kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mo socken, Bohuslän

Mo socken i Bohuslän ingick i Bullarens härad, ingår sedan 1971 i Tanums kommun och motsvarar från 2016 Mo distrikt.

Socknens areal är 97,29  kvadratkilometer, varav land 90,72. År 2000 fanns här 343 invånare. Sockenkyrkan Mo kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Mo socken har medeltida ursprung. 
 
Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Mo församling och för de borgerliga frågorna bildades Mo landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Bullarens landskommun som 1971 uppgick i Tanums kommun. Församlingen uppgick 2002 i Naverstad-Mo församling. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Mo, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Bullarens härad. De indelta soldaterna tillhörde Bohusläns regemente, Bullarens kompani och de indelta båtsmännen tillhörde 1:a Bohusläns båtsmanskompani. Rotenummer i Bullarens kompani var:
Apelhult 19, Björkemarken 20, Ödsmål 21, Grimmeland 22, Kaneröd 23, Fressland 24, Fressland 25, Tveten 26, Backa 27, Smeviken 28, Remne 42, Gottersröd 43, Ulseröd 44, Svennungseröd 45, Elseröd 46, Liveröd 47

Geografi och natur
Mo socken ligger kring Södra Bullaresjönsom är den största insjön och delas med Naverstads socken och Svarteborgs socken i Munkedals kommun. Socknen har odlingsbygd kring sjön och är i övrigt en kuperad skogsbygd.

Socknen ligger söder om Naverstad socken och öster om Tanums socken och nordöst om Kville socken.

I socknen finns det kommunala naturreservatet Malevattnet som delas med Krokstads socken i Munkedals kommun.

Byar
Apelhult
Backa
Björkemarken
Elseröd, by på Södra Bullaresjöns östra sida.
Äspelunden, by vid kyrkan.
Fjälla, by i socknens sydöstra hörn.
Fressland, by nära västra sidan av Södra Bullaresjön som ingår i Tanums kommuns kulturminnesvårdsprogram.
Gottersröd, by på östra sidan av Södra Bullaresjön.
Grimmeland
Grimåsen
Kaneröd
Karseröd
Liane
Liveröd
Lundane

Lunden
Mörken, ingår i Tanums kommuns kulturminnesvårdsprogram.
Nockeröd
Ramtveten
Remne, ingår i Tanums kommuns kulturminnesvårdsprogram
Röstan
Smeviken
Svennungsröd, ingår i Tanums kommuns kulturminnesvårdsprogram
Torp
Toröd
Tveten
Ulseröd
Åseröd
Ödsmål

Gårdar
Björnåsen
Flötemarken
Halmstad
Häljebo, ingår i Tanums kommuns kulturminnesvårdsprogram.
Hogeröd
Kitteröd
Nassleröd
Kvisseröd
Rassane
Skalleröd
Tippa

Fornlämningar
Cirka 20 boplatser från stenåldern har påträffats. Från bronsåldern finns cirka 40 gravrösen. Från järnåldern finns sju gravfält och två fornborgar.

Namnet
Namnet skrevs 1334 Moa och kommer från en äldre bebyggelse med namnet Moar, vilken innehåller mo, 'sandig mark'.

Befolkningsutveckling

Se även
Mo församling

Referenser

Vidare läsning
Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige, volym 5, 1864, Mo, läst 2010-09-14.

Externa länkar

Bullarens hembygdsförening

Socknar i Tanums kommun
Socknar i Bullarens härad
Phuentsholing

Phuentsholing (alternativt Phuntsholing) och ཕུན་ཚོགས་གླིང་ på det tibetoburmanska språket dzongkha, är en stad i sydvästra Bhutan, vid gränsen mot Indien. Den är administrativt centrum i distriktet Chukha, och är med sina lite mer än 20 000 invånare landets näst största stad. Phuentsholing är jämte huvudstaden Thimphu, som ligger 7 mil längre norrut, landets industriella och finansiella centrum. Staden är en knutpunkt för landets transporter och har anslutning till det indiska järnvägsnätet och kan sägas utgöra porten till Bhutan.

