kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sveabadet

Sveabadet var ett inomhusbad i kvarteret Apelträdet vid Sveavägen 108 i Vasastan i Stockholms innerstad. Badet invigdes den 12 februari 1907 och var beläget i bottenvåningen samt under kvarterets gård, där pelare runt bassängen höll upp en jättelik lanternin. Det ritades och uppfördes av arkitekten Gustaf Sällström och dennes far, storbyggmästaren Andreas Gustaf Sällström. Sällström ägde för övrigt kvarteret och hade under de föregående årtiondena låtit bebygga det. Sällström skapade ett inomhusbad i jugendstil, det var bland annat smyckat med vackra stuckfriser. Det är således samtida med, och till stilen liknande, bland annat inomhusbaden Centralbadet och Mälarbadet.

Ingången till badet vette mot Markvardsgatan där en trappa ledde upp till biljettförsäljning. På samma plan låg 34 omklädningshytter samt ett större gemensamt omklädningsrum, främst avsett för skolungdom. Genom en trappa kom man ned till själva badet. Det rymde två bassänger: En liten, samt en större om 11 meter, vilka var förlagda under gården. Ett dekorerat glastak bars upp av pelare och ljuskronor med elektrisk belysning gav ljus åt de badande. . Här fanns även en finsk bastu och värmerum. Inträdet var vid öppningen satt till 50 öre på vardagar och 25 öre på lördagar.

Badet uppfördes i en brytningstid. I de fattigare delarna av staden hade det tidigare varit ovanligt med egna badrum med varmvatten i bostäderna. De nya bekvämligheterna, tillsammans med ett bristande folkligt intresse bidrog sannolikt till att många av baden drogs med dålig ekonomi. Mellan åren 1914 och 1917, i krigsekonomin under första världskriget, försvann således sex inomhusbad i innerstaden, däribland Sveabadet 1917.

Idag används den gamla bassänghallen för spelet Laserdome. Det fanns tidigare planer på att göra om anläggningen till en affärsgalleria, men de planerna har tills vidare övergivits.

Referenser

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Vasastan
Badhus i Stockholm
Ränteavdrag

Ränteavdrag eller räntereduktion ingår i rätten att dra av kapitalförluster från skatten. I Sverige kan ränteutgifter för privatpersoner kvittas inte bara mot ränteintäkter utan även mot inkomst av arbete. Ett sådant ränteavdrag gör det möjligt för en låntagare att låna större belopp än vad som annars vore möjligt genom att sänka kostnaden för att låna pengar. Fördelen med detta är att mindre bemedlade hushåll kan bo bra och att det förmodas stimulera bostadsbyggande. Nackdelen är att det driver upp bostadspriserna och ökar utlåningen. Sänkningen av ränteavdragen anses ha bidragit till finanskrisen i Sverige 1990–1994.

Ränteavdrag i Sverige
I Sverige görs avdragen från räntan, mot skatteinbetalningar med 30 procent av beloppet. När räntekostnaden överstiger 100 000 kronor får endast 21 procent av räntan dras av på den del av beloppet som överstiger 100 000 kronor. År 2012 omfattade ränteavdragen cirka 32 miljarder kronor då svenskarna hade sammanlagda ränteutgifter på cirka 108 miljarder kronor. I medeltal hade varje låntagare som gjorde ränteavdrag en total årsräntekostnad på 21 400 kronor och gjorde således i snitt ett ränteavdrag på 6 420 kronor.

Ränteavdragen blev en stridsfråga i riksdagsvalet i Sverige 1979. Skattereformen 1990/91 gjorde att avdragsrätten för räntor minskade från 50 till 30 procent. 2016 minskade svenska statens inkomster enligt beräkning 15,3 miljarder SEK. 

Ränteavdrag förekommer även i företagssektorn, något staten sökt begränsa.

Ekonomiprofessor Lars Jonung har riktat kritik mot systemet med ränteavdrag, då det inte balanseras mot motsvarande skatteintäkter och därför utgör en oförutsägbar kostnad för staten. Såväl Internationella valutafonden som Konjunkturinstitutet har under 2015 rått regeringen att i tider av nollränta trappa ner ränteavdraget. Liknande uppmaningar har kommit från riksbankschefen Stefan Ingves.

Ränteavdrag i andra länder

I Finland görs ränteavdragen från kapitalinkomsterna och på ränteunderskott får underskottsgottgörelse göras till ett visst belopp. Förslag har lagts för att förändra situationen.

Liknande avdrag finns även i Belgien, Irland, USA, Nederländerna och Schweiz.

