kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lee County, Georgia

Lee County är ett administrativt område i delstaten Georgia, USA, med 28 298 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Leesburg.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau så har countyt en total area på 938 km². 922 km² av den arean är land och 16 km² är vatten.

Angränsande countyn 
  Sumter County - norr 
 Crisp County - nordost 
  Worth County - öst 
 Dougherty County - syd 
  Terrell County - väst

Referenser
Newton County, Georgia

Newton County är ett administrativt område i delstaten Georgia, USA, med 99 958 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Covington.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau så har countyt en total area på 723 km². 716 km² av den arean är land och 7 km² är vatten.

Angränsande countyn 
  Walton County - nord
  Morgan County - öst
  Jasper County - sydost
 Butts County - syd
  Henry County - sydväst
 Rockdale County - nordväst

Referenser
Glimlampa

Glimlampa, gasurladdningslampa som främst används för indikering.

Konstruktion 
En glimlampa består av en glaskolv med någon ädelgas, ofta neon, under lågt tryck (100-1000 Pa och två elektroder. När en spänning på något hundratal volt läggs mellan elektroderna alstras ljus genom glimurladdning, främst vid den negativa elektroden (katoden). Om lampan drivs med växelström ser det för ögat ut som att det lyser vid båda elektroderna. 

När glimlampan har tänts sjunker dess resistans till ett mycket lågt värde, och för att begränsa strömmen och skydda lampan används en resistor, skyddsmotstånd, seriekopplad med lampan.

Användningsområden

Indikering 
Glimlampans främsta användningsområde är som indikatorlampa. Eftersom den kan drivas direkt från nätspänning och har lång hållbarhet är den vanlig i spisar, kylskåp och andra apparater som inte arbetar med lägre spänningar internt. (Lysdioder är vanliga i hemelektronik, men är bara praktiskt användbara när det redan finns låg spänning tillgänglig). Glimlampor säljs som färdiga enheter med förkopplingsmotstånd och lampa monterade i färgade gjutna plasthöljen. En vidareutveckling av glimlampan är nixieröret, vilket har ett antal elektroder formade som siffror eller andra tecken och på så sätt kan visa information.

Testinstrument 
Så kallade testmejslar är skruvmejslar med en glimlampa och skyddsmotstånd ansluten mellan spetsen och ett metallbleck ovanpå mejseln. När användaren rör vid blecket och för spetsen mot en spänningssatt krets flyter en svag ström och lampan tänds.

Spänningsstabilisering 
När en glimlampa väl är tänd är spänningen mellan elektroderna ganska konstant mot strömändringar, och en glimlampa kan användas som spänningsstabilisator. Detta har gjorts i apparater uppbyggda kring elektronrör. Speciella glimrör har också tillverkats.

Se även 
Gasurladdningslampa

Källor 
 Glas, Erik T, Elektroniska hjälpmedel (1966), 4:e uppl. 1967, Stockholm: Norstedts

Ljus
Ljuskällor
Elektronik
Slaget vid Tucapel

Slaget vid Tucapel var en batalj mellan spanska conquistadorer i ledning av Pedro de Valdivia mot mapuchefolket i ledning av Lautaro.
Slaget ägde rum vid Tucapel i Chile den 25 december, 1553.
Det var inledningen av Araucokriget och spanjorernas första förlust mot mapuchefolket som slutade med guvernören Pedro de Valdivias död.

Bakgrund
Valdivia var en spansk conquistador som grundade Chiles första städer bland annat Concepción och Santiago.

Runt 1550 tillfångatogs en mapuche pojke som de senare döpte om till Felipe Lautaro, som fick bli Valdivias hästskötare.
Lautaro lärde sig snabbt hantera hästar, djur som de aldrig tidigare sett och spansk militär tenknik.
Han flydde senare till sitt folk, efter ha lärt sig dessa saker.