Staden utgör del i både Phuentsholing gewog och Sampheling gewog. Den lokala ekonomin blomstrar, framför allt grund av ett gott handelssamarbete med den indiska staden Jaigaon. I Phuentsholing finns huvudkontoret för Bhutans nationalbank, liksom Indiens generalkonsulat i Bhutan. Klostren Kharbandi Goenpa, Tshamdrak Goenpa, Rinchending och Pagar Goenpa samt det lilla templet Zangto Pelri Lhakhang brukar nämnas bland sevärdheterna. Kharbandi Goenpa tillhör nymodigheterna och grundades 1967, medan Pagar Goenpa uppfördes redan 1707. 

Templet Zangto Pelri Lhakhang uppfördes på 1990-talet av Dasho Aku Thongmi, som är mest känd som textförfattaren bakom Bhutans nationalsång, Druk tsendhen ("Åskdrakens kungadöme").

Floden Torsa Chhu flyter förbi staden och kallas lokalt Amu Chu på sin väg till Brahmaputra.

Staden har ingen egen flygplats, men det finns fem flygplatser någorlunda nära Phuentsholing. Den närmaste ligger 6 mil söder om staden, i Indien, och heter Cooch Behar Airport.

Historia 
De första betongbyggnaderna i staden byggdes i slutet av 1950-talet på initiativ av dåvarande regeringschefen Jigme Dorji. Dessförinnan var Phuentsholing knappast att betrakta som en stad. Den första femårsplanen antogs 1961 samtidigt som Phuentsholing-Thimphu National Highway byggdes. 

Den 5 april 1964 mördades den bhutanske regeringschefen och reformatören Jigme Dorji i Phuentsholing av anhängare till kungafamiljen.

Fotnoter

Referenser

Noter

Externa länkar 

Orter i Chukha
Vollrath Tham

Vollrath Henrik Sebastian Tham (i riksdagen kallad Tham i Stockholm), född den 27 oktober 1837 i Stora Kopparbergs församling, död den 28 oktober 1909 i Stockholm, var en svensk bruksägare och riksdagsman.

Biografi
Tham blev student i Uppsala 1854 och var elev vid Falu bergsskola 1859–1860. Han var verksam som ingenjör vid Huså kopparverk 1861–1864 och var disponent där 1867–1871. Från 1897 fram till sin död var Tham VD för Trafikaktiebolaget Grängesberg–Oxelösund, som tillsammans med sina dotterbolag (bland andra LKAB) var Sveriges största bolag och hade mellan 6 000 och 7 000 anställda. Som politiker var han ledamot av riksdagens första kammare från 1900 till första urtima riksdagen 1905, invald i Örebro läns valkrets.

Han var bror till Wilhelm Tham och Sebastian Tham, gift med Hélène Tham samt far till Volrath och Percy Tham.

Källor
 Gustaf Elgenstierna: Den introducerade svenska adelns ättartavlor, band VIII (Stockholm 1934), sidan 247.

Tvåkammarriksdagen 1867-1970, band 4 (Almqvist & Wiksell International 1990), sida 516-517

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Män
Födda 1837
Avlidna 1909
Personer från Stora Kopparbergs socken
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Personer inom LKAB
Vollrath
Svensk obetitlad adel
Svenneby socken

För socknen i Västergötland som haft detta namn, se Sveneby socken
Svenneby socken i Bohuslän ingick i Kville härad, ingår sedan 1971 i Tanums kommun och motsvarar från 2016 Svenneby distrikt.

Socknens areal är 30,04  kvadratkilometer, varav 30,50 land. År 2000 fanns här 622 invånare. Sockenkyrkorna Svenneby kyrka och Svenneby gamla kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Svenneby socken har medeltida ursprung. 
 
Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Svenneby församling och för de borgerliga frågorna bildades Svenneby landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Kville landskommun som 1971 uppgick i Tanums kommun. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Svenneby, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Kville härad. De indelta soldaterna tillhörde Bohusläns regemente, Sotenäs kompani och de indelta båtsmännen tillhörde 1:a Bohusläns båtsmanskompani.

Vid en brand i Kville prästgård 1904 förstördes pastoratets arkiv och därmed kyrkböcker för släktforskning.

Geografi och natur
Svenneby socken ligger nordväst om Uddevalla norr om Bottnafjorden och omfattar en del skärgård. Socknen består av odlade lerdalar och kala bergshöjder.

Socknen ligger sydväst om Kville socken och väster om Bottna socken.

I socknen finns fyra kommunala naturreservat: Klockberget, Svenneby Mellangård, Ulön-Dannemark, som också är skärgårdens största ö, samt Valön, som är en halvö.

