kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Edsken, Hofors kommun

Edsken är en småort och tidigare även järnbruk i Torsåkers socken i Hofors kommun, Gästrikland. Orten ligger cirka fyra kilometer från Hofors.

Här finns en campingplats med en badplats vid sjön Edsken, en restaurang med tillhörande kiosk

Historia
Edske masugn anlades 1664 för att förse närliggande Hofors bruk med tackjärn.

Här lyckades bruksägaren Göran Fredrik Göransson den 18 juli 1858 framställa ett smidbart, relativt slaggfritt stål för första gången genom den nya bessemermetoden. Tillverkningen av bessermerstål flyttades emellertid redan 1866 till det då nybyggda Sandvikens jernverk vid Storsjön. Bergslagsbrukens stordrifttid tog sin början.

Tackjärnstillverkningen fortsatte till 1880 då masugnen förstördes i en brand. Masugnen är bevarad som ruin och på platsen finns en kopia, i halv storlek, på den första bessemerkonvertern.

Se även

Järnriket Gästrikland
Hofors Se & Göra

Källor
Boken om Bergslagen, resa i en levande historia (Red. Ann-Charlotte Backlund)

Orter i Hofors kommun
Svenska järnbruk
Småorter i Sverige
Vapenamnesti

Vapenamnesti brukar innebära en tidsbegränsad rätt att överlämna illegala vapen i myndigheternas händer utan att bli straffad eller ens registrerad för detta. Vanligen utfärdas vapenamnesti i samband med fredsavtal med och avveckling av gerillagrupper etc., men det kan även utfärdas mer allmänt för att minska antalet illegala vapen i samhället, till exempel vapen som kommit på avvägar i samband med arv.

Under tre månader 1993 rådde vapenamnesti i Sverige, varvid 17 000 oregistrerade skjutvapen och 15 ton ammunition lämnades in till polisen. På förslag från riksdagens justitieutskott genomfördes ytterligare en vapenamnesti mellan 1 mars och 31 maj 2007. Den gången med ett resultat av 13 835 oregistrerade vapen och vapendelar, samt 14 ton ammunition. En ny vapenamnesti rådde mellan mars och maj 2013. Resultatet blev att 15 132 vapen och vapendelar samt 36 ton ammunition lämnades in till polisen. Av det som lämnades in var ungefär 50 procent jaktvapen, cirka 30 procent var enhandsvapen och resterande 20 procent bland annat automatvapen, vapendelar, luftgevär och luftpistoler. Resultatet kan jämföras med utfärdade licenser där nästan 90 procent är jaktvapen och cirka 10 procent enhandsvapen.

Referenser

Vapen

en:Amnesty#Related uses of the term
Romarnas skräck

Romarnas skräck (franska: Le Bouclier arverne), på förlagets albumlistningar skrivet som Asterix & Obelix – Romarnas skräck, är det elfte albumet om Asterix författat av René Goscinny och tecknat av Albert Uderzo. Det publicerades första gången 15 juni–16 november 1967 som följetong i nummer 399-421 av tidningen Pilote, och som seriealbum 1968.

Albumet är inspirerat av slaget vid Alesia, där den galliska hövdingen Vercingetorix kapitulerade för Julius Caesar. Emellertid beskrivs endast slutet av slaget i serien, och huvuddelen av handlingen behandlar tiden efter slaget.

Handling
Alla dessa festmåltider i slutet av varje album har lämnat sina spår på Majestix och hans lever(ne). Hans rehab-resa (påtvingad av hans resoluta hustru Bonemine) inleder ett äventyr, där Asterix och Obelix konkurrerar med romarna om att återfinna hjältekungen Vercingetorix' vapensköld för att genomföra ett triumftåg på den. Letandet leder båda sidor genom en lång rad av kol- och vinkällare.

Handlingen utspelas i provinsen Arvernia, våra dagars Auvergne, där invånarna har en speciell dialekt; de säger Sch i stället för S. Enligt albumet förekom detta alltså redan på romartiden.

