kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Marka socken

Marka socken i Västergötland ingick i Vilske härad, ingår sedan 1974 i Falköpings kommun och motsvarar från 2016 Marka distrikt.

Socknens areal är 21,4 kvadratkilometer varav 20,79 land. År 2015 fanns här 204 invånare. Godset Redberga samt kyrkbyn Marka med sockenkyrkan Marka kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Marka församling och för de borgerliga frågorna bildades Marka landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Vilske landskommun som 1974 uppgick i Falköpings kommun. Församlingen uppgick 2010 i Mössebergs församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Marka, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Vilske härad. De indelta soldaterna tillhörde Skaraborgs regemente, Vilska kompani och Västgöta regemente, Laske kompani.

Geografi
Marka socken ligger närmast väster om Falköping med norra del på Mösseberg och med Sjötorpasjön i sydväst. Socknen är i söder en odlad mosslänt slättbygd och skogsbygd i norr med höjder som når 324 meter över havet.

Fornlämningar
Lösfynd och sju gånggrifter från stenåldern har påträffats. Från järnåldern finns gravfält, stensättningar och en domarring. En runsten finns också här.

Namnet
Namnet skrevs 1305 Markom och kommer från kyrkbyn. Namnet innehåller plural av mark, 'rand, kant' eller 'gräns'.

Befolkningsutveckling

Se även
 Marka församling

Referenser

Noter

Externa länkar

Socknar i Vilske härad
Indelningar i Falköpings kommun
Brent Briscoe

Brent Briscoe, född 21 maj 1961 i Moberly, Missouri, död 18 oktober 2017 i Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk skådespelare och manusförfattare.

Briscoe studerade vid University of Missouri och inledde sin skådespelarkarriär inom teatern innan han fick sin första filmroll.

Filmografi

Referenser

Noter

Externa länkar

Män
Födda 1961
Avlidna 2017
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska manusförfattare under 2000-talet
Personer från Randolph County, Missouri
Alumner från University of Missouri
Skådespelare från Missouri
Hopning

Hopning  är en stilfigur där flera synonymer eller andra närliggande ord placeras i tät följd. Figuren är tydliggörande och förstärkande och står i kontrast till pleonasmen. Det latinska ordet för hopning är accumulatio och betyder just ”att samla”.

Bakgrund 
Hopning är en retorisk benämning för upprepande ord i ett svep. När en mängd synonymer eller närliggande ord staplas på varandra kallar man denna retoriska figur för hopning. Stilfiguren tillhör förändringskategorin upprepning och dess retoriska uppgift är att med hjälp av varierad upprepning bidra med tyngd och kraft i talet.

Alla former av upprepning av ord, ljud, konstruktioner, grammatiska mönster och så vidare kan kallas parallellismer. Enligt Janne Lindqvist är parallellism en samlingsterm för upprepningar i överlag. Några exempel på parallellismens underavdelningar är allitteration, rim, assonans, anafor,  epifor, pleonasm, hopning, kiasm och trikolon.

Funktion 
Hopning kan ha en pedagogisk funktion då den tydliggör och förstärker det som  sägs. Stilfiguren  kan även späda på en viss känsla på ett sätt som förstärker ärligheten i talet. Det blir därför lättare att relatera till det som sägs då det sätts flera liknande ord efter varandra som håller kvar vid en specifik känsla. Hopningsverkan skulle bli ändå starkare om man radade upp fler led efter varandra, men om det blir för många led kan resultatet bli enformigt och svulstigt.

Den romerska retorikern Quintilianus skrev, i en magnifik hopning, att "En röst är konstfull om den är flytande, stark, fyllig, flexibel, stadig, ljuv, uthållig, klar, ren, skär genom luften och fäster sig i örat".

Exempel 
"När du är elak mot mig blir jag sårad, ledsen, sorgsen, förolämpad, förnärmad och stött."
"Doften av sommarens blommor får mig att känna lycka, upprymdhet, eufori,  glädje och lust."
"Såret värker och smärtar, bultar och bankar, svider och bränner."

