kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Svenska hjärtan: svarta ballader och fördömda sånger

Svenska hjärtan: svarta ballader och fördömda sånger är ett album av den svenska folkrock-gruppen Perssons Pack, utgivet 1992. Albumet producerades av Kjell Andersson (som även står för albumets omslag), och albumet spelades in i EMI Studio i Skärmarbrink.

Låtlista
 Mördar-Anders
 Brooklandsvägen
 Hon Var Min Bäste Vän
 Rulla På, Rulla På
 Balladen Om Joe Hill
 Bara Om Min Älskade Väntar
 Johnny Du är Rå
 Var Det Här Bara Början
 Kaliforniens Guld
 Blod Eller Guld
 Ensam Blir Ensam

Medverkande

Perssons Pack
Per Persson - akustisk och elektrisk gitarr, sång
Magnus Lindh - dragspel, Hammond-orgel och piano
Magnus Adell - elektrisk och akustisk bas

Övriga
Elektrisk och akustisk gitarr, resolectric, mandolin: Pelle Sirén
Trummor och slagverk: Ingemar Dunker
Steel, dobro och banjo: Jesper Lindberg
Kör: Micke Andersson

Album av Perssons Pack
Musikalbum 1992
Heinrich Ernst Ferdinand Guericke

Heinrich Ernst Ferdinand Guericke, född den 25 februari 1803, död den 4 februari 1878, var en tysk luthersk teolog.

Han blev 1829 extra ordinarie professor i Halle. Sedan han anslutit sig till de schlesiska gammallutheranerna 1833 och utsetts till pastor i den lilla separerade lutherska församlingen i Halle 1834, blev han 1835 avsatt från sin professur. I sin kyrkliga verksamhet utsattes han även för trakasserier från den preussiska regeringen. År 1840 återfick han dock professuren. Guericke tillhörde i teologiskt hänseende den yttersta högern, även om han som politiker var verksam i liberal riktning. Åren 1840-62 redigerade han, först tillsammans med Andreas Gottlob Rudelbach, sedan med Franz Delitzsch, "Zeitschrift für die lutherische Theologie und Kirche".

Bibliografi
 Handbuch der Kirchengeschichte 1833; på svenska "Handbok i kyrkohistorien", 1839-44.
 Allgemeine christliche Symbolik 1839; på svenska "Allmän christlig symbolik", 1847-48.
 Historisch-kritische Einleitung in das neue Testament 1843.
 Lehrbuch der christlich-kirchlichen Archäologie 1847.

Källor

Noter

Tyska professorer i teologi
Personer verksamma vid universitetet i Halle
Personer i Tyskland under 1800-talet
Födda 1803
Avlidna 1878
Män
Ugglan
Kuratowskis sats

Kuratowskis sats är en matematisk sats inom grafteori som säger att en graf G är planär om och endast om det inte existerar någon delgraf av G som är homeomorf med av  eller .

Satsen formulerades och bevisades av Kazimierz Kuratowski 1930.

Grafteori
Kärlek och dynamit (album av Perssons Pack)

Kärlek och dynamit är den svenska folk-rock-gruppen Perssons Packs debutalbum, utgivet 1989. Albumet producerades av Anders Burman och spelades in i KMH Studio, i Stockholm. Red Top Design stod för omslaget.

Låtlista
 "Sista kvällen i april"
 "Hanna"
 "En sång om dej"
 "Hon har kysst mig adjö"
 "Bröllopsdag"
 "En uslings medicin"
 "Hemma"
 "Gråmånen"
 "Perssons dynamit"
 "Det enda jag vill"
 "Guldhuggarland"
 "Poker/Nio timmars spel"
 "Finkel-Pers Hambo"

Medverkande

Perssons Pack
Per Persson - sång, gitarr, mandolin
Magnus Lindh - dragspel, hammond-B3
Niklas Frisk -  gitarr, dobro, mandolin
Magnus Adell - kontrabas

