kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
PMR446

PMR 446 (Private Mobile Radio, 446 MHz) är ett licensfritt frekvensband mellan 446,0 MHz och 446,2 MHz (våglängd ca  som är harmoniserat inom Europeiska unionen.

PMR 446-bandet är endast avsett för handhållna radioapparater med fast monterade eller inbyggda antenner och endast utan annan infrastruktur som till exempel basstationer eller repeatrar. Det finns båda analoga frekvensmodulerade och digitala radioapparater, men en del stöder inte alla finesser som är möjliga.

Det finns även ej licensfria PMR-band.

Räckvidd 
I större delen av CEPT:s medlemsstater är den högsta tillåtna sändareffekten för PMR-radio 0,5 W effektiv utstrålad effekt, vilket innebär cirka 3–9 kilometers räckvidd under normala omständigheter. Övriga regioner tillåter en sändareffekt på upp till 2 W.

Ofta anges en räckvidd på 3–6 km men detta är bara en grov uppskattning tillämpbar under "normala" omständigheter. Om två stationer exempelvis befinner sig på varsin kulle med öppet vatten mellan sig, kan betydligt längre räckvidd uppnås. Flera tiotals kilometer är inga problem vid fri sikt. I tätbebyggt område eller inne i en byggnad kan räckvidden minska till något hundratal meter.

Digitala funktioner 
De digitala radioapparaterna använder dPMR (digital PMR). Förutom vanlig röstkommunikation till alla på kanalen stöder en del radioapparater även finesser som talkommunikation mellan endast två radioapparater, textmeddelanden, filöverföring och IP över dPMR.

Subtoner 
Om användare av analoga radioapparater inte vill behöva höra all annan radiotrafik kan de använda så kallade subtoner. När en radio är inställd på en subton öppnas brusspärren endast om även den sändande radion är inställd på samma subton. När väl brusspärren öppnats hörs dock all trafik på den inställda kanalen.

Det finns upp till 39 analoga subtoner (Continuous Tone Controlled Signalling System , CTCSS), och upp till 83 digitala subtoner, (Digitally Coded Squelch Signalling, DCSS).

Kanaler 
Frekvensområdet är indelat i 16 analoga frekvensmodulerade kanaler med 12,5 kHz kanaldelning med lägsta bärvågsfrekvens 446,00625 MHz och 16 eller 32 digitala kanaler med 12,5 kHz eller 6,25 kHz delning med lägsta bärvågsfrekvens på 446,00625 MHz respektive 446,003125 MHz.

Se även 
 PR-radio, äldre licensfri kommunikationsradio på frekvensbandet 27 MHz
 Kommunikationsradio

Referenser

Noter

Källor

Föreskrifter

Beslut av Europeiska kommissionen

Beslut av Europeiska kommitten for elektronisk kommunikation

Standarder

Övrigt

Externa länkar

Standarder 
 

Kommunikationsradio
Móðuharðindin

Móðuharðindin (på svenska ungefär den vanskliga tiden av dimma) var en naturkatastrof som drabbade Island och andra delar av världen mellan år 1783 och 1785. Händelsen var följden av ett vulkanutbrott vid Laki på Island.

Den vanskliga tiden började då Lakivulkanen fick ett utbrott den 8 juni 1783. Detta utbrott var ett av de största i historisk tid och hade vida konsekvenser för Island. De miljömässiga konsekvenserna av utbrottet märktes över stora delar av världen på grund av de meteorologiska förhållandena som skapades av de gasmoln och ångor som bestod av svavel och fluor. Den största källan är den samtida berättelse om utbrottet i dagboken Eldrit, som skrevs av prästen Jón Steingrímsson, och trycktes 1788. Steingrimsson skrev bl.a.: “Molnet spred sig mycket snabbt över oss och var så tjockt att det blev alldeles mörkt inomhus. Sandmolnet lade sig sedan som ett täcke över marken så att våra fotspår blev synliga”.

