kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vera Frisén

Vera Elisabeth Frisén-Stroh, född 28 juli 1910 i Umeå, Västerbottens län, död den 6 juni 1990 i Stockholm, var en svensk konstnär.

Vera Frisén utbildade sig på Otte Skölds målarskola 1928–1931. Hon fick tbc sommaren 1929 och blev inlagd på Sävsjö sanatorium våren 1930. Efter att ha tillfrisknat återvände hon till konstskolan hösten 1931, men var även fortsättningsvis under 1930-talet i perioder sjuk och inlagd på sanatorier i Sävsjö och i Hällnäs i Västerbotten. Hon vistades i Danmark under några perioder och tillbringade 1938–39 ett halvår i Cagnes i södra Frankrike och i norra Italien, innan hon vid krigsutbrottet återvände till Umeå.

Hon deltog i grupputställningar i Västerbottens konstförenings regi i sin hemstad Umeå och hon medverkade i internationella samlingsutställningar, bland annat en dansk-isländsk-svensk i Århus och Göteborg samt med Ung svensk konst i Danmark och Norge. Tillsammans med Curt Clemens, Lennart Gram, Kurt Carendi och Tage Hedqvist debuterade hon i en utställning på Svensk-franska konstgalleriet 1938 där hon uppmärksammades för sina utsökta blyertsteckningar. Hon hade sin första separatutställning först i april 1941 på Galleri Färg och Form i Stockholm. Hon fick positiv kritik på denna utställning, bland annat av Gustaf Näsström i Stockholms Tidningen, men hon framträdde senare endast vid få utställningar och på en andra separatutställning – också på Galleri Färg och Form – först året före sin död. 

Hon målade främst porträtt samt landskapsmålningar med motiv från Västerbotten, bland annat från Kolksele i Vännäs kommun där hon ofta tillbringade vårarna för att måla.

Frisén-Stroh är representerad vid Moderna museet, Västerbottens museum i Umeå, Borås konstmuseum samt i några större privata samlingar. En större brevsamling har donerats till Forskningsarkivet vid Umeå universitetsbibliotek.

Vera Frisén var näst äldsta barn till disponenten vid Umeå Bryggerier Gottfrid Frisén och Jenny Andersson, i en syskonskara på sex barn. Bland syskonen märks Gustav Frisén. Hon var sedan 1942 gift med Olof Stroh (1918–89), sedermera generalsekreterare i Svenska Röda Korset. Paret hade inga barn.

Källor
Felicia Tolentino:  Vera Frisén Porträtt av ett landskap – Vera Friséns gestaltning av naturen i Västerbotten, Institutionen för Kultur- och medievetenskaper, Umeå universitet, Umeå 2008,  (doktorsavhandling)
Om Vera Friséns arkiv, Arkiv och specialsamlingar vid Umeå universitet, läst 2012-01-21
Svenskt konstnärslexikon del II sid 248, Allhems Förlag, Malmö.
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 499,

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1910
Avlidna 1990
Kvinnor
Konstnärer från Umeå
Brio (godis)

Brio är en godisprodukt från Malaco, som finns i frukt- och gräddkolasmak. Brio med fruktsmak introducerades på 1930-talet av dåvarande Pix i Gävle, som köptes upp av Ahlgrens 1975. Godisprodukten har inte någon anknytning till företaget Brio.

Referenser

Noter 

Godis
Varumärken för dagligvaror
Militära grader i Polen



Armén sedan 2004

Officerskåren

Underofficerskåren

Manskapskåren

Armén 1919-1925

 Källa:

Referenser

Noter

Se även
Brandförsvarets grader i Polen
Kriminalvårdens grader i Polen
Kustbevakningens grader i Polen
Polisens grader i Polen
Tullens grader i Polen
Grader i Skytteförbundet Strzelec

