kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Robert Stafford

Robert Theodore Stafford, född 8 augusti 1913 i Rutland, Vermont, död 23 december 2006 i Rutland, Vermont, var en amerikansk republikansk politiker. Han var guvernör i delstaten Vermont 1959–1961. Han representerade Vermont i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1961–1971 och sedan i senaten 1971–1989.

Stafford utexaminerades 1935 från Middlebury College. Han studerade först juridik vid University of Michigan och avlade sedan 1938 juristexamen vid Boston University. Han gifte sig 1938 med Helen C. Kelley och paret fick fyra barn. Stafford var åklagare i Rutland County 1938–1942. Han deltog både i andra världskriget och i Koreakriget i USA:s flotta. Stafford arbetade igen som åklagare 1947–1951. Han var delstatens justitieminister (Vermont Attorney General) 1955–1957 och viceguvernör 1957–1959.

Stafford efterträdde 1959 Joseph B. Johnson som guvernör i Vermont. Han efterträddes 1961 av F. Ray Keyser. Stafford efterträdde sedan 1961 William H. Meyer som kongressledamot. Senator Winston L. Prouty avled 1971 i ämbetet och Stafford blev utnämnd till senaten.

Stafford tog många liberala ståndpunkter. Han profilerade sig speciellt i miljö- och utbildningsfrågor. Han vann fyllnadsvalet 1972 och omvaldes 1976 och 1982. Han ställde inte upp för omval i senatsvalet 1988 och efterträddes i januari 1989 av Jim Jeffords. På äldre dagar engagerade sig Stafford för att få till stånd registrerade partnerskap för samkönade par i Vermont.

Stafford var kongregationalist och frimurare. Han gravsattes på Evergreen Cemetery i Rutland.

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations webbplats

Political Graveyard

Viceguvernörer i Vermont
Guvernörer i Vermont
Ledamöter av USA:s representanthus från Vermont
Ledamöter av USA:s senat från Vermont
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1900-talet
Alumner från Boston University School of Law
Personer från Rutland County
Födda 1913
Avlidna 2006
Män
Anders Frenander

Anders Frenander, född 1948, är en svensk professor verksam vid Bibliotekshögskolan i Borås. Frenander är professor i idéhistoria och disputerade 1998 med avhandlingen "Debattens vågor : om politisk-ideologiska frågor i efterkrigstidens svenska kulturdebatt". 2005 gav han ut "Kulturen som kulturpolitikens stora problem : diskussionen om svensk kulturpolitik under 1900-talet". Frenander är föreståndare för Centrum för kulturpolitisk forskning vid Bibliotekshögskolan.  

Han har kritiserat kulturutredningen 2009 för att vara ogenomtänkt , men menar samtidigt att den kulturproposition som senare lades fram inte innebar något paradigmskifte och inte innebär några större förändringar annat än på detaljnivå. 

Våren 2011 undervisade Frenander, genom ett Fulbright Stipendium, på University of Minnesota.

Referenser

Externa länkar
Anders Frenander i Libris 
Centrum för Kulturpolitisk forskning 

Svenska docenter
Män
Personer inom biblioteksväsen
Svenska idéhistoriker
Födda 1948
Levande personer
Personer verksamma vid Högskolan i Borås
Anna Larssons hemliga dagbok

Anna Larssons hemliga dagbok är en ungdomsbok av Petter Lidbeck utgiven av Tidens förlag 2003.

Boken handlar om den nioåriga Anna Larsson, som i dagboken skriver om hur hon skulle vilja att hennes liv var, med henne själv som superhjälte. Anna har inga vänner och blir mobbad. Hennes mamma är död och pappan är omgift. Anna Larsson avskyr, till skillnad från sin styvmor Annika, Astrid Lindgren och hennes figurer och skriver parodier på dem. 

Anna Larssons hemliga dagbok har dramatiserats på Unga Dramaten.

Källor 

Skönlitteratur 2003
Svensk skönlitteratur
Carroll S. Page

Carroll Smalley Page, född 10 januari 1843 i Westfield, Vermont, död 3 december 1925 i Hyde Park, Vermont, var en amerikansk republikansk politiker. Han var guvernör i delstaten Vermont 1890–1892. Han representerade Vermont i USA:s senat 1908–1923.