Övriga
Magnus Fagernäs - trummor på "Hanna", "En sång om dig", "Sista kvällen i april", "Poker (Nio Timmars Spel)"
Robert Halldin - trummor på "Hon har kysst mej adjö", "En uslings medicin", "Det enda jag vill", "Gråmånen".
Lasse Bertilsson - fiol på "En uslings medicin"
Erika Essen-Möller, Lotta Karlin, Liza Öhman-Halldén - kör på "Hon har kysst mig adjö" och "Sista kvällen i april"
Lasse Westmann, Lilling Palmeklint, Erika Essen-Möller - kör på "Hemma"

Album av Perssons Pack
Svenska debutalbum
Musikalbum 1989
Album producerade av Anders Burman
Andreas Gottlob Rudelbach

Andreas Gottlob Rudelbach, född 29 september 1792 i Köpenhamn, död 3 mars 1862, dansk teolog. 

Rudelbach blev teologie kandidat 1820 och filosofie doktor 1822 samt ställde sig som ortodox lutheran 1825 på Grundtvigs sida i striden mot Henrik Nicolai Clausen. Som medarbetare i Grundtvigs "Theologisk maanedsskrift" (1825-28) anföll han även häftigt den rationalistiske professor K.F. Hornemann. År 1829 blev Rudelbach superintendent och förste prost i Glauchau i Sachsen samt gjorde sig där bemärkt ej blott som en nitisk själasörjare, utan också som en ovanligt lärd och flitig författare, vilken med kraft förde den lutherska lärans talan gentemot både rationalismen och den evangeliska unionen.

Bland hans skrifter kan nämnas Die augsburgische Confession (1830), Savonarola und seine Zeit (1835), Reformation, Lutherthum und Union (1839) och Christelig biographie (1846-1848; tillökad bearbetning på tyska, 1849-1850). Från 1840 utgav han tillsammans med Guericke "Zeitschrift für die gesammte lutherische Theologie und Kirche". Då likväl de kyrkliga myndigheterna ville införa full frihet med hänsyn till bekännelseformulären vid konfirmationen och därjämte ålade honom att öppna kyrkorna för de tyska katolikerna och att även för dem officiera, tog han avsked 1845 och återvände till Danmark, där han blev kyrkoherde i Slagelse 1848. Han fortsatte där sin författarverksamhet och utgav Den evangeliske kirkeforfatnings oprindelse og princip etc. (1849; svensk översättning 1852), Om det borgerlige ægteskab (1851), Om sognebaandet og om ordinationens væsen (1852), Om begrebet folkekirke (1854), Kirkefrihedens elementer i den danske statskirkelige ordning og lovgivning siden 1537 (1854), Om psalmeliteraturen og psalmebogssagen (1856) o.s.v., men hade då blivit en skarp motståndare till Grundtvig, vars kyrkliga uppfattning och "præstefrihed" han ogillade.

Källor 

Födda 1792
Avlidna 1862
Danska teologer
Män
Personer från Köpenhamn
Swazilands riksvapen

Swazilands riksvapen visar i mitten en krigarsköld, ett zuluspjut och en stav med fjädrar från paradisänkan (en vävarfågel). Ovanpå skölden finns kungens traditionella huvudbonad. Lejonet representerar kungen, och elefanten representerar kungens moder. Inskriptionen betyder "Vi är makten".

Riksvapen i Afrika
Swazilands nationalsymboler
Heraldiska vapen med sköldar som sköldemärke
Heraldiska vapen med lejon
Heraldiska vapen med elefanter
Heraldiska vapen med spjut
Erik Ljungberg (aktivist)

Erik Olov Ljungberg, född 14 april 1973 i Kungälv, död 16 mars 2012 i Göteborg, var en svensk aktivist, redaktör för FullDelaktighet.Nu, gallerist och egenföretagare. 

Han uppmärksammades bland annat för sitt engagemang för tillgänglig kollektivtrafik genom sin hemsida Västtragik. Sedan 13 års ålder var han rullstolsburen på grund av en muskelsjukdom. 2005 blev han tilldelad priset Stilpriset, Hjärter Ess med motiveringen "Erik Ljungbergs civilkurage gav honom Stilpriset, Hjärter Ess 2005. Han protesterar mot och synliggör diskriminering på ett roligt och intelligent sätt. För en organisation som Stil med handikappolitiska rötter är det viktigt att vassheten finns kvar, att man vågar sticka ut hakan. Det gör Erik Ljungberg och därför blev han den självklare vinnaren av Stilpriset, Hjärter Ess 2005."