I december 1553 lämnar Pedro de Valdivia Concepción i riktning mot Arauco territorium.
Från klipporna observerade mapuchespioner och bara följde med utan att försöka gå i strid.

Den 24 december 1553 beslöt han sig att ta sig till Tucapel-fästningen där han hoppades träffa Gómez de Almagro. Men misstänksam om lugnet i närheten sände han Luis de Bobadilla med 5 män för att spana. 
Under tiden höll mapuche ledaren Lautaro undan Gomez de Almogros trupper från att träffa Valdivias vid Tucapel-fästningen.
Valdivia började ana oråd eftersom Tucapel-fästningen inte hade hört av sig och ingen motstånd hade påträffats på vägen.

Så den 24 december beslutar Valdivia att rida mot Tucapel-fästningen där han hoppades träffa Gómez de Almagro och hans trupp.
Men misstänksam om lugnet i närheten sände han Luis de Bobadilla med 5 män för att spana vägen framåt och informera om fienden.

Slaget och Valdivias död
På juldagen nådde Valdivias huvudstyrka Tucapel-fästningen, som var totalförstörd. Luis de Bobadilla syntes ingenstans inte heller Gomez de Almogro, men Valdivia beslutade ändå att stanna vid fästningens ruiner. Plötsligt blev spanjorenra anfallna av mapuche-spjutkastare. Valdivia, som var en rutinerad taktiker, ordnade snabbt upp sitt försvar för att stå emot. Efter ett tag så retirerade mapuchekrigarna och spanjorerna började tro nu att de har segrat.

De blev dock överraskade av en ny grupp mapuchekrigare som anföll dem, och återigen fick de snabbt bygga upp sitt försvar. Förutom spjutkastare använde mapuches lasson för att få ner ryttarna från sina hästar. Samma retirerande taktik som tidigare användes, varpå en tredje grupp ledd av Lautaro anföll Valdivia. Nederlaget blev en katastrof för spanjorerna i Slaget vid Tucapel.

När Valdivia såg slaget förlorat försökte han fly men blir tillfångatagen av mapuches. Enligt legenden sägs det att han torterades under tre dagar, senare togs hans hjärta ut och åts upp av Mapuche ledarna. En annan myt är att Valdivia dödades genom att få guldet som de så mycket tyckte om, men det var smält guld som hälldes genom hans mun för att släcka hans törst efter guld.

Efter Tucapel föll flera städer i området, Concepción sattes i brand 2 gånger av mapuchefolket.

Se även
Araucokriget
Lautaro
Pedro de Valdivia
Chiles historia

1533
Chiles historia
Sydamerika under 1500-talet
Nixierör

Ett nixierör är en tidig typ av elektronisk display och i grunden en avancerad form av glimlampa. Det har ett antal katoder formade som siffror eller andra tecken och en gemensam, oftast nätformad anod. Elektrodsystemet är inslutet i ett glashölje med någon ädelgas under lågt tryck. När spänning ansluts mellan anoden och någon av katoderna kommer glimurladdning att alstras kring den aktuella katoden och ett ljussken i form av det önskade tecknet bildas.

Gasen som användes vid produktion var oftast 99% neon blandat med 1% argon då detta minskar genomslagsspänningen (den spänning som krävs för att katoden ska lysa) jämfört med att enbart använda neon. Spänningskraven minskas också tack vare denna blandning.

Referenser

Noter

Elektronik
Talladega County

Talladega County är ett county i delstaten Alabama, USA. År 2010 hade countyt 82 291 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Talladega. 