Se även 
Stegring
Pleonasm

Fotnoter

Källor 

 

Retorik
Stilfigurer
Corexit

Corexit är ett lösningsmedel tillverkat av Nalco som bland annat har använts för att försöka skingra läckt olja vid oljeutsläppet i Mexikanska golfen 2010.

Referenser 

Oljeutsläpp
Magic Mouse

Magic Mouse är en mus som följer med varje ny Imac. Magic Mouse använder tekniken Multitouch, vilken är samma som den i Iphone. Det kräver minst Mac OS X 10.5.8. Magic Mouse ska inte förväxlas med Mighty Mouse, som varken har den nya designen eller Multitouch.

Apple-hårdvara
Michel Beck

Michel Beck (Böcke, Böök, Boeck), var en svensk silversmed.

Beck arbetade redan då han första gången omtalas 1630 för hovet. 9 oktober 1631 blev han guldsmedsmästare i Stockholm. 1655-1671 var han hovguldsmed. Han var död 1673, då hans hustru sägs vara änka.

Bland hans arbeten märks en stor mängs kyrksilver för Slottskapellet, Storkyrkan, Maria kyrka, Klara kyrka, Södertälje kyrka, Jakobs kyrka, Norrsunda kyrka, Stora Mellösa kyrka. Hans arbeten finns även på Statens historiska museum, Nordiska museet, samt skattkammaren i Moskva.

Källor 
Erik Andrén, Brynolf Hellner, Carl Hernmarck & Kersti Holmquist: Svenskt silversmide 1520-1850, Nordiska museets förlag, Stockholm 2000, 

Svenska silversmeder
Födda okänt år
Avlidna 1670-talet
Män
Gotfred Abraham Becker

Gotfred Abraham Becker, född 22 september 1860, död 23 april 1945, var en dansk författare av trädgårdslitteratur.

Becker blev docent vid Veterinær- og Landbohøiskolen i Köpenhamn 1908, och var professor där 1923-26. Becker har bland annat utgett Lærebog i Blomsterdyrkning (1894, andra upplagan 1911), Bregner og deres Dyrkning (1901), samt Prydplanter (1928).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Noter 

Danska botaniker
Danska författare
Födda 1860
Avlidna 1945
Män
Svensk uppslagsbok
John Clark

John Clark är en fiktiv person som figuerar i Tom Clancys romaner.

Biografi 
John Clark, ursprungligen John Terrence Kelly, föddes 1944 i Indianapolis. Han förlorade båda sina föräldrar i ung ålder, fadern som var brandman dog av en hjärtattack under en räddningsinsats och hans mor avled av cancer.

Under Vietnamkriget tog Kelly värvning vid flottan där han blev attackdykare i Navy SEAL och avancerade till högbåtsman. Efter att hans hustru omkommit i en bilolycka och han själv blivit sårad under ett uppdrag tar han avsked. Ett halvår senare träffar han Pamela Madden, en före detta prostituerad, och blir inblandad i en personlig vendetta mot en lokal knarkliga (se Utan misskund). Samtidigt blir han också rekryterad av CIA:s paramilitära avdelning och återvänder till Vietnam för att försöka frita amerikanska krigsfångar (fritt efter :en:Operation Ivory Coast). Operationen misslyckas, men Kelly lyckas i stället tillfångata en sovjetisk sambandsofficer. Samtidigt som delstatspolisen börjar efterlysa Kelly för ett antal mord på knarklangare och knarksmugglare får CIA upp ögonen för Kelly och beslutar sig för att förse honom med en ny identitet. John Kelly ’omkommer’ i en arrangerad båtolycka och återuppstår som John Clark.

Som paramilitär CIA-agent deltar Clark i ett flertal operationer, bland andra gisslankrisen i Iran, Kuwaitkriget och ett antal uppdrag i Sovjetunionen, bland annat hämtar han hustrun och dottern till en högt uppsatt avhoppare från KGB (se Kardinalen i Kreml). Han arbetar också som instruktör på CIA:s skola för agenter ’the Farm’. I boken Påtaglig fara får Clark uppdraget att leda och samordna en hemlig militär insats mot Medellínkartellen i Colombia. Här träffas Clark och Jack Ryan för första gången när de försöker rädda de amerikanska soldater som har övergetts av militärledningen i ett försök att hemlighålla operationen.

