kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
New Wave 2009

New Wave 2009 var 2009 års upplaga av New Wave och arrangerades mellan den 28 juli och 2 augusti 2009 i Jūrmala, Lettland. Ett antal länder som deltagit tidigare år deltog inte detta år, bland andra Uzbekistan, Moldavien, Armenien och Kirgizistan. "Regerande mästare" 2009 var Georgien, som vann tävlingen 2008 med gruppen "Duo Georgia".

Summering
Tävlingen vanns detta år, för första gången någonsin, av två artister. I tävlingens sista dag slutade både Jamala, från Ukraina och Sandhy Sondoro från Indonesien, på samma plats med 358 poäng vardera. På tredje plats kom Antonello Carozza från Italien.

Första omgången

Andra omgången

Finalen

Se även
Jūrmala
New Wave (festival)

Källor
New Wave 2009 webbplats (ryska)

Musik i Lettland
Musikåret 2009
2009 i Lettland
Kalle & Kaspar

Kalle & Kaspar är två fiktiva figurer, skapade av de svenska författarna Anders Jacobsson och Sören Olsson. Berättelserna är skrivna i brevväxlingsform, vilket var en vanlig ungdomshobby innan det moderna Internet slagit igenom i mitten-slutet av 1990-talet. Berättelserna lästes först upp i radio, i Unga Efter tre i början av 1990-talet., och publicerades även i serietidningen FF med Bert, och även revidering till förmån av bokutgivning har planerats.

Handling
Kalle & Kaspar är två 12-åriga killar, vilka brevväxlar med varandra. Båda är intresserade av innebandy och tjejer, och då de skriver breven är de ofta kaxiga och tuffa, men egentligen har båda precis som andra stort behov av vänskap och kärlek. Kalle har tidigare brevväxlat med en korean .

Kaspar gillar en tjej som heter Natalie, medan Kalle tycker om en flicka vid namn Fredrika . Kalle har även en storebror som heter Carl-Gustaf och är 16 år och två andra syskon, Per och Greta .

Kaspar har en mamma och en pappa systrarna Desedoria och Eleonora .

Båda brukar inleda med orden "Tjena Kalle/Kaspar – Kalle/Kaspar här" och avslua med "Goda hälsningar – eder kömpis Kalle/Kaspar".

Källor
Anders och Sören – Kalle & Kaspar

Fotnoter

Anders Jacobsson och Sören Olsson
Fiktiva figurer från Sverige
Gabdulla Tukai

Gabdulla Tukai (tatariska: Габдулла Тукай) (1886-1913) var en tatarisk poet, litteraturkritiker, essäist och översättare. Tuqay benämns ofta som grundaren av den moderna tatariska litteraturen och det moderna tatariska skriftspråket, som ersatte det gamla tatariska språket i litteraturen.

Ğabdulla Tuqay föddes i byn Quşlawıç, i mullafamiljen, Kazan-guvernoratet, ryska riket (numera Tatarstan, Ryssland), nära den moderna staden Arsk.

Externa länkar 
 Oficial webbplats

Födda 1886
Avlidna 1913
Ryska poeter
Ryska översättare
Män
Personer från Tatarstan
Fredrik Adelborg

Fredrik Hjalmar Adelborg, född 18 oktober 1886 i Ludgo socken i Södermanland, död 21 september 1948, var en svensk diplomat, militär, direktör, forskningsresande, donator och författare.

Biografi
Fredrik Adelborg var kammarherre, forskningsresande och donator. Han var även författare. Han var underlöjtnant i flottans reserv och tjänstgjorde 1904–1906 i engelsk handelssjöfart. Åren 1910–1934 var han direktör för ett gummibolag på Malacka och 1928–1934 var han Sveriges generalkonsul i Singapore. Senare var han avdelningschef för Utrikesdepartementets kuriravdelning under åren 1940–1948.

Fredrik Adelborg föddes som son till Otto E. Adelborg och Jacquette De Geer på Östermalma herrgård.  Han var bror till Gustaf-Otto och Louise Adelborg. År 1916 gifte han sig med friherrinnan Elisabeth Gyllenstierna (1894–1985), dotter till Carl Gyllenstierna av friherrliga ätten Gyllenstierna af Lundholm och Malin Crafoord. Makarna är begravna på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

I populärkulturen
Fredrik Adelborg inspirerade Evert Taube till händelser i visan Möte i monsunen när han beskrev för Taube hur han hade hjälpt sjanghajade svenska sjömän under sin tid som Sveriges generalkonsul i Singapore. I visan namnges han som den som hjälper visans  Fritiof Andersson.