Talladega är känd för Talladega Superspeedway som är den största speedwaybanan i världen. Den används även för NASCAR-lopp.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 1 968 km². 1 914 km² av den arean är land och 54 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Calhoun County, Alabama - nord
 Cleburne County, Alabama - nordöst
 Clay County, Alabama - öst
 Coosa County, Alabama - syd
 Shelby County, Alabama - sydväst
 St. Clair County, Alabama - nordväst

Se även 
 Talladega Nights: The Ballad of Ricky Bobby

Referenser 

 
Stater och territorier bildade 1832
St. Chamond

St. Chamond var en tung fransk stridsvagn från första världskriget. Den var den andra franska stridsvagnen att tillverkas efter Schneider CA1. Till skillnad från moderna stridsvagnar hade St. Chamond inte sin huvudbeväpning i ett roterande torn; en 75 mm kanon satt monterad i fronten av fordonet. Den sekundära beväpningen bestod av fyra kulsprutor: en framåtriktad, en bakåtriktad och en på vardera sida. Besättningen uppgick till 8 man: befäl (som också var förare), skytt (som också var laddare), assisterande skytt, fyra kulspruteskyttar och en mekaniker.

St. Chamond visade sig vara katastrofal i strid. Kombinationen av gott pansarskydd och en kraftfull kanon såg bra ut på pappret, men överhänget framför och bakom banden gjorde att vagnen körde fast i terräng.

Källor

Stridsvagnar under första världskriget
Fransk krigsmateriel under första världskriget
Like Water for Chocolate

Like Water for Chocolate är det fjärde studioalbumet av hiphopartisten Common. Det publicerades 20 mars 2000 av MCA Records.

Albumet producerades av Ahmir "?uestlove" Thompson och J Dilla, bortsett från ett spår, "The Sixth Sense", som producerades av DJ Premier.

Den utsågs till årets näst bästa utländska skiva 2000 av Nöjesguiden.

Låtlista 
 "Time Travelin' (A Tribute to Fela)" (med Vinia Mojica, Roy Hargrove & Femi Kuti) — 6:37
 "Heat" — 3:41
 "Cold Blooded" (med Rahzel, Roy Hargrove & Black Thought) — 4:58
 "Dooinit" — 3:37
 "The Light" — 4:21
 "Funky for You" (med Bilal & Jill Scott) — 5:55
 "The Questions" (med Mos Def) — 4:09
 "Time Travelin' (Reprise)" — 1:33
 "The 6th Sense" (med Bilal) — 5:19
 "A Film Called (Pimp)" (med Bilal & MC Lyte) — 6:05
 "Nag Champa (Afrodisiac for the World)" — 5:10
 "Thelonius" (med Slum Village) — 4:41
 "Payback Is a Grandmother" — 4:30
 "Ghetto Heaven, Pt. 2" (med D'Angelo) — 5:18
 "A Song for Assata" (med Cee-Lo) — 6:48
 "Pop's Rap III...All My Children" (med Lonnie Pops Lynn) — 5:09

Referenser

Noter 

Musikalbum 2000
Common

Lonnie Rashid Lynn, Jr., född 13 mars 1972 i Chicago, mer känd under sitt artistnamn Common, tidigare Common Sense, är en amerikansk hiphopmusiker och skådespelare.

Karriär 
Common debuterade 1992 med albumet Can I Borrow a Dollar?, och var välkänd i undergroundkretsar långt in på 1990-talet, varpå han fick en noterbar mainstream-framgång genom sitt arbete med Soulquarians. Hans första album på ett större bolag, Like Water for Chocolate, blev positivt mottaget av kritiker och blev en viss kommersiell framgång. Dess framgång matchades av 2005 års Be, vilken nominerades för 2006 års Grammy Awards för bästa rap-album.

Common har också startat en skådespelarkarriär, vilken startade med en roll i actionthrillern Smokin' Aces, följt av en roll i American Gangster. Han spelar birollen Barnes i filmen Terminator Salvation. Han innehar även en huvudroll i TV-serien Hell on Wheels

Diskografi

Filmografi (i urval)

Referenser

Noter

Externa länkar 

Officiell webbplats 

Amerikanska rappare
Män
Födda 1972
Levande personer
Skådespelare från Chicago
Mononymt kända personer
Schempp-Hirth Gö-3 Minimoa

Schempp-Hirth Minimoa var ett tyskt segelflygplan konstruerat på tidigt 1930-tal.