Svenska utgåvor
Goscinny, René/Uderzo, Albert (1971). (Asterix & Obelix –) Romarnas skräck, Hemmets Journals Förlag.

 

Asterixalbum
Serieåret 1967
Seriealbum 1968
Jim Webb

James Henry "Jim" Webb, Jr., född 9 februari 1946 i Saint Joseph, Missouri, USA, är en amerikansk författare och republikansk politiker.<ref name="BioDir">Webb, James H. (Jim) (1946-), Biographical Directory of the United States Congress, läst 2020-10-23</ref> Han var ledamot av USA:s senat från delstaten Virginia 2007–2013.

Biografi
Webb är ättling till Nordirlands skottar. Han har skrivit en historiskt verk, Born Fighting, om sin befolkningsgruåå Scots-Irish Americans och deras roll i USA:s historia. Webbs anfäder anlände i Nordamerika på 1700-talet. Jim Webb har också skrivit sex romaner.

Webb studerade vid University of Southern California 1963-1964 och tog officersexamen från United States Naval Academy 1968. Han var officer i USA:s marinkår 1968-1972 och deltog i Vietnamkriget. Han fick flera medaljer: Navy Cross, Silver Star, två gånger Bronze Star och två gånger Purple Heart.

Han har varit gift tre gånger och har fem barn. Hans tredje hustru Hong Le Webb är född i Vietnam och uppvuxen i New Orleans. Jim Webb talar flytande vietnamesiska enligt hustrun.

Han avlade juristexamen vid Georgetown University 1975. Som republikansk politiker tjänstgjorde han under Ronald Reagan först som understatssekreterare i försvarsdepartementet 1984–1987 och sedan som marinminister 1987–1988. Han avgick 1988 som protest mot åtstramningar; han ville inte minska storleken på USA:s flotta.

Han är manusförfattare till actionfilmen Rules of Engagement.

Webb varnade inför 2003 års Irakkrig att om USA skulle invadera Irak kunde detta leda till ett utdraget gerillakrig. Hans son Jimmy Webb tjänstgjorde i Irakkriget. Webb bytte till demokratiska partiet och invaldes i senaten 2006. Han besegrade sittande senatorn George Allen, och Webbs motstånd mot Irakkriget var en avgörande faktor för att han vann valet. I valet 2012 ställde Webb dock inte upp för omval. I juli 2015 meddelade Webb att han kandiderade för president till valet 2016. Han drog tillbaka sin kandidatur 20 oktober samma år 

BibliografiFields of Fire (1978), på svenska Eldens fält (2005)A Sense of Honor (1981)A Country Such as This (1983)Something to Die For (1993)A Sense of Honor (1995)The Emperor's General (1999)Lost Soldiers (2002), på svenska Saknad i strid (2002)Born Fighting: How the Scots-Irish Shaped America (2004)A Time to Fight: Reclaiming a Fair and Just America'' (2008)

Källor

Externa länkar

Jameswebb.com

Födda 1946
Ledamöter av USA:s senat från Virginia
USA:s marinministrar
Amerikanska författare
Engelskspråkiga författare
Personer som tjänstgjort i USA:s marinkår
Personer från Saint Joseph, Missouri
Män
Levande personer
Alumner från Georgetown Law
Alumner från United States Naval Academy
Alumner från University of Southern California
Kratte masugn

Kratte Masugn eller Kratten är ett före detta järnbruk utanför Torsåker i Hofors kommun som numera är ett asylboende som ligger vid den dämda sjön Krattdammens norra ände. Vid Krattdammen finns badplats och grillplats.

Gästrikeleden passerar förbi Kratten.

Historia

Brukstiden

Under 1500-talet anlade socknens bergsmän en smedja vid det lilla fall som bildades av ett vattendrag i den kuperade trakten. Smedjan kompletterades med en masugn år 1672. Bruket hade sin storhetstid i mitten av 1800-talet då det ägdes av släkten Petre. 1881 övergick anläggningen i Stockholms Enskilda Banks ägo och lades ned samma år. Masugnen revs 1894. 1896 anlades en såg som drevs till 1914, varefter egendomen drevs som ett jordbruk men förföll allt mer.

