kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Walter Fitz-Gilbert av Hambledon

Walter Fitz-Gilbert av Hambledon, normandisk adelsman, född omkring 1250 och död 1346.

Hans härstamning är osäker men han var sannolikt son till Gilbert de Hameldun som finns nämnd som vittne på ett dokument från 1271 som tillförsäkrade klostret Paisley fiskerätt i Clyde.

Walter Fitz-Gilbert var slottsherre på slottet Bothwell Castle för engelska kronans räkning under skotska frihetskriget. Efter slaget vid Bannockburn 1314 tillät han greven av Hertford och några andra engelska flyktingar att få en fristad på slottet och överlämnade dem och slottet till Robert I av Skottland. 

I utbyte fick han förläningar i Renfrewshire och vid Cadzow där han byggde slottet Cadzow. Han adlades som förste Baron of Cadzow och blev anfader till hertigarna av Hamilton och svenska ätten Hamilton.

Källor 

Män
Avlidna 1346
Skotsk adel
Födda 1200-talet
Walter
Filippinand

Filippinand (Anas luzonica) är en östasiatisk fågel i familjen änder inom ordningen andfåglar. Den förekommer som namnet avslöjar i Filippinerna. Arten är fåtalig och minskar kraftigt i antal, så pass att den anses vara utrotningshotad. IUCN kategoriesrar den som sårbar (VU).

Utseende 
Filippinanden är en av de större änderna inom släktet Anas med en kroppslängd på 48–58 centimeter. I adult dräkt har den svart hjässa, nacke och tygelstreck. Huvud och hals är i övrigt ljust kanelbrun. Resten av fjäderdräkten är gråbrun och den har en distinkt vingspegel som skimrar i blått, violett och grönt. Den har gråbruna ben och näbben är blågrå med svart näbbnagel.

Utbredning och systematik 
Filippinanden är en stannfågel endemisk för Filippinerna, med de flesta fynden från Luzon och Mindanao. Arten har tillfälligt påträffats i Japan och Taiwan Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Arten tros vara nära släkt med gräsanden, flodanden, fläcknäbbsand och kinesisk and.

Levnadssätt 
Filippinanden förekommer den i olika typer av våtmarker i både saltvatten och sötvatten, som mangroveträsk, öppet hav och vattendrag inne i skog. Den lever av kräftdjur, småfisk, insekter och växtdelar. Få bon har hittats i det vilda, men ett på Mindoro låg dolt i Colopogohium muconoides innehållande tio ägg i mitten av juli.

Status och hot 
Filippinanden har ett relativt stort utbredningområde, men tros minska i antal. Beståndet är litet, med en uppskattat population på endast mellan 3300 och 6700 vuxna individer. Arten är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s rödlista över utrotningshotade arter, där listad i kategorin sårbar (VU).

Fågeln har sedan 1960-talet utsatts för ett exceptionellt hårt tryck av jakt och fångst. I augusti–oktober och januari–mars i slutet av 1980-talet rapporterades tusentals skjutna fåglar i veckan. Omvandling av våtmarker genom utdikning, utveckling av akvakultur och fiskdammar har också hotat arten vid Candaba Marsh and Polillo. Den tros också påverkas negativt av den pågående omvandlingen av Liguasan, liksom av förstörelse av mangroveskogar och den sentida användningen av bekämpningsmedel vid risodlingar.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Änder
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Filippinerna
PIGS-länderna

PIGS-länderna är en kontroversiell beteckning för fyra europeiska länder - Portugal, Italien, Grekland och Spanien - som i samband med eurokrisen fick stora problem med sina statsskulder och förlorat förtroende på finansmarknaden att upplåna kapital. Förkortningen ”PIGS” , baserad på de fyra ländernas initialbokstäver, myntades av medier i engelskspråkiga länder. Eftersom pigs också betyder grisar på engelska har beteckningen en nedsättande karaktär och används inte i till exempel officiella sammanhang.

I vissa sammanhang ersätts Italien med Irland. Ibland inkluderas både Irland och Italien under beteckningen PIIGS-länderna. 

Under 2011 har förkortningen PIIGS delvis först ersatts av GIPSI och slutligen GIIPS för att undvika eventuella uttalsförväxlingar med grisar eller folkgrupper.