2010 startade Ljungberg bloggen FullDelaktighet.nu som syftar till att föra upp frågorna kring funktionsnedsättning på den politiska agendan inför valet samma år. Erik valdes till den person som gjort mest för den personliga assistans-reformen det året och tilldelades därför IfA-Stipendiet hösten 2010 med motiveringen "för hans initiativ till och senare arbete med gruppbloggen FullDelaktighet.Nu. Med den skapade han möjligheten till ett starkt politiskt påverkansarbete i sociala medier under valet 2010 inte minst med fokus på personlig assistans".

I samband med mässan Leva & Fungera i Göteborg i april 2011 blev Ljungberg den första vinnaren av "Alla ska fram"-priset. Priset delades ut av organisationen GIL till den som gjort mest för tillgänglighetsarbetet under föregående år. Som programmerare utvecklade han en rad verktyg, bland annat Aiai, som är ett administrativt verktyg på internet för personlig assistans. 

Erik Ljungberg avled 2012.

Källor

Externa länkar 
 Erik Ljungbergs Stiftelse

Födda 1973
Avlidna 2012
Svenska politiker under 2000-talet
Svenska aktivister under 2000-talet
Funktionsnedsättning
Män
Personer från Kungälv
Sojuz 4

Sojuz 4 () var en flygning i det sovjetiska rymdprogrammet. Farkosten sköts upp från Kosmodromen i Bajkonur med en Sojuz-raket den 14 januari 1969. Vladimir Sjatalov var den enda personen ombord under uppskjutningen.

Sojuz 4 dockade med Sojuz 5 den 16 januari 1969. Aleksej Jelisejev och Jevgenij Chrunov gjorde en rymdpromenad från Sojuz 5 till Sojuz 4.

Farkosten återinträdde i jordens atmosfär och landade med tre personer ombord i Sovjetunionen den 17 januari 1969.

Referenser

Noter 

Rymdfarkoster
Sojuzprogrammet
1969 i Sovjetunionen
Rymdfartsåret 1969
Äkta hjärtan

Äkta hjärtan är ett album av den svenska folkrock-gruppen Perssons Pack, utgivet 1991. Albumet producerades av Kjell Andersson (som även står för omslaget) och Gundars Rullis. Äkta hjärtan spelades in i Stockholm.

Låtlista
 Tusen dagar härifrån
 Äkta Hjärtan
 Fribacka Väg
 Nyårsafton i New York
 Ett Paradis Längre Ner
 Somna In
 Ditt Grönaste Gräs
 En Morgon Mellan Bergen
 Skålen För Er
 Genom Ögon Så Blå
 Rio Libre
 Gud, Kan Du Verkligen Mena Det Här?

Medverkande

Perssons Pack
Per Persson - gitarr och sång
Magnus Lindh - dragspel, Hammondorgel, piano och kör
Magnus Adell - bas, trummaskinprogrammering och kör.

Övriga
Ingemar Dunker - trummor och slagverk
Pelle Sirén - gitarr, mandolin och bouzouki
Jesper Lindberg - steelguitar och banjo
Johan Setterlind - trumpet
Micke "Syd" Andersson och Örjan Stenbom - kör
Jakob Hellman - Sång (Tusen dagar härifrån)
Magnum Coltrane Price - Sång (Nyårsafton i New York)

Album av Perssons Pack
Musikalbum 1991
Nässelsnärja

Nässelsnärja (Cuscuta europaea L.) är en art i familjen vindeväxter.

Beskrivning 
Nässelsnärjan saknar klorofyll och kan därför inte utnyttja fotosyntesen. I stället livnär den sig som parasit klättrande på det som händelsevis finns på växtplatsen. Den kan nå upp till en höjd av drygt en meter, men det händer, att den drar ner värdväxten mot marken.