Skogsbruksskolan
Kratte Masugn förvärvades 1944 av Skogsvårdsstyrelsen som lät uppföra en skogsbruksskola på bruket och provplantager runt om bruket. Skogsvårdsskolan drevs fram till 1976, då den flyttade till Ljusdal, och 1978 såldes anläggningen till Gävle kommun.

Lägergård
Gävle kommun använde anläggningen som en lägergård och konferensanläggningen. Sommartid anordnades populära sommarläger för barn och ungdomar. 1990 rustades Hyttgårdens rum till modern standard med dusch och toalett på rummen. 1990-talets ekonomiska kris gjorde emellertid att lägerverksamheten lades ned efter sommaren 1992.

Konferensanläggning

1999 såldes anläggningen till en privat entreprenör som sedan dess drev anläggningen som en kursgård och konferensanläggning fram till 2014.

Asylboende
Hösten 2014 såldes anläggningen till det nystartade företaget Carewell Group AB som inrättade ett asylboende i anläggningen. Verksamheten lades ner 2017 och anläggningen har fått nya ägare.

Byggnader

Anläggningens huvudbyggnader är Krattgården (administration, samlingssalar, kök, matsal, tvättstuga med mera), Hyttgården, Lillgården och Storgården (hotellbyggnader), Herrgården (konferenslokaler och hotellrum) samt idrottshallen. Utöver dessa finns Smedjan, Växthuset (förråd), Grindstugan (boende), Kapellet (tidigare våghus), stallbyggnader samt en mängd ruiner. Krattgården, Hyttgården och idrottshallen byggdes av Skogsvårdsstyrelsen medan de övriga byggnaderna härrör från brukstiden.

Källor

Externa länkar

 Brukswikin: Kratte masugn i Torsåker

Svenska järnbruk
Hofors kommuns historia
Företag i Hofors kommun
Byggnader och anläggningar i Hofors kommun
Gästrikeleden
Kursgårdar
Kalvsnäs

Kalvsnäs är en by i Hofors kommun, mellan Torsåker i Gästrikland och Stjärnsund i Dalarna, tre kilometer från Kratte masugn. Byn har under århundraden livnärt sig på jord- och skogsbruk och järnhantering. I Kalvsnäs finns bland annat en badplats.

Sjöar
 Dammsjön, Kalvsnäs
 Störst: Sälgsjön

Referenser

Orter i Hofors kommun
Asterix på olympiaden

Asterix på olympiaden (franska: Astérix aux jeux olympiques) är det tolfte albumet om Asterix. Berättelserna publicerades ursprungligen 15 februari–25 juli 1968, och som seriealbum samma år.

Handling 
Det är olympiad på berget Olympia i Grekland. Romarna förbereder sig för tävlingarna och gallerna bestämmer sig för att delta. De måste dock göra det under romersk flagg (som provinsen Gallien), eftersom endast greker och romare tillåts vid spelen. Med trolldryckens hjälp är de säkra vinnare i alla grenar, men innan tävlingsdagen får de reda på att preparat som är prestationshöjande inte accepteras. (1968, då albumet utgavs, förbjöds dopning för första gången i Mexico City-OS). Men Asterix ger inte upp, han tänker åtminstone ställa upp i löpning.

Övrigt
Alla som deltar i olympiaden bär ett klädesplagg som ser ut som ett mellanting mellan kort kjol och shorts. I verkligheten tävlade alla nakna vid de antika olympiska spelen, men det kan man förstås inte visa i en serie för barn.

Asterixalbum
Olympiska spelen i fiktion
Seriealbum 1968
Serieåret 1968
Antikens Grekland i fiktion
Inclusorium

Inclusorium kommer av det latinska ordet includere i betydelsen ’stänga in’ och är ett rum eller en cell i en kyrka. Ett äldre ord är "penitent-cell". 