På sommaren 2011 räknades Grekland, Irland och Portugal som akuta krisländer. Nivån därunder intogs av Spanien. Därefter följde Italien, Frankrike och Belgien - länder med stora statsskulder som inte hade haft den politiska kraften att genomföra finanspolitiska åtstramningar. I slutet av 2010-talet hade begreppet i stort sett tappat sin användning.

Se även 
 Eurokrisen
 Europeiska unionens ekonomi
 Finanskrisen 2008–2009

Referenser

Noter 

2008 i Europa
Eurokrisen och dess följder
Grupperingar av länder
Christian Ludvig Nicolai Mynster

Christian Ludvig Nicolai Mynster, född den 19 mars 1820 i Köpenhamn, död där den 16 december 1883, var en dansk litteratör, son till Jacob Peter Mynster.

Mynsters uppväxt präglade honom starkt och hans litterära produktion visar på hans vilja att framhäva det intellektuella livet och dess bärare i Danmark under 1800-talets första årtionden. Endast 16 år gammal dimitterades Mynster som student från Metropolitanskolen. Sex år senare blev han teologisk kandidat och blev efter en utlandsresa lärare, först i provinserna, senare i Köpenhamn. Med anledning av hundraårsfesten för Oehlenschläger fick Mynster professors namn.

Bibliografi (i urval)
 Nogle Erindringer og Bemærkninger om J. P. Mynster (1877)
 Fra den ældre Tid (1882) 
 Meddelelser fra Frederik Münters og Frederikke Münters Ungdom (1883)
 Breve fra J. P. Mynster (1860), utgivare
 Af efterladte Breve til J. P. Mynster (1862), utgivare
 Nogle Blade af J. P. Mynsters Liv og Tid (1875), utgivare
 Breve fra og til F. C. Sibbern (1866), utgivare
 Mindeblade om Oehlenschläger og hans Kreds (1875), utgivare

Källor

Noter

Externa länkar 

 

Danska litteraturvetare
Danska lärare
Danska innehavare av professors namn
Danska fackboksförfattare
Danskspråkiga fackboksförfattare
Danska författare under 1800-talet
Författare från Köpenhamn
Födda 1820
Avlidna 1883
Män
Salmonsens
Christopher Schröder

Christopher Schröder, född 10 februari 1628 i Hamburg, död 22 mars 1699 i Karlshamn, var en tyskfödd svensk fältskär, ämbetsman och borgmästare.

Schröder, som var son till en köpman, utbildade sig som ung till fältskär och kom som sådan i svensk tjänst då han 1650 blev först regementsbarberare och senare fältskär inom den svenska armén, Kronobergs regemente. Härigenom erhöll han 1652 kronohemmanet Tveta i Kronobergs län och kom därmed även att slå sig ner i Sverige.

År 1661 fick Schröder plats som amiralitetsfältskär vid det nyanlagda Bodekulls skeppsvarv i Bodekull - det blivande Karlshamn (vilken 1664 erhöll stadsprivilegier). Den 26 november 1666 blev han Karlshamns förste rådman och 1673 blev han tullinspektör på orten. I augusti 1674 blev han även stadens postmästare och 13 december 1678 fick han fullmakt som Karlshamns borgmästare, ett ämbete han innehade under mer än tjugo år (1678–1699).

Som borgmästare intog Schröder en framträdande roll i den unga stadens utveckling och han har beskrivits som "nitisk och företagsam" (Tuulse). Dock var hans relation till stadens borgerskap inte alltid konfliktfri.

Schröder var bland annat initiativtagare till uppförandet av Carl Gustafs kyrka i Karlshamn i Blekinge, där han själv är begraven. Kyrkan invigdes 1702. Grundläggningen  av Karl Gustafs kyrka tillkom således på Christopher Schröders initiativ och han var själv en av de första som 1699 fick sitt vilorum framför högaltaret tre år före kyrkans invigning. Hans gravsten finns ännu kvar, 1950 placerades den åter på sin ursprungliga plats.

Christopher Schröder var gift med Karin Hillebrandtsdotter Thesmar och de hade totalt 20 barn, däribland bildhuggaren Caspar Schröder, som förfärdigade ett praktfullt epitafium över fadern i Carl Gustafs kyrka. En annan son, Niclas Schröder, blev häradshövding i Roslagen.

Schröder har fått en gata i centrala Karlshamn uppkallad efter sig.