När Jack Ryan blir USA:s president (se Presidentens order) utfärdar han en benådning av den sedan länge försvunne John Kelly som dock fortsätter att leva under sin nya identitet som John Clark. Han utnämns till chef för Natos antiterroriststyrka Rainbow (se Täcknamn: Rainbow). Under kriget mellan Kina och Ryssland sätts Rainbow in som ett militärt specialförband med uppdrag att slå ut Kinas kärnvapenrobotar (se Björnen och draken).

Strax innan Jack Ryans ämbetsperiod tar slut grundar han en ny och ytterst hemlig underrättelseorganisation (se Tigerns käftar). Organisationen som kallas Kollegiet opererar under täckmantel av ett fondmäklarbolag och är ekonomiskt självförsörjande. Till en början är Clark ovetande om organisationens existens, men när den nya presidenten Edward Kealty drar sig ur Rainbowsamarbetet och inleder politiska utrensningar inom CIA tvingas Clark och hans svärson Domingo Chavez att gå i pension och rekryteras därefter av Kollegiet (se Död eller levande).

Tom Clancy
Fiktiva hemliga agenter och spioner
Fiktiva militärer
Fiktiva mördare
Fiktiva figurer introducerade 1987
Hugo Becker

Hugo Becker, född 13 februari 1864 i Strasbourg, död 30 juni 1941, var en tysk cellist.

Becker utvecklade en egen metod för cellospel på fysiologisk grundval. Han var 1890-1906 lärare vid Hochs konservatorium i Frankfurt am Main och från 1909 vid högskolan i Berlin. Han skrev även flera kompositioner för violoncell.

Becker invaldes 1906 som utländsk ledamot av Kungliga Musikaliska Akademien.

Källor 
Tryckta källor
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Noter 

Tyska cellister
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Män
Födda 1864
Avlidna 1941
Svensk uppslagsbok
Personer från Strasbourg
Finn Gold Cup

Finn Gold Cup är en kappsegling med entypsbåtar. Tävlingen har anordnats sedan 1956.

Svenska mästare
Tønsberg 1962 – Arne Åkerson
Hamilton 1969 – Thomas Lundqvist
Malmö 1975 – Magnus Olin
Pärnu 1994 – Fredrik Lööf
Gdańsk 1997 – Fredrik Lööf
Melbourne 1999 – Fredrik Lööf
Balatonföldvár 2017 – Max Salminen

Källor

Kappseglingar
Återkommande sportevenemang med premiär 1956
Carl Heinrich Becker

Carl Heinrich Becker, född 12 april 1876 i Amsterdam, död 10 februari 1933 i Berlin, var en tysk orientalist och politiker.

Becker blev professor vid kolonialinstitutet i Hamburg 1908, vid universitetet i Bonn 1913 och vid universitetet i Berlin 1916, där han inträdde i det preussiska kultusministeriet och 1919 blev statssekreterare. Mellan april och november 1921 var Becker kultusminister i Stegerwalds ministär, och återtog därefter befattningen som statssekreterare men var på nytt kultusminister 1925–1930 i Marx enda och i Otto Brauns tredje regering. Becker befrämjade högskolereformen och omorganisationen av Berlins museer med mera. Han var en av Tysklands främsta islamforskare och grundade 1910 tidskriften Der Islam, och var länge dess redaktör. Bland hans skrifter märks Beiträge zur Geschichte Ägyptens unter dem Islam (2 band, 1902–1903), Islamstudien (1924), Gedanken zur Hochschulreform (1919), samt Kulturpolitische Aufgabe des Reichs (1919).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Noter 

Tyska orientalister
Politiker i Weimarrepubliken
Preussens kultusministrar
Födda 1876
Avlidna 1933
Män
Svensk uppslagsbok
Forskare från Amsterdam
TOP 09

TOP 09 är ett högerliberalt politiskt parti i Tjeckien.
Bokstäverna i partinamnet är en förkortning av Tradice Odpovědnost Prosperita (Tradition, Ansvar, Välstånd).