En from kvinna eller man kunde där frivilligt få bli inlåst på livstid. Syftet var att fjärma sig från alla världsliga problem för att i ostörd och avskild miljö helt kunna hänge sig åt religiösa böner och betraktelser. Genom en glugg kunde personen om den så önskade, följa den pågående gudstjänsten och mottaga nattvarden. I fasens slutskede kunde vederbörande ibland falla in i ett tranceliknande tillstånd, vilket var ett saligt tecken på en andlig fullkomlighet. 

Denna typ av sakralt rum finns bland annat i Atlingbo, Bro, Endre, Martebo, Valls och Väskinde kyrkor, vilka alla ligger på Gotland. De är även vanligt förekommande i England, Frankrike och Tyskland. I Westminster Abbey har man vid en renovering hittat ett inclusorium i Sankt Benedicts kapell. 

Se även hagioskop.

Källor
 Roosval, Johnny, Sveriges kyrkor. Gotland. Bd. 3, Hejde setting. Stockholm: Generalstabens Litografiska Anstalts Förlag 1942, s. 110.

Kyrklig interiör
Asterix i Spanien

Asterix i Spanien (franska: Astérix en Hispanie) är det fjortonde seriealbumet som handlar om den galliska hjälten Asterix. Albumet är skrivet av René Goscinny och tecknat av Albert Uderzo och utkom i Frankrike 1969 och i Sverige 1974. Serierna publicerades ursprungligen 22 maj–16 oktober 1969.

Handling 
Inte bara en gallisk och en brittisk by trotsar de romerska erövrarna, utan även en spansk. För att få den spanske hövdingen Alonzo Enfanto de la Patria att lugna ner sig kidnappar romarna hans lille son Pepe och skickar honom till Gallien. Där befriar Asterix och Obelix honom, vilket för våra galliska hjältar till ännu en resa till ett europeiskt grannland. Tjurkampen, stoltheten, romer och den tragiske hjälten Don Quijote får sig alla en liten blinkning.

Övrigt 
För förmodligen första och enda gången anges ett exakt årtal för när handlingen utspelar sig, nämligen år 45 f.Kr.. Eftersom Julius Caesar är med i de flesta efterföljande Asterix-äventyren "måste" dessa utspela sig under ett enda år, eftersom Caesar mördades 44 f.Kr..

Detta är det första album där fiskhandlaren Crabbofix och hans fru (Jellosubmarina) medverkar. I detta album utbryter också för första gången ett av de slagsmål, som senare kommer att bli så typiska för den galliska byn.

Den spanske byhövdingens namn, Alonzo Enfanto de la Patria, anspelar på de inledande orden i Marseljäsen: "Allons enfants de la patrie!" = "Tågom, fosterlandets barn!". (I det franska originalet heter han dock Soupalognon y Crouton; jämför soupe à l'oignon et croûtons, 'löksoppa med krutonger'.)

Utgåvor

Referenser

Noter

Asterixalbum
Seriealbum 1969
Serieåret 1969
Spanien i fiktion
Asterix och tvedräkten

Asterix och tvedräkten (franska: La Zizanie) är det femtonde albumet om Asterix och författades av René Goscinny och tecknades av Albert Uderzo. Den publicerades första gången 8 januari–4 juni 1970 som en följetong i nummer 531–552 av tidningen Pilote. Seriealbumet utkom också 1970.

Handling 
Julius Caesar försöker starta interna konflikter mellan gallerna för att få den lilla byn på fall.

Asterixalbum
Seriealbum 1970
Serieåret 1970
Asterix på Korsika

Asterix på Korsika (franska: Astérix en Corse) är det 20:e seriealbumet om Asterix. Det publicerades första gången 4 januari–31 maj 1973 i nummer 687–708 av tidningen Pilote. Det är det bäst säljande Asterixalbumet genom tiderna tack vare en stor försäljning i Frankrike. I den engelsktalande delen av världen är den dock en av de lägst säljande Asterixtitlarna.

