kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Julie Bondeli

Julie Bondeli, född 1 januari 1732 i Bern, död 8 augusti 1778 i Neuchâtel, var en schweizisk salongsvärd.  

Hon var medlem av en patricierfamilj i Bern. Hon fick en mycket hög utbildning och var känd för sina hårda studier och breda kunskaper. Efter att hon drabbades av smittkoppor som förstörde hennes utseende blev det svårt för henne att gifta sig. Från 1752, vid tjugo års ålder, höll hon i stället en vetenskaplig salong i Bern som blev ett centrum för stadens kulturliv. I salongen arrangerades bland annat dans och teater, och hon uppmuntrade även till grundandet av en offentlig teater i staden. Hon hade 1759 en förbindelse med Christoph Martin Wieland, och brevväxlade från 1762 med Rosseau.

Referenser

Noter 

Salongsvärdar
Födda 1732
Avlidna 1778
Kvinnor
Personer i Schweiz under 1700-talet
Personer från Bern
Karkh

Karkh (arabiska الكرخ) är ett av Bagdads distrikt som är beläget vid västra Tigris.

Lista över områden i Karkh 
 Kazimain
 Al-A'amiriya
 Al-Saydiya
 Hayy Al-Jihad

Lista över museer i Karkh 
 Iraks nationalmuseum

Bagdad
The Amityville Horror

Denna artikel handlar om The Amityville Horror-filmerna. För att se artikel om  The Amityville Horror-boken se The Amityville Horror (bok).

The Amityville Horror är en filmserie från mellan 1979 och 2005.

Inspirerad av riktigt mordfall

Berättelsen är baserad på det verkliga mordfallet, då Ronald DeFeo, Jr. i november 1974 sköt sex familjemedlemmar på 112 Ocean Avenue. I december 1975 flyttade George och Kathy Lutz med deras tre barn in i huset, men lämnade sitt nya hem efter 28 dagar. De påstod att de blivit terroriserade av paranormala fenomen som skapats av huset.

Filmer
Skräckfilmer
Huset som Gud glömde (1979)
Huset som Gud glömde 2 (1982)
Huset som Gud glömde 3  (1983)
Ondskans flykt från Huset som Gud glömde (1989)The Amityville Curse (1990)Huset som Gud åter glömde (1992)Amityville: A New Generation (1993)Amityville Dollhouse'' (1996)
The Amityville Horror (2005)

Dokumentärer
The Real Amityville Horror (2005) 
Amityville: The Final Testament (2010)
Shattered Hopes: The True Story of the Amityville Murders (2011)
My Amityville Horror (2011)

Referenser

Noter 

Amerikanska skräckfilmer
Amerikanska thrillerfilmer
Amerikanska dokumentärfilmer
Amerikanska filmer baserade på verklighet
Engelskspråkiga filmer
The Amityville Horror (bok)

The Amityville Horror är en bok skriven av Jay Anson och publicerad 1977.

Verklighetsbakgrund 

Berättelsen är baserad på ett verkligt mordfall som ägde rum i november 1974 i Amityville på Long Island. Ronald DeFeo, Jr. sköt sex familjemedlemmar på 112 Ocean Avenue i Amityville. I december 1975, tretton månader senare, flyttade Familjen Lutz in i huset, men lämnade sitt nya hem efter 28 dagar. De påstod att de blivit terroriserade av paranormala fenomen i huset.

Kritik
Eftersom författaren påstår att boken bygger på en sann historia, existerar det en del kontroverser kring hur händelserna skildras i boken. Dock har man ändrat adressen på huset för att hålla nyfikna turister borta.

Skönlitteratur 1977
Amerikansk skönlitteratur

nl:The Amityville Horror
ja:悪魔の棲む家
Adolf Ellissen

Georg Anton Adolf Ellissen, född 14 mars 1815 i Gartow, död 5 november 1872 i Göttingen, var en tysk litteraturhistoriker och politiker.