Flygplanet konstruerades av Wolf Hirth och Martin Schempp, under tidigt 1930-tal. Minimoa var en utveckling från deras tidigarekonstruktion Göppingen 3.

Flygplanet var byggt i trä och duk med en spännvidd på 17 meter. Det kom att slå en rad tyska segelflyg rekord, och under en period innehade det världsrekordet i höjdflygning.

Från 1935 då Schempp och Hirth slog sig samman som flygplanstillverkare, fram till 1939 tillverkades 110 st Minimoa. Av dessa har bara sex exemplar överlevt och kan nu beskådas bland annat i segelflyg museet på Wasserkuppe och i Fritz Ulners samlingar i Göppingen-Betzgenriet.

Segelflygplan
Per Hellmyrs

Per Joel Gustaf Hellmyrs, född 18 mars 1983 i Edsbyn, är en svensk bandyspelare. Han blev utsedd till årets man i svensk bandy säsongen 2008/09.

Karriär 
Per Hellmyrs var med när Sverige tog silver i VM 2007 och har vunnit SM-guld med Edsbyns IF 2004, 2005, 2006 och 2007. Han har också deltagit i World Cup med Edsbyn som vann turneringen. Han vann VM-guld den 25 januari 2009 med Sveriges landslag.

Hellmyrs gjorde en kortare avstickare till Ryssland och klubben Raketa Kazan under 2007 men återvände till Edsbyn 2008. Inför säsongen 2009/2010 bytte han klubb till Bollnäs GIF.

Externa länkar 
Per Hellmyrs på Bandysidan.nu

Födda 1983
Män
Svenska bandyspelare
Levande personer
Världsmästare i bandy
Bandyspelare i Dynamo Moskva
Bandyspelare i Bollnäs GoIF
Pungmullvadar

Pungmullvadar eller mullvadspungdjur (Notoryctemorphia) är en ordning i infraklassen pungdjur, som består av den enda familjen Notoryctidae och enda släktet Notoryctes, med två arter. Hur dessa djur är släkt med andra pungdjur är inte helt klarlagt. Det är en utvecklingslinje i infraklassen pungdjur som skilde sig för 50 miljoner år sen från de andra arterna i djurgruppen. Ibland används trivialnamnet mullvadspungdjur för ordningen, medan familjen kallas pungmullvadar.

Utbredning och systematik

Pungmullvadar lever i sandiga ökenområden eller gräsmarker i mellersta Australien. Arten sydlig pungmullvad (Notoryctes typhlops) förekommer i ett vidsträckt område på kontinenten och nordvästlig pungmullvad (Notoryctes caurinus) lever i nordvästra Western Australia.

Det vetenskapliga namnet för släktet är bildat av det gammalgrekiska ordet oryktos (grävd).

Utseende 

Angående kroppsbyggnad och storlek liknar dessa djur guldmullvadar. De blir mellan 9 och 18 cm långa (i genomsnitt 14 cm) och har en kort svans som är ungefär 2 cm lång. Pälsens färg varierar mellan vit, rosa och rödgyllne. Kroppen är bra anpassad för att gräva i marken. Den tredje och fjärde tån av de främre extremiteterna är förstorad och liknar en skovel, alla andra tår är små och har klor. Benen är så korta att de ligger gömda i pälsen och bara fötterna sticker fram. Den stumpliknande svansen bär grov hud.

På nosens rygg finns ansamlingar av hornämne som underlättar grävandet. De små öronöppningarna ligger under pälsen och kan slutas med ett hudveck. Ögonen är nästan fullständigt tillbakabildade och täckta av muskler och hud. Ryggkotorna i halsen är sammanvuxna.

Tandformeln är I 4/3 C 1/1 P 2/3 M 4/4, alltså 44 tänder.