Handling 
Äventyret tar sin start i den galliska byn, dit åtskilliga bifigurer från tidigare äventyr har bjudits in. Än en gång reser våra galliska hjältar iväg från sin by – den här gången till den vackra ön Korsika med sina egensinniga invånare, kejsaren Napoleon I:s födelseö. För en fransk läsare är albumet fullt av små anspelningar på Napoleon och fransk historia, som nog ofta går den icke-franske läsaren förbi; men även den senare kan njuta av en lätt "exotisk" miljö med sin alldeles egen karaktär.

Asterixalbum
Seriealbum 1973
Serieåret 1973
Mitt sanna jag

Mitt sanna jag är en svensk komediserie från 1995 med Lill Lindfors och Brasse Brännström. Den sändes ursprungligen i TV4 under perioden 17 oktober–19 december 1995.

Handling 

Serien, som utspelades endast på två scener, handlar om sångartisten Sanna Solman (Lindfors), och hennes liv hemma och på arbetet på en tv-kanal där hon uppträder med ett eget program. På arbetet förekommer bland annat storrökande kapellmästaren Melin, producenten Max samt hans kärlek, "chefens" praktiserande och lyckligt intelligensbefriade dotter Malin, homosexuelle skräddaren Kjell samt den turkiske städaren Kemal ("den lille turken"), som alla försöker göra det bästa för sitt kära tv-program. Hemma får man även följa Sannas make, den vimsige flygkaptenen Lasse (Brännström), samt barnen tonårsdottern Flisan och sonen Alex, som trots sin späda ålder (9–10 år) visar tecken på att bli en framgångsrik bankman då han lånar ut pengar mot ränta samt idkar inkasso och utmätning av obetalda skulder.

Kritik 

Serien fick redan från första programmet hård kritik för usla skådespelarinsatser, trots att det rörde sig om namnkunniga aktörer. Även manuset, som enligt kritikerna verkade helt obearbetat, fick utstå mothugg, och serien lades ner efter första säsongen.

Serien har i efterhand blivit en så kallad kultserie och har ett högt betyg på Internet Movie Database. En spinoff planeras till 2021.

Medverkande 
 Lill Lindfors - Sanna Solman
 Brasse Brännström - Lasse Solman
 Zandra Zättlin - Flisan Solman
 Fredrik Ådén - Alex Solman
 Pär Ericson - Melin
 Mårten Klingberg - Max 
 Sven Strömmersten-Holm - Kjell
 Madeleine Elfstrand - Malin 
 Renzo Spinetti - Kemal

Källor

Fotnoter

Svenska TV-serier från 1990-talet
TV-seriestarter 1995
Svenska komediserier på TV
TV-program i TV4
Asterix i Belgien

Asterix i Belgien (franska: Astérix chez les Belges) publicerades ursprungligen 1979 och är det 24:e seriealbumet om Asterix av René Goscinny och Albert Uderzo. Det var det sista albumet med Goscinny som manusförfattare innan denne avled. Manusförfattarens död markeras i serien av att det börjar regna från den punkt i tecknandet då Goscinny dött.

Handling
Julius Caesar anser att belgierna är det tuffaste folket i Gallien (på den här tiden var Belgien en del av Gallien (Frankrike)). Hövdingen Majestix i Asterix by får höra detta och blir rasande. Han, Asterix, Obelix och Idefix åker till Belgien för att bevisa att de är de tuffaste av Galliens folk. Men hövdingen i Belgien håller inte med och bestämmer att de ska hålla en tävling för att avgöra vilken av de två byarna som är tuffast, och Julius Caesar ska vara domare.