Vulkanen producerade ett giftmoln som lade sig som ett dis över hela Island, ödelade betesmarker och förgiftade boskap. Runt 75 % av all boskap dog och runt 10 000 människor miste livet, vilket motsvarade 21 % av befolkningen på ön. Tidigare ansågs att svält var den huvudsakliga dödsorsaken. Senare forskning pekar på att fluoros kan förklara en stor del av dödsfallen.

Se även  
 PM10 om luftburna partiklar

Fotnoter 
 

Naturkatastrofer på Island
Vulkanutbrott
Island under 1700-talet
1783

de:Móðuharðindin
Christers

Christers var ett dansband från Hyssna, Sätila och Kinna. Christers bildades 1965 i Hyssna och slutade hösten 1979 med den sista spelningen i Varbergs Folkets park. Medlemmar i bandet har varít Christer Olsson, Kalle Andrén, Svante Åkesson, Anders Davidsson, Helge Johansson, Dan Jageby, Jerry Rudenvall och Göran Persson.

Christers var ett av de populäraste dansbanden under storhetstiden på 1970-talet.

Diskografi

Album
Första LP                     1972
Knut                             1973
Den tredje LP              1974
Som en sommarvind   1975
Christers 5 LP             1977
Christers 6                  1978
Christers sista LP        1979

Melodier på Svensktoppen
Som en liten sagofe    1977
Vem får din sång        1979

Musikgrupper bildade 1965
Musikgrupper upplösta 1979
Upplösta svenska dansband
Anna Catharina Materna

Anna Catharina Materna, född 1731 i Köpenhamn, död där 3 september 1757, var en dansk skådespelare och pjäsförfattare. Hon tillhörde den första pionjärtruppen skådespelare vid Det Kongelige teater, och blev senare den första kvinnliga pjäsförfattare, vars pjäs uppfördes där.

Anna Catharina föddes som dotter till löjtnanten Friedrich von der Luhe, som var adlig men fattig, och anslöt sig till teatern då man annonserade efter kvinnliga skådespelare, som var en stor bristvara, till den nyligen öppnade nationalteatern i Köpenhamn år 1748. Att en medlem av adeln arbetade som skådespelare var unikt och ansågs vara en stor skam, och Anna antog då artistnamnet Materna för att hemlighålla sin adliga familj. 

Anna Catharina Materna ansågs egentligen inte ha någon djupare talang som aktör, men hon var perfekt för att fylla rollen som hjältinna och adelsdam på scen, där hon ju visste hur hon skulle uppträda, och i dessa roller blev hon teaterns primadonna och Danmarks första subrett-uttolkare. Hon var föremål för mycket rykten och intriger från personalen sida. I övrigt var hon en omtalad kurtisan; år 1753 erbjöds hon ett underhåll för att bli privat hålldam, förhandlignar som sköttes av modern, och samma år slutade hon sin anställning. 

Samma år gifte hon dock sig med Christian Albreckt von Passow, ett äktenskap som hemlighölls; han lämnade landet och reste till Indien, dit det var meningen att ho skulle följa senare, men det blev aldrig så. Hon inledde då en ny karriär som översättare och författare. Hon skrev ett flertal pjäser varav tre uppfördes på Det Kongelige teater, vilket gjorde henne till inte bara den första kvinnliga pjäsförfattaren in Danmark, utan en av de första alls, som fått sina pjäser uppförda där. I sina pjäser blev hon kanske den första författaren i Norden, som använde sig av de gamla nordiska gudarna i stället för de romersk-grekiska gudarna i sina allegorier.

Källor 
 http://www.kvinfo.dk/side/597/bio/915/origin/170/

Kvinnor
Födda 1731
Avlidna 1757
Danska skådespelare under 1700-talet
Danska dramatiker
Danska författare under 1700-talet
Storögd skärlånga

Storögd skärlånga (Gaidropsarus macrophthalmus) är en fisk i familjen lakefiskar.