Bibliografi

Referenser

Noter

Källor
 Krigsarkivets porträttsamlingar, Armén[!], Adelborg, Fredrik Hjalmar

Externa länkar
 Sveriges radio, Generalkonsul Fredrik Adelborg om kuriravdelningen på Utrikesdepartementet. Från 1946.

Sveriges generalkonsuler i Singapore
Svenska reservofficerare
Svenska kammarherrar
Svenska reseskildrare
Författare från Södermanland
Personer från Ludgo socken
Födda 1886
Avlidna 1948
Män
Fredrik
Svenska författare under 1900-talet
Svenska upptäcktsresande
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
West Virginias guvernör

West Virginias guvernör () är den främste utövaren av verkställande makt i den amerikanska delstaten West Virginias delstatsstyre. 

Ämbetet är folkvalt på 4-åriga mandatperioder och den sittande guvernören får väljas om högst en gång i följd. I övrigt finns inga begränsningar i antalet gånger en guvernör får återväljas.

Jim Justice är West Virginias guvernör sedan 17 januari 2017.

Funktion och roll

I guvernörens plikter ingår att upprätthålla delstatens lagar och makt att godkänna eller lägga in sitt veto mot lagar stiftade av West Virginias delstatsförsamling och att sammankalla delstatsförsamlingen. Förutom när åtal har väckts av West Virginias representanthus, har guvernören rätt att bevilja nåd. Vidare är guvernören högste befälhavare  för delstatens nationalgarde när det är i delstatlig tjänst.

Sedan West Virginia blev delstat 1863, efter utbrytning från Virginia under amerikanska inbördeskriget, har delstaten haft 34 guvernörer. Av dessa räknas Arch A. Moore, Jr. och Cecil H. Underwood två gånger var, eftersom de satt två mandatperioder som inte följde på varandra. Sex guvernörer har haft mer än en mandatperiod. Den som har tjänstgjort längst tid är Moore, som satt i tre mandatperioder över en tid av tolv år. Den förste guvernören, Arthur I. Boreman, tjänstgjorde under längst sammanhängande tid, men avgick en vecka innan hans tredje mandatperiod tog slut. Han är än så länge den ende som har lämnat guvernörsposten innan mandatperioden tagit slut. Daniel D.T. Farnsworth var talman i delstatens senat då och tjänstgjorde som guvernör de sista sju dagarna av Boremans sista mandatperiod, han är därmed den guvernör som har suttit kortast tid i West Virginia.

Underwood är den som både har varit yngst när han valts till guvernör - 34 år när han valdes till sin första mandatperiod 1957 - och den äldsta både som valts och tjänstgjort - 74 år när han valdes till sin andra mandatperiod 1997 och 78 år när den mandatperioden tog slut 2001.

West Virginia har aldrig haft ett folkvalt viceguvernörsämbete. Om guvernörsposten blir vakant skall senatens talman ta över och styra under resten av mandatperioden. Enligt en lag antagen under år 2000 har senatens talman hederstiteln viceguvernör, men den titeln används i praktiken mycket sällan.

Lista över West Virginias guvernörer

Se även
Gränsstaterna

Referenser

Noter

Externa länkar
  governor.wv.gov

 
West Virginia, Lista över guvernörer i
Mercedes Lackey

Mercedes Lackey ("Misty"), född 24 juni 1950 i Chicago, är en amerikansk författare. Lackey har skrivit ett stort antal fantasyromaner och fantasynoveller.

Bibliografi i urval 
 med James Mallory: To Light a Candle (Obsidian Trilogy). Tor Books, New York 2006, .
 Phoenix and Ashes (Elemental Masters). Daw Books, New York 2005, .

