kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Happiness?

Happiness? är trummisen, låtskrivaren och sångaren Roger Taylors tredje soloalbum, utgivet 1994. Hälften av låtarna är ballader medan andra halvan är klassisk rock.

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av Roger Taylor, om inte annat anges.

"Nazis 1994" – 2:35
"Happiness" – 3:17
"Revelations" – 3:44
"Touch the Sky" – 5:04
"Foreign Sand" (Taylor/Yoshiki) – 6:53
"Freedom Train" – 6:12
"You Had to Be There" – 2:55
"The Key" – 4:25
"Everybody Hurts Sometimes" – 2:52
"Loneliness..." – 2:25
"Dear Mr. Murdoch" – 4:19
"Old Friends" – 3:33

Brittiska musikalbum
Musikalbum 1994
Komfort

Komfort betyder angenäm och praktisk bekvämlighet, varvid bekvämlighet i sin tur innebär vilsamma förutsättningar att leva och verka under.

I den svenska versionen av Bibeln används som regel trygghet som översättning av engelskans comfort, vilket visar att komfort är synonymt med trygghet.

Ordet övertogs i början av 1800-talet från engelska språket.

Faktorer som i transportsammanhang ger dålig komfort är bland andra vibration, buller, luftkvalitet, optisk bländning, dålig sittergonomi, synsvårigheter, talsvårigheter, sömnsvårigheter samt socialt obehag. Det kan vara stora skillnader mellan vad man upplever som okomfortabelt vid olika tillfällen. Sedan kan det vara ännu större skillnader mellan vad olika individer tycker.

Ett i många transportsammanhang bättre ord är färdkvalitet, på engelska ride quality.

Mätning 
Mätning av komfortstörning enligt standard SS-ISO 2631-1 avser vibrationens acceleration och analyseras som löpande effektivvärde. Detta gör det möjligt att även analysera de kraftigaste stötarna.

Se även 
 Färdkvalitet
 Helkroppsvibration
 Rörelsesjuka

Källor 

 Helkroppsvibrationer vid färd på ojämna vägar, Vägverket publ 2000:31
 Jämförelse av The Holy Bible och Bibeln.
 Internationell standard 2631-1 (1997) Mechanical vibration and shock -- Evaluation of human exposure to whole-body vibration -- Part 1: General requirements

Ergonomi
Sociologi
Doftdaglilja

Doftdaglilja (Hemerocallis thunbergii) är en växtart i familjen dagliljeväxter från Korea och Japan. den odlas som trädgårdsväxt i Sverige.

Doftdaglilja är en flerårig ört med rep-lika rötter som ibland är något förtjockade. Bladen blir 30–60 cm långa och 5-10 (-24?) mm breda. Blomstjälken är längre än bladen, upprätt, förgrenad mot toppen, cirka 100–115 cm. Blommorna blir 9–11 cm långa, de sitter i samlingar om 3-15 (-20) blommor, är doftande och öppnar sig på morgonen. Hyllebladen är citrongula.. Blompipen utgör vanligen en tredjedel av blommans längd. Frukten är en äggrund kapsel, 3 cm lång och 2 cm bred, tvärt avsmalnande mot basen.

I Japan förekommer en storväxt typ vars blomstjälkar blir upp till 180 cm hög och bär upp till 75 blommor. Denna har kallats Hemerocallis vespertina.

Arten liknar blekgul daglilja (H. citrina), men den har blomställningar med 20–65 blommor som blir 9–17 cm och öppnar sig på kvällen. Bladen är vanligen något bredare (10–16 mm).

Hybrider
Doftdaglilja har använts flitigt i korsningar mellan olika arter. Några av dem har fått vetenskapliga namn:
Hemerocallis × baronii - blekgul daglilja (H. citrina) × doftdaglilja (H. thunbergii).
Hemerocallis × elmense - liten daglilja (H. minor) × doftdaglilja (H. thunbergii).
Hemerocallis × fallaxlittoralis - stranddaglilja (H. littorea) × doftdaglilja (H. thunbergii).
Hemerocallis × luteola - brunröd daglilja (H. fulva) × doftdaglilja (H. thunbergii).

