

Henriette Nissen-Saloman, född Nissen 28 januari 1819 i Göteborg, död 27 augusti 1879 i Neustadt, var en svensk operasångare (mezzosopran) och sångpedagog, verksam i hela Europa, främst i Frankrike och Ryssland.

Biografi och karriär 
Nissen-Saloman föddes i Göteborg, där hon undervisades av organisten Georg Günther, och studerade sång i Paris under Manuel García d.y. 1839–1843 och piano under Frédéric Chopin 1838 innan hon debuterade där som Elvira i Don Juan på Théâtre Italien de Paris 1842.

Hon spelade därefter på Italienska operan i Paris som Adalgisa i Norma och turnerade därefter i Danmark, Tyskland, Italien, Ryssland och Storbritannien. Vintern 1849–1850 sjöng hon på Gewandhauskonserterna i Leipzig.

Andra roller som hon gjorde var Irene i Belisario, Jane Seymour i Anna Bolena, Amenaide i Tancredi, Rosina i Barberaren i Sevilla, huvudrollerna i Sömngångerskan, Puritanerna, Lucia di Lammermoor, Lucrezia Borgia och Robert le Diable. Hon hann även, framföra sopranrollerna i tidiga Verdioperor som Attila, I due Foscari, Ernani och I lombardi alla prima crociata.

Hon framförde även romanser av Felix Mendelssohn, Franz Schubert och Robert Schumann. Clara Schumann ackompanjerade henne dessutom flera gånger.

Hon uppträdde även i Stockholm 1844–1855, innan hon firade triumfer på italienska operan i Sankt Petersburg i Ryssland, där hon 1860–1873 var lärare i sång vid konservatoriet och även turnerade i Finland.

Manuel García, som samtidigt hade Jenny Lind som sin elev, lär ha sagt Om Jenny Lind ägde Nissens röst, eller denna Jenny Linds intelligens, så skulle den ena av dem bli Europas största sångerska.

Hon invaldes som utländsk ledamot nr 161 i Musikaliska Akademien den 28 januari 1870 och tilldelades Litteris et Artibus 1871. Hon gifte sig 1850 med den danske tonsättaren Siegfried Saloman.

Hon komponerade ett verk för röst och piano som heter La partenza.

Referenser

Noter

Källor 

 
 

Svenska operasångare under 1800-talet
Svenska mezzosopraner
Födda 1819
Avlidna 1879
Kvinnor
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Mottagare av Litteris et Artibus
Sångare från Göteborg
Agnes Börjesson

Agneta (Agnes) Fredrika Börjesson, född 1 maj 1827 i Uppsala, död 26 januari 1900 i Alassio i Italien, var en svensk målare.

Börjesson var dotter till Johan Börjesson och Fredrika Gustava Fock samt dotterdotter till Berndt Wilhelm Fock. 
Hon blev 1849 en av fyra kvinnliga elever som fick dispens att studera på svenska Konstakademien, som i normala fall var stängd för kvinnliga elever; de övriga var Amalia Lindegren, Jeanette Möller och Lea Ahlborn. Hon fortsatte sina studier under Constantin Hansen i Köpenhamn 1852–1853, i Stockholm under Johan Christoffer Boklund 1853–1856 och sedan i Paris och i Düsseldorf, där hon trivdes bäst och ofta vistades. 
År 1865 var hon elev hos Benjamin Vautier och utvecklade då ett historiskt genremåleri, ofta med motiv från de två föregående seklerna. 

Som många svenska konstnärer under 1800-talet bodde hon utomlands, i hennes fall i Italien, och företog resor till en rad olika länder. Hon höll dock kontakt med Sverige, där hon deltog i Konstakademiens utställningar i Stockholm på 1850–1880-talen samt på Stockholmsutställningen 1897.

Hennes konst består av genremåleri, porträtt, interiörer och gatubilder hämtade från bland annat Dalarna, Tyskland, Italien, Spanien och Marocko.

Hon invaldes som ledamot av Konstakademien 1872.     

Börjesson är representerad vid Göteborgs konstmuseum, Nationalmuseum  och Malmö museum.

