kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Karibvaktelduva

Karibvaktelduva (Geotrygon chrysia) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar. Den förekommer i Västindien, men påträffas även tillfälligt i Florida. Beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende och läte 
Karibvaktelduvan är en 27–31 cm lång och rätt knubbig duva. Den urskiljs genom mörkt rostfärgad ovansida med purpurröd glans på mantel, rygg, övergump och inre vingtäckare, medan hjässan och nacken är ametist- eller grönbronsglänsande. På huvudet syns ett tydligt vit horisontellt streck i ansiktet. Lätena liknar ljuspannad duva.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer på Bahamas, Kuba, Isla de la Juventud, Hispaniola och sydvästra Puerto Rico. Tidigare häckade den även i södra Florida i USA och ses fortfarande där som tillfällig besökare. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Karibvaktelduvan födosöker på marken efter frön, bär och frukt, bland annat från sumakväxten Metopium toxiferum. Den kan även ta sniglar. I ett slarvigt byggt på som placeras i en buske eller på marken lägger den två beigefärgade ägg.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och det finns inga tecken på vare sig några substantiella hot eller att populationen minskar. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Costaricavaktelduva

Costaricavaktelduva (Zentrygon costaricensis) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln återfinns i regnskog i Costa Rica och västra Panama. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Tidigare placerades den i släktet Geotrygon men genetiska studier visar att den står närmare exempelvis Zenaida.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). 
Beståndet uppskattas till i storleksordningen 20 000 till 50 000 vuxna individer.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Vitstrupig vaktelduva

Vitstrupig vaktelduva (Zentrygon frenata) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utbredning och systematik 
Vitstrupig vaktelduva förekommer i Anderna och delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 Z. f. bourcieri – Colombia och Ecuador (utom i sydväst); populationen i Peru norr om Marañón-dalen tros tillhöra denna underart
 Z. f. subgrisea – sydvästra Ecuador (Loja) och nordvästra Peru (söderut till Lambayeque och nordvästra Cajamarca
 Z. f. frenata – norra Peru till centrala Bolivia
 Z. f. margaritae – södra Bolivia och nordvästra Argentina

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades den i släktet Geotrygon men genetiska studier visar att den står närmare Zenaida.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Rostkronad vaktelduva

Rostkronad vaktelduva (Zentrygon goldmani) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utbredning och systematik 
Rostkronad vaktelduva delas in i två underarter:
 Z. g. oreas – förekommer i östra Panama (Cerro Chucantí i östra Panamáprovinsen)
 Z. g. goldmani – förekommer i östra Panama (östra Darién och nordvästligaste Colombia)

Tidigare placerades den i släktet Geotrygon men genetiska studier visar att den står närmare Zenaida.

Status 
IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Noter

Externa länkar 

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Purpurryggig vaktelduva

Purpurryggig vaktelduva (Zentrygon lawrencii) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från Costa Rica till östra Panama (Darién). Tidigare placerades den i släktet Geotrygon men genetiska studier visar att den står närmare Zenaida.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar George Newbold Lawrence (1806-1895), amerikansk affärsman, ornitolog och samlare av specimen.

Noter

Externa länkar

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Streckkindad vaktelduva

Streckkindad vaktelduva (Zentrygon linearis) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende och läte 
Streckkindad vaktelduva är en knubbig och relativt stor mestadels brunaktig vaktelduva. Den har beigefärgat ansikte, grå hjässa, fjällig hals och vit strupe. Könen är lika. Lätet är ett lågt "coo".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i bergstrakter i Colombia, Venezuela och på Trinidad och Tobago. Den delas numera vanligen upp i två underarter, med följande utbredning:
 Zentrygon linearis linearis – Sierra Nevada de Santa Marta (norra Colombia), Anderna i Colombia och Venezuela samt kustnära bergen i norra Venezuela österut till sydöstra Miranda
 Zentrygon linearis trinitatis – kustnära nordöstra Venezuela (Sucre och norra Monagas), Trinidad och Tobago

Vissa urskiljer populationen i Santa Marta som den egna underarten infuscata.

Tidigare placerades den i släktet Geotrygon men genetiska studier visar att den står närmare Zenaida.

Levnadssätt 
Streckkindad vaktelduva hittas i förberg och subtropiska zonen upp till 2500 meters höjd. Där ses den vanligen promenera på marken. När den skräms upp flyger den och sätter sig lågt i träd. Liksom de flesta vaktelduvor påträffas den lättast utmed stigar i gryning och skymning.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Röd vaktelduva

Röd vaktelduva (Geotrygon montana) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar. Den har en vid utbredning från södra Mexiko och Västindien söderut till Argentina.