Ellissen utgav 1840 Thee- und Asphodelosblüten, en samling metriska bearbetningar av kinesiska och nygrekiska dikter. År 1847 fick han en underordnad anställning vid universitetsbiblioteket i Göttingen, men ägnade sig från 1848 huvudsakligen åt det politiska livet. Åren 1849-55 var han ledamot av Hannovers andra kammare och sedan 1854 dess president. Med glänsande vältalighet protesterade han emot regeringens reaktionära avsikter, varav följden blev, att honom vägrades återinträde i kammaren och att han förlorade all utsikt till befordran på biblioteksbanan. År 1864 inträdde han på nytt i Hannovers andra kammare och blev 1866, efter welfiska husets fall, ledamot av den konstituerande riksdagen, preussiska andra kammaren och hannoverska provinslantdagen samt anslöt sig till Tyska nationalliberala partiet.

Övriga skrifter i urval
Versuch einer Polyglotte der europäischen Poesie (1846)
Voltaire als politischer Dichter (1852)
Analekten zur mittel- und neugriechischen Literatur (fem band, 1855-62)

Källor

Tyska litteraturvetare
Tyska liberaler
Hannoverska politiker
Preussiska politiker
Litteraturvetare under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Lüneburg
Tyska politiker under 1800-talet
Födda 1815
Avlidna 1872
Män
Ugglan
Meles (släkte)

Meles är ett släkte i familjen mårddjur med tre arter. Det vetenskapliga namnet är bildat av det latinska ordet för grävling eller mård.

 Europeisk grävling (Meles meles)
 Meles leucurus 
 Japansk grävling (Meles anakuma)

Fram till 1990-talet betraktades den europeiska grävlingen som enda art i släktet Meles. Nyare undersökningar av individernas penisben (baculum) och molarer samt studier av djurets mitokondriellt DNA visade däremot att två populationer i centrala Asien och på Japan förtjänar artstatus.

Arterna är inte hotade i beståndet och de listas av IUCN som livskraftiga (LC).

Referenser 
Meles på IUCN:s rödlista, besökt 22 november 2022.

Mårddjur
Sören Häggroth (född 1952)

För generaldirektören med samma namn, se: Sören Häggroth.

Leif Sören Ingemar Häggroth, född 1952, är en svensk folkhögskolelärare och politiker (socialdemokrat). Han var riksdagsledamot 1982–1985, invald i Norrbottens läns valkrets.

Häggroth har också varit föreståndare för Folkets Hus i Kiruna.

Källor
Sören Häggroth (s) - Riksdagen

Noter  

Ledamöter av Sveriges riksdag för Socialdemokraterna
Män
Födda 1952
Levande personer
Anna Götlind

Anna Kristina Götlind, född 16 juni 1959, är en svensk professor i historia vid Stockholms universitet. Götlind forskar bland annat inom kulturhistoria, mikrohistoria och teknikhistoria. Hon är dotter till professor Jan Hult. Götlind var förbundsordförande för fackförbundet Sveriges universitetslärarförbund 2008–2012.

Forskningskarriär 
Hon avlade doktorsexamen i historia 1993 vid Göteborgs universitet, där hon utnämndes till docent 1999. Under 1990-talet var hon verksam vid Dalarnas Forskningsråd och, från 20 maj 2005 som professor, vid Högskolan Dalarna. Sedan 2011 är hon professor i historia vid Stockholms universitet.

Utmärkelser 
År 2017 tilldelades Anna Götlind Gerda Höjers pris för sin forskning om sjuksköterskor och då särskilt boken Svensk sjuksköterskeförening 1910–2010: Bilder av sjuksköterskan.

Publikationer i urval 
 Götlind, Anna (1993), Technology and Religion in Medieval Sweden, Avhandlingar från Historiska institutionen i Göteborg 4 (Falun). Doktorsavhandling.
 Götlind, Anna & Helena Kåks (2004), Handbok i konsten att skriva mikrohistoria (Natur och Kultur/Stockholm).
 Götlind, Anna (2010), Svensk sjuksköterskeförening 1910–2010: Bilder av sjuksköterskan (Gothia förlag/Stockholm).
 Götlind, Anna (2013), Förbindelser. Fem Leksandskvinnor i Gamla stan – plats, arbete och resande under 200 år (Stockholmia förlag)
 Götlind, Anna (2021) Syster Gerda: sjuksköterskan, fackföreningsledaren och politikern Gerda Höjer. Appell Förlag.