Fornlämningar
Flera boplatser, tre dösar och en gånggrift från stenåldern har påträffats. Från bronsåldern finns gravrösen, skålgropsförekomster och drygt 60 hällristningar. Från järnåldern finns sex gravfält.

Befolkningsutveckling

Namnet
Namnet skrevs 1317 Suæina bear sokn och kommer från kyrkbyn. Namnet innehåller sveinn, 'yngling; tjänare; väpnare' och by, 'gård; by'n.

Se även
Svenneby församling

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar

Svenneby socken i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870

Socknar i Tanums kommun
Socknar i Kville härad
Greenwood County, South Carolina

Greenwood County är ett administrativt område i delstaten South Carolina, USA. År 2010 hade countyt  69 661 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Greenwood.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 1 199 km². 1 181 km² av den arean är land och 18 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Laurens County, South Carolina - nord
 Newberry County, South Carolina - nordöst
 Edgefield County, South Carolina - sydöst
 Saluda County, South Carolina - sydöst
 McCormick County, South Carolina - sydväst
 Abbeville County, South Carolina - väst

Referenser 

 
Stater och territorier bildade 1897
Billingsfors friluftsteater

Billingsfors friluftsteater är en friluftsteater i Billingsfors, Bengtsfors kommun.

Teatern ligger i den lummiga parken kring Billingsholms bruksherrgård. Amfiteatern är Sveriges äldsta kvarvarande friluftsteatrar och tillkom redan 1792, samt restaurerades 1951. Den skifferklädda anläggningen har 200 platser och används fortfarande sommartid för konserter och teater. 

Somrarna 2012 och 2013 spelades lustspelet Hingsten Herman av Billingsfors Teatersällskap.

Referenser

Externa länkar
Billingsfors friluftsteaters facebooksida

Byggnader och anläggningar i Bengtsfors kommun
Friluftsteatrar i Sverige
Kultur i Dalsland
Hildebrand Schröder

Carl Hildebrand Schröder, född 30 juni 1839 i Visnums församling, Värmlands län, död 16 april 1908 Filipstad, var en svensk godsägare, militär och riksdagsman.

Biografi 
Schröder blev student i Uppsala 1857 och blev 1859 underlöjtnant vid Nerikes regemente. Han avancerade till löjtnant 1866, kapten 1876 och blev 1889 major i armén. Som politiker var han ledamot av riksdagens första kammare 1894-1899, invald i Örebro läns valkrets.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Svenska militärer under 1800-talet
Män
Födda 1839
Avlidna 1908
Personer från Visnums socken
Fairfield County, South Carolina

Fairfield County är ett administrativt område i delstaten South Carolina, USA. År 2010 hade countyt  23 956 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Winnsboro.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau så har countyt en total area på 1 839 km². 1779 km² av den arean är land och 60 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Chester County, South Carolina - nord 
 Lancaster County, South Carolina - nordöst 
 Union County, South Carolina - nordväst 
 Kershaw County, South Carolina - öst 
 Richland County, South Carolina - syd 
 Newberry County, South Carolina - väst

Referenser 

 
Stater och territorier bildade 1785
Edsleskogs prästgård

Edsleskogs prästgård är ett byggnadsminne i Åmåls kommun och ligger intill platsen där Edsleskogs gamla kyrka låg. Prästgården är byggnadsminne sedan 17 april 1978.

Historik
Prästgårdsbyggnaden är uppförd 1822, medan den södra flygelbyggnaden, den så kallade Fryxellsgården, byggdes 1795. Den norra flygeln, vilken tidigare inrymt lantarbetarbostäder, men som numera är församlingshem, byggdes på 1870-talet. Prästgårdsanläggningen är ett levande exempel på det byggnadssätt, som reglerades genom de ecklesiastika boställsförordningarna med paralleller i bland annat de militära boställena. Prästgården fick därigenom karaktären av ett mellanting mellan herrgård och storbondegård med högreståndsmässig prägel.

Beskrivning
Prästgården ligger på en höjd nordväst om Edsleskogs kyrka. Gården domineras av den tidigare prästbostaden, en stor rödmålad träbyggnad i två våningar med sexdelad plan, i sydost flankerad av två mindre byggnader, faluröda liksom övriga byggnader på gården. Den västra, Fryxellsflygeln, är en ålderdomlig parstuga med bevarad interiör från 1700-talet. Den östra, är en 1800-talsbyggnad, som tidigare inrymt arbetarbostäder, men har på senare tid moderniserats och används numera som församlingshem.    