Kännetecken

Utseende 
Röd vaktelduva är en rätt liten (25 cm) och satt marklevande duva. Hanens djupt roströda ovansida och tydliga beigefärgade linje under ögat är karakteristisk. Honan är brun ovan och har svagare ansiktsteckning. Båda könen är ljust kanelbruna undertill.

Läte 
Sången består av en monoton rätt mörk och klagande ton, i engelsk litteratur återgiven "whoOOou".

Utbredning och systematik 
Röd vaktelduva delas in i två underarter med följande utbredning:
 Geotrygon montana montana – förekommer i tropiska områden från södra Mexiko och Stora Antillerna till södra Brasilien och norra Argentina
 Geotrygon montana martinica – förekommer i Små Antillerna

Underarten martinica har tidigare behandlats som egen art. Tillfälligt har den påträffats i Texas och Florida i USA.

Levnadssätt 
Röd vaktelduva hittas i låglänta skogar, men också öppnare miljöer som kaffeplantage. Födan består av frön från exempelivs Borreria och Styrax, men även små ryggradslösa djur.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Tygelvaktelduva

Tygelvaktelduva (Geotrygon mystacea) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från Puerto Rico och Jungfruöarna till Små Antillerna (i söder till Saint Lucia). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Trots det begränsade utbredningsområdet och att den tros minska i antal anses beståndet vara livskraftigt av internationella naturvårdsunionen IUCN.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Safirvaktelduva

Safirvaktelduva (Geotrygon saphirina) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utbredning och systematik 
Safirvaktelduva delas in i två underarter:
 Geotrygon saphirina saphirina – förekommer från tropiska östra Ecuador till sydöstra Peru och västra amazonska Brasilien
 Geotrygon saphirina rothschildi – förekommer i sydöstra Peru (Marcapata)

Tidigare ansågs indigokronad vaktelduva (Geotrygon purpurata) ingå som underart.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Veraguasvaktelduva

Veraguasvaktelduva (Leptotrygon veraguensis) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende 
Veraguasvaktelduvan är en knubbig och relativt liten vaktelduva med påtagligt mörk fjäderdräkt. Den är övervägande mörkt gråaktig med konstrasterande vitt i ansiktet och på kinden. Nedre delen av buken är vitaktig, övergående i beige på undergumpen. Benen är skärröda.

Utbredning och systematik 
Fågeln återfinns i karibiska låglandet från Costa Rica till nordvästra Ecuador. Tidigare fördes den till släktet Geotrygon men genetiska studier visar att den är mer avlägset släkt.. Därför placeras den numera som ensam art i släktet Leptotrygon.

Levnadssätt 
Veraguasvaktelduvan förekommer i skogsområden och ses vanligen på marken, om den inte skräms upp då den sätter sig lågt i ett träd. Liksom de flesta vaktelduvor får man bäst syn på den om man går tyst utmed stigar i gryning och skymning.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 20 000 till 50 000 vuxna individer.

Namn 
Fågelns svenska och vetenskapliga artnamn syftar på Panama-provinsen Veraguas.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Tofsvaktelduva

Tofsvaktelduva (Geotrygon versicolor) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart i bergsskogarna på Jamaica. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Referenser

Externa länkar

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter på Jamaica
Violett vaktelduva

Violett vaktelduva (Geotrygon violacea) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende 
Violett vaktelduva med relativt anspråkslös fjäderdräkt. Undersidan är ljus och ansiktet rent. Noterbart är rostfärgade vingar och en purpurfärgad glans på nacke och rygg. Röd vaktelduva är mörkare och djupare brun, framzför allt på huvud och undersida.

Utbredning och systematik 
Violett vaktelduva förekommer i Latinamerika och delas in i två underarter:
 G. v. albiventer – förekommer från Nicaragua till norra Colombia och västra Venezuela
 G. v. violacea – förekommer från Surinam till östra Brasilien, Bolivia, Paraguay och nordöstra Argentina

Levnadssätt 
Violett vaktelduva hittas vanligen i högvuxen skog eller i intilliggande ungskog. Den är relativt trädlevande och kan ses sitta på grenar i skogens lägre och mellersta skikt. Fågeln är skygg och svårsedd, men kan påträffas promenerande utmed ostörda stigar i början och slutet av dagen.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 50 000 till en halv miljon vuxna individer.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Papuabergduva

Papuabergduva (Gymnophaps albertisii) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende och läte 
Papuabergduvan är en stor och långstjärtad duva. Den är blågrå på ovansida, huvud och strupe. Bröstet är gräddfärgat och buken mörk. Kring ögat har den tydligt röd bar hud. På stjärten syns ljus spets. Ungfåglar har roströd panna och brunt bröst. Den är vanligen tystlåten, men kan ibland avge ett dkupt "wooom" och en darrande vissling.