Övrigt 
 Dupondtarna, de inkompetenta detektiverna från Tintins äventyr, dyker upp som gästspelare. De finns med på ett par serierutor i albumet, på sidan 31, där de deklarerar att Julius Caesar kommit till Belgien.
 Under resan kommer Asterix och Obelix till en ensligt belägen stuga, bebodd av en familj där pappan odlar brysselkål, mamman virkar brysselspets och den lille sonen hela tiden måste gå och kissa - med andra ord; platsen där storstaden Bryssel, Belgiens framtida huvudstad, kommer att ligga.
 I Belgien äter man pommes frites, men potatisen kom i verkligheten till Europa långt senare, efter det att Columbus reste till Amerika. Det är således en av alla anakronismer som förekommer i Asterix-äventyren. På franska språket kan "pommes" betyda både potatis och äpple.
 Piraterna introducerar musslan i den belgiska kokkonsten. Musslor och pommes frites (moules frites) är idag en vanlig belgisk rätt.

Asterixalbum
Seriealbum 1979
Belgien i fiktion
Asterix på irrvägar

Asterix på irrvägar (franska: L'Odyssée d'Astérix) är det 26:e seriealbumet om Asterix. Det publicerades ursprungligen 1981.

I albumet reser Asterix och Obelix till Mellanöstern för att hämta bergolja, vilket enligt Miraculix är en nödvändig ingrediens i trolldrycken.

Övrigt
Seriefiguren Pontius Pollutus (jämför Pontius Pilatus) har den franske skådespelaren Jean Gabin som förebild.
Figuren Nollnollsex är inspirerad av den skotske skådespelaren Sean Connery i hans roll som James Bond ("agent noll noll sju").
Frankensteins monster tycks ingå i piraternas besättning (sidan 17).
Att den sällsynta bergoljan ingår i receptet på trolldrycken kan tyckas vara en motsägelse till vad som påstås i albumet Asterix och goterna, där alla ingredienserna till trolldrycken enkelt kan köpas på marknaden i goternas land.
Under resan övernattar Asterix och Obelix i ett stall i den lilla byn Betlehem, förmodligen i samma stall där en lycklig tilldragelse cirka 50 år senare skulle äga rum i en viss snickarfamilj…

Asterixalbum
Seriealbum 1981
Israel i fiktion
Robertsholm

Robertsholm är en tätort i Hofors kommun, cirka tre kilometer norr om centrala Hofors. Området delas genom järnvägen i Övre Robertsholm och Nedre Robertsholm och ingick i Hofors tätort mellan 1975 och 2010. Robertsholm ligger vid sjön Tolven och strax söder om berget Tolvsberget.

Hofors järnvägsstation ligger i Robertsholm. Stationen ligger längs järnvägslinjen Bergslagsbanan och har förbindelse med bland annat Falun och Borlänge i väster samt Storvik, Sandviken och Gävle i öster.

Historia
I Robertsholm finns ett nedlagt sågverk som tillhörde SKF. Sågverket brann 2008. Tidigare förekom gruvbrytningar på orten.

Administrativa tillhörigheter
Robertsholm har historiskt tillhört Torsåkers socken, som i samband med kommunreformen 1863 bildade Torsåkers landskommun. Den 1 januari 1925 utbröts Robertsholm, Hofors samt andra kringliggande områden ur landskommunen för att bilda Hofors landskommun. I samband med kommunreformen 1971 återförenades Torsåker och Hofors i Hofors kommun, som Robertsholm tillhört sedan dess.

Befolkningsutveckling

Källor

Orter i Hofors kommun
Tätorter i Sverige
Asterix & Son

Asterix & Son (franska: Le Fils d'Astérix) är det 27:e seriealbumet om Asterix. Det har manus och teckningar av Albert Uderzo och publicerades ursprungligen 1983.

Handling 
En morgon hittas ett spädbarn på trappan till Asterix hus. Asterix och Obelix har ett svårt att ta hand om pojken och tvingas lämna den lilla byn för att ta reda på vem som lämnat honom och vilka hans föräldrar är.

Asterixalbum
Seriealbum 1983
Asterix i Indien

Asterix i Indien (franska: Astérix chez Rahàzade) är det 28:e seriealbumet om Asterix. Det publicerades första gången 1987. Det är den fjärde boken i serien och skrevs efter René Goscinnys död; såväl bild som text är därför skapade av Albert Uderzo.