Källor 
Carin Österberg med flera: Svenska kvinnor: föregångare, nyskapare. Lund: Signum 1990. ()
Svenskt konstnärslexikon del I sid 264 Allhems Förlag Malmö

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 

Kvinnor
Svenska målare under 1800-talet
Födda 1827
Avlidna 1900
Ledamöter av Konstakademien
Representerade vid Nationalmuseum
Konstnärer från Uppsala
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Svenskar i Italien
Bombardier Q Series

Bombardier Q Series, ofta kallad Dash 8, korrekt typbeteckning De Havilland Canada DHC-8, är en serie av tvåmotoriga medeldistansturboprop-flygplan som började tillverkas av de Havilland Canada (DHC) 1984. De tillverkades fram till 2018 av Bombardier Aerospace, som köpte DHC från Boeing 1992. Sedan 1996 har flygplanet varit känt som Q-Serien (Q för quietness, tysthet) genom att det utrustats med Active Noise and Vibration Suppression-systemet som tillverkats för att minska ljudnivån i kabinen och vibrationsnivåerna till nivåer som är mindre än jetflygplan. Över 700 Dash 8:or av olika modeller har byggts.

Bombardier köpte De Havilland Canada, som producerade De Havilland Canada Dash 8 i några olika modeller: Dash 8-Q100, Dash 8-Q200 och Dash 8-Q300. Sedan dess har Bombardier producerat Dash 8-Q400. I november 2018 tillkännagav Bombardier att de träffat en överenskommelse med Longview Aviation Capital Corp., moderbolag till Viking Air om att överlåta hela DHC-programmet, inklusive varumärket De Havilland Canada. 

I Sverige har SAS använt sig av planet. Sedan 2007 använder över svenska Kustbevakningen sig av modellen med 3 plan inköpta. Efter flera incidenter med nödlandningar under september och oktober 2007 beslöt sig SAS att göra sig av med samtliga Q400 som de hade i sin flotta. Även Widerøe som SAS äger gör sig av med sina äldre Q400. Senare får Widerøe nya.

Haverier och deras följd 
 Den 9 juni 1995: Ett inrikesplan (Dash 8) i Nya Zeeland  störtade före landning. Fyra döda och alla 13 övriga ombord skadades. Piloterna tappade koncentrationen på grund av fel på höger landställ, och gick för lågt i dålig sikt. Även fel på varningssystemet för låg höjd.
 Den 9 september 2007 fattade ett plan av typen Dash 8-Q400 eld vid en nödlandning i Ålborg på Jylland.
 Den 12 september 2007 inträffade exakt samma sak som den 9 september. Högra landstället ville inte låsa sig på flygplanstypen Dash 8-Q400. Planet var på väg från Köpenhamn till Palanga i Litauen men beslutade att nödlanda i Vilnius
 Den 21 september 2007 tvingades ett Augsburg Airways (dotterföretag till Lufthansa) avbryta ingången till landning vid flygplatsen i Florens och återvända till München för en nödlandning, då ett av landställen låst sig. Ingen skadades vid incidenten.
 Den 27 oktober 2007 nödlandade ytterligare ett plan av modellen från SAS. Det var den tredje incidenten för bolaget med detta plan på lite mer än en månad. Planet var på väg från Bergen i Norge till Köpenhamn när det fick problem med landstället och nödlandade på Kastrups flygplats i Köpenhamn. Alla ombordvarande överlevde.
 Den 28 oktober 2007 meddelade SAS VD, Mats Jansson, att alla SAS Dash 8-Q400 permanent ska tas ur trafik.
 Den 10 augusti 2018 stals ett passagerarplan av typen Q400 från Seattle–Tacoma International Airport. Det tillhörde flygbolaget Horizon och stals av en 29-årig mekaniker. Planet hade inga passagerare och kraschade efter en kortare flygning, övervakat av två stridsflygplan från amerikanska flygvapnet.

Fotnoter

Externa länkar 

Q Series
Passagerarflygplan
Inkarvilleasläktet

Inkarvilleasläktet (Incarvillea) är ett släkte i familjen katalpaväxter med 16 arter spridda från Centralasien till Mongoliet, Kina, Pakistan och Indien. Några arter kan odlas som trädgårdsväxter i södra Sverige.