Odling
Doftdaglilja är lättodlad och härdig i stort sett i hela landet. Den kan dock behöva extra skydd längst i norr. Västplatsen bör inte vara för torr, men samtidigt väldränerad. Arten förökas lättast genom delning under våren. Även frösådd är möjlig och fröplantor börjar blomma under andra eller tredje säsongen.

Synonymer

Hemerocallis serotina Focke
Hemerocallis sulphurea Nakai

Referenser

Noter

Webbkällor
Svensk Kulturväxtdatabas

Do Växtindex
Legio

Legio är även det latinska namnet på León.
Legio (från latinets legere, 'samla; välja') betyder "i mycket stort antal". Det åsyftade ursprungligen en romersk häravdelning på 4000–6000 man; se romersk legion.

Som ord i svenska språket kommer det från Bibeln, Markusevangeliet 5:9 i äldre översättningar: "Legio är mitt namn, förty vi äro många." I den senaste översättningen står det: "Legion heter jag, för vi är många." Läs mera under legion (demon).

Även en felaktig tolkning förekommer av uttrycket legio, med betydelsen att något är kutym eller praxis.

Källor
 Nationalencyklopedins ordbok

Referenser 

Latinska ord och uttryck
Muräna (olika betydelser)

Muräna kan syfta på
 någon fisk i familjen muränålar, men särskilt:
 muräna, Muraena helena, ibland kallad europeisk muräna, vanlig i Medelhavet
 grön muräna, Gymnothorax funebris, vanlig i Atlanten
Georg Ringström (arkitekt)

Georg Robert Ringström, född 25 juli 1862 i Filipstad, död där 26 april 1945, var en svensk arkitekt och akvarellmålare.

Biografi
Han var son till apotekaren Robert Wilhelm Ringström och Lovisa Matilda Fagerlin. Ringström tog studentexamen vid Karlstads högre allmänna läroverk 1881, studerade arkitektur vid Kungliga Tekniska högskolan 1882–1886 och vid Konstakademien 1886–1888 samt därefter under flera resor till utlandet bland annat till Tyskland, Frankrike, Italien och Spanien. 1900 anställdes han vid Stockholms stads byggnadskontor och var där föreståndare för arkitekturavdelningens ritbyrå.

Ringström utförde 1891–1895 inrednings- och dekorationsarbeten i nya operahuset samt utarbetade 1891 och 1894–1895 jämte Gustaf Wickman och Ferdinand Boberg flera förslagsritningar till riksdags- och riksbankshus på Riddar-, Skepps- och Helgeandsholmarna – förslag, som stannade på papperet.

Ett annat beaktansvärt försök att lösa en av de stora byggnadsfrågorna i huvudstaden var Ringströms förslag att förlägga rådhus och kommunalhus till Hötorget och i samband därmed utföra en välbehövlig reglering av stadsplanen i denna trakt. Förslaget framlades 1902 och i modifierad form (endast kommunalhuset förlagt till denna plats) 1908. Förslagen vann emellertid ej stadsfullmäktiges bifall (se broschyren "I kommunalhusfrågan. Hötorgsförslaget, historik och redogörelse", 1907, samt K. Lindhagens uppsats "Stockholms rådhusfråga" i "Ord och bild", 1903). Från och med 1913 drev han egen arkitektverksamhet.

Verk i urval

 Klara folkskola i kvarteret Duvan, Stockholm (1906–1912)
 Klara församlingshus i Stockholm, 1907–1910
 Föreningen för sinnesslöa barns vård, skolhem och seminarium vid Slagsta i Botkyrka kommun, färdig 1911 
 planerna till Kungsholms läroverk (fasad troligtvis Axel Anderberg)
Navigationsskolan, Stockholm
 Kommunalhuset vid Värtan i Stockholm
Iduns tryckeri i Stockholm
 Gamla sparbankshuset i Filipstad
 Societetshusen på Loka brunn, 1913
 stationshus, administrationsbyggnad i Hagfors för Nordmark-Klarälvens Järnvägar 
Maria brand- och polisstation (husdel 2, 1905) i Stockholm. 