Page gjorde en lång karriär inom näringslivets tjänst. Han startade sin affärsverksamhet med att sälja kalvskinn. Han var sedan direktör för flera olika banker och andra företag. Han var ledamot av Vermont House of Representatives, underhuset i delstatens lagstiftande församling, 1869–1872. Han var ledamot av delstatens senat 1874–1876.

Page efterträdde 1890 William P. Dillingham som guvernör i Vermont. Han efterträddes 1892 av Levi K. Fuller. Senator Redfield Proctor avled 1908 i ämbetet och veteranpolitikern John Wolcott Stewart blev utnämnd till USA:s senat. Stewart bestämde sig för att lämna politiken samma år och efterträddes som senator av Page. Efter att ha suttit till slutet av Proctors mandatperiod omvaldes Page två gånger till en full mandatperiod i senaten. Han ställde inte upp för omval i senatsvalet 1922 och efterträddes i mars 1923 av Frank L. Greene.

Page avled 1925 och gravsattes på Hyde Park Cemetery i Hyde Park.

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations webbplats
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Guvernörer i Vermont
Ledamöter av USA:s senat från Vermont
Amerikanska republikaner
Personer inom USA:s näringsliv under 1900-talet
Amerikanska politiker under 1800-talet
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Orleans County, Vermont
Födda 1843
Avlidna 1925
Män
Winston L. Prouty

Winston Lewis Prouty, född 1 september 1906 i Newport, Vermont, död 10 september 1971 i Boston, Massachusetts, var en amerikansk republikansk politiker. Han representerade delstaten Vermont i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1951–1959 och sedan i senaten från 1959 fram till sin död. Guvernör George H. Prouty var halvbror till Proutys far William Robert Prouty.

Prouty utexaminerades 1930 från Lafayette College i Easton, Pennsylvania. Han var sedan verksam inom byggmaterialbranschen. Han var borgmästare i Newport, Vermont 1938–1941.

Prouty efterträdde 1951 Charles Albert Plumley som kongressledamot. Han efterträddes 1959 av William H. Meyer som Vermonts enda ledamot i representanthuset. Prouty efterträdde 1959 Ralph Flanders som senator. Han besegrade demokraten Frederick J. Fayette i senatsvalet 1964. Philip H. Hoff utmanade Prouty i senatsvalet 1970 men förlorade stort. Senator Prouty avled 1971 i ämbetet och efterträddes av Robert Stafford.

Prouty var kongregationalist. Han gravsattes på Pine Grove Cemetery i Newport.

Referenser

Externa länkar 
Biographical Directory of the United States Congress

Borgmästare i USA
Ledamöter av USA:s representanthus från Vermont
Ledamöter av USA:s senat från Vermont
Personer från Orleans County, Vermont
Födda 1906
Avlidna 1971
Män
Alumner från Lafayette College
Amundsen Gulf

Amundsen Gulf är en havsvik av Norra ishavet belägen mellan Banks Island, Victoriaön och det kanadensiska fastlandet i Nordvästterritorierna. Vikens längd är cirka 400 km. Den är uppkallad efter polarforskaren Roald Amundsen.

Källor 
 Store norske leksikon, snl.no, "Amundsen Gulf", läst 2010-04-07, CC-by-sa

Externa länkar
 

Bukter i Norra ishavet
Northwest Territories geografi
Westfield, Vermont

Westfield är en kommun (town) i Orleans County i den amerikanska delstaten Vermont med en yta av 104,1 km² och en folkmängd, som uppgår till 503 invånare (2000). Staden grundades 1780 och fick sitt namn efter politikern William West från Rhode Island.

Kända personer från Westfield 
 Carroll S. Page, politiker

Referenser 

Orter i Vermont
Orter grundade 1780
Orleans County, Vermont
Easton, Pennsylvania

Easton är en stad i den amerikanska delstaten Pennsylvania med en yta av 12 km² och en folkmängd, som uppgår till 26 080 invånare (2008). Easton är administrativ huvudort i Northampton County, Pennsylvania och säte för Lafayette College.