Källor

  i Fornvännen årgång 55 (Stockholm 1960).

Karlshamns borgmästare
Svenska posttjänstemän
Personer från Hamburg
Födda 1628
Avlidna 1699
Män
Otto Laub

Hardenack Otto Conrad Laub, född den 6 augusti 1805 i Frørup på Fyn, död den 27 maj 1882 i Köpenhamn, var en dansk biskop, son till Hieronymus Laub.

Laub blev 1824 student från Roskilde och 1830 cand. theol., i alla sina examina fick han högsta betyg. I fyra år var han alumn på Borchs Kollegium, 1834—45 var han sognepræst i Ryslinge, 1845—54 i Brahetrolleborg och Krarup. 

Laubs far var biskop Mynsters nära vän, och Laub var hela sitt liv nära knuten till den konservativa kyrkliga riktning, som Mynster grundlade i den danska kyrkan, utan att han dock någonsin gjorde avkall på sin personlighet. 

Laub hade större sympatisk förståelse för väckelserörelserna än hans meningsfränder i allmänhet. År 1854 blev Laub biskop över Viborgs stift. Han var kvar på denna post tills sjukdom tvingade honom att ta avsked 1878. 

Laub har setts som en av danska kyrkans mest sympatiska biskopsgestalter, myndig och värdig, med kärleksfull förståelse för hög och låg; han brevväxlade med sin gamle ryktare Christian och med Själlands biskop Martensen (Laubs Breve, I—III, 1885—87), och till dem bägge stod han i ett förtroligt vänskapsförhållande. 

Laub verkade mest genom samtal och brev, enstaka gånger utsände han en skrift om kyrkliga stridsfrågor. Vid universitetets 400-årsfest blev Laub Dr. theol.

Källor

Externa länkar  
 

Biskopar i Viborgs stift, Danmark
Personer i Danmark under 1800-talet
Födda 1805
Avlidna 1882
Män
Salmonsens
Gennadius II av Konstantinopel

Gennadios II av Konstantinopel (lekmannanamn - Georgios Skolaris), född omkring 1400 och död ca 1473, var en grekisk ortodox teolog.

Gennadios II kallades av sultan Mehmet II till patriark av Konstantinopel 1453, sedan östromerska riket besegrats av turkarna. Gennadios som redan 1456 lämnade sitt patriarkat, sammanfattade för sultanens räkning de kristna huvudlärorna i en bekännelseskrift, som dock av kyrkan aldrig erkändes som sådan. Han återkom dock som patriark flera gånger och lämnade det sista gången 1464.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932

Födda okänt år
Avlidna 1470-talet
Män
Patriarker av Konstantinopel
Ortodoxa biskopar
Personer i Bysantinska riket under 1400-talet
Carl Johan Backman (journalist)

Carl Johan Backman, född den 26 augusti 1825 i Stockholm, död där den 23 juni 1874, var en svensk skriftställare, huvudsakligen verksam som översättare av sin tids moderna författare, men också som journalist och tidningsredaktör.

Biografi
Backman var son till expeditionssekreteraren Carl Anders Backman och hans hustru Johanna Carolina Hagborg. Han tog studentexamen i Uppsala 1844 och blev filosofie doktor 1851. Samma år fick han anställning vid kungens kansli men började snart ägna sig åt skrivande på heltid. År 1853 flyttade han till Uppsala och sysselsatte sig med översättningar samtidigt som han var redaktör för tidningen Upsala-Biet. År 1858 flyttade han åter till Stockholm och var i några år medarbetare i Nya Dagligt Allehanda, Aftonbladet och Stockholms Dagblad. Mellan 1867 och 1870 gav han ut Idun, tidning för utländsk Novell- och Romanlitteratur i svensk öfversättning. Bland de författare han översatt till svenska finns exempelvis Edward Bulwer-Lytton, Paul Heyse, Fritz Reuter, Charles Dickens, Ivan Turgenjev, William Thackeray, Friedrich Spielhagen och H.C. Andersen.