Se även
Fastighetsskatt

Referenser

Skatter
Skatter i Sverige
Finansmarknad
Ränta
Hörnefors IF

Hörnefors IF är en idrottsförening från Hörnefors i Umeå kommun. Föreningen bildades 1908 under namnet IK Drott, men redan 1909 bytte man namn till Hörnefors Idrottsförening. Vid bildandet var man aktiv inom fotboll och skidor. 1930 invigde föreningen en gymnastiklokal och 1955 stod IP Grahn klar. 

Förening var det första laget i Västerbotten som tog upp ishockey på programmet. Det skedde 1941 och 25 år senare vann man Division III och gick till säsongen 1966/67 till Division II för en säsong. Där slutade man sist med bara ett poäng och fick återgå till Division II igen.

Föreningen har fostrat spelare som fotbollsbröderna Gunnar Nordahl (Fyra SM-guld och ett OS-guld, spelare för AC Milan), Knut Nordahl (fem SM-guld, ett OS-guld och ett VM-brons) och Bertil Nordahl (OS-guld) samt Daniel Marklund (VM-guld och JSM-guld i innebandy).

Referenser

Externa länkar
Hörnefors IF

Fotbollsklubbar i Sverige
Innebandyklubbar i Sverige
Simklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1908
Sportklubbar i Umeå kommun
Upplösta ishockeyklubbar i Sverige
Backman

Backman är ett svenskt efternamn, som den 31 december 2012 bars av 4059 personer bosatta i Sverige.

Personer med efternamnet Backman
 Alfred Backman (1852–1913), läkare
 Anders Backman (1858–1922), författare, baptistpredikant
 Anders Erik Backman (1839–1910), baptistpredikant, psalmförfattare
 Asta Backman (1917–2010), finländsk skådespelare
 Axel Backman (1853–1938), affärsman

 Bertel Backman (1905–1981), finländsk skridskoåkare
 Bosse Backman (född 1951), fotbollstränare

 Carl Johan Backman, flera personer
 Carl Johan Backman (journalist) (1825–1874), journalist och tidningsredaktör
 Carl Johan Backman (läroboksförfattare) (1822–1898), gymnasielärare och läroboksförfattare
 Catharina Backman (född 1961), tonsättare, dragspelare och varietéartist

 Dan Backman (född 1955) kulturjournalist

 Elin Backman (född 1988), friidrottare, 200 meter
 Eric Backman (1896–1965), friidrottare, löpare
 Erik Backman (1915–2002), jurist och ämbetsman

 Fredrik Backman, flera personer
 Fredrik Backman (bildesigner) (född 1972)
 Fredrik Backman (författare) (född 1981)
 Fritz-Hugo Backman (1907–1993), tysk-finländsk skådespelare och teaterchef

 Gaston Backman (1883–1964), anatom
 Georg Backman (1871–1947), militär
 Gunilla Backman (född 1965), skådespelare och sångare

 Hans Backman (född 1963), politiker, folkpartist
 Hugo Backman (1897–1976), jurist och ämbetsman

 Ingemar Backman (född 1976), snowboardåkare

 Jan Backman, flera personer
 Jan Backman (geolog) (född 1948), geolog
 Jan Backman (politiker) (född 1939), politiker, moderat
 Jimmy Backman (född 1973),skådespelare, musiker och författare
 Johan Harder Backman (1790–1862), jurist och lagsamlare
 Jouni Backman (född 1959), finländsk politiker, socialdemokrat

 Karl Backman, flera personer
 Karl Backman (artist) (född 1970), musiker och konstnär
 Karl Backman (skolledare) (1805–1856), finländsk pedagog

 Lennart Backman (född 1934), bandy-, ishockey- och fotbollsspelare
 Leo Backman (1901–1967), finländsk skolledare
 Lorentz Backman (1889–1974), svensk frikyrklig teolog
 Louis Backman (1883–1965), farmakolog, professor

 Maria Backman (född 1954), konstnär
 Mia Backman (1877–1958),finländsk skådespelare

 Niklas Backman (född 1988), fotbollsspelare

 Ola Backman (1928–2016), militär

 Parasto Backman (född 1977), grafisk formgivare och högskolelektor
 Pierre Backman (1892–1969), chefredaktör

 Sigrid Backman (1880–1938), finlandssvensk författare
 Sigurd Backman (1910–1978), överläkare
 Simon Backman (född 1984), finländsk ishockeyspelare
 Stig Backman, flera personer
 Stig Backman (historiker) (1905–1965), skolman
 Stig Backman (läkare) (1916–1987), överläkare

 Tomas Backman (född 1980), fotbollsspelare
 Torsten Backman (1921–1998), överingenjör

 Victor Backman (född 1991), ishockeyspelare

 Woldemar Backman (1870–1946), finländsk läkare

 Zara Backman (1875–1949), skådespelare

Fiktiva personer med efternamnet Backman
Jan och Gertrud Backman, halvsyskon och huvudpersoner i Per Wästbergs romaner Vattenslottet (1968), Luftburen (1969) och Jordmånen (1972).