Levnadssätt 

Pungmullvadar är inte så fast bundna till livet under markytan som mullvadar. De gräver sig genom sanden i tunnlar som inte ligger djupare än åtta centimeter under ytan. Dessa tunnlar är inte särskilt fasta och faller oftast ihop direkt efter pungmullvaden har passerat, eller lite senare. Ibland vistas djuren ovanpå markytan. Pungmullvadar kan vara aktiva både på dagen och på natten.

Dessa djur lever huvudsakligen ensamma. De har nästan inga läten utom några få som liknar syrsornas sirpande.

Föda 

Pungmullvadar livnär sig företrädesvis av insektslarver. De äter även fullt utvecklade insekter och frön.

Fortplantning 

Det är inte så mycket känt om pungmullvadarnas fortplantning. Hanarnas testiklar sitter inne i kroppen. Honor har en flack pung med öppningen bakåt. Genom ett hudveck är pungen delad i två avdelningar med var sin spene. Honor gräver grottor som kan bestå över längre tider och det antas att ungarna stannar där en tid efter att de lämnat pungen.

Hot och status 

Bägge arterna listades av IUCN länge som starkt hotade (EN) men numera klassificeras de som livskraftiga (LC).

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Macdonald, David W. (red.), (1984) Jordens Djur 5: Pungdjuren, fladdermössen, insektätarna m.fl.. Stockholm: Bonnier Fakta. 
 
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999 

Pungmullvadar
Anne Frank-huset

Anne Frank-huset (nederländska: Anne Frankhuis) är namnet på ett hus på Prinsengracht 263 i Amsterdam i Nederländerna. Där gömde sig Anne Frank, hennes familj och fyra andra personer från 1942 till 1944 under andra världskriget.

Tillsammans med grannhuset är det sedan 1960 ett museum. I museet finns Annes dagbok som hon började skriva i när hon var 13 år gammal.

Referenser

Externa länkar 

 Anne Franks hus

Museer i Amsterdam
Museer invigda 1960
Personmuseer i Nederländerna
Anne Frank
Adélieland

Adélieland (franska: Terre Adélie) är den landsektor av Antarktis som Frankrike ensidigt gör anspråk på sedan 1924. Adélieland förvaltas direkt från Frankrike genom T.A.A.F. som en av fem delar av det franska utomeuropeiska territoriet Franska sydterritorierna. Anspråket är inte allmänt erkänt.

Geografi 
Adélieland gränsar till australiensiska Wilkes Land i väster och George V Land i öster.  

Adélieland har en area om cirka 432 000 km² (en yta ungefär motsvarande Sverige) och ligger mellan breddgraderna 66°- 67° S och 136° - 142° Ö och är till största delen istäckt året runt. Området saknar bofast befolkning förutom forskare på Dumont-d'Urville-stationen.

Historia 
Området upptäcktes 21 januari 1839 av fransmannen Jules Dumont d'Urville   som namngav området efter sin hustru. 1912 upptäcktes Adélieland-meteoriten under en expedition av Frank Bickerton som det första meteoritfyndet i Antarktis.

Cap Prud'Homme Camp 
Cap Prud'Homme är en italiensk-fransk bas som öppnade 1994. Den finns vid Atarktisplatåns kust, i Adéliland, ungefär 5 kilometer från Île des Pétrels, där den franska forskningstationen Dumont d'Urville finns. Alla förnödenheter till den italiensk-franska forskningsstationen Concordia transporteras av en konvoj sammansatt av 7 bandtraktorer från Cap Prud'Homme. Ett team på upp till 9 personer medföljer transporten, som i medeltal medför en last på 150 ton.

Adélieland i populärkultuen 
Vid forskningsstationen Dumont d'Urville filmades dokumentärfilmen Pingvinmarschen (2005).