Utseende
Den storögda skärlångan har två ryggfenor. Den främre är närmast förkrympt, med kort längd och mycket låg höjd. Den främsta fenstrålen är förlängd, men är fortfarande mycket kort (mindre än ögats diameter). Den bakre ryggfenan är mycket lång och når nästan ända till stjärtfenan. Även analfenan är lång, längre än halva kroppslängden. Färgen är flammigt rödbrun över större delen av kroppen, buken är ljusare. Till skillnad från silverskärlångan är fenorna inte annorlunda färgade än resten av kroppen. Kroppen är långsträckt, med tre skäggtömmar på huvudet; en under hakan och två på nosens ovansida. I överkäken har den upp till fyra, dock vanligtvis två långa, spetsiga tänder. Ögonen är förhållandevis stora, men namnet till trots är inte skillnaden gentemot andra skärlångor påfallande. Fisken blir upp till 25 centimeter lång.

Utbredning
Den storögda skärlångan förekommer i östra Atlanten från Biscayabukten norrut runt västra Brittiska öarna till Färöarna.

Vanor
Fisken lever nära botten på 150–500 meters djup. Den livnär sig främst på små kräftdjur.

Källor

Lakefiskar
Sueo Ōe

Sueo Ōe, född 2 augusti 1914 i Maizuru, Kyoto prefektur, stupade i slaget om Wake Island 24 december 1941, var en japansk stavhoppare av koreansk härkomst som tog brons för Japan vid OS i Berlin 1936 med 4,25 m. Efter tävlingen sågade han och tvåan Shuhei Nishida (4,25 m) itu sina medaljer och klistrade ihop dem till nya som var hälften silver och hälften brons. Earle Meadows USA tog guldet med 4,35 m.

Källor

Japanska stavhoppare
Män
Födda 1914
Avlidna 1941
Japanska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1936
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1936
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Japan
Personer från Kyoto prefektur
WP:Projekt Japan
Laki

Laki eller Lakagígar är en vulkanspricka på sydvästra Island. I en näraliggande spricka skedde ett stort utbrott 934 e.Kr., Eldgjáutbrottet, som producerade 19,6 kubikkilometer lava. Utbrottet Lakagigar 1783–1784 orsakade den globala naturkatastrofen Móðuharðindin som dödade 75 procent av Islands boskap och 21 procent av Islands dåvarande befolkning. 

Laki är en del av ett vulkansystem som har sitt centrum i Grímsvötnvulkanen och som inkluderar kanjonen Eldgjá och vulkanen Katla. Den ligger mellan glaciärerna Mýrdalsjökull och Vatnajökull i ett område med sprickbildningar från sydväst till nordväst.

Utbrottet 1783 
Den 8 juni 1783 öppnades en spricka med 130 vulkankratrar genom freatiska utbrott på grund av grundvatten som blandades med stigande basaltmagma. Efter några dagar blev utbrotten mindre explosiva, med stromboliska och hawaiianska utbrott och stora lavaflöden. Ett åtta månader långt svavelaerosol resulterade i årtusendets största klimatiska och sociala förändringar. 

Händelsen kallas Skaftáreldar och Síðueldur. Den resulterade i omkring 14 km³ basaltlava, 0,91 km³ pyroklastiskt material och lavafontänerna uppskattas ha nått 800–1 400 meter. I Storbritannien blev sommaren 1783 känd som "sandsommaren" på grund av allt nedfall från vulkanen. En uppskattning är att 23 000 britter dog till följd av förgiftning i samband med nedfallet Den aerosol som skapades av utbrottet orsakade en nedkylning av norra halvklotet.

Utbrottet fortsatte till 7 februari 1784, men den största delen lava producerades under de första fem månaderna. Grímsvötnvulkanen, som Lakisprickan kommer ur, hade utbrott samtidigt, men det pågick till 1785. Utsläppet av gaser, med bland annat omkring 8 miljoner ton fluor och omkring 120 miljoner ton svaveldioxid, blev i Europa känt som Lakidimman.