Öster om mangården finns ett antal rödfärgade uthus av trä; närmast prästbostaden en byggnad, som lär ha inrymt både avträde och tvättstuga, öster om denna har förskolan sin lekplats med sandlåda och gungor. I anslutning till denna finns ett äldre garage och en vedbod. Dessa används som förråd respektive lekstuga för daghemmet och förskolan.. 

I sluttningen väster om prästgården finns ett par husgrunder efter rivna eller flyttade byggnader, närmast landsvägen en nybyggd förrådsbyggnad. Prästgården omges av ett falurött trästaket. Byggnadsminnets skyddsområde omfattar tomten/fastigheten som prästgården ligger på samt inägomarken norr om prästgården samt marken mellan prästgården, kyrkogården och landsvägen. 

Gården består av tre stora, rödfärgade tvåvåningsbyggnader. Huvudbyggnaden är uppförd under 1800-talets mitt. Den södra flygelbyggnaden (Fryxellsflygeln) tillkom i slutet av 1700-talet. Nu är den museum med den gamla interiören bevarad. Den norra flygeln är från 1870-talet. 

I gården växte Värmlandsvisans skapare, Anders Fryxell upp.

Referenser

Noter

Webbkällor
 Beskrivning, Bebyggelseregistret, Riksantikvarieämbetet. Läst 15 juli 2021.
 Historik, Bebyggelseregistret, Riksantikvarieämbetet. Läst 15 juli 2021.
 Karta, Bebyggelseregistret, Riksantikvarieämbetet. Läst 15 juli 2021.
 Lagskydd, Bebyggelseregistret, Riksantikvarieämbetet. Läst 15 juli 2021.

Tryckta källor

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i Åmåls kommun
Byggnadsminnen i Västra Götalands län
Prästgårdar i Sverige
Gårdar i Dalsland
Alfta hembygdsförening

Alfta sockens hembygdsförening är en svensk hembygdsförening, som äger och vårdar flera byggnader i Alfta socken i Ovanåkers kommun i Hälsingland.

Alfta sockens hembygdsförening bildades den 18 december 1923. Den första fastigheten som införskaffades var gården Löka i Gundbo, som nu är föreningens hembygdsgård och museum. År 1990 köpte föreningen det gamla församlingshemmet av Alfta församling, vilket namnändrades till Alfta Hembygdshus. 

Hässja såg och kvarn, tullmjölskvarn i Runemo och linskäkten på Kvarnbackarna är andra byggnader som ägs eller vårdas av föreningen. 

Gården Löka, som består av ett tiotal byggnader, är belägen längs Stora hälsingegårdars väg, som sträcker sig mellan Alfta och Edsbyn. Väggmålningar från 1800-talet pryder väggarna i storstugan.

Externa länkar
Alfta sockens hembygdsförenings webbplats

Svenska hembygdsföreningar
Organisationer bildade 1923
Håvestens gravfält

Håvestens gravfält återfinns på Ättekullshögen i Håvesten. Gravfält är daterat till äldre järnåldern och består av tio gravhögar, två långhögar, sex runda stensättningar, en domarring och tre resta stenar. Den stora domarringen består av nio klumpstenar och är 14 meter i diameter. En av de resta stenarna benämns Håvestenen och är knappt fyra meter hög. Den största högen är 16 meter i diameter och 1,4 meter hög. Från Ättekullshögen har man en vidsträckt utsikt över Valbodalen.

Noter

Stenkretsar i Sverige
Gravfält i Sverige
Gravhögar i Sverige
Fornminnen i Dalsland
Fornminnen från järnåldern i Sverige
Nils Keyland

Nils Keyland, född 28 mars 1867 i Mangskogs socken, Värmland, död där 7 juli 1924, var en svensk folklivsforskare. 

Han var född och uppvuxen i Bjurbäcken i Värmlands södra finnskogar. Han markerade sin finska släkttillhörighet genom att ta släktnamnet Keyland efter sin mors finska släktnamn Kailainen.