Polens samhälle
Polens militär
Polen
Pajalaprojektet

Pajalaprojektet var ett planerings- och utredningsprojekt hos Trafikverket i Sverige och Trafikledsverket i Finland för transportleder av anrikad järnmalm från järnmalmsgruvorna ägda av Northland Resources AB norr om Pajala vid Kaunisvaara till en utskeppningshamn. Projektet påbörjades hösten 2008 när Northland Resources erhöll bearbetningskoncessionen och undersökte transportmöjligheterna till Kemi stads hamn vid Bottenviken. Förutsättningarna utredes för omkring 15 km nybyggd 1524 mm elektrifierad bredspårig järnväg från Kaunisvaara med en bro över Muonioälven till Äkäsjokisuu i Finland som har industrispår till den nuvarande Kolaribanan i det finska järnvägsnätet. Det finska Trafikverket utredde investeringarna som behövdes i Finland. Det rekommenderade förslaget beräknades kosta mellan 800 och 1 000 miljoner kronor att bygga i Sverige och ytterligare 250 miljoner kronor för upprustningar på den finska sidan.

Järnvägsprojektet lades ner efter att Trafikverkets järnvägsutredning var slutförd beroende på att Northland Resources sommaren 2010 fick tillgång till ett område i Narviks hamn och beslutade att transportera den anrikade malmen till Narvik via en omlastningsterminal utanför Svappavaara vid Svappavaarabanan som ansluter till Malmbanan. Transporten från Kaunisvaara till Svappavaara sker på 150–160 km landsväg via väg 99, 395 och E45. Transporterna sker med 90-tons lastbilar, vilka kör på dispens från begränsningen på max 60 ton, efter utredning om mest lönsamma transportlösning. Utredningen visade att ännu högre bruttovikt var optimalt, men flera av broarna på vägförbindelsen klarar inte högre fordonsvikt ute på det fria spannet. Vägarna behöver enligt Trafikverket byggas om till en kostnad av 1,3 till 1,5 miljarder kronor och en nybyggd järnväg beräknas kosta 5,6-6,3 miljarder kronor.

Källhänvisningar

Föreslagna järnvägslinjer i Sverige
Transport i Norrbottens län
Nedlagda byggprojekt i Sverige
Audacia Ray

Audacia "Dacia" Ray, född 25 april 1980 i New York, är en amerikansk företagare, författare och sexarbetaraktivist. Hennes arbete behandlar ämnen som sexualitet och kultur, med fokus på influenser av modern teknik. Hon är en före detta redaktör på sexarbetarmagasinet $pread Magazine. Det egna företaget Waking Vixen Productions började som en personlig blogg 2004 och utvecklades efter hand till en inriktning på multimedia-produkter i syfte att öka den sexuella medvetenheten. 2010 blev Audacia Ray framröstad som New Yorks bästa sexbloggare av tidskriften Village Voice.

Bibliografi 
 Naked on the Internet: Hookups, Downloads, and Cashing in on Internet Sexploration, 2007, 
 Cashing In on Internet Sexploration

Referenser 

Amerikanska sexarbetaraktivister
Kvinnor
Födda 1980
Levande personer
Dan Hamhuis

Daniel "Dan" Hamhuis, född 13 december 1982 i Smithers, British Columbia, är en kanadensisk professionell ishockeyspelare som spelar för Nashville Predators i NHL. 

Han har tidigare spelat på NHL-nivå för Dallas Stars, Vancouver Canucks och Nashville Predators och på lägre nivåer för Milwaukee Admirals i AHL och Prince George Cougars i WHL.

Hamhuis vann VM-guld med Kanada 2007 i Moskva. Han deltog också i VM-turneringarna 2006, 2008 och 2009 med två silvermedaljer som resultat 2008 och 2009.

Den 25 juli 2018 skrev han på ett tvåårskontrakt värt 2,5 miljoner dollar med sin gamla klubb Nashville Predators.

Spelstil
Dan Hamhuis är framförallt en defensivt skicklig back men kan emellanåt också tillföra hyggligt i offensiven. Han är inte en särskilt fysiskt spelande back utan litar mer till sitt spelsinne och positionsspel.