Valdemar 

 The Black Gryphon. 1994, 
 The White Gryphon. 1996, 
 The Silver Gryphon. 1996, 

 Foundation. 2009, 

 Magic's Pawn. 1989 ()
 Magic's Promise. 1990 ()
 Magic's Price. 1991 ()

 Brightly Burning. 2001, 

 The Oathbound. 1989, 
 Oathbreakers. 1989, 
 Oathblood. 1989, 

 Exile's Honor, 2002
 Exile's Valor, 2003

 Take a Thief, 2001

 Arrows of the Queen, 1987
 Arrow's Flight, 1987
 Arrow's Fall, 1988

 By the Sword. 1991, 

 Winds of Fate, 1991
 Winds of Change, 1992
 Winds of Fury, 1993

 Storm Warning, 1994
 Storm Rising, 1995
 Storm Breaking, 1996

 Owlflight, 1997 ()
 Owlsight, 1998 ()
 Owlknight, 1999 ()

Källor

Födda 1950
Amerikanska fantasyförfattare
Engelskspråkiga fantasyförfattare
Alumner från Purdue University
Kvinnor
Levande personer
Personer från Chicago
Ekologiska Lantbrukarna

Ekologiska Lantbrukarna är en svensk intresseorganisation och ideell organisation för bönder som bedriver ekologiskt jordbruk..

Organisationen startade 1985 som Alternativodlarnas Riksförbund där initiativtagarna samtidigt bildade organisationen KRAV. Det nuvarande namnet antogs 1993. Ekologiska Lantbrukarnas arbete fokuserar på marknadsutveckling, jordbrukspolitik, regelutveckling samt stärkande av miljö, klimat och ekologiska mervärden. Föreningen har 19 aktiva distrikt som driver lokal verksamhet såsom utbildningsträffar och fältvandringar.

Föreningen har åtta förtroende valda riksstyrelseledamöter och ordförande för organisationen är lantbrukaren Erika Olsson som bedriver Onsberga gård utanför Tystberga. Organisationen har ett kansli med ca fyra heltidsanställda och ett antal konsulter knutna till verksamheten.

Organisationen ger ut tidningen Ekologiskt lantbruk som utkommer med omkring 7 nummer per år.

Referenser

Externa länkar
Ekologiska Lantbrukarna

Intresseorganisationer i Sverige
Organisationer bildade 1985
Ekologisk mat
Tim Booth

Timothy John Booth, född 4 februari 1960, är en engelsk sångare, dansare och skådespelare mest känd som sångare från bandet James.

Diskografi

Solo
Studioalbum
2004 – Bone
2011 – Love Life

Singlar
2004 – "Down To The Sea"
2004 – "Wave Hello"
2011 – "Love Life"

Med Booth and the Bad Angel
Studioalbum
1996 – Booth and the Bad Angel

Singlar
1996 – "I Believe" 
1998 – "Fall in Love with Me"

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats
IMDb

Män
Födda 1960
Levande personer
Brittiska sångare
Brittiska skådespelare
Alumner från University of Manchester
Ferdinand Victor Alphonse Prosch

Ferdinand Victor Alphonse Prosch, född 25 november 1820 i Köpenhamn, död där 29 juli 1885, var en dansk läkare och veterinär.

Prosch blev student 1837, var efter att ha tagit läkarexamen 1843 intill 1846 prosektor vid Köpenhamns universitets zootomiska museum, gjorde 1847-48 som skeppsläkare i marinen en resa till Madeira, Guinea, Venezuela och Västindien och var 1849 överskeppsläkare på fregatten "Havfruen". 

Efter slesvig-holsteinska kriget praktiserade han i Köpenhamn och var samtidigt lärare i naturhistoria, i vilken egenskap han 1851 utgav Dyrerigets Naturhistorie. Han studerade särskilt naturhistoria, komparativ anatomi och fysiologi och blev, då Georg Christian With 1852 hade blivit förordnad som lantstutmästare, efter en tävling förordnad som lektor i hygien vid Veterinærskolen (1853) och företog därefter en resa för att studera djurskötsel i utlandet. 

År 1858 utnämndes han till lektor i dietetik, djurhållning, husdjuravel och beslagslära vid den enligt av den 8 mars 1856 inrättade Landbohøjskolen och hade då redan från 1855 varit anställd som lärare vid den militära Ride- og beslagskolen; undervisningen i beslagslära vid Landbohøjskolen lämnade han 1879, tjänsten vid Ride- og beslagskolen lämnade han 1883 av hälsoskäl. Från 1859 hade han professors titel. 