Lakidimman tog många offer med sig och de som blivit smittade av den giftiga dimman fick plågsamma smärtor i kroppen. Kroppen började svullna upp och likaså tandköttet. När man begravde kropparna, lade man dem oftast 3-4-10 stycken i samma grop. På sommaren när solen gick upp och ner var den blodröd; folket sade att det var som om den hade doppats i döda. Efter sommaren 1783 började extrema väder komma. Folket trodde att det var på grund av Lakidimman som det blev så. Det började bli mycket molnigt och ett oväder med hagel, nästan stora som en näve, föll från himlen. Enorma blixtar som man aldrig hade sett förut syntes på himlen. Efter hösten 1783 blev det kallt, kallare än vanligt. Vintern blev ett hårt slag och folk dog allt mer.

Se även 
 Fluoros
 PM10
 Svält

Vulkanutbrott 
 Tambora 1815
 Krakataus utbrott 1883
 Novarupta 1912

Referenser 

Vulkaner i Suðurland
Berg i Suðurland
Agnes-Nicole Winter

Agnes-Nicole Winter, född 17 april 1956, uppvuxen i Borås, är en svensk-amerikansk skådespelare och manusförfattare som driver filmproduktionsbolaget Global Star Films. Hon har även spelat in en låt som heter "A Real Man". Hösten 2009 var hon en av de tre deltagarna i såpan Svenska Hollywoodfruar på TV3. Hon är bosatt i Beverly Hills med sina två söner.

Filmografi

Roller
1987 - Terminal Exposure
1988 - The Invisible Kid
2009 - Valentine's Day
2009- The Gold & the Beautiful

Regi
2009- The Gold & the Beautiful

Referenser

Externa länkar

Svenska skådespelare
Svenska manusförfattare
Födda 1956
Kvinnor
Levande personer
Svenskar utflyttade till USA
Lista över herrsingelsegrare i Australiska öppna

Detta är en lista över herrsingelsegrare i Australiska öppna mästerskapen i tennis.

Lista

Kommentarer

Källor
About.com – Australian Open - Past Men's Singles Champions 
Grandslamhistory.com – Australian Open - Men's Singles 
ESPN - Men's Grand Slam Title Winners

Externa länkar

Australiska öppna
Australiska öppna herrsingelsegrare
Cloverfield

Cloverfield är en amerikansk långfilm i skräckgenren från 2008.

Handling 
Filmen följer fem unga personer under en avskedsfest på Manhattan i New York samtidigt som staden attackeras av ett stort monster.

Rollista (i urval) 
 Lizzy Caplan – Marlena Diamond
 Jessica Lucas – Lily Ford
 T.J. Miller – Hud Platt
 Michael Stahl-David – Rob Hawkins
 Mike Vogel – Jason Hawkins
 Odette Yustman – Beth McIntyre
 Anjul Nigam – Bodega Cashier
 Margot Farley – Jenn
 Theo Rossi – Antonio

Om filmen 
Cloverfield är inspelad i Downey Studios - 12214 Lakewood Boulevard, Rockwell Defense Plant - Bellflower & Imperial Highway, Downey, Kalifornien, USA (filmstudio), New York, Westfield Santa Anita Shopping Center - 400 South Baldwin Avenue, Arcadia, Kalifornien, USA, Los Angeles.
Filmen är producerad av J.J Abrams som bland annat ligger bakom Mission Impossible III och Lost.

Filmen hade biopremiär i Sverige den 8 februari 2008.

Externa länkar 
 Filmens officiella webbplats

Filmer 2008
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska skräckfilmer
New York på film
Filmer från Bad Robot Productions
Filmer från Paramount Pictures
Filmer i regi av Matt Reeves
Filmer producerade av J.J. Abrams
Keck-observatoriet

Keck-observatoriet, W. M. Keck Observatory, är ett observatorium på 4145 meters höjd på Mauna Kea, Hawaii.

Upptäckter 
Astronomer vid Keck var med och utforskade universums accelererande expansion, vilket gav Nobelpriset i fysik 2011. Keck-observatoriet bekräftade det supermassiva svarta hålet i Vintergatans centrum, med hjälp av teleskopens adaptiva optik.