Statistik

Klubbkarriär

Internationellt

Referenser

Externa länkar
Dan Hamhuis - nhl.com
Dan Hamhuis - Hockey-Reference.com

Födda 1982
Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Dallas Stars
Spelare i Nashville Predators
Spelare i Vancouver Canucks
Levande personer
Män
Idrottare från British Columbia
Världsmästare i ishockey
Spelare i Prince George Cougars
Kanadensiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Kanada
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2014
Spelare i Milwaukee Admirals (2001–)
Spelare som har spelat minst 1000 matcher i National Hockey League
Spelare valda i NHL Entry Draft 2001
Personer från Smithers, British Columbia
Spelare valda av Nashville Predators i NHL Entry Draft
Ion Ghica

Ion Ghica, född 12 augusti 1817, död 7 maj 1897, var en rumänsk politiker. Han var kusin till Dimitrie Ghica.

Ghica var efter 1848 ledare för det antiryska partiet, och medverkade vid Alexandru Ioan Cuzas såväl val som avsättning. Han var 1866-1867 och 1870-1871 Rumäniens ministerpresident.

Källor

Noter

Tryckta källor
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Rumänska politiker under 1800-talet
Rumäniens premiärministrar
Födda 1817
Avlidna 1897
Män
Personer från Bukarest
West New Brighton

West New Brighton (även kallat West Brighton) är en stadsdel i New York, Richmond County, USA. Området ligger i North Shore-distriktet på Staten Island. I stadsdelen finns bland annat ett zoo (Staten Island Zoo), flera mindre kyrkogårdar, basebollplaner, ett barnmuseum, en kinesisk trädgård och Richmond University Medical Center. Enligt den amerikanska folkräkningen år 2000 bor 22 852 personer i West New Brighton.

Externa länkar 
 Statistik över hushållen i West New Brighton via city-data.com

Stadsdelar i Staten Island
Iver Rosenkrantz

Iver Rosenkrantz, född den 5 december 1674, död den 15 november 1745, var en dansk statsman, son till Erik Rosenkrantz och den skånska adelsdamen Margerethe Iversdatter Krabbe från Jordberga. Han var sålunda Jörgen Krabbes systerson.

Rosenkrantz avreste 1700 som dansk diplomat till Karl XII i Livland, men blev inte mottagen. 1702-05 var han danskt sändebud i England. Åren 1708-09 åtföljde han som hovmarskalk Fredrik IV på hans utländska resa och var 1710-14 ånyo sändebud i England. Han blev geheimeråd 1717 och president i kommerskollegiet, men avlägsnades 1723 till följd av kungens ovilja mot den gamla danska adeln.

Efter Kristian VI:s tronbestigning 1730 blev han återkallad och utnämnd till "oversekretær" både i danska och tyska kansliet samt hade som sådan stort inflytande, men undanträngdes 1735 och måste 1740 lämna även geheimekonseljen. Som universitetets patronus hade Rosenkrantz väsentlig del i dess nya stiftelseurkund 1732.

Källor 
 

Danska politiker
Danska diplomater
Dansk adel
Danska politiker under 1700-talet
Födda 1674
Avlidna 1745
Män
Ledamöter av Royal Society
Erik Rosenkrantz

Erik Rosenkrantz kan syfta på flera personer, bland andra:

* Erik Rosenkrantz (1519-1575) till Valsøgård, Arreskov och Kjærstrup, danskt riksråd
 Erik Rosenkrantz (1612-1681) till Rosenholm, danskt gehejmeråd
Erik Rosenkrantz, (cirka 1584–cirka 1637), hertig över södra Halland
Libyska havet

Libyska havet (grekiska , ) är en del av Medelhavet, norr om den afrikanska kusten av det antika Libyen, det vill säga Cyrenaika och Marmarica
(vad som nu är östra Libyens och västra Egyptens kust, mellan Tobruk och Alexandria). Denna beteckning användes av antikens geografer för att beskriva södra Medelhavsområdet, men termen används också av moderna reseförfattare och kartografer. Den södra kusten av Kreta som gränsar till Libyska havet omfattar Asterousiabergen och Mesaraslätten; detta område är platsen för forntida bronsålderbosättningar, däribland Kommos, Hagia Triada och Faistos.