Prosch utvecklade som lärare vid Landbohøjskolen och genom sitt mer direkta inflytande på djurskötseln en för Danmarks lantbruk utomordentligt viktig verksamhet. Det var till stor del tack vare den av honom förfäktade åsikten att hålla fast vid de inhemska raserna och utveckla deras egenskaper, som Danmarks djurskötsel under senare delen av 1800-talet utvecklade sig till den mycket framstående ställning som det intog i slutet av nämnda sekel. Han var ledamot av åtskilliga kommissioner; han deltog bland annat 1855 i förhandlingarna om Veterinærskolens utökning, 1865 i förhandlingarna om Frederiksborgs stuteri och hade inflytande på husdjurslagen av den 23 januari 1862. 

Han utvecklade en mycket omfattande och betydelsefull verksamhet som författare och föredragshållare. Bland hans litterära verk intar hans av fyra avdelningar bestående Haandbog i det almindelig Husdyrbrug, Husdyrenes almindelig Sundhedspleje och Haandbog i Hestens Bygningslære, den saakaldte Ydrelære särskilt viktiga, men han publicerade även en mängd dels större, dels mindre skrifter samt publicerade i tidningar och tidskrifter, åtskilliga artiklar om olika ämnen inom djurskötsel, liksom att han, innan han anställdes vid Veterinærskolen, hade skrivit ett par zootomiska skrifter om bläckfiskar.

Källor

Externa länkar 

  

Danska läkare
Danska veterinärer
Danska professorer
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet 
Personer i Danmark under 1800-talet
Personer från Köpenhamn
Födda 1820
Avlidna 1885
Män
Salmonsens
Larslund

Larslund är en ort och tidigare stationssamhälle cirka 10 kilometer väster om centralorten Nyköping i Södermanlands län. Orten började etableras i slutet av 1800-talet i samband med att järnvägen Grängesberg–Oxelösund byggdes.

I Larslund finns vattenverket Nyköping Vatten som förser bland annat tätorterna Nyköping och Oxelösund med dricksvatten. Råvattnet pumpas från sjön Yngaren till anläggningen i Larslund där det renas i grusåsarna.

Före detta flygbas och civilt flygfält
1939–1940 anlades en flygvapenbas, Fält 10 Larslund/Enstaberga, cirka 1,5 kilometer väster om orten. Basen omfattade bana och ladvärn (hangarer kamouflerade till mangårdsbyggnader, ladugårdar och andra byggnader). Från 1955 var platsen nödlandningsstråk och krigsbas för flygspaningsgrupp. Den militära verksamheten lades ned 1969. Från 1970 användes flygfältet som civilt flygfält fram till 1978 då det lades ned.

Noter

Orter i Nyköpings kommun
Charles Guillaume Cousin

Charles Guillaume Cousin, född 1707 i Pont-Audemer, Eure, död där 1783, var en fransk skulptör. 

Hos vem han fick sin utbildning hos bröderna 
Guillaume och 
Nicolas Coustou och var verksam i Lyon 1728-1731. För att ersätta Antoine Bellette slöt den svenske envoyén i Paris, friherre von Giedda, kontrakt med honom 1737 om anställning vid den några år förut åter påbörjade slottsbyggnaden i Stockholm, dit han anlände samma år. År 1740 besökte han Frankrike, men återkom 1741 till Stockholm och vistades där ännu våren 1745. Han återvände dock kort därefter till sitt hemland. År 1741 utförde han en grupp, Enigheten, för rikssalen, och 1743 några gipsarbeten i slottskapellet. 

Högst sannolikt är han även mästare till åtskilliga andra av rikssalens dekorativa stoder. Cousin efterlämnade även några byster, till exempel av Adolf Fredrik (1744, Drottningholms slott). Dessutom utförde han de kolossala, i tung barockstil hållna karyatiderna på Stockholms slotts västra fasad och kungamedaljongerna ovanför dem. Cousins arbeten, särskilt bysterna, röjer en övad och naturtrogen hand. Dock fördunklades han av sin begåvade landsman Jacques Philippe Bouchardon, som kom till Sverige 1741. Cousin är representerad vid bland annat Göteborgs konstmuseum.

Referenser 

Svenskt konstnärslexikon del I, sid 320 Allhems Förlag, Malmö. .