Utbredning och systematik 
Papuabergduvan förekommer på Nya Guinea, men också i Bismarckarkipelagen samt på öarna Yapen och Bacan. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Gymnophaps albertisii exsul – bergsskogar på Bacan (norra Moluckerna)
 Gymnophaps albertisii albertisii – Yapen, Nya Guinea och Bismarckarkipelagen

Levnadssätt 
Papuabergduvan hittas i skogsområden, huvudsakligen i bergstrakter men även i låglänta områden. Den är en social fågel som ofta ses i högt flygande flockar ovan trädtaket.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Luigi Maria d'Albertis (1841-1901), italiensk botaniker, zoolog och etnolog verksam i Ostindien och på Nya Guinea 1871-1878.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i australiska regionen
Burubergduva

Burubergduva (Gymnophaps mada) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart i bergsskogar på ön Buru i södra Moluckerna. Den behandlas numera som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Tidigare ansågs serambergduva (Gymnophaps stalkeri) ingå som underart.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

Duvor
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Buru
Blek bergduva

Blek bergduva (Gymnophaps solomonensis) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln är endemisk för Salomonöarna och förekommer från Bougainville till Guadalcanal och Malaita. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Duvor
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Salomonöarna
Svart bronsvingeduva

Svart bronsvingeduva (Henicophaps albifrons) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende och läte 
Svart bronsvingeduva är en stor och karakteristisk duva med lång näbb, vit panna och mörkt rödaktig nacke. På vingarna syns metalliskt brons-, grön- och blåglänsande band. Gladiatorduvan är jämnstor, men är vit på kinden istället för på pannan och saknar glansen i vingarna. Lätet består av en upprepad serie med snabba och stigande "woop".

Utbredning och systematik 
Svart bronsvingeduva förekommer på och kring Nya Guinea. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Henicophaps albifrons albifrons – förekommer på öarna Waigeo, Gam och Salawati i Raja Ampatöarna nordväst om Nya Guinea, på ön Yapen i Cendarawasihbukten samt även på själva Nya Guinea
 Henicophaps albifrons schlegeli – förekommer på Aruöarna

Levnadssätt 
Svart bronsvingeduva hittas i skogsområden både i lågland och bergstrakter. Där är den skygg och svår att få syn på när den födosöker på marken eller sitter upprätt på en gren med gungande huvud.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i australiska regionen
Bismarckbronsvingeduva

Bismarckbronsvingeduva (Henicophaps foersteri) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende och läte 
Bismarckbronsvingeduvan är en stor (38 cm) och långstjärtad marklevande duva. Ovansidan är mörkbrun med glänsande vingtäckare, övergående i beige på panna och undertäckare och kontrasterande med en stor smutsvit strupfläck. Vitstrupig duva har som namnet avslöjar också en vit strupe, men är mörkare med grönglänsade fjäderkanter på ovansidan. Gulfotad duva är enhetligt ljusgrå på huvud och har gula ben. Lätet beskrivs som ett monotont upprepat "pip-yia", med andra tonen ljusare och uppåt böjd.

Utbredning 
Fågeln förekommer i södra Bismarckarkipelagen på öarna Umboi, Niu Briten och Lolobau. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Bismarckbronsvingeduva har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 1 000–2 500 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust. Fågeln är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som sårbar (VU). Arten är dock mycket dåligt känd.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den tyske botanikern Friedrich Foerster (1865-1918).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Bismarckarkipelagen
Gråbröstad duva

Gråbröstad duva (Leptotila cassini) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende 
Gråbröstad duva är en relativt liten gråbrun duva. Den skiljs från liknande ljuspannad duva och gråhuvad duva genom varmbrunt på hjässa och nacke samt gråare bröst. I flykten uppvisar den liksom sina släktingar vita stjärthörn och rostrött under vingarna.