I öster ligger Levantinska sjön, i norr Joniska havet och i väster Siciliensundet.

Se även
Sidrabukten

Referenser

Medelhavet
Holger Rosenkrantz

Holger Rosenkrantz kan syfta på bland andra:

 Holger Holgersen Rosenkrantz (död 1534) till Boller.
 Holger Rosenkrantz (1517–1575), en dansk adelsman
 Holger Rosenkrantz (1574-1642), "den lärde" (1574-1642) till Rosenholm.
 Holger Rosenkrantz (1586-1647) "den rike" (1586-1647) till Glimmingehus.
 Holger Rosencrantz (1823-1912), svensk överstelöjtnant och kammarherre.
Boothiaviken

Boothiaviken () är ett 700 km långt innanhav i Nunavut, Kanada. Västra delen ligger inom regionen Kitikmeot medan östra delen ligger inom regionen Qikiqtaaluk. Innanhavet avgränsas i öster av Baffinön och Melvillehalvön. I väster ligger Somersetön och Boothiahalvön. Den avgränsas av det kanadensiska fastlandet i söder. I norr finns en bred förbindelse via Prince Regent Inlet till Lancastersundet. De smala sunden Fury och Heclasundet och Bellotsundet förbinder innanhavet med Foxe Basin i sydost respektive Franklin Strait i väster. Namnet till trots är det således i strikt mening inte en vik. 

Namnet gavs av den skotska upptäcktsresanden John Ross efter engelsmannen sir Felix Booth,  mecenat på hans andra expedition på jakt efter Nordvästpassagen.

Källor

Vidare läsning
 Barber, D. G., and J. Iacozza. 2004. "Historical Analysis of Sea Ice Conditions in M'Clintock Channel and the Gulf of Boothia, Nunavut: Implications for Ringed Seal and Polar Bear Habitat". Arctic. 57: 1-14. 
 Collin, A. E. An Oceanographic Study of Prince Regent Inlet, the Gulf of Boothia and Adjacent Waters. [S.l.]: Atlantic Oceanographic Group, 1958. 
 Markham, Albert Hastings, and Sherard Osborn. A Whaling Cruise to Baffin's Bay and the Gulf of Boothia. And an Account of the Rescue of the Crew of the "Polaris.". London: S. Low, Marston, Low, and Searle, 1875. 

Nunavuts geografi
Bukter i Kanada
Protesterna i Wisconsin 2011

Protesterna i Wisconsin 2011 var en serie demonstrationer i den amerikanska delstaten Wisconsin med början i februari 2011. Protesterna var riktade mot propositionen Wisconsin Budget Repair Bill, vilken bland annat innebar inskränkningar av offentliganställdas rätt att förhandla om kollektivavtal. Vid sin höjdpunkt samlade demonstrationerna så många som 100 000 deltagare. Centrum för demonstrationerna var Wisconsin State Capitol i Madison, men mindre samlingar förekom över hela delstaten. 

Förutom demonstrationer förekom andra försök att stoppa lagen. De demokratiska ledamöterna av Wisconsins senat fördröjde omröstningen genom att i flera veckor lämna delstaten och genom revokation avsattes två av de republikanska senatorerna, vilket dock inte räckte för att bryta den republikanska majoriteten.

Demonstrationerna upphörde i princip i juni 2011 efter att förslaget röstats igenom. Därefter har dock försök att få lagen upphävd i domstol gjorts. Dessutom pågår en kampanj för att avsätta guvernören Scott Walker genom recall.