TOP 09 bildades den 11 juni 2009 av Miroslav Kalousek och andra marknadsliberala avhoppare från Kristna och demokratiska unionen - Tjeckoslovakiska folkpartiet  (KDU-ČSL). Det ingår i Europeiska folkpartiet (EPP).

I parlamentsvalet 2010 fick TOP 09 16,7 % av rösterna och kunde ta plats i en borgerlig koalitionsregering tillsammans med 
Medborgardemokraterna och Allmänhetens angelägenheter.

Källor

Externa länkar
 Officiell webbplats

Liberala partier i Tjeckien
Politiska partier bildade 2009
Little Walter

Little Walter, egentligen Marion Walter Jacobs, född 1 maj 1930 i Marksville i Louisiana, död 15 februari 1968 i Chicago i Illinois, var en amerikansk bluesmunspelare. Några av hans mest kända låtar är Juke (1952), Sad Hours (1952), Blues with a Feeling (1953), You're So Fine (1954) och My Babe (1955). 2008 blev han invald i Rock and Roll Hall of Fame i sidemankategorin. Den enda munspelaren att bli invald. Han blev också invald i Blues Hall of Fame under första intagningsåret 1980.

Referenser

Amerikanska bluesmunspelare
Rock and Roll Hall of Fame
Amerikanska musiker under 1900-talet
Personer från Marksville
Födda 1930
Avlidna 1968
Män
Francis Beckett

Francis Beckett, född 26 mars 1868, död 12 juli 1943, var en dansk konsthistoriker.

Becker verkade dels som lärare vid universitetet, dels som museiman, och var från 1915 direktör för statens avgjutningssamling i Kunstmuseet, Köpenhamn. Beckett utgav bland annat praktverken Altertavler i Danmark fra den senere Middelalder (1897) och Danske Herreborge (1904) samt författat Renaissancens og Kunstens Historie i Danmark (1897), Verdenskunstens Historie i Grundtræk (1911, ny upplaga 1918), Frederiksborgs Historie (1914-18), Uraniborg och Stjærneborg (1921) samt Danmarks Kunst (1924-).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Danska konsthistoriker
Födda 1868
Avlidna 1943
Män
Vocal Group Hall of Fame

I Vocal Group Hall of Fame väljer man in de bästa sånggrupperna. Vocal Group Hall of Fame startade 1998.

Invalda artister

1998 
 The Ames Brothers
 The Andrews Sisters
 The Beach Boys
 The Boswell Sisters
 The Five Blind Boys of Mississippi
 Crosby, Stills & Nash
 The Golden Gate Quartet
 The Original Drifters
 The Mills Brothers
 The Manhattan Transfer
 The Platters
 The Ravens
 Sonny Til & The Orioles
 The Supremes

1999 
 The Coasters
 Delta Rhythm Boys
 The Four Seasons
 The Four Tops
 Hank Ballard & The Midnighters
 Ink Spots
 The Jackson Five
 Little Anthony & The Imperials
 The Modernaires
 The Moonglows
 Peter Paul & Mary
 The Revelers
 The Spinners
 The Temptations

2000  
 The Bangles
 Dion and the Belmonts
 Dixie Hummingbirds
 The Drifters
 The Flamingos
 Frankie Lymon & The Teenagers
 The Kingston Trio
 The Mamas & The Papas
 The Skylarks
 The Soul Stirrers 
 Three Dog Night

2001  
 Bee Gees
 The Chordettes
 Eagles
 The Four Aces
 The Four Freshmen
 Gladys Knight & The Pips
 The Lennon Sisters
 The Lettermen
 The McGuire Sisters
 The Oak Ridge Boys
 The Pied Pipers
 Smokey Robinson & The Miracles
 The Vogues
 The Weavers

2002  
 Abba
 The Chantels
 The Clovers
 The Fifth Dimension
 The Five Keys
 The Four Knights
 The Harptones
 Jay and the Americans
 The Marcels
 The Shirelles
 The Skyliners
 The Swan Silvertones