Teknologi 
Keck-observatoriet består av två teleskop, som vart och ett har en spegeldiameter på tio meter. Vardera spegel består av 36 sexkantiga mindre speglar, som kompenserar för atmosfäriska störningar genom att ändra läge 2 000 gånger per sekund. Detta är en del i det adaptiv optik-system som observatoriet använder för att komma undan i princip alla störningar från jordens atmosfär och som gör att observatoriet kan ta nästan lika skarpa bilder som Hubble-teleskopet. År 2004 förbättrades tekniken ytterligare då teleskopen försågs med laserguidestjärnor, vilket gör att teleskopen kan använda den adaptiva optiken på nästan hela himlen.

Teleskopens främsta styrka är att de kan fås att samverka och tillsammans prestera vad som motsvarar ett teleskop av ungefär en fotbollsplans storlek. Den teknik som gör sammanslagningen möjlig kallas interferometri, och det är tack vare den som forskarna har upptäckt stenplaneten kring Gliese 876. En stor fördel med interferometri är att den, förutom att göra en signal starkare, även kan göra den svagare. Denna bieffekt är till för att dämpa det bländande ljuset från en stjärna, vilket gör det lättare att urskilja de objekt som befinner sig nära stjärnan.

Se även 
 La Silla
 Very Large Telescope
 European Extremely Large Telescope

Referenser

Externa länkar 
  W.M. Keck Observatory 
  The Mauna Kea Observatory 

Jordbaserade teleskop
Observatorier i USA
5. Panzer-Division

5. Panzer-Division var en pansardivision i den tyska armén under andra världskriget. Den sattes upp 1938 som en av de första pansardivisionerna inom Heer. Divisionen deltog i fälttågen i Polen, Frankrike och på Balkan, för att sedan tillbringa resten av kriget på östfronten.

Befälhavare
Generalleutnant Heinrich von Vietinghoff (1 sep 1939 - 8 okt 1939)
Generalleutnant Max von Hartlieb-Walsporn (8 okt 1939 - 29 maj 1940)
General der Artillerie Joachim Lemelsen (29 maj 1940 - 25 nov 1940)
Generalmajor Gustav Fehn (25 nov 1940 - 10 aug 1942)
Generalmajor Eduard Metz (10 aug 1942 - 1 feb 1943)
Generalmajor Johannes Nedtwig (1 feb 1943 - 20 jun 1943)
Generallmajor Ernst Felix Faeckenstedt (20 jun 1943 - 7 sep 1943)
Generalleutnant Karl Decker (7 sep 1943 - 15 okt 1944)
Generalmajor Rolf Lippert (16 okt 1944 - 5 feb 1945)
Generalmajor Günther Hoffmann-Schönborn (5 feb 1945 - ? apr 1945)
Oberst der Reserve Hans Herzog (? apr 1945 - 8 maj 1945)

Källor 
Axis History Factbook (http://www.axishistory.com/index.php)
Axis Biographical Research (http://www.geocities.com/~orion47/)

Se även 
Pansardivision

Divisioner ur Heer
Ditmar Koel

Ditmar Koel, även Dithmar Koehl, född 1500, död 22 september 1563 i Hamburg, var en tysk sjökapten och sjörövarjägare, rådsherre samt mellan 1548 och 1563 borgmästare i Hamburg.

Biografi
Ditmar Koel förde år 1524 kommandot över ett av fyra tvåmastade fartyg i amiralen Simon Parsevals flotta. Den 7 oktober deltog han i ett sjöslag mot piraten Claus Kniphoff på Osterems utanför floden Ems mynning vid  Greetsiel.

Koel lyckades efter åtta timmars kamp äntra Kniphoffs skepp Gallion, och han förde i triumf de fängslade piraterna och ett rikt byte till Hamburg, där piraterna avrättades.  Fyra år senare, 1528 belönades Koel med att bli rådsherre i Hamburgs rådhus.

1536 var Koel amiral för en flotta varmed han förhindrade Pfalzgreven Friedrich von Hadeln att överkorsa Elbes biflod Unterelbe, varpå von Hadelns  planerade rövartåg i Holstein gick om intet.