Karriären 
Genom stora ekonomiska uppoffringar lyckades han 1888 ta studentexamen i Karlstad och 1890 fil.kand.-examen i Uppsala. Därefter vistades han i Nordamerika från 1892 till 1895, bland annat som lärare vid Hope Academy i Moorhead, Minnesota. Men hans hälsa var dålig och han ville tillbaka, men hade inte pengar till hemresan. Då ordnade studiekamraten och prästen C.W. Bromander med en insamling för att bekosta Keylands hemresa. Många ortsbor och grannar bidrog med pengar. Efter hemkomsten verkade han ett par år som privatlärare. Han fick kontakt med Artur Hazelius, som på inrådan av Bromander anställde honom 1906 som amanuens på Nordiska Museet. Bromander beskrev Keyland på följande sätt: "Ett universalgeni med mångsidig begåvning och vidsträckta kunskaper; språkkarl, matematiker, tecknare, poet, musikalisk. Inom Wermland torde ingen känna finnbefolkningens förhållanden bättre än han."

1912 blev han intendent för Nordiska museets kulturhistoriska avdelning på Skansen. Sedan 1898 företog han för museets räkning upprepade samlings- och studieresor, huvudsakligen i Värmland, men även i våra nordiska landskap och Norge. Särskilt må omnämnas Keylands under åren 1916 och 1920 utförda specialundersökningar rörande värmlandsfinnarnas bosättnings- och byggnadsförhållanden. Bland de anläggningar på Skansen, vilka väsentligen tillkommit genom hans verksamhet, bör särskilt framhållas Finngården och Älvrosgården. 

Han skrev många uppsatser i tidskrifter, framför allt i Fataburen (primitiva eldgöringsmetoder i Sverige, 1912–1913, 1916 och 1918), i Journal de la Societé finno-ougrienne (Om renslakten och beredningen av renhudar, 1913) och i Etnologiska studier tillägnade N. E. Hammarstedt 3 mars 1921 (om det lappländsla dablospelet).

Keylands intresse för folklivsforskning var stort och hans specialområde blev de värmländska finnbygderna och dokumentation av livföringen och byggnader, främst rökstugor. Han gjorde tre resor på finnskogen i Värmland. Den första 1899, med Axel Aurelius som fotograf, och 1916 och 1920 med Ludvig Mattsson som reskamrat och huvudsakligen ritare.

Bibliografi 
 Värmländska låtar (tillsammans med  C.W. Rendahl, 1901), 
 Ringlekar på Skansen (1912), 
 Svensk Allmogekost (2 delar 1919.1920), 
 Julbröd, julbockar och Staffanssångare (1919). 
 Om kolning (1923)

Källor 
 N.E. Hammarstedt, i Nordisk Familjebok 1924
 Lars-Olof Herou och Nils Holmdahl, försvunna rökstugor, Ludvika 2006, mycket material med ursprung Nils Keyland

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 

 
 

Svenska folklivsforskare
Personer från Mangskogs socken
Födda 1867
Avlidna 1924
Män
Personer verksamma vid Nordiska museet
Gustaf Edström

Gustaf Robert Edström (i riksdagen kallad Edström i Nordmaling), född 14 april 1836 i Nätra socken, Västernorrlands län, död 11 februari 1908 i Nordmalings församling, var en svensk kontraktsprost och politiker.

Edström skrevs in vid i Uppsala universitet 1856 och avlade folkskollärarexamen 1860 samt prästvigdes samma år. 1862 blev han pastorsadjunkt i Själevads församling och tillförordnad pastor 1866. Han blev kyrkoherde 1869 i Vibyggerå församling och i Själevads församling 1876, båda i Härnösands stift. 1882 blev han kontraktsprost i Ångermanlands nordvästra kontrakt och var inspektor för Örnsköldsviks lägre allmänna läroverk 1885-1891. Edström var 1890-1908 kyrkoherde i Nordmalings församling och 1891-1903 kontraktsprost i Ångermanlands nordöstra kontrakt.

Edström var ordförande i Västerbottens läns landsting 1901-1902 och i riksdagen ledamot av första kammaren 1903, invald för Västerbottens läns valkrets. I riksdagen var Edström även ledamot av tredje särskilda utskottet 1903.