2003 
 The Association
 The Charioteers
 The Commodores
 Earth Wind & Fire
 The Five Satins
 The Four Lads
 The Impressions
 The Isley Brothers
 Danny & The Juniors
 The Merry Macs
 The Peerless Quartet
 Martha and the Vandellas
 The Whispers

2004  
 Alabama
 American Quartet
 The Beatles
 The Cadillacs
 The Crests
 The Drells
 The Diamonds
 The Doobie Brothers
 The Everly Brothers
 The Four Tunes
 The Jordanaires
 The Marvelettes
 The O'Jays
 The Penguins
 The Ronettes
 The Stylistics
 The Tokens

2005  
 The Angels
 Brooklyn Bridge
 The Chiffons
 The Chi-Lites
 The Crystals
 The Del Vikings
 Fleetwood Mac
 The Hilltoppers 
 The Mel-Tones
 The Neville Brothers
 The Pointer Sisters
 The Rascals
 The Righteous Brothers
 Sons of the Pioneers
 The Spaniels
 The Tymes

2006 
 America 
 Bread 
 The Byrds 
 Deep River Boys 
 Billy Ward & The Dominoes 
 The Duprees  
 The Fleetwoods 
 Hayden Quartet 
 The Hi-Lo's 
 The Hollies 
 Journey 
 The Lovin' Spoonful 
 The Moody Blues 
 Queen 
 The Shangri-Las  
 Simon & Garfunkel

2007 
 The Five Red Caps
 The Chords
 The Four Preps
 Maurice Williams & The Zodiacs
 The Capris
 The Dixie Cups
 The Jive Five
 The Monkees 
 Ruby & The Romantics 
 Sly & The Family Stone 
 Tony Orlando och Dawn 
 Harold Melvin & the Blue Notes 
 Kool & The Gang 
 The Traveling Wilburys 
 Sam & Dave 
 The Hoboken Four

Amerikanska musikpriser
Priser och utmärkelser instiftade 1998
Haircut One Hundred

Haircut One Hundred var en brittisk new wave/funkpop-grupp som bildades 1980 av sångaren och gitarristen Nick Heyward, basisten Les Nemes och gitarristen Graham Jones. Följande år fick gruppen skivkontrakt med Arista Records och bestod då även av saxofonisten Phil Smith, percussionisten Mark Fox och trumslagaren Blair Cunningham. Gruppen fick fyra topp 10 hits i Storbritannien med låtarna "Favorite Shirts (Boy Meets Girl)" (1981), "Love Plus One" (1982), "Fantastic Day" (1982) och "Nobody's Fool" (1982). "Love Plus One" var även en mindre hit i USA. Nick Heyward lämnade bandet 1983 och bandet fick inte fler stora hits.

Gruppen återförenades tillfälligt 2004 och igen 2011, då de framförde albumet Pelican West live i sin helhet i en konsert i London.

Bandmedlemmar
Senaste medlemmar
Nick Heyward (f. 20 maj 1961 i Beckenham, Kent) – sång, gitarr (1981–1983, 2004, 2009–2013)
Les Nemes (f. 5 december 1960 i Croydon, Surrey) – basgitarr (1981–1984, 2004, 2009–2013)
Graham Jones (f. 8 juli 1961 i Bridlington, East Yorkshire) – gitarr (1981–1984, 2004, 2009–2013)
Phil Smith (f. 1 maj 1959 i Redbridge, Essex) – saxofon (1981–1984, 2004, 2009–2013)
Marc Fox (f. 13 februari 1958) – percussion, sång (1981–1984, 2004, 2009–2013)
Blair Cunningham (f. 11 oktober 1957 i Harlem, New York City) – trummor (1981–1984, 2004, 2009–2013)

Tidigare medlemmar
Patrick Hunt (född i Shaftesbury, Dorset) – trummor (1981)

Diskografi
Singlar med Nick Heyward
"Favorite Shirts (Boy Meets Girl)" (1981) (UK Singles Chart #4)
"Love Plus One" (1982) (UK #3, Billboard Hot 100 - USA #37)
"Fantastic Day" (1982) (UK #9)
"Nobody's Fool" (1982) (UK #9)