Wisconsins historia
Arbetskonflikter 2011
Arbetskonflikter i USA
2011 i USA
Wandels hav

Wandels hav (också känt som McKinleysjön) är ett bihav till Norra ishavet utanför Grönlands nordöstra kust. Havet sträcker sig nordost om Grönland till Svalbard. Hav längre norrut och nordväst om Wandels hav är frusna året om. Wandels hav sträcker sig så långt västerut som Kap Morris Jesup. Längre västerut ansluter det med Lincolnhavet. I söder sträcker sig havet till Nordostrundingen. Wandels hav ansluter till Grönlandshavet i söder genom Framsundet.

Wandels hav är uppkallat efter den danska officeren Carl Frederik Wandel som deltog i flera expeditioner runt Grönland.

Referenser

Hav
Palksundet

Palksundet () är ett sund mellan den indiska delstaten Tamil Nadu och distriktet Mannar i Nordprovinsen, Sri Lanka. Sundet förbinder Bengaliska viken i nordost med Palkbukten och därifrån med Gulf of Mannar i sydväst. Sundet är mellan 53 och 80 km brett. Flera floder flyter in i sundet, däribland Vaigai River i Tamil Nadu. Sundet är uppkallat efter Robert Palk, som var guvernör i Presidentskapet Madras (1755-1763) under Company Raj-perioden.

Referenser

Sund i Indien
Sund i Sri Lanka
Henri Jules av Bourbon

Henri Jules av Bourbon, född den 29 juli 1643 i Paris, död där den 1 april 1709, var en fransk prins. 

Henrik Jules var prins av Condé från 1686 till sin död. Han led vid slutet av sitt liv av klinisk lykantropi, tron att vara en varg, och betraktades som psykiskt sjuk. Han var från 1663 gift med Anne Henriette av Pfalz-Simmern.

Referenser

Franska prinsar
Huset Bourbon-Condé
Personer från Paris
Födda 1643
Avlidna 1709
Män
Levantinska sjön

Levantinska sjön är namnet på den östligaste delen av Medelhavet.

Geografi
Levantinska sjön gränsas av Turkiet i norr, Syrien, Libanon, Israel och Gazaremsan i öster, Egypten och Libyen i söder och Egeiska havet i nordväst. Den västra gränsen till det öppna Medelhavet (där även kallat Libyska havet) definieras som en linje från udden Ra's al-Hilal i Libyen till ön Gavdos, söder om Kreta. Den största ön i Levantinska sjön är Cypern. Det största djupet på 4384 meter finns i Plinius Trench, cirka 80 km söder om Kreta. Levantinska sjön sträcker sig över en yta på 320 000 km.

Den norra delen av Levantinska sjön mellan Cypern och Turkiet kallas Cilician Sea. Även i norr finns de stora vikarna İskenderunviken (nordost) och Antalyaviken (nordväst).

Levantinska gasfältet ligger i detta område under Levantinska bassängen.

Ekologi
Suezkanalen stod färdig 1869 och förbinder Levantinska sjön med Röda havet. Röda havet ligger högre än det östra Medelhavet, så kanalen fungerar som ett tidvattenssund som strömmar Röda havet ut i Medelhavet.

Bittersjöarna, som är naturliga saltsjöar som en del av kanalen, blockerade migration av arter från Röda havet till Medelhavet under många decennier, men eftersom salthalten i sjöarna gradvis utjämnades mot den i Röda havet, försvann migrationshindret och växter och djur från Röda havet har börjat kolonisera östra Medelhavet. Denna migration av arter är känd som lessepsk migration, efter Ferdinand de Lesseps, kanalens chefsingenjör.

Byggandet av Assuandammen över Nilen på 1960-talet har minskat flödet av sötvatten och slam i Levantinska sjön. Detta gjorde havet relativt saltare och näringsfattigare än tidigare, vilket ledde till en kollaps av det historiskt viktiga sardinfisket och har gett en ytterligare fördel till arter i Röda havet som är anpassade till det saltare och näringsfattigare Röda havet.