Källor

Noter

Externa länkar

 

Svenska redaktörer
Svenska översättare
Översättare från engelska
Översättare från tyska
Svenska författare under 1800-talet
Författare från Stockholm
Födda 1825
Avlidna 1874
Män
Ugglan
SBH
Journalister från Stockholm
Översättare från Stockholm
Gene V. Glass

Gene V Glass (född den 19 juni 1940) är en amerikansk statistiker som arbetar inom utbildningspsykologi och samhällsvetenskap. Han har myntat begreppet metaanalys. 1993 grundade han en av de första akademiska peer-reviewed tidskrifterna inom utbildningsvetenskap the Education Policy Analysis Archives. Gene V Glass är för närvarande Regents' Professor vid Arizona State University i pedagogiskt ledarskap och policy studier samt psykologi i utbildningsmiljöer. 2006 blev han belönad av the American Educational Research Association.

Bibliografi 

Glass, Gene V (2008). Fertilizers, Pills & Magnetic Strips: The Fate of Public Education in America. Charlotte, NC: Information Age Publishing. 
Smith, Mary Lee; Glass, Gene V; & Miller, Thomas I. (1980). The Benefits of Psychotherapy. Baltimore, MD: Johns Hopkins Univ. Press. 
Glass, Gene V; McGaw, Barry; & Smith, Mary Lee. (1981). Meta-analysis in Social Research. Beverly Hills, CA: SAGE. 
Glass, Gene V; Cahen, Leonard S.; Smith, Mary Lee & Filby, Nikola N. (1982). School Class Size: Research and Policy. Beverly Hills, CA: SAGE. 
Glass, Gene V & Hopkins, Kenneth D. (1996). Statistical Methods in Education & Psychology, Third Edition. Boston: Allyn & Bacon.

Källor

Externa länkar 
 Glass förklarar begreppet metaanalys

Män
Födda 1940
Amerikanska statistiker
Levande personer
Sputum

Sputum eller expektoration är det slem som hostas upp från lungor och bronker, det vill säga de nedre luftvägarna. Undersökning av sputum, ett så kallat sputumprov, kan visa upp olika orsaker till infektioner eller sjukdomar som kan vara bakomvarande orsaker till hostan. Sputum med blodupphostningar (blodstörtning)  associeras med vävnadsförstöring, vid exempelvis TBC.

Referenser 

 
Medicinska symtom från respirationssystemet
Kroppsvätskor
Eckert

Eckert kan syfta på

Personer
Allan W. Eckert, amerikansk historisk författare
Andrea Eckert, österrikisk skådespelerska
Charles R. Eckert, amerikansk kongressman
 Cynthia Eckert (född 1965), amerikansk roddare
 Ellen Eckert (1854–1936), svensk skulptör och tonsättare
Ernst R. G. Eckert, tysk vetenskapsman
Franz von Eckert, tysk musiker
Fred J. Eckert, amerikansk kongressman från New York
Fritz Eckert, svensk arkitekt
George Nicholas Eckert, amerikansk kongressman från Pennsylvania
Harold Eckert, baseball pitcher
J. Presper Eckert, amerikansk ingenjör
Karl Anton Eckert, tysk dirigent
 Presper Eckert (1919–1995), amerikansk datorpionjär
Volker Eckert, tysk seriemördare
Wallace John Eckert, amerikansk astronom
William Eckert, amerikansk general
Win Scott Eckert, författare

Tyska efternamn
Kaiser Darrin

Kaiser Darrin var en sportbilsmodell från den amerikanska biltillverkaren Kaiser Motors, som tillverkades i 435 exemplar under sitt första år 1954. 

Bilmodellen var den första fabriksproducerade bilen med glasfiberkaross under 1950-talet.
Tidigare hade enbart så kallade Kit-car glasfiber karosser sålts.

Bilen släpptes på marknaden en månad innan Corvetten kom ut på marknaden.

Dörrarna skjuts framåt in i framskärmarna när de öppnas.
Idag är dessa bilar dyra samlarobjekt.

Kaiser-Darrin designades av Howard A. “Dutch” Darrin som även ritat Kaiser-bilarna. Bilen byggdes på ett Henry J-chassi.

När Kaiser gick i konkurs 1955 övertog Howard A. “Dutch” Darrin cirka 100 bilar som ej blivit sålda och såg till att byta ut sidventils sexorna mot Cadillac v8or.

Darrin
Bakhjulsdrivna fordon
Judar mot ockupationen

Judar mot ockupationen, också känd som Anarkister mot muren eller Judar mot ghetton, är en organisation bestående av israeliska fredsaktivister som med civil olydnad försöker försvåra Israels barriärbygge på Västbanken som skär av jordbruksmark och kommunikationer för dess invånare.