Singlar utan Nick Heyward
"Prime Time" (1983) (UK #46)
"So Tired" (1983) (UK #94)
"Too Up Two Down" (1984)

Album
Pelican West (1982) (UK Albums Chart #2)
Paint and Paint (1984)

Källor

Externa länkar

Officiell webbplats

Brittiska popgrupper
Musikgrupper bildade 1980
Brittiska musikgrupper
Säsong 6 av Simpsons

Sjätte säsongen av Simpsons sändes ursprungligen mellan 4 september 1994 och 21 maj 1995. De två första avsnitten, show runner för säsongen var David Mirkin. Episoden A Star Is Burns orsakade så stora bråk inom produktionen att Matt Groening tog bort namnet från texterna då han såg att avsnittet var reklam för The Critic. Till den här säsongen flyttades Simpsons tillbaka till sin ursprungliga tid, på från torsdagar till söndagar. Därefter har söndagar varit den fasta sändningsdagen.

Sjätte säsongen vann en Emmy Award, och fick tre andra nomineringar. Lisa's Wedding vann en Emmy Award för "Outstanding Animated Program (for Programming One Hour or Less)". Alf Clausen blev nominerad i "Outstanding Individual Achievement in Music Composition for a Series (Dramatic Underscore)" för Treehouse of Horror V, och han och John Swartzwelder var nominerad för "Outstanding Individual Achievement in Music and Lyrics" för låten, "We Do" i, Homer the Great. Bart vs. Australia var nominerad för "Outstanding Individual Achievement in Sound Mixing for a Comedy Series or a Special".

Lista över avsnitt

Hemvideoutgivningar 

Säsongen släpptes av 20th Century Fox på DVD i USA och Kanada den 16 augusti 2005, i en box formad som Homers ansikte, följt av 24 september i Storbritannien, och 17 oktober 2005 i Australien. Den 26 juni 2007 släpptes säsongen i en vanlig box i region 1.

DVD-utgåvan innehåller samtliga avsnitt och bonus material för alla avsnitt som kommentarer och borttagna scener. Fodralet för de första upplagorna var ett plastfodral, bestående av Homer's ansikte, efter protester från fansen gjordes ett vanligt fodral med utseende inspirerat från "Who Shot Mr. Burns?". I USA kunde man få det vanliga fodralet utan kostnad som tillval. I Storbritannien lanserades platsfodralet som en begränsad upplaga med endast 5000 exemplar. Därefter har samtliga säsonger släppts i båda versionerna.

Se även 
 Lista över Simpsons-avsnitt

Referenser

Externa länkar 

 Säsong 6 på The Simpsons.com
 Säsong 6 hos BBC
 Säsong 6 på TV.com

06
TV-säsonger 1994
TV-säsonger 1995
Nick Heyward

Nicholas Heyward, född 20 maj 1961 i Beckenham, är en brittisk sångare, låtskrivare och gitarrist. Nick Heyward började sin karriär som medlem av new wave-bandet Haircut One Hundred som hade fyra topp 10-hits i Storbritannien under det tidiga 1980-talet. Heyward lämnade gruppen 1983 och satsade på en solokarriär. Debutalbumet North of a Miracle blev en succé och gav tre topp 20-hits på brittiska singellistan med låtarna "Whistle Down the Wind", "Take That Situation" och "Blue Hat for a Blue Day". 

Efter ett par mindre framgångsrika uppföljare lämnade han tillfälligt musikbranschen och fokuserade på sin andra karriär som grafisk formgivare. På 1990-talet återkom han med två album i britpop-stil och fick kontrakt med Creation Records, där han gav ut albumet The Apple Bed 1998. Under 2000-talet har han uppträtt med ett återförenat Haircut One Hundred och som soloartist. 2017 utkom albumet Woodland Echoes.