Se även
Levanten

Referenser

Vidare läsning
Özsoy, E. and H. Güngör (1993). The Northern Levantine Sea Circulation Based on Combined Analysis of CTD and ADCP Data, In: P. Brasseur (editor), Data Assimilation: Tools for Modelling the Ocean in a Global Change Perspective, NATO ASI Seeries, Springer-Verlag, Berlin.

Sur, H. İ., Özsoy, E., and Ü. Ünlüata, (1992). Simultaneous Deep and Intermediate Depth Convection in the Northern Levantine Sea, Winter 1992, Ocean.

Externa länkar
Study and Analysis of Water Masses Formation in the Levantine Sea

Medelhavet
Dimitrie Ion Ghica

Dimitrie Ion Ghica, född 1875, död 1967, var en rumänsk furste och diplomat.

Efter juridiska och diplomatiska studier i Paris kom Ghica i diplomattjänst 1894, var minister i Bulgarien 1913-1914, i Rom 1914-1918, i Paris 1919-1922 och delegerade vid fredskonferensen 1919. Han var därefter generalsekreterare i utrikesdepartementet 1926-1928, åter minister i Rom 1928-1931 och därefter från april 1931 utrikesminister.

Källor

Noter

Tryckta källor
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Rumänska diplomater
Rumäniens utrikesministrar
Födda 1875
Avlidna 1967
Män
Lionbukten

Lionbukten, Lejonbukten (; ; ), är en bukt i Medelhavet. Den är belägen vid franska sydkusten, mellan Katalonien i väster och Toulon i öster.

Den här bukten är en av de tre viktigaste "lungorna" i Medelhavet. Från Rhônedalen kommer kalla fallvindar som kyler och syresäter Lionbuktens ytvatten; därpå sjunker ytvattnet som därmed för syre till djupare delar av havet.

Referenser 

Bukter i Medelhavet
René Ghil

René Ghil, född 27 september 1862, död 15 september 1925, var en fransk författare av flamländsk härkomst.

Ghil framträdde som författare med en slags poetik, Le traité du verbe med förord av Stéphane Mallarmé, som i sin definitiva form En méthode à l'oeuvre lades till grundval för ett vidlyftigt anlagt verk, där Ghil med alla medel, poetiska, psykologiska, musikaliska, lingvistiska, naturvetenskapliga och en till det yttersta driven konsekvens i analogispelet företog en sannskyldig orkestrering av samtliga de i tillvaron verkande krafterna, en symbolismens universalfilosofi på vers. Detta gigantiska Oeuvre var planerat i tre delar, vardera i flera volymer, men hann haldig slutföras. Ghil utgav 1909, 1920 och 1923 tre försök till popularisering av sin annars såväl till form som innehåll i det närmaste otillgängliga världsförklaring. Ghil utövade åren omkring 1890 en ganska betydande inflytande på stiluppfattningen hos många av symbolisterna och intog samtidigt en maktställning som koryfé och tidskriftschef. Hans Choix de poésies utkom 1928.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Franska poeter
Franskspråkiga poeter
Födda 1862
Avlidna 1925
Män
Personer från Tourcoing
Symbolister
Luzonsundet

Luzonsundet är ett sund mellan östaten Taiwan och den filippinska ön Luzon. Sundet förbinder därmed Filippinska sjön till Sydkinesiska havet i västra Stilla havet.

Sundet är omkring 250 km brett och omfattar ett antal öar grupperade i två grupper: Batanesöarna i provinsen Batanes och Babuyanöarna i provinsen Cagayan, båda i Filippinerna. Sundet är uppdelat i ett antal mindre kanaler. Babuyankanalen separerar Luzon från Babuyanöarna, som är skilda från Batanesöarna genom Balintangkanalen. Batanes separeras från Taiwan genom Bashikanalen.

Detta är ett viktigt sund för frakt och kommunikation. Många fartyg från Amerika använder denna rutt för att segla till viktiga östasiatiska hamnar. Många sjökablar passerar genom Luzonsundet. Dessa kablar ger viktiga data- och telefonitjänster till Kina, Hongkong, Taiwan, Japan och Sydkorea.