Externa länkar
webbplats

Organisationer i Israel
Fredsorganisationer
Otagi Nenbutsu-ji

Otagi Nenbutsu-ji (japanska: 愛宕念仏寺) är ett japanskt tempel i Arashiyamaregionen i Kyoto, Japan. Templet grundades i mitten av 700-talet av Empress Shōtoku. I templet finns mer än 1200 stenstatyer (rakan) som representerar olika dimensioner av Buddha.

Externa länkar

Officiell webbsida (japanska)

Buddhistiska tempel
Christian Manfredini

Christian José Manfredini Sisostri, känd som Christian Manfredini, född den 1 maj 1975 i Port Bouët i Elfenbenskusten, är en ivoriansk och italiensk fotbollsspelare och mittfältare, som för närvarande spelar i Agropoli.

Karriär 
Manfredini adopterades av en italiensk familj vid fem års ålder, och spelade i Juventus ungdomsakademi, men bedömdes inte ha kvalitet nog att spela i Serie A, och lånades ut till flera klubbar. Vid 24 års ålder kom han till Genoa, innan han 2000 flyttade till Chievo Verona, vilket kom att förändra Manfredinis karriär. Han gjorde en mycket bra säsong 2000-01, vilket var en av de bidragande orsakerna till att Chievo tog steget upp i Serie A för första gången. Säsongen 2001-02 var Manfredini en del av Chievos omtalade mittfält, där han var en oerhört offensiv vänstermittfältare. Han blev jagad av flera storklubbar och Lazio gjorde klart med honom och högeryttern Eriberto. Affären såg dock ut att spricka när det visade sig att Lazios ekonomi var kollapsande, samt att Eriberto hade spelat med falskt namn och födelseår. Affären för Manfredini kunde dock genomföras, och han blev klar för Lazio innan transferfönstret stängde.

Manfredini kom dock att bli en stor besvikelse i Lazio, då han inte alls visade samma form som i Chievo, och blev snart utkonkurrerad av César i kampen om platsen till vänster. Samtidigt gjorde Stefano Fiore succé till höger på mittfältet, och Manfredini lånades snart ut till Osasuna, Fiorentina och Perugia under en tvåårsperiod. Ingen av dessa klubbar köpte dock loss Manfredini, som återvände till Lazio sommaren 2004, då klubben varit tvungna att sälja de flesta spelarna på grund av de ekonomiska problemen. De kommande åren hade Manfredini mest rollen som reserv och inhoppare.

Manfredini blev aldrig uttagen i Italiens landslag, och valde att istället spela för Elfenbenskusten, där det dock bara blev en landskamp.

Födda 1975
Italienska fotbollsspelare
Ivorianska fotbollsspelare
Spelare i Juventus FC
Spelare i US Pistoiese
Spelare i Cosenza Calcio
Spelare i Genoa CFC
Spelare i AC ChievoVerona
Fotbollsspelare i SS Lazio
Spelare i CA Osasuna
Spelare i ACF Fiorentina
Spelare i Perugia Calcio
Män
Levande personer
Antonio Genovesi

Antonio Genovesi, född 1 november 1712, död 22 september 1769, var en italiensk filosof.

Genovesi var huvudsakligen eklektiker i upplysningstidens anda, orolig i sitt tänkande och under motsatt inverkan av Leibniz, Wolff och Locke behandlade en mångfald problem. Till hans lärjungar hörde Francesco Mario Pagano. Av Genovesis skrifter märks Elementorum artis logico-criticæ libri V (1745).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932

Externa länkar 
 

Italienska filosofer
Personer i Italien under 1700-talet
Födda 1712
Avlidna 1769
Män
Svensk uppslagsbok
Ekotempel

Ett ekotempel är en mindre fristående byggnad med tak som bärs upp av pelare eller kolonner. Byggnaden var ett stilelement i bland annat engelska trädgårdar och den engelska landskapsparken. Den hade funktionen som uterum för samvaro och måltider i det fria eller som vacker blickfång. Förledet eko kommer av att byggnadstypen med kupolformat innertak kan ge en viss ekoeffekt mitt i "rummet". Efterledet tempel avser tempelbyggnad, men någon kultisk betydelse som skulle motivera deras uppförande kan inte beläggas. 