Fauna 
Några representanter för fågellivet på och vid Adélieland:

och även några havslevande däggdjur :

Referenser

Noter

Externa länkar 
 om Adélieland
 TAAF om Adélieland
 historiskt om Adélieland

Antarktis geografi
Frankrikes avhängiga territorier
 *
Carl-Johan Rundberg

Carl-Johan Rundberg, född 17 februari 1936 i Uppsala, är en svensk pensionerad officer i Flygvapnet.

Biografi
Rundberg blev fänrik i Flygvapnet 1958. Han befordrades till löjtnant vid Kalmar flygflottilj 1960, till kapten år 1966, till major vid 1972, överstelöjtnant 1972, överste 1980, överste av 1:a graden 1984, och till generalmajor 1988. 

Efter sin flygutbildning på Krigsflygskolan (F 5), tjänstgjorde Rundberg som flyglärare åren 1959–1961. Åren 1962–1964 var han divisionschef vid Kalmar flygflottilj (F 12). Åren 1965–1968 var han divisionschef för 212. jaktflygdivisionen (Urban Blå) vid Norrbottens flygflottilj (F 21). Vilken var en division som överfördes från F 12 till F 21 den 1 oktober 1961. Åren 1975–1980 tjänstgjorde han vid Flygstaben. Åren 1980–1984 var han ställföreträdande sektorflottiljchef och tillika flottiljchef för Norrbottens flygflottilj (F 21/Se ÖN). Åren 1984–1987 var han sektorflottiljchef för Norrbottens flygflottilj (F 21/Se ÖN). Åren 1987–1988 var han chef för Systemsektionen vid Flygstaben. Åren 1988–1992 var han stabschef vid Övre Norrlands militärområde (Milo ÖN). Rundberg avgick år 1992 med generalmajors grad. 

Efter sin aktiva karriär i Flygvapnet var han åren 1992–1996 generalsekreterare för Svenska Livräddningssällskapet. Åren 1996–1998 var han generalsekreterare för Kungliga svenska aeroklubben.

Rundberg gifte sig 1966 med Karin "Kajsa" Hübinette. Tillsammans fick de tre barn, Johan Erik, Katarina Maria och Carl-Jacob.

Referenser

 
Födda 1936
Män
Levande personer
Militärer från Uppsala
Svenska militärer under 1900-talet
Generalmajorer i svenska flygvapnet
Svenska flygflottiljchefer
Personer verksamma vid Kalmar flygflottilj
Personer verksamma vid Norrbottens flygflottilj
Volta (musikalbum)

Volta är det sjätte studioalbumet av den isländska sångerskan Björk från 2007. Albumet gavs ut den 2 maj i Japan och EU, 4 maj på Irland, Island och Tyskland, 7 maj i resten av Europa och 8 maj i USA och Kanada. Hennes officiella webbplats bekräftade albumtiteln och utgivningsdatum den 2 mars.

Samarbeten 
På Volta har Björk samarbetat med en rad olika musiker, både gällande låtskrivandet och produktionen. R&B- och hiphopproducenten Timbaland har arbetat med Björk på tre av låtarna. 16 låtar spelades in under inspelningsdagarna i Studio 4 vid Manhattan Center Studios i New York, USA. Jimmy Douglas och Halsey Quemere var ljudtekniker respektive assisterande ljudtekniker. Timbaland har även nämnt att Björk kommer medverka på hans nya album. Den första singeln från albumet, "Earth Intruders", är delvis producerad av Timbaland, tillsammans med spår som "Innocence" och "Hope". Även Björks tidigare producenter Mark Bell och Sjón har återkommande roller på albumet.

Anohni, frontpersonen och sångerska i Antony and the Johnsons, medverkar på två duetter; "The Dull Flame of Desire" och "My Juvenile". Inspelningen av "My Juvenile" ägde rum på Jamaica och handlar om Björks son, Sindri. Bland övriga gästmusiker kan nämnas Brian Chippendale (trummis/sångare i bandet Lightning Bolt), Chris Corsano (trummis) och Toumani Diabaté (malisk koraspelare).