Den fullständiga franska titeln på albumet är Astérix chez Rahazade ou Le compte des mille et une heures (Asterix möter kära Zade eller 1001-timmars nedräkningen), vilket är en anspelning på Scheherazade och den berömda sagosamlingen Tusen och en natt.

Handling
Barden Troubadix' falsksång blir bara värre; nu börjar det dessutom att regna så fort Troubadix tar ton! Inte populärt! Men i Indien, i rajahn Vanudos rike i Ganges-dalen, har man omvänt problem; där lider man av torka, och det kommer inte en droppe regn. Den lömske gurun Sepophan kräver att rajahns enda dotter, prinsessan kära Zade (franska: Rahazade) offras till gudarna för att skänka folket regn, men Sepophan vill bara bli av med tronarvingen för att kunna göra sig själv till rajahns efterträdare. Den vise fakiren Vemedu vet dock råd; han har hört, att i en liten by i Gallien bor det en man som sjunger så gräsligt falskt att det börjar att regna så fort han börjar sjunga. Vemedu reser genast till Gallien på sin flygande matta…

Orientaliska kopplingar
Den orientaliska delen av denna berättelse har tydliga kopplingar till Iznogoud (Iznogouds äventyr har ju delvis samma skapare som Asterix); Sepophan vill bli rajah istället för rajahn, liksom Iznogoud vill bli kalif i Bagdad i stället för kalifen.

Referenser

Noter

Asterixalbum
Seriealbum 1987
Indien i fiktion
Sven Lundblad

För den svenske översättaren Sven Lundblad (1789–1860) se Sven Lundblad (översättare)

Sven Lundblad, född 30 oktober 1776 i Skara socken, död 29 april 1837 på Brunsbo biskopsgård, var en svensk teolog, professor, riksdagsman och biskop.

Biografi
Lundblads föräldrar var fattiga torpare. Han kom 1789 till Skara skola och tog där namnet Lundblad efter en farbror, prosten Gustaf Lundblad i Grevbäck. En dag då han bar mat till sin far, som arbetade vid Brunsbo biskopsgård, ropade biskopen till sig honom, gav honom öl att dricka och yttrade skämtsamt: "Sådant öl skall du hava, när du blir biskop på Brunsbo". Biskopen var Thure Weidman och Lundblad blev med tiden hans efterträdare.

År 1799 blev Lundblad student i Uppsala, 1803 filosofie magister, 1804 teologie kandidat och 1806 docent i exegetik. Han utnämndes 1808 till extra ordinarie teologie adjunkt och avlade 1810 teologie licentiatexamen. År 1813 blev han ordinarie adjunkt, 1814 professor kalsenianus, 1818 (vid kröningen) teologie doktor och 1827 utnämndes han till förste teologie professor och domprost i Uppsala samt 1829 till biskop över Skara stift.

Lundblad satt i prästeståndet vid 1823 och 1828–1830 års riksdagar samt ansågs vid riksdagen 1834–1835 vara den jämförelsevis mest frisinnade biskopen. Han var korresponderande ledamot av Kungl. Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia samt ledamot av Det Kongelige Nordiske Oldskriftselskab i Köpenhamn. Under sin akademiska läraretid var han en mycket anlitad kollegiegivare och utgav Christna religionens hufvudläror (1825; andra upplagan 1826; tysk översättning 1831). Med Sven Lundblads episkopat nådde det swedenborgska inflytandet över kyrkan sin kulmen.

Se även 
Lista över biskopar i Skara stift

Vidare läsning

Externa länkar
 Sven (Swen) Lundblad, författarpresentation hos Litteraturbanken

Prästeståndets riksdagsledamöter
Biskopar i Skara stift
Svenska professorer i teologi
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Personer från Skara socken
Födda 1776
Avlidna 1837
Män
Domprostar i Uppsala