Referenser

Noter

Externa länkar
 Intervju med Anna Götlind popularhistoria.se, läst 28 januari 2011
 SULF - Anna Götlind , läst 28 januari 2011
 Anna Götlind, Historiska institutionen Stockholms Universitet, läst 27 december 2013

Svenska professorer i historia
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Kvinnor
Födda 1959
Levande personer
Aleksej Rastvortsev

Aleksej Petrovitj Rastvortsev (), född 8 augusti 1978 i Belgorod i dåvarande Sovjetunionen, är en rysk handbollstränare och tidigare handbollsspelare. Han är högerhänt och spelade i anfall som vänsternia.

2013 värvades han till makedonska RK Vardar, tillsammans med landsmännen Timur Dibirov och Michail Tjipurin.

Meriter 
 VM 2003 i Portugal: 5:a
 EM 2004 i Slovenien: 5:a
 OS 2004 i Aten:  Brons
 VM 2005 i Tunisien: 8:a
 EM 2006 i Schweiz: 6:a
 VM 2007 i Tyskland: 6:a
 EM 2008 i Norge: 14:e
 OS 2008 i Peking: 6:a
 VM 2009 i Kroatien: 16:e
 EM 2010 i Österrike: 12:a
 EM 2012 i Serbien: 15:e
 VM 2013 i Spanien: 7:a

Externa länkar 

 
 

Ryska handbollsspelare
Födda 1978
Män
Levande personer
Ryska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Ryssland
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Ryssland
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2008
Personer från Belgorod
Dmitrij Torgovanov

Dmitrij Nikolajevitj Torgovanov (), född 5 januari 1972 i dåvarande Leningrad i Sovjetunionen (nuvarande Sankt Petersburg), är en rysk handbollstränare och före detta handbollsspelare. Han spelade i anfall som mittsexa men framför allt som försvarsspelare. 2015–2017 var han förbundskapten för Rysslands herrlandslag.

Klubbar 
  GK Neva Sankt Petersburg (–1996)
  SG Wallau-Massenheim (1996–1999)
  SG Solingen (1999–2001)
  TUSEM Essen (2001–2005)
  SG Kronau-Östringen (2005–2007)
  HSV Hamburg (2007–2009)

Externa länkar 

Födda 1972
Ryska handbollsspelare
Män
Levande personer
Olympiska guldmedaljörer 2000
Olympiska bronsmedaljörer 2004
Ryska olympiska guldmedaljörer
Ryska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Ryssland
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Ryssland
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Ryssland
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2004
Idrottare från Sankt Petersburg
Spelare i HSV Hamburg
Världsmästare i handboll
Rotimi Fani-Kayode

Oluwarotimi (Rotimi) Adebiyi Wahab Fani-Kayode, född i april 1955 i Lagos, död 21 december 1989 i London, var en nigeriansk fotograf, främst verksam i Storbritannien. Utifrån den svarte mannens kropp undersökte han i sin konst frågor kring identitet, ras, sexualitet och etnicitet genom iscensatta porträtt och kompositioner. Hans främsta verk skapade under perioden 1982-1989.

Biografi
Rotimi Fani-Kayode föddes i Lagos, Nigeria i april 1955, som andra barnet till hövdingen Babaremilekun Adetokunboh Fani-Kayode och hans fru Adia Adunni Fani-Kayode. Hans yngre bror Femi Fani-Kayode blev sedermera nigeriansk politiker och var under en period Nigerias Minister för flygtransport. Denna framstående yorubafamilj flyttade 1966 till Brighton i England på grund av en militärkupp och det stundande inbördeskriget. I England fortsatte Fani-Kayode sina studier, bland annat på Seabright College och Millfield, och flyttade 1976 till USA för att avsluta sin utbildning. Där studerade han konst och ekonomi och blev BA vid Georgetown University i Washington DC och MFA vid Pratt Institute, New York, i konst och fotografi. 1983 återvände han till Storbritannien där han var verksam fram till sin död 1989. Han dog på ett sjukhus i London 1989 av en hjärtattack till följd av AIDS. Då bodde han i Brixton i London tillsammans med sin partner och konstnärskollega Alex Hirst.