Utmärkelser
  Kommendör av andra klassen av Vasaorden, 1 december 1903.
  Ledamot av Nordstjärneorden, 1891.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), band 5, sida 347

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Svenska präster under 1800-talet
Personer från Nätra socken
Födda 1836
Avlidna 1908
Män
Ledamöter av Nordstjärneorden
Kommendörer av andra klass av Vasaorden
Chester County, South Carolina

Chester County är ett administrativt område i delstaten South Carolina, USA. År 2010 hade countyt 33 140 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Chester.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau så har countyt en total area på 1 518 km². 1 505 km² av den arean är land och 16 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 York County, South Carolina - nord
 Lancaster County, South Carolina - öst
 Fairfield County, South Carolina - syd
 Union County, South Carolina - väst

Referenser 

 
Stater och territorier bildade 1785
Kung Salomos skatt

Kung Salomos skatt (originalets titel: King Solomon's Mines) är en engelsk äventyrsroman av Henry Rider Haggard. Boken gavs ut  och kom i svensk översättning . Boken blev väldigt populär och har filmats vid ett flertal tillfällen.

Handling
Huvudpersonen i boken är den engelska jägaren Allan Quatermain som är bosatt i södra Afrika. Quatermain blir anlitad av två landsmän för att hjälpa till att hitta den enes bror som har gett sig iväg för att leta efter Kung Salomos legendomspunna gruvor där en stor skatt ska finnas gömd. Sökandet för dem genom öken och över berg tills de kommer till tidigare outforskat land där de träffar på ett okänt folk som leds av den grymme Twala och hans häxa Gagool.

Externa länkar
  King Solomon's Mines på Project Gutenberg
 Kung Salomos skatt
Brittisk litteratur
Skönlitteratur 1885
Afrika i skönlitteratur
Äventyrsromaner
Romaner av Henry Rider Haggard
Kulturella återgivningar av Salomo
Ånimskogs kyrka

Ånimskogs kyrka är en kyrkobyggnad som sedan 2010 tillhör Åmåls församling (tidigare Ånimskogs församling) i Karlstads stift. Den ligger några hundra meter från sjön Ånimmens östra strand i Åmåls kommun.

Kyrkobyggnaden
Kyrkobyggnadens västra del härstammar från 1200-talet, medan resten byggdes vid början av 1600-talet då ursprungliga koret och östra gaveln togs bort. Kyrkan förlängdes åt öster och fick ett tresidigt avslutat korparti. Samtidigt uppfördes ett vapenhus i söder och långhuset försågs med mansardtak. 1768 uppfördes nuvarande vapenhus vid kyrkans västra kortsida och det södra vapenhuset byggdes om till sakristia. Kyrkan räknas till en av Dalslands tre vackraste.

Takmålningarna med fem bibliska motiv är utförda 1739 av Hans Georg Schüffner.

Klockstapel
Söder om kyrkan, utanför kyrkogårdsmuren, står en brädfodrad och rödmålad klockstapel som byggdes 1731 av snickaren Per Andersson från Sotebyn i Tösse.

Inventarier

 Dopfunt av rödgrå sandsten från 1200-talet. Höjd 80 cm i två delar. Cuppan är skålformig och har en grovt huggen repstav längs överkanten. Foten är konisk med en kraftig rundstav nedanför överkanten. Uttömningshål finns i funtens mitt. Trots lagningar finns ändå skador.
 Predikstolen är tillverkad 1729 av konstsnidaren Nils Falk i Ånimskog. På predikstolen finns en trätavla från 1774.
 Även Altaruppsatsen är tillverkad 1729 av Falk och består av ett snidat krucifix flankerat av två stående figurer föreställande Mose och Aron.
Otto Hesselboms målning Julafton vid graven.

Orgel
Den pneumatiska orgeln på läktaren i väster är byggd 1926 av Nordfors & Co, Lidköping. Den har renoverats och omdisponerats 1958 och 1973 av Smedmans Orgelbyggeri AB, Lidköping, men fasaden och flera stämmor är bevarade från byggnadstiden. Orgeln har elva stämmor fördelade på två manualer och pedal. Orgel har kågellådor och en gemensam svällare för hela orgeln. Det finns tre fasta kombinationer och automatisk pedalväxling. Tonomfånget är på 54/27.

Bilder

Referenser

Externa länkar
 Webbplats för Åmåls kyrkliga samfällighet

Kyrkobyggnader i Åmåls kommun
Kyrkobyggnader i Karlstads stift