Blomningstid juli - augusti.

Fröna gror i jorden, men har inga rötter där. Skottet ligger bara, reser sig ibland, svänger ett klänge och väntar på att någon värdväxt ska dyka upp inom räckhåll, då den genast börjar klänga sig uppåt med hjälp av sugvårtor. Detta sökande kan pågå i flera veckor. Väl uppe på värdväxten borrar den in fina trådar i denna, och snyltar näring från värden, som ofta är en brännässla, lin eller humle; därav några av bygdemålnamnen.

Habitat
Stora delar av Europa (saknas dock söder om Pyreneerna) och tempererade dalar av Asien.

Sparsamt i södra och mellersta Sverige.

I Norge omkring 300 m ö h.

Utbredningskartor
 Norden
 Vanlig nässelsnärja, ssp. europaea 
 Strandsnärja, ssp. halophyta (Fr.) HARTM.  Känd endast i dessa områden.

 Norra halvklotet

Biotop
Kulturmark, skogsbryn, åkerkanter och i strandkanter. Kvävegynnad, och förekommer därför mest i kväverika jordar.

Bygdemål

Bilder

Källor

Externa länkar 
 Den virtuella floran
 
 

Vindeväxter
Nä Växtindex
Olof Gidlund

Olof Gidlund född 1921 i Finland död 1987, var en svensk trafikflygare och en av silverflygarna.

Gidlund flyttad i sexårsåldern med sina föräldrar till Sverige där de senare bosatte sig i Rimbo i Uppland. Vid 15 års ålder var han med i en uppvisningsgrupp vid olympiaden i Berlin 1936. Han anmälde sig som frivillig i finska vinterkriget. Efter kriget fortsatte han sina studier och avlade en ingenjörsexamen i Stockholm. Efter studierna sökte han in som frivillig för att fylla luckorna i det svenska Flygvapnet efter genomgången Flygreservskola-43 (FRS-1943) tilldelades han sina silvervingar. Som pilot i flygvapnet var han verksam vid F 10. Efter beredskapsåren återgick han till civil verksamhet. Han anställdes 1951 vid SAS och 1957 utnämndes han till flygkapten i bolaget. Han flög bland annat för FN i Kongo och var under en period utlandsstationerad i Thailand och USA.

Födda 1921
Avlidna 1987
Svenska frivilligsoldater
Män
Erik Adolf von Willebrand

Erik Adolf von Willebrand, född 1 februari 1870 i Vasa, död 12 december 1949 i Pernå, var en finlandssvensk läkare.

Han studerade i Vasa och Helsingfors och disputerade 1899 på avhandlingen Zur Kenntnis der Blutveränderungen nach Aderlassen som behandlade förändringar i blodet vid stora blodförluster.

Under åren 1897–1900 var han verksam som assisterande läkare vid Diakonianstaltens sjukhus i Helsingfors och föreläste 1901–1903 i anatomi. År 1903 blev han docent i fysisk terapi vid Helsingfors universitet och fem år senare blev han även docent i invärtes medicin. Åren 1922–1931 var han chefsläkare vid Diakonianstaltens sjukhus i Helsingfors.

Han har givit namn åt von Willebrands sjukdom och proteinet von Willebrands faktor.

Referenser

Externa länkar

Who named it? - Erik Adolf von Willebrand

Födda 1870
Avlidna 1949
Finländska internmedicinare
Eponymer
Män
Personer från Vasa
Alumner från Helsingfors universitet
Murray Head

Murray Seafield Saint-George Head, född 5 mars 1946 i London, är en brittisk skådespelare och musikalartist. Han hade en uppmärksammad roll i den Oscars-nominerade filmen Söndag, satans söndag 1971.

Head spelade Judas Iskariot i originaluppsättningen av rockoperan Jesus Christ Superstar och fick en hit på Billboardlistan med låten "Superstar" ur den. Han sjöng även rollen som amerikanen i konceptalbumet till Chess, där han fick en stor hit med låten "One Night in Bangkok" (skriven av Benny Andersson, Björn Ulvaeus och Tim Rice).