Georg Ringström gjorde sig också känd som akvarellmålare och var medlem i Konstnärsklubben i Stockholm.

Bilder av några verk

Noter

Källor
 
Svenska män och kvinnor: biografisk uppslagsbok  (1942-1948)
 Vem är det? 1925
 
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 492, Allhems Förlag, Malmö. 
SvD: Dödsnotis (1945-04-28)

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Personer från Filipstad
Födda 1862
Avlidna 1945
Män
Ugglan
Lidingösången

Lidingösången är ett populärt namn på en visa av Carl Michael Bellman som denne skrev till makarna Widman på Elfviks gård på Lidingö den 6 juli 1788. Av Bellmans manuskript framgår inte vilken melodi som ska användas till texten, men versmåttet är detsamma som till ”Fjäriln vingad syns på Haga” och det är också den melodi som allmänt har använts till denna Lidingöbornas egen hembygdssång.

Text
Glada bygd, så täckt belägen 
mitt i vattnets lugna våg, 
dina åkrar pryda vägen 
med en hög och gulnad råg; 
dina vikar tyst förära 
fångst av gädda, mört och mer. 
Överallt i dälden nära 
man de röda smultron ser.

På en hög och ljusblå bölja 
fladdra seglen bort och fram: 
Stundom masterna sig dölja, 
stundom höjs en vimplad stam. 
Dagens timmar lätt försvinna 
under nöjen, spel och sång, 
där en värd och en värdinna 
ha förbjudit krus och tvång.

Källor

Verk av Carl Michael Bellman
Lidingö kommun
John Winston Jones

John Winston Jones, född 22 november 1791 i Amelia County, Virginia, död 29 januari 1848 i Chesterfield County, Virginia, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var den 20:e talmannen i USA:s representanthus 1843-1845.

Han inledde 1813 sin karriär som advokat i Chesterfield County. Han var ledamot av representanthuset 1835-1845. Han blev 1846 invald i Virginia House of Delegates, underhuset i delstatens lagstiftande församling, där han också valdes till talman. Han lämnade delstatens lagstiftande församling 1847 på grund av dålig hälsa.

Graven finns på Jones plantage Dellwood nära Petersburg, Virginia.

Referenser

Externa länkar
Dellwoods historia

Ledamöter av USA:s representanthus från Virginia
Talmän i USA:s representanthus
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Amelia County
Födda 1791
Avlidna 1848
Män
Alumner från College of William & Mary
Hjalmar Hallin

Hjalmar Simeon Hallin, född 2 oktober 1859 i Kinnarumma, Älvsborgs län, död 27 juni 1919 i Borås, var en svensk disponent och riksdagspolitiker. Han var son till disponenten Olof Hallin och Anna Ericson (1830–1893), modern var 1890 delägare i Rydboholms Konstväverifabrik.

Hjalmar Hallin var 1892–1913 fabriksdisponent vid Skandinaviska Gummi AB i Viskafors. Han var även landstingspolitiker och ledamot i riksdagens andra kammare 1900–1911, invald i Marks härads valkrets.

Källor

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Lantmannapartiet
Svenska politiker under 1900-talet
Personer från Kinnarumma socken
Födda 1859
Avlidna 1919
Män
John Wesley Davis

John Wesley Davis, född 16 april 1799 i New Holland, Pennsylvania, död 22 augusti 1859 i Carlisle, Indiana, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var den 21:a talmannen i USA:s representanthus 1845-1847.

Davis studerade medicin vid Baltimore Medical College och flyttade sedan 1823 till Carlisle, Indiana. Han var 1831 talman i Indiana House of Representatives, underhuset i delstatens lagstiftande församling. Han var ledamot av USA:s representanthus 1835-1837, 1839-1841 och 1843-1847.

Davis var USA:s kommissionär i Kina 1848-1850 och guvernör i Oregonterritoriet 1853-1854. Hans grav finns i Carlisle, Indiana.