Kända personer från Easton
Jack Coleman, skådespelare
Leonard Lance, politiker
Sally Jessy Raphaël, programledare
Larry Holmes Boxare

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

 
Orter i Pennsylvania
Quenell

Queneller är små klimpar av fin färs som användas i soppor eller till garnering av andra rätter.

Quenell tillagas av färserad fisk, kyckling eller annat kött, ibland tillsammans med ströbröd, med en lätt äggbindning, som vanligtvis pocheras, och kan liknas vid en mindre klimp. Förr i tiden användes queneller ofta som garnityr i soppor i haute cuisine. Idag serveras de oftast ensamma. Queneller kan även syfta på ett livsmedel som formats till en oval eller äggform, såsom glass-, sorbet- eller potatismosqueneller. Den betydelsen kommer från den ursprungliga quenellens äggform.

Ordet quenell kommer från franska quenelle och tyska Knödel.

Tillagning 

Vid tillagningen av queneller fyller man en sked med färs, som jämnas till med en kniv. Med en annan sked, som har doppats i en kastrull med varmt vatten och därefter skjutits in under quenellen, för man över den i en smord panna som dock inte är upphettad. De överslås med kokande, saltat vatten och hålls traditionellt över en eld tills de kokat upp, vartefter de låts avrinna. De kan sedan penslas med äggula och stekas igen.

Det finns även formar för tillverkning av queneller. I dessa pressar man ner färsen, lägger i en panna med vatten som de snabbt kokas i, och sätts därefter in i ugnen, bestryks med äggula och steks. Färdiga serveras de ofta med andra rätter, såsom soppor.

Se även 
Gefilte fish

Referenser

Noter

Externa länkar 

Franska maträtter
Fiskrätter
Frank L. Greene

Frank Lester Greene, född 10 februari 1870 i St. Albans i Vermont, död där 17 december 1930, var en amerikansk republikansk politiker. Han representerade delstaten Vermont i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1912–1923 och sedan i senaten från 1923 fram till sin död.

Greene arbetade på järnvägsbolaget Central Vermont Railway Co. 1883–1891 och därefter på tidningen St. Albans Daily Messenger. Han deltog i spansk-amerikanska kriget.

Kongressledamot David J. Foster avled 1912 i ämbetet och Greene fyllnadsvaldes till representanthuset. Han efterträdde 1923 Carroll S. Page som senator för Vermont. Senator Greene avled 1930 i ämbetet och efterträddes av Frank C. Partridge. Greene gravsattes på Greenwood Cemetery i St. Albans.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Ledamöter av USA:s representanthus från Vermont
Ledamöter av USA:s senat från Vermont
Födda 1870
Avlidna 1930
Män
George F. Edmunds

George Franklin Edmunds, född 1 februari 1828 i Richmond, Vermont, död 27 februari 1919 i Pasadena, Kalifornien, var en amerikansk republikansk politiker. Han representerade delstaten Vermont i USA:s senat 1866–1891 och var ordförande i senatens justitieutskott 1872–1879 och 1881–1891.

Utbildning och tidig karriär
Edmunds studerade juridik och inledde 1849 sin karriär som advokat i Burlington, Vermont. Från 1854 deltog han i statens politiska liv och då senator Solomon Foot avled 1866 i ämbetet, efterträddes han av Edmunds. Han satt kvar till slutet av Foots mandatperiod och omvaldes fyra gånger till en sexårig mandatperiod. Edmunds avgick som senator 1891 och efterträddes av Redfield Proctor.

Senare liv
Edmunds blev tillförordnad talman i senaten, president pro tempore of the United States Senate, 1883–1885. 1880 och 1884 var Edmunds påtänkt till republikansk presidentkandidat. Det sistnämnda året stöddes han av de mot James Blaine fientliga oavhängiga elementen inom partiet. Mest känd är Edmunds som republikansk ledare i senaten, särskilt under president Grover Cleveland, som han kraftigt bekämpade. Han var en av de ivrigaste tillskyndarna av 1890 års anti-trust-akt.
 
George F. Edmunds var talman i båda kamrarna av delstatens lagstiftande församling Vermont General Assembly.

Edmunds var anglikan. Han gravsattes på Green Mount Cemetery i Burlington.