Arbete
I sin konst undersökte Rotimi Fani-Kayode sexualitet racism, kolonialism och det spänningsfält och de konflikter som uppstod till följd av hans egen homosexualitet och hans uppväxt i Yoruba-kulturen. På dessa teman gjorde han ett flertal iscensatta fotografiska serier i både färg och svartvitt, och var på många sätt en föregångare i sitt sätt att arbeta kring frågor om identitet. Han började ställa ut 1984 och var engagerad i nio större utställningar fram till sin död. Efter sin död har hans verk ställts ut världen över. 1987 grundade han, tillsammans med Mark Sealy AUTOGRAPH ABP och verkade som deras första ordförande. Han var även verksam inom The Black Audio Film Collective.

Bibliografi
1986 - Communion, London: Autograph
1987 - Black Male/White Male, foto Rotimi Fani-Kayode, text Alex Hirst, London: Gay Mens Press
1988 - Traces of Ecstasy, Ten-8, nr.28
1997 - Rotimi Fani-Kayode & Alex Hirst Photographs, London: Autograph ABP

Referenser

Noter

Källor
Rotimi Fani-Kayode - Göteborgs Konsthall, läst 2011-01-27

Externa länkar
Jean Marc Patras/Galerie - Utställningar och artiklar
GLBTQ Arts - Rotimi Fani-Kayode - Artiklar, bibliografi och länkar
AUTOGRAPH Association of Black Photographers

Nigerianska konstnärer
Födda 1955
Avlidna 1989
Män
Alumner från Georgetown University
Acqua di Parma

Acqua di Parma är ett italienskt livsstilsmärke som startade år 1916 i den Italienska staden Parma. Dess första cologne "Colonia" har följts av nyare herrdofter såsom "Colonia Assoluta" och "Colonia Intensa". Under de senare åren har sortimentet även utökats med damparfymer och rakningsprodukter. I dagsläget produceras Acqua di Parma enbart i Italien och har sitt säte i Milano. Varumärket ägs sedan 2003 av företaget LVMH som även äger Moët & Chandon och Louis Vuitton.

Se även 
http://www.acquadiparma.it

Företag bildade 1916
Italienska företag
LVMH
Nederkalix landskommun

Nederkalix landskommun var en tidigare kommun i Norrbottens län. Centralort var Kalix och kommunkod 1952-1966 var 2514.

Administrativ historik
Nederkalix landskommun (från början Neder-Calix landskommun) inrättades den 1 januari 1863 i Nederkalix socken  i Norrbotten när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft. Den 8 april 1910 inrättades Kalix municipalsamhälle i kommunen. Den 1 januari 1924 bröts den västra delen av kommunen (Töre församling) ut för att bilda Töre landskommun..

Kommunreformen 1952 påverkade inte indelningarna i området, då varken Västerbottens eller Norrbottens län berördes av reformen. Den 31 december 1962 upplöstes dock Kalix municipalsamhälle.

1 januari 1960 överfördes Malören (areal 0,21 kvadratkilometer, varav allt land) till kommunen från Nedertorneå landskommun.

Den 1 januari 1967 återförenades Nederkalix (14 825 invånare) med Töre (3 534 invånare) för att tillsammans bilda den nya kommunen Kalix landskommun, som 1971 blev Kalix kommun.

Judiciell tillhörighet
I judiciellt hänseende tillhörde kommunen ursprungligen Nederkalix tingslag och Norrbottens norra domsaga. 1877 överfördes kommunen och tingslaget till den nybildade Kalix domsaga. 1 januari 1948 uppgick Nederkalix tingslag i Kalix domsagas tingslag.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen Nederkalix församling. 1 maj 1909 utbröts församlingens västra del ut för att bilda Töre församling, vars område 1924 bildade Töre landskommun.