Källor

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress

Ledamöter av USA:s representanthus från Indiana
Talmän i USA:s representanthus
Amerikanska diplomater
Födda 1799
Avlidna 1859
Män
Alumner från University of Maryland
Den vite riddaren

Den vite riddaren är en svensk miniserie skriven av Jan Guillou och Leif G.W. Persson med Petra Nielsen i huvudrollen som Anna Holt. Släpptes på DVD den 15 juni 2011.

Handling
Det är sommar och valkampanjen inför höstens riksdagsval är i full gång. Under en demonstration utanför Utrikesdepartementet på Gustaf Adolfs torg i Stockholm blir en ung svart polisman som kommenderats dit ihjälskjuten av en okänd gärningsman från Kungliga Operans tak. Efter hand då fler dåd med rasistiska förtecken inträffar, upptäcker poliserna Anna Holt och Bo Jarnebring att den skyldige verkar ha full insyn i utredningen.

I rollerna
 Petra Nielsen – Anna Holt
 Stig Engström – Bo Jarnebring
 Gert Fylking – Per Wennström
 Lars Green – Erik Ponti
 Stefan Ekman – Tomas Walthin
 Anna Lindholm – Eva Kipchoge
 Bernt Lindkvist – Näslund
 Kelly Tainton – Daniel Kipchoge
 Dan Johansson – Bergstedt
 Lars Edström – Egon Sjöberg
 Sten Ljunggren – Rikspolischefen
 Jacob Nordenson – Hans Weber
 Lakke Magnusson – Hans Borg
 Fredrik Hammar – Sokolowski
 Christer Söderlund – Eskilsson
 Gösta Bredefeldt – Nyhetschefen
 Claes Ljungmark – Statsministern
 Jan Nygren – Stålhandske
 Lena Hansson – Anna Holts mamma
 Anders Nyström – Rune Jansson
 Mikael Persbrandt – Hellman
 Anders Lönnbro – Erik Gyttorp
 Lennart Jähkel – Stork
 Mi Ridell – Jeanette Olsson (som Mi Pettersson)
 Carl Carlswärd – garagebiträdet
 Björn Bjelfvenstam – polis
 Bengt Blomgren – Professor Lindholm
 Loa Falkman - Jan-Erik Bergström

Om produktionen
Premiäravsnittet visades på Kanal 1 19 april 1994.

Serien är en crossover mellan flera olika fiktiva romanvärldar skapade av Jan Guillou och Leif GW Persson. Bland andra återkommer karaktärerna poliskommissarien Jarnebring (från Persson) samt SÄPO-chefen Näslund och journalisten Erik Ponti (från Guillou).

Återigen travesterar manusförfattarna också verkliga personer, bland annat med de fiktiva polischeferna Erik Björnstedt och Henrik P. Näslund, som förmodas ha de verkliga motsvarigheterna Björn Eriksson och P-G Näss som förlagor. Detta grepp, som synes vara en satirisk blinkning mot landets polisledning, var mycket framträdande i Guillous romaner om Carl Hamilton.

Referenser

Externa länkar

Verk av Jan Guillou
Svenska miniserier från 1990-talet
TV-seriestarter 1994
Svenskspråkiga TV-serier
Godless Savage Garden

Godless Savage Garden är ett mini-album av det norska black metalbandet Dimmu Borgir som består av nytt material, nyinspelningar och live-material. Detta är sista albumet som keyboardisten Stian Aarstad deltog på. Albumet spelades in under januari-juli 1997 och gavs ut i augusti året därpå. Peter Tägtgren producerade albumet tillsammans med Dimmu Borgir. Albumet återutgavs 2006 av Nuclear Blast med två bonusspår.