Noter

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Födda 1828
Avlidna 1919
Ledamöter av USA:s senat från Vermont
Män
Bombus crotchii

Bombus crotchii (saknar svenskt namn) är en insekt i överfamiljen bin (Apoidea) och släktet humlor (Bombus) som finns i Nordamerika.

Utseende 
Huvudet är svart, främre delen av mellankroppen gul och den bakre (större) delen svart, första (främsta) tergiten (ovansidans bakkroppssegment) likaså svart (även om vissa honor [drottningar och arbetare] kan ha gula sidor på denna tergit) och det andra gult (hos vissa honor kan den mittersta delen emellertid vara svart). De tredje och följande bakkroppssegmenten kan alla vara antingen svarta eller orangeröda, på sådant sätt att det svarta området går framifrån och bakåt: Antingen ett helt svart område, ett svart följt av ett orangerött, eller helt orangerött.. Drottningen har en kroppslängd av 20 till 28 mm, arbetarna omkring 12 mm, och hanarna omkring 16 mm.

Ekologi 
De övervintrande drottningarna kommer fram i slutet av februari, de första arbetarna i början på april, och hanarna i början av juli. Kolonin dör ut i slutet på oktober, med undantag för de nya drottningarna som går i ide under jorden. Bombus crotchii samlar nektar och pollen framför allt från familjerna ärtväxter, kransblommiga växter, korgblommiga växter, strävbladiga växter (som facelior), oleanderväxter och vallmoväxter (som solvallmosläktet och sömntutesläktet). Den är även vanlig på lejongapssläktet, clarkior och Eriogonum. Arten förekommer från havsytans nivå upp till 2 500 m.

Utbredning 
Bombus crotchii finns i västra Nordamerika från centrala Kalifornien i USA till norra Baja California i Mexiko Den har även påträffats i Montana (1901) samt i östra USA: Michigan (1903), New York (1903) och Massachusetts (1904).

Källor 

Insekter i nearktiska regionen
Humlor
Bombus
Frank C. Partridge

Frank Charles Partridge, född 7 maj 1861 i Addison County, Vermont, död 2 mars 1943 i Proctor, Vermont, var en amerikansk republikansk politiker och diplomat. Han representerade delstaten Vermont i USA:s senat 1930–1931.

Partridge utexaminerades 1882 från Amherst College. Han avlade sedan 1884 juristexamen vid Columbia Law School och inledde året därpå sin karriär som advokat i Vermont. Han flyttade 1886 till Proctor och var verksam inom marmorindustrin. Han var privatsekreterare åt krigsministern Redfield Proctor 1889–1890.

Partridge var chef för USA:s diplomatiska beskickning i Venezuela 1893–1894 och generalkonsul i Tanger 1897–1898. Han återvände sedan till Vermont och var ledamot av delstatens senat 1898–1900.

Senator Frank L. Greene avled 1930 i ämbetet och Partridge blev utnämnd till USA:s senat. Han efterträddes 1931 av Warren Austin.

Partridge avled 1943 och gravsattes i Proctor i Vermont.

Referenser

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress

Amerikanska diplomater
Ledamöter av USA:s senat från Vermont
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Addison County
Födda 1861
Avlidna 1943
Män
Alumner från Columbia Law School
Alumner från Amherst College
Boij

Boij eller Boy är en svensk släkt av vilken en gren adlats med bibehållet namn.

Stamfader för ätten Boij är enligt Gabriel Anrep en Henric Boij som skall ha varit kommendant vid en fästning i Skottland. Släkten inkom till Sverige med dennes son Anders Boij som 1647 var rådman i Stockholm, och 1663 borgmästare där. Anders Boij är framför allt ihågkommen för att han anlade flera bruk i Mellansverige, och räknas som bland annat Laxå bruks verklige grundare. Han var gift med Maria Grooth, av samma släkt som friherrar von Grooth, och hennes mor hette Anna Giliesdotter Coijet. Makarna hade tre söner varav två adlades, nämligen  Anton adlad som den adliga ätten von Boij nr 899, och Erik, adlad Gyldenboij, samt Jacob som inte adlades. Det är tveksamt om Erik som adlades under namnet Gyldenboij var son till Anders Boij eftersom hans namn inte förekommer i Anders Boijs eller hans hustrus bouppteckningar