Noter

Franska skulptörer
Män
Födda 1707
Avlidna 1783
Skulptörer, Stockholms slott
Personer från Eure
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Majestätsbrev

Majestätsbrev (tyska: Majestätsbrief) var tysk-romerska kejsarurkunder, som tillförsäkrade undersåtarna fri- och rättigheter. 

Mest bekant är kejsar Rudolf II:s majestätsbrev av den 11 juli 1609, som gav Böhmens protestantiska ständer rätt att bland annat anställa 30 "defensorer" för att skydda sin religion samt att uppföra kyrkor och skolor. Omfattningen av det sistnämnda tolkades snart olika av protestanter och katoliker, och denna meningsstrid ledde slutligen, år 1618, till utbrottet av Trettioåriga kriget. Efter det böhmiska nederlaget vid Vita berget vid Prag år 1620 skar kejsaren Ferdinand II sönder urkunden för egen hand.

Källor 
 

Trettioåriga kriget
Reformationen
Ugglan
Ecurie Ecosse

Ecurie Ecosse är ett skotskt racingstall, grundat i Edinburgh 1952 av David Murray och Wilkie Wilkinson. Stallet är mest känt för att ha vunnit Le Mans 24-timmars två år i rad, 1956 och 1957. Ecurie Ecosse tävlade alltid i skotska flaggans mörkblå färg.

Historik
Ecurie Ecosse ställde upp i Storbritanniens Grand Prix tre år i rad: 1952, 1953 och 1954, utan att ta en enda poäng. Därefter koncentrerade man sig på sportvagnsracing.

Stallet tog hem segern i Le Mans 1956, genom Ron Flockhart och Ninian Sanderson. Året därpå tog Ecurie Ecosse en dubbelseger, med Flockhart och Ivor Bueb i den vinnande bilen, före Sanderson och John Lawrence. Stallet körde sedan varje Le Mans-lopp fram till 1962, utan att kunna upprepa framgångarna. Det ursprungliga stallet lade ned tävlingsverksamheten i mitten av 1960-talet och upplöstes slutligen 1971.

Namnet Ecurie Ecosse återkom på 1980-talet, när Hugh McCaig startade ett nytt stall under samma namn. Det nya stallet vann den mindre C2-klassen i sportvagns-VM 1986, efter att ha kommit tvåa året innan. Det nya Ecurie Ecosse tävlade även i BTCC under 1992 och 1993 med Vauxhall Cavalier.

F1-säsonger

Källor

Externa länkar

Officiell webbplats 

Brittiska racingstall
Privata formel 1-stall
Sportvagnsracingstall
Fuel (datorspel)

Fuel är ett datorspel av racingtyp från 2009 utvecklat av Asobo Studio och utgivet av Codemasters. Spelet släpptes 2 juni 2009 till Playstation 3 och Xbox 360, och 5 juni samma år till Microsoft Windows.

Gameplay
Fuel utspelar sig i en 14 000 km² stor öppen värld, ett post-apokalyptiskt landskap som uppstått efter den globala uppvärmningen. Spelaren stöter på olika väderfenomen, som till exempel tornados eller sandstormar.
Spelet har ett friläge, där man kan köra sitt fordon fritt i världen utan laddningstider. Skulle man däremot krocka fordonet eller använda sig av återställningsfunktionen för att komma tillbaka till vägen, dyker en laddningsskärm upp.

Fordon
Spelaren börjar i ett av 19 läger, med ett par fordon i början av enspelarkampanjen, i spelet kallat karriärläget. Om spelaren lyckas spela igenom hela karriärläget finns det 70 stycken fordon, indelade i sex klasser, att välja mellan. Här inkluderas motorcyklar, bilar, SUV:ar, lastbilar och svävare.

Utforska
Genom att utforska och köra runt fritt i världen kan man hitta olika typer av utmaningar, som till exempel består av att köra ett lopp ute i vildmarken. Man kan även hitta olika uppgraderingar till fordonen, samla "Vista"-poäng och hitta tunnor med bensin, som gör att man kan köpa och modifiera sina fordon.

Datorspel 2009
Racingspel
Windows-spel
Playstation 3-spel
Xbox 360-spel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
World Wild

World Wild är ett musikalbum från 2007 av Jonny Jakobsen. Albumet är det tredje med Carlito och producerades av Anderz Vrethow.