Privatliv
Murray Head är bror till Anthony Stewart Head och son till skådespelerskan Helen Shingler samt farbror till Emily Head och Daisy Head. Han var gift med Susan Ellis Jones från 1972 tills de skildes 1992. Tillsammans har de två döttrar, Katherine och Sophie.

Diskografi
Studioalbum
1972 – Nigel Lived
1975 – Say It Ain't So
1979 – Between Us
1981 – Voices
1981 – How Many Ways
1983 – Shade
1984 – Restless
1987 – Sooner or Later
1992 – Wave
1993 – Innocence
1995 – Pipe Dreams
2000 – Innocence 
2002 – Passion
2007 – Tête à Tête
2008 – Rien n'est écrit
2012 – My Back Pages

Livealbum
1981 – Find the Crowd
2009 – Live Collection Vol 1
2010 – Live Collection Vol 2

Samlingsalbum
1990 – Watching Ourselves Go By
1995 – When You're in Love
1995 – Greatest Hits
2006 – Emotions, My Favourite Songs

Externa länkar

 Officiell webbplats
 

Födda 1946
Brittiska skådespelare
Brittiska sångare
Levande personer
Män
Matt Czuchry

Matt Czuchry, född 20 maj 1977 i Manchester, New Hampshire, USA, är en amerikansk skådespelare. Han är känd för sina roller som Logan Huntzberger på TV-serien Gilmore Girls (2005–07) och Cary Agos på The Good Wife (2009–16).

Czuchry studerade historia och statsvetenskap vid College of Charleston i South Carolina och avlade examen med toppbetyg. Han har spelat tennis inom NCAA och var under delar av studietiden kapten för universitetets tennislag. Han är av ukrainsk härkomst på sin fars sida.

Filmografi (urval)
2000 - Gilmore Girls -  Logan Huntzberger  
2002 - A Midsummer Night's Rave - Evan 
2002 - Eight Legged Freaks - Bret 
2002 - Slap Her... She's French - Kyle Fuller
2009 - The Good Wife , TV-serie - Cary Agos 
2009 - I Hope They Serve Beer in Hell - Tucker Max
2018 - The Resident

Referenser

Externa länkar
 

Födda 1977
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Personer från Manchester, New Hampshire
Levande personer
+1

+1 var en svensk popgrupp från Stockholm. De fick sitt genombrott 1985 med låten Nevermore, producerad av Harpo, vilken var den första svenska låt att bli etta på Trackslistan. Gruppen följde sedan upp denna hit med ytterligare två Trackslisteplacerade singlar: "(I Don't Wanna Be Left Alone) Tonight" och "Young Europeans". 

Gruppen upplöstes senare, men Thoth och Magnus Wahl återfanns i gruppen Walk on Water i början av 1990-talet. Musikstilen refereras av en del som syntpop.

Medlemmar 
 Thoth (Göran Borgman) – sång
 Hull Alvvalley (Ulf Alvedahl) – trummor
 Thomas Larsson – gitarr
 Caj Ehrling – keyboard
 Magnus "Bonk" Wahl – basgitarr

Diskografi
Studioalbum

Singlar
1985 – "Nevermore / Du säger att jag alltid..."
1985 – "(I Don't Want To Be Left Alone) Tonight" / "Soldier"
1986 – "Young Europeans" / "Spridd för vinden"

Referenser 

Upplösta svenska popgrupper
Kungshamn (olika betydelser)

Kungshamn kan syfta på:

Sverige
 Kungshamn – en tätort i Bohuslän och centralort i Sotenäs kommun
 Kungshamns socken – en socken i Bohuslän
 Kungshamns landskommun – en tidigare kommun i dåvarande Göteborgs och Bohus län 1863–1951
 Kungshamns församling – en tidigare församling i Göteborgs stift –2010
 Kungshamns kyrka – en kyrkobyggnad som ligger i samhället Kungshamn
 Kungshamns distrikt – ett distrikt i Sotenäs kommun och Västra Götalands län 2016–
 Kungshamn gård – en egendom (gammalt frälsegods) söder om Uppsala
 Kungshamn-Morgas naturreservat – ett naturreservat i Uppsala kommun
 Kungshamn, Nacka kommun – ett hamnområde i Nacka