Kommunvapnet
Blasonering: I rött fält en kalk av guld.

Detta vapen fastställdes av Kungl. Maj:t den 28 maj 1937. Vapnet förs idag av den nuvarande Kalix kommun.

Geografi
Nederkalix landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 923,50 km², varav 884,40 km² land. Efter nymätningar och arealberäkningar färdiga den 1 januari 1954 omfattade landskommunen den 1 januari 1961 en areal av 985,05 km², varav 933,59 km² land.

Tätorter i kommunen 1960

Tätortsgraden i kommunen var den 1 november 1960 67,8 procent.

Befolkningsutveckling

Politik

Lista över kommunalstyrelsens ordförande

Mandatfördelning i valen 1938-1962

Se även
 Nederkalix församling

Referenser

Fotnoter 

Indelningar i Kalix kommun
Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Tidigare kommuner i Norrbottens län
Töre landskommun

Töre landskommun var en tidigare kommun i Norrbottens län. Centralort var Töre och kommunkod 1952-1966 var 2512.

Administrativ historik
Töre landskommun bildades den 1 januari 1924 (enligt beslut den 28 mars 1923) genom en utbrytning av Töre församling ur Nederkalix landskommun. Kommunreformen 1952 påverkade inte indelningarna i området, då varken Västerbottens eller Norrbottens län berördes av reformen.

Den 1 januari 1967 återförenades Töre (3 534 invånare) med Nederkalix (14 825 invånare) för att tillsammans bilda den nya kommunen Kalix landskommun.

Judiciell tillhörighet
I judiciellt hänseende tillhörde kommunen Nederkalix tingslag och Kalix domsaga. 1 januari 1948 uppgick tingslaget i Kalix domsagas tingslag.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen Töre församling (bildad 1 maj 1909). Från 1 januari 1929 var församlingen uppdelad på två kyrkobokföringsdistrikt: Morjärv och Töre.

Kommunvapnet
Blasonering: I svart fält ett ankare av silver och däröver en ginstam av hermelin.

Detta vapen fastställdes av Kungl. Maj:t den 25 maj 1951. Ankaret representerar Sveriges nordligaste hamn i Töre; skeppsbyggeriet från 1700-talets slut till 1800-talets mitt. Ginstammen av hermelin är taget från vapnet för friherrliga ätten Hermelin och Samuel Gustaf Hermelin, som anlade sågkvarn, stångjärnssmedja och masugn i Töre socken. Det svarta fältet representerar kolhanteringen.

Geografi
Töre landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 890,70 km², varav 832,80 km² land. Efter nymätningar och arealberäkningar färdiga den 1 januari 1954 omfattade landskommunen den 1 januari 1961 en areal av 925,07 km², varav 869,33 km² land.

Tätorter i kommunen 1960

Tätortsgraden i kommunen var den 1 november 1960 47,0 procent.

Befolkningsutveckling

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1962

Se även

 Töre församling
Töre socken

Referenser

Fotnoter 

Indelningar i Kalix kommun
Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Tidigare kommuner i Norrbottens län
LookTel

LookTel är namnet på en applikation som är tänkt som ett hjälpmedel för personer med nedsatt syn. Applikationen som är tänkt att användas tillsammans med en mobiltelefon med inbyggd kamera kan avläsa text som den sedan läser upp med hjälp av en syntetisk röst. Denna typ av teknisk lösning är inte ny men i och med möjligheten att kunna använda en vanligt förekommande mobiltelefon blir hjälpmedlet mer lättillgängligt och användbart då det lätt låter sig medtas.

Se även
Word Lens

Datorhjälpmedel
Överluleå landskommun

Överluleå landskommun var en tidigare kommun i Norrbottens län. Centralort var Boden och kommunkod 1952-1966 var 2508.