Låtlista
"Moonchild Domain" – 5:24
"Hunnerkongens sorgsvarte ferd over steppene" – 3:05
"Chaos Without Prophecy" – 7:09
"Raabjørn speiler draugheimens skodde" (nyinspelning) – 5:03
"Metal Heart" (Accept-cover) – 4:40
"Stormblåst" (live) – 5:09
"Master of Disharmony" (live) – 4:27
"In Death's Embrace" (live) – 6:15

Bonusspår på 2006-utgåvan
"Spellbound (By the Devil)" (live) – 4:45
"Mourning Palace" (live) – 5:57

Alla låtar skrivna av Dimmu Borgir, utan spår 5 som är skriven av Accept.

Medverkande
Musiker (Dimmu Borgir-medlemmar)
Shagrath (Stian Tomt Thoresen) – sång, sologitarr
Erkekjetter Silenoz (Sven Atle Kopperud aka Silenoz) – rytmgitarr, sång
Tjodalv (Ian Kenneth Åkesson) – trummor, percussion
Nagash (Stian André Arnesen) – basgitarr, bakgrundssång
Astennu (Jamie Stinson) – sologitarr

Bidragande musiker
Stian Aarstad – keyboard, piano
Mustis (Øyvind Johan Mustaparta) – keyboard, piano

Produktion
Dimmu Borgir – producent
Peter Tägtgren – producent, ljudtekniker, ljudmix
Andreas Marschall – omslagskonst
Flea Black – omslagskonst

Externa länkar
Metal-archives: Godless Savage Garden

Album av Dimmu Borgir
Musikalbum 1998
Klas Hugo Bergendahl

Klas Hugo Bergendahl (i riksdagen kallad Bergendahl i Växjö),, född 28 november 1851 i Borås församling, Älvsborgs län, död 4 april 1920 i Bollebygds församling, Älvsborgs län (folkbokförd i Växjö församling, Kronobergs län), var en svensk borgmästare och riksdagspolitiker. Bergendahl var borgmästare i Växjö från 1891 och ledamot av riksdagens andra kammare 1903–1906 samt därefter av dess första kammare 1907–1912. I riksdagen skrev han 13 egna motioner, bland annat kvinnofrågor: större möjlighet för gift kvinna om att idka handel eller annat näringsyrke liksom att vara förmyndare för make som förklarats omyndig. En motion avsåg inrättande av ett statligt penninglotteri, en annan att arbetarförsäkringsfonden delvis skulle användas till egnahemslån.

Källor

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Växjös borgmästare
Födda 1851
Avlidna 1920
Män
Politiker från Borås
Skuleboda

Skuleboda är det största fältspatsbrottet i Västergötland och ligger i Väne Ryr. Gruvan är numera vattenfylld. I kanten kan man se medelkornig gnejsgranit och i nordvästra hörnet grovkornig pegmatit med ganska hög glimmerhalt. Utöver kvarts och fältspat har man hittat flusspat och amazonsten. Under åren 1927, 1931-1934 uttogs 6 744 ton fältspat och 10 523 ton kvarts.

150 meter söder om gruvan ligger Essljungs gruva.

Referenser

Externa länkar 
Markinfo från SLU om fältspat

Gruvor i Västergötland
Vänersborgs kommun
Nedlagda gruvor i Sverige
One Canada Square

One Canada Square (även känd som Canary Wharf Tower och tidigare även Canada Tower) är en skyskrapa i området Canary Wharf, Docklands i London. Skyskrapan mäter 235,1 meter ovanför marken och har 50 våningar. Den var Storbritanniens högsta skrapa i 21 år mellan 1991 och 2012 tills The Shard invigdes på Themsens motsatta strand.

Byggnaden ritades av den argentinska arkitekten César Pelli, tillsammans med Adamson Associates och Frederick Gibberd Coombes. En obeliskformad skyskrapa, byggd 1991, i Canary Wharf i Isle of Dogs-distriktet. Den har 50 våningar (vilket är mindre än de ursprungligen planerade 60 våningarna) och är 235 meter hög.

Byggnaden är uppkallad efter Kanada eftersom den byggdes av det kanadensiska företaget Olympia and York. Strax efter slutförandet gick företaget i konkurs.