Litteratur
 Kungshamn – huvudstaden i de sju konungarikena i bokserien Sagan om is och eld
Lesothos riksvapen

Lesothos riksvapen visar en gul Lesothostridssköld med en naturalistisk återgivning av en krokodil, den kungliga dynastins emblem. Bakom skölden syns typiska sydafrikanska vapen: en assegaj och en klubba, samt en strutsfjäder. Sköldhållare är två stegrande hästar. Postamentet visar Thaba Bosiu-berget där kung Moshoeshoe I begravdes på 1870-talet. Längst ner finns ett textband med valspråket Khotso Pula Nala: "Fred, regn, välstånd".

Se även 
 Lesothos flagga
 Lesothos nationalsång

Källor 
 

Riksvapen i Afrika
Lesothos nationalsymboler
Heraldiska vapen med spjut
Heraldiska vapen med krokodiler
Heraldiska vapen med hästar
Fredrik Warg

Fredrik Warg, född 3 maj 1979 i Boliden, är en svensk före detta ishockeyspelare. Han inledde karriären i Boliden men flyttade till Modo för att gå hockeygymnasiet. Warg nådde A-laget i Modo och gjorde sin debut i Elitserien i ishockey 1999/2000. Samma säsong lånades han även ut till IF Sundsvall Hockey i Allsvenskan. Efter ytterligare säsonger med Modo varvat med utlåningar till Sundsvall Hockey och IF Björklöven lämnade han för Timrå 2005. I Timrå gjorde Warg succé under två säsonger och fick göra sin landslagsdebut. Han deltog även i världsmästerskapet 2007 i Ryssland. Efter ytterligare två säsonger med Modo gjorde han den 6 april 2009 klart med Skellefteå AIK.

På grund av en nackskada avslutade Warg sin karriär den 26 januari 2015.

Han är kusin till lagkamraten i landslaget och likaledes Skelleftebördige Jonathan Hedström.

Klubbar 

 Bolidens FFI 1994-1995
 Modo J20 1995-1998
 Örnsköldsviks SK 1998-1999
 Sundsvall Hockey 1999-2000
 Modo Hockey 1999-2005 2007-2009
 Timrå IK 2005-2007
 Skellefteå AIK 2009-2011
 Dinamo Riga 2011-2012
 Rögle BK 2012- 2013
 ERC Ingolstadt 2013
 Brynäs IF 2013-2014

Referenser

Externa länkar 
 Fredrik Wargs spelarprofil på Elite Prospects
 Fredrik Wargs spelarprofil på Eurohockey.com

Svenska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Skellefteå AIK
Ishockeyspelare i Modo Hockey
Ishockeyspelare i Timrå IK
Ishockeyspelare i IF Björklöven
Spelare i Sundsvall Hockey
Spelare i Dinamo Riga
Ishockeyspelare i Rögle BK
Spelare i ERC Ingolstadt
Ishockeyspelare i Brynäs IF
Födda 1979
Idrottare från Skellefteå kommun
Män
Levande personer
Svenska idrottare under 2000-talet
Kristian Kuusela

Kristian Kuusela, född den 19 februari 1983, är en finländsk ishockeyspelare som spelade i Modo våren 2007 och blev guldhjälte genom att avgöra de två sista SM-finalerna mot Linköping. Han hade redan kontrakt över säsongen efter och lämnade MODO efter guldet. Under säsongen 06/07 i Modo svarade han för 19 poäng (tio mål och nio assist).

Han har tidigare spelat för Oulun Kärpät  och vann SM-Liigan 07-08 och kom tvåa 08-09 efter 4 raka förluster mot JYP. Han hade kontrakt med Kärpät till 2010 och är en av grundpelarna i deras powerplay. Mellan 2010 och 2012 spelade han för Esbo Blues. Han spelar idag i Tappara.