Utbredning och systematik 
Gråbröstad duva förekommer från södra Mexiko till norra Colombia. Den delas in i tre distinkta underarter med följande ubtredning:
 Leptotila cassini cassini – förekommer från Panama (Panamakanalzonen) till norra Colombia (Cauca-Magdalena-området)
 Leptotila cassini rufinucha – sydvästra Costa Rica och nordvästra Panama (Chiriquí)
 Leptotila cassini cerviniventris – karibiska låglandet från sydöstra Mexiko (Chiapas), söderut till västra Panama (Chiriquí och Ngäbe-Buglé)

Levnadssätt 
Gråbröstad duva hittas i fuktiga tropiska skogar i låglänta områden. Där lever den ett tillbakadraget liv på marken och hörs oftare än ses. Liksom andra arter i släktet kan den ses promenera i skuggiga vägkanter och på stigar, framför allt i början och slutet av dagen. När den skräms lyfter den explosivt och flyger till en låg sittplats i undervegetationen.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Beståndet uppskattas till i storleksordningen 50 000 till en halv miljon vuxna individer.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den amerikanske ornitologen John Cassin (1813-1869). Fram tills nyligen kallades den cassinduva även på svenska, men justerades 2022 till ett enklare och mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Tolimaduva

Tolimaduva (Leptotila conoveri) är en fåtalig fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende och läte 
Tolimaduvan är en 25 cm lång satt marklevande duva. Den är blågrå på hjässa och nacke, övergående i mörkbrunt på resten av ovansidan. På huvudet syns vitt på panna och strupe, vitt öga med en bar, lysande röd ögonring och svart näbb. På resten av undersidan har den vinrött på halssidor och övre delen av bröstet som kontrasterar mot beige på nedre delen av bröstet och buken. Stjärten är gråbrun med små vita spetsar på de yttre stjärtpennorna. I flykten syns kanelröda vingtäckare. Lätet är okänt men troligen likt andra Leptotila-arter.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart i centrala Andernas östsluttning i Colombia, från Tolima till Huila. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Tolimaduvan är fåtalig, har ett rätt litet utbredningsområde och tros minska i antal. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som nära hotad. Världsbeståndet uppskattas bestå av 10 000–20 000 vuxna individer.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar amerikanske ornitologen Henry Boardman Conover (1892–1950).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Colombia
Yucatánduva

Yucatánduva (Leptotila jamaicensis) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar. Den förekommer i östra Mexiko och delar av Karibien. Beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende 
Yucatánduvan är svår att skilja från ljuspannad duva, men har vitt ansikte och ljusblå nacke. Liksom sina nära släktingar uppvisar den vita stjärthörn och rostrött på vingundersidan i flykten.

Utbredning och systematik 
Yucatánduvan hittas på norra Yucatánhalvön i Mexiko med utliggande öar, men även på andra öar i västra Karibien som Jamaica och Caymanöarna. Den  delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 Leptotila jamaicensis gaumeri – förekommer i norra Yucatán, Isla Mujeres, Holbox Island, Cozumel och öarna utanför Honduras
 Leptotila jamaicensis collaris – förekommer på Caymanöarna
 Leptotila jamaicensis jamaicensis – förekommer på Jamaica
 Leptotila jamaicensis neoxena – förekommer på San Andrés (Karibiska havet utanför Nicaragua)

Arten är nära släkt med ljuspannad duva.

Levnadssätt 
Yucatánduvan är en skogslevande duva som liksom andra Leptotila-duvor lever ett tillbakadraget liv och hörs långt oftare än ses. Den kan ses promenera diskret utmed skuggiga vägkanter och stigar, framför allt i början och slutet av dagen.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 50 000 till en halv miljon vuxna individer.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Yungasduva

Yungasduva (Leptotila megalura) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utbredning och systematik 
Fågelns utbredningsområde är i Anderna i Bolivia och nordvästra Argentina. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Yungas är en övergångszon mellan höglandet och låglandsskogarna vid den östra foten av Anderna, huvudsakligen i Bolivia.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen
Ockrabukig duva

Ockrabukig duva (Leptotila ochraceiventris) är en fågel i familjen duvor inom ordningen duvfåglar.

Utseende och läte 
Ockrabukig duva är en liten (23–25 cm) marklevande duva. Pannan är skärvit, övergående i skärbrunt på hjässan och glänsanse violett på bakre delen av hjässan och övre delen av manteln. Resten av ovansidan är mörkt olivgrön, med vissa inslag av bronsgrönt på mantel och vingtäckare. Strupen är vit, halsen beigefärgade, bröstet vinrött och resten av undersidan mestadels vitaktig. Liknande ljuspannad duva är tydligt större. Lätet är ett distinkt och gutturalt "rrroowww" som upprepas var tionde sekund.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från Manabí i sydvästra Ecuador till Tumbes och Piura i nordvästra Peru. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Ockrabukig duva har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 2 500–10 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust. Den är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som sårbar (VU).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Duvor
Fåglar i neotropiska regionen