One Canada Square har dykt upp i många TV-reklamer, samt i TV-programmet The Apprentice, men det var även ett sändningscentrum i sig. På 1990-talet var tornet värd för TV-kanalen L!VE TV.

Det finns ingen utsiktsplattform och de övre våningarna i byggnaden är i allmänhet inte tillgängliga för turister, men det finns ett köpcentrum i källaren. Byggnaden omges av två andra skyskrapor som byggdes tio år senare och båda är 200 meter höga – HSBC Tower (8 Canada Square) och Citigroup Center (25 Canada Square).

Några av företagen i byggnaden 

 Accenture

 A.P. Møller-Mærsk
 Bank of New York Mellon
 BBVA (Banco Bilbao Vizcaya Argentaria)
 Bear Stearns
 Burlington Northern Railroad
 Career Academies
 Citibank
 Coutts
 Daihatsu
 Doctors of the world
 eToro
 Euler Hermes UK
 European Banking Authority
 High Speed 2
 Faithful + Gould
 FIA
 General American Transportation Corporation
 HSBC UK
 International Sugar Organization
 KPMG
 Metlife
 Moody's
 Novartis
 PricewaterhouseCoopers
 Primus Telecom
 Quadrant Capital
 Regus
 Revolut
 Rittal
 Skadden, Arps, Slate, Meagher & Flom
 State Street
 SWX Swiss Exchange
 Teach First
 Trinity Mirror
 Torchwood (i fiktion)
 UBS

Noter 

Skyskrapor i London
Ernst Fontell

Ernst Fontell, född 3 maj 1890 i Kristianstad, död 20 maj 1960 i Göteborg, var en svensk jurist, som var polismästare vid Polisen i Göteborg under åren 1932–1955.

Biografi
Fontell var son till arbetaren Magnus Svensson och hans hustru Sissa Persson.
Han blev juris kandidat vid Lunds universitet 1914, länsnotarie i Jämtlands län 1917, länsassessor där 1931, auditör vid Norrlands artilleriregemente och Jämtlands fältjägarregemente 1921 och vid Fortifikationen 1926.

Han blev sekreterare vid Jämtlands läns landsting 1917–1931, i dess epideminämnd och förvaltningsutskott, ledamot av Jämtlands läns poliskollegium 1926–1931, ordförande i Östersunds arbetslöshetskommission 1925–1929. År 1932 blev han polismästare i Göteborg. Han tjänstgjorde vid New Scotland Yard i London, vid kriminalpolisen i Stockholm, vid Opdagelsepoliti i Köpenhamn och Fredriksberg i Danmark samt vid Laboratoire de plice techn. i Lyon, La Plice juc. i Paris. Det var Fontell som införde polisbil med radioutrustning, så kallad "radiobil" i Göteborg 1935, en idé han fick under sitt besök i England. Under andra världskriget var Fontell luftskyddschef i Göteborg samt övervakningschef för västra Sverige.

Ernst Fontell uppfann en ny metod att ta fingeravtryck som snabbt fick spridning över världen.

Han var initiativtagare till Göteborgspolisens rådfrågningsbyrå, vilken senare blev Svenska Stöldskyddsföreningen (SSF). Fontell är begravd på Östra kyrkogården i Göteborg.

Fontellare

Fontell är känd för att ha infört en för Göteborg speciell trafikdelare med belysning kallad fontellare, ett uppslag han fått från England. Det är gulmålade pelare med en svart huv innehållande belysning.

Utmärkelser
Ernst Fontells Plats i stadsdelen Heden är uppkallad efter polismästaren. Detta är besöksadressen för Rättscentrum Göteborg där polishuset, Ekobrottsmyndigheten, Åklagarmyndigheten och Kriminalvården finns.

Fontell blev 1941 riddare av Nordstjärneorden och 1948 kommendör av Vasaorden. År 1956 fick han ta emot Göteborgs stads förtjänsttecken.

Spårvagnen M31 – 367 i Göteborg har namngivits Ernst Fontell.

Bibliografi
 - Medförfattare: Harry Söderman.