Denne Jacob Boij var häradshövding men blev döv och fick avsked och blev sedan assessor. Han var gift med stockholmskan Brita Hällberg, och deras son Jacob Boij var ryttmästare i Östgöta kavalleri och gift med en överstedotter Crusebjörn. Även deras son hette Jacob Boij och var militär, fänrik vid Västerbottens regemente och sedan i fransk tjänst, och gift med majorsdottern von Böhnen vars mor var baronessan von Seidlitz. Deras son Adolf Fredrik Boij fick en majors fullmakt 1791, och var gift med dottern till hovrättsrådet Bergenstråle.

Sistnämnda makars son Johan Fredrik Boij (1786–1861) var underlöjtnant i Göta artilleriregemente när finska kriget utbröt 1808. 1809 upphöjdes han till kapten i armén, och blev 1814 förste major vid Skaraborgs regemente. Han deltog i både pommerska kriget och finska kriget och i fälttåget mot Norge. Han blev så småningom generalbefälhavare av 2:a militärdistriktet, och var flerfaldigt dekorerad för sina insatser i krigen. År 1818 adlades han med samma namn som förut enligt 1809 års regeringsform § 37, och introducerades på nummer 2289 år 1822 under namnet Boy. Med sin första hustru Christina Emilia Rosenborg fick han flera barn (makarna skildes). Äldste sonen Adolf Fredrik Boij blev adelsman vid faderns död.

Källor 
 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor, volym 1
 Riddarhusets ätt- och vapenregister

Noter

Svenska adelsätter
Yemenia Flight 626

Yemenia Flight 626 var en reguljär flygning med flygbolaget Yemenia, som gick från Sanaa i Jemen, till Moroni i Komorerna. Den 30 juni 2009, omkring klockan 01:50 lokal tid (29 juni 2009, klockan 22:50, UTC), under inflygning mot slutdestinationen havererade planet i indiska oceanen med 153 människor ombord, uppdelat i 142 passagerare och 11 personer i besättningen. 13-åriga Bahia Bakari var den enda personen som överlevde vid haveriet, och räddades efter att varit tretton timmar i havet fastklamrad vid en flytande vrakdel. Bakari lämnade sjukhuset den 23 juli 2009, nästan en månad efter olyckan.

Flygplanet
Flygplanet var en Airbus A310-324 med registreringsnumret 7O-ADJ. Flygplanet hade varit i tjänst i 19 år och 3 månader. Flygplanet hade också 51 900 flygtimmar och runt 17 300 flygturer när haveriet inträffade.

Olycksorsak
Den slutliga utredningsrapporten om olyckan fastslog att olämpliga manövrer av besättningen ledde till en situation där kombinationen av hastighet och roderlägen gav överstegring varvid planet förlorade lyftkraft och störtade. Slutrapporten noterade också att besättningen inte reagerade på de röstmeddelanden från planets styrsystem som varnade för överstegring (stall), och underlät att vidta åtgärder för att korrigera situationen.

Referenser

Engelska Wikipedia

Flygincidenter 2009
Ralph Flanders

Ralph Edward Flanders, född 28 september 1880 i Barnet, Vermont, död 19 februari 1970 i Springfield, Vermont, var en amerikansk republikansk politiker och industriman. Han representerade delstaten Vermont i USA:s senat 1946–1959. Som uppfinnare och som företagsledare var han en berömd tillverkare av verktygsmaskiner. I senaten profilerade han sig som motståndare till Joseph McCarthy.

Flanders flyttade 1886 med sina föräldrar till Pawtucket. Han gick i skola i Rhode Island. Han gjorde sin karriär inom maskinindustrin och flyttade 1910 till Springfield, Vermont. Han gifte sig 1911 med folkmusiksamlaren Helen Edith Hartness som var dotter till industrialisten James Hartness. Flanders var ordförande för American Society of Mechanical Engineers 1934–1936.

Flanders var chef för Federal Reserves filial i Boston 1944–1946. Senator Warren Austin avgick 1946 och efterträddes av Flanders. Han efterträddes i sin tur 1959 av Winston L. Prouty.