Låtlista 
Russkij Pusskij
Sukiyaki Teriyaki
Be My Pharaoh
Americo
Africa
All Around The World
Bolero
Jamaica
Crazy Carlito
Final Call
Holiday
Backpack Girl
Samba De Janeiro
Home Sweet Home

Musikalbum 2007
Jacques-Philippe Bouchardon

Jacques-Philippe Bouchardon, född 1711 i Frankrike, död 1753 i Stockholm, var en fransk skulptör. Han var son till Jean-Baptiste Bouchardon och bror till Edmé Bouchardon.

Bouchardon studerade i Rom under broderns ledning. I synnerhet övade de sig gemensamt i teckning efter levande modell och gav ut en serie av Aveline med flera i rödkritsmaner graverade ritningar, som länge användes som planscher vid konstakademierna, bland annat i Stockholm.

På 1730-talet flyttade Bouchardon till Paris, vann där snart rykte som skulptör, gjorde bekantskap med svenske ministern Carl Gustaf Tessin, och då Carl Hårleman 1740 i brev till denne uttryckte en önskan att för slottsbyggnadens räkning erhålla två nya franska bildhuggare, slöt Tessin 1741 kontrakt med Bouchardon, som kom till Stockholm samma år. Där utnämndes han strax till kungl. hovstatybildhuggare. Hans årliga arvode var i kontraktet stipulerat till 5 000 livres, 6 famnar finnbjörk, 4 skålpund ljus och anständiga logementer. Bouchardon deltog med Guillaume Thomas Taraval i undervisningen vid den sex år förut stiftade Ritarakademien (nuvarande Konstakademien).

Bouchardons första konstnärliga uppgifter i Stockholm, altardekorationen (ej fullbordad) och predikstolen i Slottskyrkan, anses vara mindre lyckade såväl i komposition som utförande, visar hans konsts begränsning. 

För Rikssalen utförde han de två allegoriska figurerna Adeln och Prästeståndet, som ses på ömse sidor ovanför Drottning Kristinas silvertron, och ett tiotal kolossala gipsgenier (putti) med emblem, även de utförda för Stockholms slotts trappor, dekorativa, i brons gjutna genier, uppbärande lyktor samt andra arbeten för slottet. Det är dock svårt att bestämma vilka, då de ej förekommer i slottets räkenskaper.

Nationalmuseum har dessutom i sin modellsamling en 1749 utförd skiss i bränd lera till en staty av Minerva som av Sveriges skyddsängel mottager den unge prins Gustaf, en genie på en sjöhäst, grupper i bronserad gips och vax med flera vaxmodeller. Allra mest till sin fördel framstår dock Bouchardon som porträttskulptör. Full av karaktär är till exempel den realistiskt behandlade Karl XII:s bronsbyst på Stockholms slott (modellerad 1747, gjuten av G. Meyer 1749 i brons), men den överträffas dock av den praktfulla bronsbysten av Fredrik I i Vetenskapsakademiens sessionssal (gjuten av Meyer 1752) – ett utsökt prov på pompös, kunglig rokokoporträttskulptur. Förträffliga är även de livfulla gipsbysterna av Carl Hårleman (bronserad; i observatoriet), Guillaume Thomas Taraval och överintendenten greve Carl Johan Cronstedt (Fullerö slott).

Referenser

Noter

Franska skulptörer
Födda 1711
Avlidna 1753
Män
Skulptörer, Stockholms slott
Representerade vid Nationalmuseum
Edmé Bouchardon

Edmé Bouchardon, född 29 maj 1698 i Chaumont, Haute-Marne, död 27 juli 1762 i Paris, var en fransk skulptör. Han var son till Jean-Baptiste Bouchardon och bror till Jacques-Philippe Bouchardon. 

Bouchardon studerade först hos Guillaume Coustou den äldre och sedan i Rom (1723–1732) samt dog såsom professor vid konstakademien i Paris. Bland hans verk, som utmärker sig genom en för den tidens plastik ovanlig renhet i stilen, kan nämnas påven Clemens XII:s byst (1730), fontänen på Grenelle (1739–1746), Amor som täljer en båge samt Ludvig XV:s ryttarstod i Paris (1750–1762; förstörd 1792).

Referenser 

Franska skulptörer under 1700-talet
Födda 1698
Avlidna 1762
Män
Personer från Chaumont