Historia
Luzonsundet var en del av den japanska invasionsrutten i december 1941. Den 8 december (samma dag som attacken mot Pearl Harbor, på grund av datumlinjen) landsteg de på Batanes. Den 10 december ockuperade de Camiguinöarna i Babuyan (inte att förväxla med ön Camiguin strax norr om Mindanao) i en snart övergivet försök att etablera en sjöflygplansbas och landsteg samma dag på Aparri, Cagayan på Luzon.

Därefter jagade många amerikanska ubåtar japanska konvojer som passerade genom sundet på väg från Ostindien till Japan.

Referenser

Sund i Filippinerna
Sund i Taiwan
Sund i Stilla havet
WP:Projekt Kina
Pensionsfond

En pensionsfond är en fond som förvaltar medel för ålderspension. I Sverige är det vanligt att pensionsfonder äger fastigheter.

Pensionsfonder i Sverige

I Sverige finns AP-fonderna som förvaltar det allmänna pensionssparandet. Dessutom finns ett antal privata pensionsfonder.

Finansväsen
Melvillebukten

Melvillebukten (), är en stor bukt utanför Grönlands nordvästra kust. Bukten är belägen på den norra delen av Upernavikarkipelagen och öppnar till sydväst i Baffinbukten. Dess Kalaallisut-namn, Qimusseriarsuaq, betyder "den stora hundspannsplatsen".

Referenser

Externa länkar
 Satellite image. Source: WikiMapia

Bukter i Grönland
Mindon Min

Mindon Min, född 8 juli 1808, död 1 oktober 1878, var kung av Burma från 1853 till 1878. Han var dess näst sista inhemska monark. 

Mindon Min var son till kung Tharrawaddy Min och drottning Chandra Mata Mahay. Fadern avled 1846 och efterträddes av hans halvbror Pagan Min. 

Under hans halvbror kung Pagan Min, pågick det andra anglo-burmesiska kriget 1852 som slutade med det brittiska imperiets annektering av Nedre Burma. Mindon och hans yngre bror Kanaung störtade sin halvbror kung Pagan 1853, i det så kallade palatsupproret. Han besteg sedan själv tronen. 

Kung Mindons grundade den sista kungliga huvudstaden i Burma, Mandalay, 1857. Under större delen av sin regeringstid försöker han försvara den övre delen av sitt land från brittiska intrång. Tillsammans med sin yngre bror Kanaung började man modernisera Burma. Under Mindons regeringstid skickades flera till Frankrike, Italien, USA och Storbritannien, för att lära sig och hämta idéer i den industriella revolutionen.
Kung Mindons introducerade bland annat den första maskinen, som slog mynt i Burma, år 1871.

Mindon Min hade 62 hustrur och 110 barn. Han efterträddes av sin son Thibaw Min, som också gifte sig med hans dotter i ett annat äktenskap, Supayalat.

Referenser

Personer i Myanmars historia
Födda 1808
Avlidna 1878
Män
Jørgen Rosenkrantz

Jørgen Rosenkrantz kan syfta på bland andra:

* Jørgen Rosenkrantz (1523–1596) till Rosenholm, danskt riksråd.
 Jørgen Rosenkrantz (1607–1675) till Kjeldgård, dansk lärd.
Jørgen Rosenkrantz (1607–1675)

Jørgen Rosenkrantz, född den 11 juni 1607, död den 8 januari 1675, var en dansk adelsman, son till Holger Rosenkrantz ("den lärde"), bror till Gunde och Erik Rosenkrantz.

Rosenkrantz blev räntmästare 1648 och "hofmester" vid Sorö akademi 1653; han ägde så stor teologisk lärdom, att han vid ärkebiskop Svanes död, 1668, ifrågasattes som dennes efterträdare.

Källor 
 

Danska ämbetsmän
Danska teologer
Dansk adel
Personer i Danmark under 1600-talet
Födda 1607
Avlidna 1675
Män
Ugglan