Externa länkar 

Finländska ishockeyspelare
Spelare i Ässät
Ishockeyspelare i Modo Hockey
Spelare i Oulun Kärpät
Spelare i Esbo Blues
Spelare i Tappara
Födda 1983
Män
Levande personer
Personer från Seinäjoki
Peter von Lacy

Peter von Lacy (), född 26 september 1678 i Killeady Limerick, död 11 maj 1751 i Riga, var en rysk greve, militär och fältmarskalk, som härstammade från en normandisk släkt. Han var far till Franz Moritz von Lacy. Han var bland annat befälhavare för den ryska armén i slaget vid Villmanstrand. Lacy deltog också i det stora nordiska kriget. Han räknas som en av Rysslands största militärer genom tiderna, jämförbar med bland andra Aleksandr Suvorov.

von Lacy följde 1691 den avsatte kung Jakob II av England till Frankrike, började där sin militära bana under Nicolas de Catinat samt trädde efter varannan i österrikisk, polsk och slutligen rysk krigstjänst. Han sårades vid Poltava 1709, fick 1719 befälet över den ryska flottavdelning, som härjade Roslagens och Norrlands kuster, samt 1721 överbefälet över den ryska galärflottan vid de förnyade härjningarna av norrländska kusten, var i början av polska tronföljdskriget 1733-1735 general-en-chef för ryska armén samt kämpade under 1735-1739 års turkiska krig framgångsrikt på Krim. Under de ryska fälttågen i Finland 1741-1742 var han den ryska arméns överbefälhavare, vann 23 augusti 1741 slaget vid Villmanstrand och mottog 24 augusti 1742 den föga underlägsna svenska härens kapitulation i Helsingfors. I juni 1743 lyckades han med en rysk galäreskader smyga sig förbi den svenska örlogsflottan ut ur Finska viken samt förena sig med Keiths förut utlupna galärer; endast det skyndsamma avslutandet av preliminärfreden i Åbo hindrade nya härjningar av svenska östkusten. Lacy blev därefter guvernör över Livland.

Källor

 

Ryska fältmarskalkar
Personer i stora nordiska kriget
Ryska militärer under 1700-talet
Födda 1678
Avlidna 1751
Män
Personer från Limerick (grevskap)
Personer i Hattarnas ryska krig
Deltagare i slaget vid Poltava
Deltagare i slaget vid Narva
Carl Wernicke

Carl Wernicke, född 15 maj 1848 i Tarnowitz, Schlesien, död 15 juni 1905, var en tysk neurolog och psykiater.

Han studerade medicin vid universitetet i Breslau och var klar med grundutbildningen 1870. Under vidareutbildningen som psykiater assisterade han Heinrich Neumann och fick då möjlighet att tillbringa sex månader i Wien där Theodor Meynert fick ett stort inflytande på honom. Wernicke blev docent i psykiatri i Breslau 1875 och i Berlin 1876. Åren 1876–1878 var han förste assistent på Carl Friedrich Otto Westphals klinik för psykiatri och neurologi på Charitésjukhuset i Berlin.

Mellan 1878 och 1885 drev Wernicke en privatpraktik i Berlin. Från 1881 till 1883 publicerade han en omfattande lärobok i tre band med titeln Lehrbuch der Gehirnkrankheiten. År 1885 utnämndes han till extra ordinarie professor i neurologi och psykiatri i Breslau; fem år senare blev han professor där i samma ämnen och 1904 fick han motsvarande tjänst i Halle an der Saale. Tillsammans med Theodor Ziehen grundade han tidskriften Monatsschrift für Psychiatrie und Neurologie 1897. Wernicke dog i sviterna efter en cykelolycka. 

Wernicke har givit namn åt Pick-Wernickes syndrom (tillsammans med Arnold Pick), Wernickes centrum, Wernickes demens, Wernickes encefalopati, Wernicke-Korsakoffs syndrom (tillsammans med Sergei Sergeievich Korsakoff).

Referenser

Externa länkar 
 Who named it? – Carl Wernicke

Tyska neurologer
Tyska psykiatrer
Tyska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Wrocław
Personer verksamma vid universitetet i Halle
Personer från Schlesien
Tyska eponymer
Födda 1848
Avlidna 1905
Män