Taggmöss

Taggmöss (Acomys) är ett släkte gnagare i familjen råttdjur (Muridae).

Utseende och anatomi 
Med en kroppslängd mellan 7 och 15 cm samt en svanslängd mellan 4 och 13 cm blir arterna ungefär lika stora som en husmus. Vikten ligger vid 15 till 80 gram. Pälsens färg på ovansidan varierar mellan gulaktig, brun och grå – undersidan och extremiteterna är ljusare till vitaktig. Kännetecknande är mer eller mindre styva hår på ryggen som påminner om taggar. Öronen är påfallande stora och liknar en tratt. Ansiktet är långdraget och blir vid nosen ännu smalare.

Återbildning av skadad vävnad 
Två arter av afrikansk taggmus, Acomys kempi och Acomys percivali, har visat sig vara de enda däggdjur, som kan helt regenerera skadad vävnad. Dessa arter kan återbilda hårsäckar, hud, svettkörtlar, päls och till och med brosk. Vissa biologer anser att föryngringsgenen, som svarar för att återbilda skadad vävnad, kan slås på även hos människor. Genom att studera taggmössen hoppas man komma mekanismen på spåret.

Utbredning och habitat 
Utbredningsområdet sträcker sig över nästan hela Afrika (utom Madagaskar) och fortsätter över några Medelhavsöar som Kreta och Cypern samt över norra Arabiska halvön och Turkiet till Pakistan. Habitatet utgörs av mera torra områden som torra skogar, savanner, klippiga regioner och halvöknar.

Ekologi 
Levnadssättet skiljer sig något mellan de olika arterna men de flesta lever sociala i familjegrupper.

Parning kan ske hela året, även i regioner med tydliga årstider. Dräktigheten varar med 34 till 38 dagar påfallande lång för gnagare. Sedan föds vanligen två till fyra ungar som är rätt bra utvecklade. Ungarna går redan efter några timmar och diar vanligen två veckor. Hos sociala arter ger honor ibland di åt ungar från en annan hona i samma grupp.

Systematik 
Släktets yttre systematik är omstridd. Tidigare räknades de ofta till underfamiljen möss (Murinae). I standardverket Mammal Species of the World (2005) räknas de däremot till underfamiljen Deomyinae. I samma bok skiljs mellan 19 arter.

 Undersläkte Acomys
 Acomys airensis, Saharas klippiga delar, skild från A. cahirinus
 Acomys cahirinus (Desmarest 1819), vid norra och södra gränsen av Sahara, västra Asien, Arabiska halvön
 Acomys chudeaui Kollman, 1911 Mauretanien och Marocko
 Acomys cilicicus (Spitzenberger 1978), Kilikien
 Acomys cineraceus (Fitzinger & Heuglin 1866), Sahel
 Acomys dimidiatus (Cretzschmar, 1826); finns framför allt i Mellanöstern
 Acomys ignitus (Dollman 1910), Tanzania, Kenya
 Acomys johannis Thomas, 1912 Västra Afrika
 Acomys kempi (Dollman 1911), Somalia, Kenya, Tanzania
 Acomys minous (Bate 1906), Kreta
 Acomys mullah (Thomas 1904), Etiopien, Somalia
 Acomys nesiotes (Bate 1903), Cypern
 Acomys percivali (Dollman 1911), östra Afrika
 Acomys russatus (Wagner 1840), östra Egypten, Israel, Jordanien, Saudiarabien
 Acomys selousi, sydöstra Afrika
 Acomys seurati Heim de Balsac, 1936 Algeriet
 Acomys spinosissimus (Peters 1852), östra och södra Afrika
 Acomys wilsoni (Thomas 1892), östra Afrika
 Undersläkte Peracomys
 Acomys louisae (Thomas 1896), Somalia
 Undersläkte Subacomys
 Acomys subspinosus (Waterhouse 1838), västra Sydafrika

En omfattande genetisk studie av Denys et al. (1994) förtecknar ytterligare två arter:
 Acomys brockmani, Somalia, skild från A. mullah
 Acomys lowei, Sudan, skild från A. cinerasceus

Taggmöss och människor 
Arten Acomys cahirinus är en kulturföljare och lever liksom husmusen i byggnader. Då individerna kan överföra farliga sjukdomar som tyfus anses deras närhet som problematisk. Några arter, underarter eller hybrider förekommer som sällskapsdjur. De är kända för sina ömtåliga svansar och för att lätt tappa huden, när de hanteras ovarsamt. Detta är en försvarsmekanism, när de i vilt tillstånd blir anfallna och tagna av fiender för att kunna slingra sig ur livsfarliga grepp.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999

Externa länkar 

Råttdjur