Diskografi
Album med Haircut One Hundred 
 (#2 Storbritannien)

Album som soloartist
 (#10 Storbritannien)

 (tillsammans med Greg Ellis)

 (tillsammans med India Dupre)

Singlar med Haircut 100
 (#4 Storbritannien)
 (#3 Storbritannien, #37 USA)
 (#9 Storbritannien)
 (#9 Storbritannien)

Singlar som soloartist
 (#13 Storbritannien)
 (#11 Storbritannien)
 (#14 Storbritannien)
 (#52 Storbritannien)
 (#31 Storbritannien)
 (släpptes endast i Japan)
 (#25 Storbritannien)
 (#45 Storbritannien)
 (#43 Storbritannien)

 (#67 Storbritannien)

 (#58 Storbritannien)
 (#44 Storbritannien)
 (#47 Storbritannien)
 (#37 Storbritannien)

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats

Födda 1961
Brittiska sångare
Brittiska gitarrister
Brittiska låtskrivare
Män
Levande personer
Joachim Beck-Friis (1861–1939)

Hans Joachim Beck-Friis, född 27 september 1861 i Börringe, död 6 maj 1939 i Svedala var en svensk friherre och diplomat. Han var son till Corfitz Beck-Friis och Stina Nordenfeldt.

Från 1896 till 1899 var han kansliråd och chef för UD:s politiska avdelning. Efter en rad olika diplomatiska uppdrag utsågs Beck-Friis 1903 till minister i Konstantinopel och 1905 i Wien, till vilken post 1906 fogades befattningen som generalkonsul, och från 1915 dessutom ministerposten för den nyinrättade beskickningen i Bukarest. Under krigsåren utförde Beck-Friis här ett högt uppskattat arbete. 1918 utnämndes han till svensk minister i Köpenhamn, en post han innehade fram till 1928.

Utmärkelser

Svenska utmärkelser 

   Kommendör med stora korset av Nordstjärneorden, 6 juni 1913. 
   Kommendör av första klass av Nordstjärneorden, 1 december 1903. 
   Riddare av Nordstjärneorden, 1 december 1895. 
   Konung Gustaf V:s olympiska minnesmedalj, 1912.

Utländska utmärkelser 

   Riddare av första klassen av Badiska Zähringer Löwenorden, 1889.
   Kommendör av Belgiska Leopoldsorden, 1900. 
   Storkorset av Danska Dannebrogorden, 1903. 
   Kommendör av andra graden av Danska Dannebrogorden, 1897. 
   Kommendör av Franska Hederslegionen, 1903. 
   Officer av Franska Hederslegionen, 1902. 
   Storkorsriddare av Isländska falkorden, senast 1921. 
   Riddare av Italienska kronorden, 1889.
   Kommendör av Nederländska Oranien-Nassauorden, 1900. 
   Riddare av Norska Sankt Olavs orden, 21 januari 1899. 
   Kommendör av andra klassen av Persiska Lejon- och solorden, 1900.
   Kommendör av Portugisiska Kristusorden, 1897. 
   Riddare av tredje klassen av Preussiska Kronorden, 1895. 
   Riddare av andra klassen av Ryska Sankt Stanislausorden, 1894. 
   Storkorset av Serbiska Sankt Savaorden, 1908. 
   Riddare av Spanska Karl III:s orden, 1889. 
   Fjärde klassen av Thailändska kronorden, 1887.
   Första klassen av Osmanska rikets Osmanié-orden, 1903.
   Andra klassen av Osmanska rikets Osmanié-orden, 1898. 
   Riddare av första klass av Österrikiska Järnkroneorden, 1908. 
   Storkorset av Österrikiska Leopoldsorden, 1918.

Se även
Beck-Friis

Referenser

Övriga källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Svenska diplomater under 1900-talet
Chefer för Utrikesdepartementets politiska avdelning
Sveriges ambassadörer i Turkiet
Sveriges ambassadörer i Österrike
Sveriges ambassadörer i Rumänien
Sveriges ambassadörer i Danmark
Sveriges generalkonsuler
Kommendörer med stora korset av Nordstjärneorden
Svenska friherrar
Joachim
Personer från Börringe socken
Födda 1861
Avlidna 1939
Män