Flanders var kongregationalist. Hans grav finns på Summer Hill Cemetery i Springfield.

Utmärkelser

Referenser

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress

Ledamöter av USA:s senat från Vermont
Personer inom USA:s näringsliv under 1900-talet
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Caledonia County
Födda 1880
Avlidna 1970
Män
Banksön

Banksön () är en ö belägen i Beauforthavet. Den tillhör Northwest Territories, Kanada. Det är den västligaste av de stora öarna i den kanadensiska polararkipelagen. Öns yta är 70 028 km² och befolkningen uppgick 2006 till 122 invånare, alla bosatta i Sachs Harbour på sydkusten. Bortsett från höjdryggar i norr och söder består ön av lågland med åsar och gräsklädd tundra. På Banksön finns det ett stort bestånd av myskoxe. Sachs Harbour är bas for fångstfolk och för oljeletning. Nationalparken Aulavik (cirka 12 000 km²) etablerades 1992.

Ön är uppkallades 1819 efter den brittiske naturforskaren Joseph Banks efter en upptäckt av William Edward Parry.

Källor 

Store norske leksikon, snl.no, "Banks Island", läst 2010-04-07, CC-by-sa

Externa länkar

Öar i Northwest Territories
Dignity Health Sports Park

Dignity Health Sports Park (tidigare namn: Home Depot Center och StubHub Center) är en fotbollsarena i Carson i Kalifornien i USA (en bit söder om Los Angeles). Arenan är hemmaarena för Los Angeles Galaxy och var tidigare även hemmaarena för Chivas USA, vilka båda spelar/spelade i Major League Soccer (MLS). Arenan är sedan 2017 tillfällig hemmaarena för Los Angeles Chargers i National Football League (NFL). Arenan används även flitigt av de amerikanska herrarnas respektive damernas fotbollslandslag.

Arenan började byggas i början av 2002 och invigdes sommaren 2003 efter en byggkostnad på cirka 150 miljoner dollar.

I arenan har bland annat spelats flera gruppspelsmatcher och finalen i Världsmästerskapet i fotboll för damer 2003, MLS:s all star-match 2003 och MLS Cup 2003, 2004, 2008, 2011, 2012 och 2014. Vid olympiska sommarspelen 2028 kommer flera grenar att avgöras i arenan.

Fotogalleri

Externa länkar 

 

Fotbollsanläggningar i USA
Sportanläggningar i Kalifornien
Sportanläggningar invigda 2003
Los Angeles Galaxy
Club Deportivo Chivas USA
Los Angeles Chargers
BMO Field

BMO Field är en fotbollsanpassad arena som ligger i kanadensiska Toronto, Ontario och är hemmaarena till Toronto FC i Major League Soccer (MLS) och Toronto Argonauts i Canadian Football League (CFL).

BMO Financial Group (Bank of Montreal) förvärvade arenans namnrättigheter och kommer att heta BMO Field minst till 2017.

Galleri

Fotbollsanläggningar i Kanada
Sportanläggningar i Ontario
Toronto FC
Sportanläggningar invigda 2007
Thomas P. Salmon

Thomas Paul Salmon, född 19 augusti 1932 i Cleveland, Ohio, är en amerikansk demokratisk politiker. Han var guvernör i delstaten Vermont 1973–1977.

Salmon avlade 1954 kandidatexamen och 1957 juristexamen vid Boston College. Han studerade sedan vidare i beskattningsrätt vid New York University. Han flyttade sedan till Rockingham, Vermont.

Salmon efterträdde 1973 Deane C. Davis som guvernör i Vermont. Han utmanade utan framgång den sittande senatorn Robert Stafford i senatsvalet 1976. Salmon efterträddes 1977 som guvernör av Richard A. Snelling.

Salmon var tillförordnad rektor vid University of Vermont 1991–1993 och sedan universitetets ordinarie rektor 1993–1997.

Salmon är katolik och medlem i Columbus riddare.

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations webbplats
Political Graveyard

Amerikanska demokrater
Guvernörer i Vermont
Amerikanska politiker under 1900-talet
Alumner från Boston College Law School
Personer från Cleveland
Födda 1932
Levande personer
Män