Utgivning 
Volta släpptes i tre versioner i Storbritannien; en digipack-CD, en limiterad CD/DVD (med surroundljud) samt en dubbel vinylversion.

De brittiska och japanska versionerna av albumet innehåller bonusspåret "I See Who You Are (Mark Bell Mix)".

Releasedatum

Låtlista 

 *På en del releaser har outrot på de flesta låtarna ersatts med introt till de andra. Endast spår 3, 4, 7 och 10 är identiska på samtliga versioner.

Titlarna bekräftades i en artikel på mtv.com den 14 mars 2007, och längden på spåren bekräftades vid ett inlägg på sprk.nl den 20 mars 2007.  En annan låt, "Trance", förväntas också bli en b-sida till albumet.. Spåret "Vertebrae by Vertebrae" fick ny titel från den tidigare "Energy".

Singlar 
Den första singeln från albumet var spåret "Earth Intruders" som släpptes digitalt den 9 april 2007. Den fysiska singeln släpptes 21 maj eftersom nya mixer skulle göras. Den andra singeln kommer innehålla spåret "Declare Independence" (låten är tillägnad Färöarna och Grönland) och den tredje spåret "Innocence".

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats för albumet
 Volta minisajt på Björk.com

Album av Björk
Musikalbum 2007
Album utgivna på One Little Indian Records
Album producerade av Mark Bell
Album producerade av Timbaland
Usagi Yojimbo Role-Playing Game

Usagi Yojimbo Role-Playing Game är ett amerikanskt rollspel, baserat på Stan Sakais tecknade serie Usagi Yojimbo. Spelet är skrivet av Jason Holmgren och Pieter van Hiel, och gavs ut av Sanguine Productions under 2005.

Rollspelet utspelar sig i en fantasyversion av Japan under Tokugawa-shogunatet (början av 1600-talet) och använder sig av ett regelsystem som påminner mycket om systemen i Sanguine Productions andra rollspel: Ironclaw, Jadeclaw och Albedo: Platinum Catalyst.

Förutom på engelska finns en spansk översättning av spelet som släpptes i oktober 2006.

Källor 

Amerikanska rollspel
Fantasyrollspel
Historiska rollspel
Bekräftelse

Bekräftelse kan syfta på:

 Bekräftelse – form av positiv återkoppling, se Affirmation
 Bekräftelse (psykologi) – mänsklig drivkraft för beteende

Se även
 Konfirmation
 Progymnasmata
 Verifikation
Jan Bylund

Jan Magnus Bylund, född 26 augusti 1966 i Umeå, är en svensk ståuppkomiker och programledare.

Biografi

Bylunds far arbetade på kundmottagningen på Umeå bilkompani och hans mor på Socialstyrelsen. Han är utbildad vid linjen för medieteknik vid Högskolan i Kalmar och Berghs School of Communication.

Han debuterade som ståuppkomiker på Westermans under hösten 1988 och bor idag i Göteborg. Han utsågs av Expressen till Sveriges bästa ståupp-komiker 2004. Han har medverkat i flera TV-program som Du är vad du äter, Klassfesten, Sing a long och Göteborgspatrullen. Bylund har också varit programledare för Koloniområdet Iris och medverkade i filmen Stjärnsystrar. I datorspelet Teazle II medverkar Bylund som röst och spelfigur och har även jobbat på Lokalradion i Västerbotten.

Från och med höstpremiären den 14 augusti 2011 började han leda Bingolotto i TV4 Plus efter Lotta Engberg. Bylund hade även tidigare varit programledare för Bingolotto när de sände en lokalvariant över Umeå 1990. Bylund slutade på Bingolotto efter vårsäsongen 2013.

TV och Film

 Umeå

Källor

Externa länkar

Jan Bylunds officiella hemsida

Svenska komiker
Män
Födda 1966
Levande personer
Svenska TV-programledare
Personer från Umeå
Personer i Sverige under 2000-talet