Källor
Flora of China - Incarvillea

Externa länkar

Katalpaväxter
In Växtindex
Lill-Babs i lyxförpackning

Lill-Babs i lyxförpackning är ett samlingsalbum med Lill-Babs som gavs ut 2004 då hon firade 50 år som verksam artist  i samband med krogshowen 50 år i lyxförpackning.

Låtlista
Albumet innehåller 38 låtar.

CD 1
 En tuff brud i lyxförpackning (1961)
 Järvsöpolska (2004)
 Gröna, granna, sköna, sanna sommar (1963)
 April, april (1961)
 Jag kan inte leva utan dig (1965)
 Därför är jag en vagabond (1977)
 Älskade ängel (1994)
 Är du kär i mig ännu, Klas-Göran? (1959)
 Anna Stark (1982)
 Itsy Bitsy Teenie Weenie Yellow Polka Dot Bikini (1960)
 Jag har en liten melodi (1972)
 Mina kärleksbrev dom vill jag ha igen (1961)
 Manolito (1968)
 Letkis-Jenka (1965)
 Our Love Is Here To Stay (2003)
 En hemhävd stillsam tös (1956)
 Nu är jag fri från en dröm (1975)
 Välkommen till världen (1971)
 Du publiken (1976)

CD 2
 Leva livet (It's My Party) (1963)
 Saknar dig (2004)
 Läppstift på din krage (Lipstick on Your Collar) (1959)
 Den som glad är (1958)
 Vinden i min själ (1979)
 Dansa (1975)
 The Midnight Sun Will Never Set (2004)
 Min mammas boogie (1954)
 Kyss mig honey, honey (1959)
 Snurra min jord (2004)
 Arvid (1966)
 Barbro Öhmans vals (1962)
 Ingen gör bort sig som jag (1975)
 Längtan (1976)
 Mame (1967)
 Mamma, en karl har sett på mig (1957)
 Hem, hem till lilla Järvsö (1961)
 Mitt liv (2004)
 Bli en show/Det är få kvällar som showkvällar (1977)

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Album av Lill-Babs
Samlingsalbum 2004
Samlingsalbum utgivna på Universal Music Group
Dubbla samlingsalbum
Engelskspråkiga samlingsalbum
Svenskspråkiga samlingsalbum
Östsvenska handelskammaren

Östsvenska Handelskammaren är en privat näringslivsorganisation som verkar för företagen i den östsvenska regionen (Södermanland, Östergötland och Gotland). 

Handelskammaren har tre huvudsakliga uppgifter: utveckla regionen och det regionala näringslivet genom att till exempel verka för bättre infrastruktur, ge service till medlemmarna inom internationell handel, samt genom affärsnätverk och kompetensutveckling underlätta för de anställda i regionen att utvecklas och på så vis stärka företagens lönsamhet.

Östsvenska Handelskammaren är en av elva handelskamrar i Sverige. Den viktigaste skillnaden mellan en handelskammare och näringslivsorganisationer som exempelvis Företagarna och Svenskt Näringsliv, är rollen som oberoende tredje part vid exempelvis värderingar och utfärdandet av vissa exportintyg samt den starka regionala rollen. Andra organisationer har regionkontor, men styrs centralt. Handelskamrar är regionala och verkar för regionen. Dessutom är handelskamrar helt privata, och finansieras inte av statliga medel - därmed kan handelskamrarna vara politiskt oberoende.

Östsvenska Handelskammaren har funnits sedan 1913. Handelskammaren har kontor i Norrköping, Linköping och Nyköping.

Den viktigaste påverkansfrågan för Östsvenska Handelskammaren är att få till stånd byggandet av Ostlänken, en dubbelspårig snabbtågsjärnväg mellan Järna och Linköping.

Källor

Externa länkar 
 Östsvenska Handelskammaren
  Kammarforum
 Svenska Handelskammarförbundet

Näringslivets intresseorganisationer i Sverige
Handelskammare