Ekotempel uppfördes företrädesvis i naturskön miljö på en mindre kulle med fri utsikt och i direkt kontakt med utemiljön och är därför ofta helt öppna utan fönster och dörrar. Den vanligaste utformningen är en cirkulär byggnad med kupoltak, men även andra former förekommer som mer liknar antikens grekiska templet. Ekotempel används idag ibland för vigslar där man önskar vigas i naturskön miljö som ett alternativ till vigsel i ett kyrkorum, men ändå ha ett visst skydd mot dåligt väder. Ett av de mer kända ekotemplen i Sverige är ekotemplet i Hagaparken i nuvarande Solna kommun, som ursprungligen kallades "Gröna salongen". 

1700-talets tempelarkitektur var i regel ett uttryck för dåtidens "mode" inom nyklassicismens stilriktning, något som man idag skulle kalla pastisch. För Sveriges del var den konst- och arkitekturintresserade Gustav III fascinerad av tempelbyggnader som han studerade på sin italienresa 1783.  Gustav III:s olika tempelprojekt i Hagaparken hade praktiska funktioner; Ekotemplet (1790) var en utematsal och Amor och Psyketemplet (1795) uppställningsplats för en vacker skulptur av Sergel. Gustav III:s största Haga-projekt, Stora Haga slott (ofullbordat), var också inspirerad av italiensk nyklassicistisk tempelarkitektur och skulle fungera som konstgalleri.

Bilder

Se även
 Lusthus

Källor

 Guide till Sveriges arkitektur, Rasmus Wærn, Olof Hultin, Claes Caldenby m.fl., Arkitektur Förlag, 2005, 

Byggnadstyper
Rosa Chacel

Rosa Chacel, född den 3 juni 1898 in Valladolid, död den 27 juli 1994 i Madrid, var en spansk författare som bland annat var inspirerad av feminismen. Sin första roman "Estacion, Ida y Vuelta" skrev hon 1930.

Priser 

1959 mottog hon Guggenheim Fellowship-priset, som hon utnyttjade till en resa till New York för att skriva. 
1989 mottog hon en Doctor Honoris Causa degree av University of Valladolid.
 1987 mottog hon "National Award of the Letters (writing)", en belöning för de bästa spanska författarna.
 1990 mottog hon "Premio Castilla y Leon de las letras" ("Castilla y Leon award of the letters"), ett pris där det är kungen som väljer pristagarna.

Referenser

Noter 

Spanska romanförfattare
Spanskspråkiga romanförfattare
Spanska författare under 1900-talet
Personer från Valladolid
Födda 1898 
Avlidna 1994 
Kvinnor
Louis Woodzack

Louis "Lollan" Wodzak (Herman Louis Gottlieb Wodzak), född 11 november 1893, död 27 december 1955, var en svensk bandy- och ishockeyspelare.

Louis Wodzak började spela bandy i IFK Uppsalas B-lag 1907 och representerade A-laget 1911-1927. Han deltog i tio SM-finaler mellan åren 1911 och 1921 och blev svensk mästare med IFK Uppsala nio gånger. Wodzak spelade under sin karriär på alla platser i laget, utom som målvakt. Han tilldelades Svenska Bandyförbundets hedersdiplom och förtjänstmedalj, samt IFK Uppsalas hedersnål. Wodzak är stor grabb i bandy som nummer 78. 

Utöver bandy spelade han också ishockey och spelade med IFK Uppsala den första ishockeymatchen i Sverige, som gick av stapeln den 30 januari 1921 på Stockholms stadion. IFK Uppsala utmanades som flerfaldiga svenska mästare i bandy och motståndare var dåtidens europeiska giganter inom ishockey, Berliner Schlittschuh Club. IFK Uppsala vann med 4-1 (4-0, 0-1).
Senare samma år, den 23 februari 1921, deltog Louis Wodzak som back i ishockeylandslaget i EM-finalen mot Tjeckoslovakien. Sverige vann guld genom vinst med 7-4.

Referenser
 Svenska Ishockeyförbundet
 a to z encyclopaedia of ice hockey
 European Hockey.Net

Källor

Födda 1893
Avlidna 1955
Svenska ishockeyspelare
Svenska bandyspelare
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Män
Europamästare i ishockey
Svenska mästare i bandy