 - Fontell bidrog med kapitlen: Den engelska polisen, sid. 77—127 (tillsammans med L. Beckman) och Exempel på övriga polistyper i Europa, sid. 128—192.

Se även
Polisen i Göteborg
Göteborgs luftskyddsmärke

Referenser

Noter

Tryckta källor

Webbkällor
Tekniska Museet
SSF Historik

Födda 1890
Avlidna 1960
Svenska polismästare
Kommendörer av Vasaorden
Riddare av Nordstjärneorden
Jurister från Kristianstad
Gravsatta på Östra kyrkogården i Göteborg
Män
Stjernswärd

Stjernswärd (stundtals även stavat Stiernswärd respektive Stjernsvärd) är en svensk adelsätt. Den hette före adlandet Ahlberg.

Ättens stamfader är en borgare i Alingsås vid namn Anund som levde på 1600-talet. En ättling till honom var Söfring Ahlberg, vars son Bengt Söfringsson Ahlberg var underofficer vid skånska kavalleriet och stupade under Karl XII:s krig. Han var gift två gånger, första gången med en kvinna ur den adliga ätten Kafle. Hans son Rudolf Hodder Ahlberg tog efter studier vid Lunds universitet värvning i armén där han sedermera steg till rangen av överste. Han adlades 1762 under namnet Adelhierta, och år 1768 adlades han av tyske kejsaren med det namnet. Ätten introducerades dock år 1776 på svenska Riddarhuset med namnet Stjernswärd, och nummer 2053. Rudolf Hodder Stjernswärd skrev sig till Wellsjö och Åkerholm. Han var gift med Vendela Margaretha Skytte af Sätra, vars mor var en Kruse af Verchou, som förde Ängeltofta till släktens ägo. Ätten fortlevde med sonen Carl Georg Stjernswärd, som vid sidan av sin militära karriär var en berömd jordbrukare vid mödernearvet Ängeltofta. Från honom och hans hustru Anna Pettersson härstammar alla senare ättmedlemmar.

Ätten innehar idag bland annat Vittskövle slott och Sövdeborg.

Se även
Carl Georg Stiernswärd
Gustaf Mauritz Stiernswärd
Hodder Stjernswärd (1885–1974)
Hodder Stjernswärd (1924–2021)
Rudolf Stiernswärd 
Stjernswärdsmonumentet

Källor
 Riddarhusets ätt- och vapendatabas
 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor

Vidare läsning

Svenska adelsätter
Devil's Path

Devil's Path är en EP av det norska black metalbandet Dimmu Borgir. Det utgavs 1996 av Hot Records. Texterna är skrivna av Shagrath, musiken av Silenoz och Shagrath, utom Nocturnal Fear som är en Celtic Frost-cover.

Albumet återutgavs 1999 tillsammans med Old Man's Childs In the Shades of Life, i det gemensamma albumet Sons of Satan Gather for Attack.

Låtlista
"Master of Disharmony" – 6:06
"Devil's Path" – 5:32
"Nocturnal Fear" – 3:22
"Nocturnal Fear (Celtically Processed)" – 3:30

Text: Shagrath (spår 1, 2), Celtic Frost (spår 3, 4)
Musik: ''Silenoz/Shagrath (spår 1, 2), Celtic Frost (spår 3, 4)

Medverkande
Musiker (Dimmu Borgir-medlemmar)
Shagrath (Stian Tomt Thoresen) – sologitarr, sång, keyboard
Erkekjetter Silenoz (Sven Atle Kopperud aka Silenoz) – rytmgitarr
Tjodalv (Ian Kenneth Åkesson) – trummor, percussion
Nagash (Stian André Arnesen) – basgitarr

Produktion
Dimmu Borgir – producent
Marius Ryen – producent, ljudtekniker
Vargnatt (Kristoffer Rygg) – mastring
Shagrath – omslag
egoLego – omslag
Christophe Szpajdel – logo

Referenser

Externa länkar
Metal-archives: Devil's Path

Album av Dimmu Borgir
EP-skivor 1996
Norska EP-skivor