1542 blev Koel Amtman i Bergedorf, , han stöttade reformationen, införde en ny kyrkoordning och hade en stor del i att protestantismen befästes som religion i Hamburg.

1548 valdes Ditmar Koel till borgmästare i Hamburg., ett ämbete  han innehade fram till sin död.

1559 ledde han försvaret av Hamburg-Moorburg mot angreppet av hertig Otto II av Braunschweig-Lüneburg-Harburg. 1562 reste han med två rådskollegor på ett diplomatiskt besök till Köpenhamn för att avsluta en tvist med danske kungen. Besöket kröntes med framgång, och han återvände till Hamburg, där han avled 1563.

Platser och annat uppkallade efter Ditmar Koel

Gator
Ditmar-Koel-Strasse i centrala Hamburg (adress för Sveriges konsulat i Hamburg)
Ditmar-Koel-Strasse i Cuxhaven

Fartyg
Det kanadadensiska ångfartyget "Ditmar Koel".  
 1935 Lotsbåten "Ditmar Koel"
 1955 Ångbåten "Ditmar Koel" ägd av Emil Offen & Co.
 1958 En lotsbåt byggd av Meyer-Werft i Papenburg.

Bilder

Se även
 släkten Koehl

Källor
 Bardo Metzger: Ditmar Koel und die Einführung der Reformation in Bergedorf. In: Kirche zwischen Dorf und Stadt: St. Petri und Pauli zu Hamburg-Bergedorf in der Geschichte. Convent Verlag. Hamburg, 2002. 
 Friedrich Georg Buek: Die hamburgischen Oberalten, ihre bürgerliche Wirksamkeit und ihre Familien, Sidan 70, Perthes & Besser 1857 (Digital version)
N. Wilckens, Hamb. Ehren-Tempel, Hamburg 1770, S. 14 ff. 
O. Beneke, Hamb. Geschichten und Sagen, 2. Aufl., Hamburg 1854, S. 172 ff

Noter 

Tyska sjökaptener
Hamburgs borgmästare
Födda 1500
Avlidna 1563
Män
Personer från Hamburg
Lista över damsingelsegrare i Australiska öppna

Detta är en lista över damsingelsegrare i Australiska öppna mästerskapen i tennis.

Lista

Kommentarer

Källor
 
Grandslamhistory.com – Australian Open - Women's Singles 
ESPN - Women's Grand Slam Title Winners

Externa länkar

Australiska öppna
Australiska öppna damsingelsegrare
10. Panzer-Division

10. Panzer-Division var en pansardivision i den tyska armén under andra världskriget. Divisionen sattes upp i Prag under april 1939. Den hölls först i reserv under invasionen av Polen men tillfördes XIX. Armeekorps som förstärkning 8 september 1939. Under invasionen av västeruropa tillhörde divisionen återigen XIX. Armeekorps, som var en av spjutspetsarna i anfallet genom Ardennerna. Divisionen var en av de tyska divisioner som kapitulerade i Nordafrika.

Befälhavare
Divisionens befälhavare:
Generalmajor Georg Gawantka (1 maj 1939 - 14 juli 1939)
Generalleutnant Ferdinand Schaal (16 juli  1939 - 4 september 1939)
Generalmajor Horst Stumpff (5 september 1939 - 26 september 1939)
Generalleutnant Ferdinand Schaal (27 september 1939 - 2 augusti 1941)
Generalleutnant Wolfgang Fischer (2 augusti 1941 - 1 februari 1943) (KIA)
Generalleutnant Friedrich von Broich (1 februari 1943 - 12 maj 1943)

Referenser

Noter

Tryckta källor    
Axis History Factbook (http://www.axishistory.com/index.php)
Axis Biographical Research (http://www.geocities.com/~orion47/

Divisioner ur Heer
14. Panzer-Division

14. Panzer-Division var en pansardivision i den tyska armén under andra världskriget. Förbandet bar ursprungligen beteckningen 4. Infanterie-Division, men omorganiserades i augusti 1940 till pansardivision.