Administrativ historik
Överluleå landskommun (från början Öfver-Luleå landskommun) inrättades den 1 januari 1863 i Överluleå socken  i Norrbotten när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft. Den 1 januari 1892 bröts den nordvästra delen av kommunen ut för att bilda Edefors landskommun. Den 28 februari 1896 inrättades Bodens municipalsamhälle inom kommunen. Den 1 januari 1919 bröts sedan municipalsamhället ut ur kommunen för att bilda Bodens stad.

Kommunreformen 1952 påverkade inte indelningarna i området, då varken Västerbottens eller Norrbottens län berördes av reformen. Den 1 januari 1967 uppgick Överluleå i Bodens stad. Sedan 1971 tillhör området den nuvarande Bodens kommun.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen Överluleå församling.

Kommunvapen
Överluleå landskommun förde inte något vapen.

Geografi

Överluleå landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 1 330,49 km², varav 1 246,22 km² land. Efter nymätningar och arealberäkningar färdiga den 1 januari 1954 omfattade landskommunen den 1 januari 1961 en areal av 1 332,36 km², varav 1 242,73 km² land.

Tätorter i kommunen 1960

 Tätorten Boden var delad mellan Överluleå landskommun och Bodens stad.
Tätortsgraden i kommunen var den 1 november 1960 49,2 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1962

Referenser

Fotnoter 

Indelningar i Bodens kommun
Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Tidigare kommuner i Norrbottens län
Mega Moolah

Mega Moolah är en enarmad bandit från mjukvarutillverkaren Microgaming. Mega Moolah är berömd för sin progressiva jackpott, som under perioden 2007-2010 skapat 16 stycken dollarmiljonärer. Den första jackpotten betalades ut den 16 november 2007 och uppgick till 4,3 miljoner sydafrikanska rand.

Den progressiva jackpotten, även känd som växande jackpott på svenska, växer kontinuerligt genom att en samtliga satsningar på Mega Moolah till viss del bidrar till jackpotten. Den statistiska utbetalningsgraden för Mega Moolah över tid ligger mellan 94% och 95%. I denna siffra är jackpottutbetalningarna inräknade. Om man endast ser till hur stor del av intäkterna som betalas tillbaka till spelarna i form av reguljära vinster blir siffran längre.

Mega Moolah accepterar fyra olika valutor: amerikanska dollar (USD), brittiska pund sterling (GBP), euro (EUR) och sydafrikanska rand (ZAR).

Se även 
Jackpott

Spelautomater
Älvsby landskommun

Älvsby landskommun var en tidigare kommun i Norrbottens län. Centralort var Älvsbyn och kommunkod 1952-1968 var 2504.

Administrativ historik
När 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft och kommuner bildades i landet ingick Älvsby socken i Piteå landskommun. Den 1 januari 1874 utbröts Älvsby landskommun ur Piteå. Den 19 maj 1933 inrättades Älvsbyns municipalsamhälle inom kommunen. Den 1 januari 1948 bröts sedan municipalsamhället ut ur kommunen för att bilda Älvsbyns köping.

Kommunreformen 1952 påverkade inte indelningarna i området, då varken Västerbottens eller Norrbottens län berördes av reformen. Den 1 januari 1969 uppgick Älvsby i köpingen. Sedan 1971 tillhör området den nuvarande Älvsbyns kommun.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen Älvsby församling.

Kommunvapen
Älvsby landskommun förde inte något vapen.

Geografi
Älvsby landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 1 849,82 km², varav 1 761,76 km² land. Efter nymätningar och arealberäkningar färdiga den 1 januari 1954 omfattade landskommunen den 1 januari 1961 en areal av 1 756,02 km², varav 1 662,33 km² land.

Tätorter i kommunen 1960

Tätortsgraden i kommunen var den 1 november 1960 23,7 procent.

Befolkningsutveckling

Älvsby landskommun

Älvsby municipalsamhälle

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1966

Referenser

Fotnoter 

Indelningar i Älvsbyns kommun
Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Tidigare kommuner i Norrbottens län
Bankett (möbel)

Bankett, (från italienska banchetto, en diminutivform av ordet banco, "bord") är en sittmöbel för en person, försedd med två höga kortsidor och vanligen fyra ben.

Se även
 Pall

Sittmöbler