Divisionen deltog under våren 1941 i striderna på Balkanhalvön, men återfördes till Tyskland och deltog i Operation Barbarossa under invasionen av Sovjetunionen. Den var i aktion i den södra sektorn, och en av de divisioner som inneslöts och kapitulerade i slaget vid Stalingrad.

Divisionen återupprättades i Frankrike i april 1943 och sändes åter till den södra sektorn på östfronten, där den var kvar till juli 1944 då divisionen drogs tillbaka för återrustning. Den förflyttades från Ukraina till Kurland, och kapitulerade till Röda armén i april 1945.

Befälhavare
 General der Infanterie Erik Hansen (15 aug 1940 – 1 okt 1940)
 Generalmajor Heinrich von Prittwitz und Gaffron (1 okt 1940 – 22 mars 1941)
 Generalmajor Friedrich Kühn (22 mars 1941 – 1 juli 1942)
 Generalmajor Ferdinand Heim (1 juli 1942 – 1 nov 1942)
 Oberst Hans von Falkenstein (1 nov 1942 – 16 nov 1942)
 Generalmajor Johannes Bäßler (16  nov 1942 – 26 nov 1942)
 Generalmajor Martin Lattmann 26  nov 1942 – 31 jan 1943)
 Generalleutnant Friedrich Sieberg (1 april 1943 – 29 okt 1943)
 Generalleutnant Martin Unrein (29 okt 1943 – 5 sept 1944)
 Generalmajor Oskar Munzel 5 sept 1944 – 1 dec 1944)
 Generalleutnant Martin Unrein (1 dec 1944 – 10 febr 1945)
 Oberst Friedrich-Wilhelm Jürgen (10 febr 1945 – 15 mars 1945)
 Oberst Karl Gräßel (15 mars 1945 – 12 april 1945)

Källor

Se även 
 Tyska gradbeteckningar

Divisioner ur Heer
TRI

TRI kan betyda
 Transportstyrelsens trafikföreskrifter för järnvägar (se trafiksäkerhetsinstruktion (tåg)) och utgör "trafikreglerna" för tåg.
 Trikloretylen som är ett rengöringsmedel.
Alpha science fiction

Alpha science fiction är en serie science fiction-böcker utgiven av Kindbergs förlag 1979–1981. Serien omfattade 18 titlar, samt ytterligare tre titlar i en pocketserie. Bokserien redigerades av John-Henri Holmberg, Per Insulander och John Ågren, som också var inblandade i annan utgivning av science fiction i Sverige, exempelvis tidskriften Nova science fiction och bokserien Nova pocket. I Alpha science fiction-bokserien lyftes kvinnliga science fiction-författare fram inklusive Joanna Russ, Kate Wilhelm och Vonda McIntyre.

Antologin Alpha 1 innehåller tre noveller: Värld utan stjärnor av Paul Andersson, Waldo av Robert A. Heinlein, samt Vägen till Sinharat av Leigh Brackett.

Det gavs även ut en tillhörande pocketserie, Alpha science fiction pocket.

Boken "Detta är verkligheten" av Bertil Mårtensson gavs ut i två upplagor, eftersom den första saknade ett antal sidor i slutet. De saknade sidorna finns med i den nya upplagan.

Referenser

Externa länkar 
 LIBRIS - Alpha Science Fiction
 LIBRIS - Alpha Science Fiction pocket

Bokserier
Science fiction-böcker
Svensk science fiction
Liberaldemokratiska partiet

Liberaldemokratiska partiet eller LDP kan syfta på:
Liberaldemokratiska partiet (Kuba)
Rysslands liberaldemokratiska parti
Liberaldemokratiska partiet (Japan)
Liberaldemokratiska partiet (Kenya)
Liberaldemokratiska partiet (Rumänien)
Liberalno-Demokratska Partija i Makedonien
Liberaldemokraterna i Storbritannien
Liberaldemokraterna (Slovenien)
Liberal-Demokratische Partei Deutschlands, östtyskt parti.
Liberaldemokratiska partiet (Serbien)