Se även 
 Bachman
 Bachmann
 Backmann
 Bäckman
 Backmanska huset, äldre trähus i Uppsala

Referenser
	 

Svenska efternamn
Maria Rydén

Karin Maria Rydén, född 20 augusti 1961 i Oskarströms församling, Hallands län, är en svensk sjuksköterska och moderat politiker som från november 2010 till januari 2018 var kommunalråd  inom den moderata kommunstyrelsegruppen i Göteborgs kommun.

Rydén utbildade sig på 1980-talet till sjuksköterska på Sophiahemmet i Stockholm och hon har arbetat såväl inom läkemedelsindustrin som utomlands. 1991 började Rydén på Sahlgrenska Universitetssjukhuset där hon arbetade på Transplantationscentrum som sjuksköterska i olika befattningar och som vårdenhetschef. Senast arbetade hon på kirurgmottagningen.

Hon har genom åren haft många politiska uppdrag, bland annat som ledamot av kommunfullmäktige 2002–2018. Hon har också varit vice ordförande i stadsdelsnämnden Centrum.

Maria Rydén avgick med omedelbar verkan från sina kommunala uppdrag i januari 2018 efter en granskning av tidningen GT där man redovisat missförhållanden vad gäller semesterresor på arbetstid och användning av resebolagens bonusförmåner. En förundersökning gällande misstankar om trolöshet mot huvudman inleddes. Den har senare lagts ner.

Referenser

Externa länkar 

Svenska moderater
Kommunalråd i Göteborgs kommun
Personer från Oskarström
Födda 1961
Levande personer
Kvinnor
Potpisani

Potpisani (även Undertecknad) är en serbisk TV-serie från 2007, 2008 och 2010 som utspelar sig under andra världskriget, producerad av MK Art Studio.

Avsnitt

 Telefonväxel 
 Lösenord
 Tåg      
 Paya Shish-kebab
 Mobilisering
 Camp
 Krig boet / Nest Wars
 Treger

Referenser

Externa länkar
 
 Trailer of the 3rd episode (YouTube)
 Officiell webbplats

TV-seriestarter 2007
Krigs-TV-serier
Volvo Technology

Volvo Technology AB, förkortat VTEC, är en affärsenhet inom Volvokoncernen (AB Volvo) och ett dotterbolag till Volvo Group Venture Capital Aktiebolag. Volvo Technology är koncernens centrum för forskning och innovation, driver framtidens tekniklösningar samt utvecklar synergier, gemensamma lösningar och verksamhetsförbättringar. 

Volvo Technology medverkar i nationella och internationella forskningsprogram, i samverkan med andra intressenter inom fordonsindustrin. I många projekt samarbetar man också med högskolor och universitet samt andra samhällsaktörer.

Volvo Technology etablerades 1969 under namnet Volvo Teknisk Utveckling AB och blev en affärsenhet 1997. Man har ungefär 500 anställda (2011). Huvudkontoret ligger på Lindholmen i Göteborg, men man har också kontor och laboratorier vid Chalmers teknikpark. Företaget finns också i Frankrike (Lyon), USA (Greensboro och Hagerstown) och Asien (Ageo i Japan och Bangalore i Indien).

Verkställande direktörer 
Lars-Göran Rosengren, 1986–2007
Malin Persson, 2007–2012
Jan Ove Östensen, 2012–201?
Lars Stenqvist, 201?–

Källor

Technology
Företag i Göteborg
Lindholmen
Företag bildade 1969
Undertecknad

Undertecknad kan avse

 Undertecknad – en serbiska TV-serie från 2007, 2008 och 2010, se Potpisani

Se även
 Underteckning
Storbritanniens kommunistiska parti (marxist-leninisterna)

Storbritanniens kommunistiska parti (marxist-leninisterna) (engelska: Communist Party of Great Britain (Marxist–Leninist)) är ett politiskt parti i Storbritannien bildat 3 juli 2004, framför allt av medlemmar från Arthur Scargills Socialistiska arbetarpartiet (Socialist Labour Party).

Partiet ger ut tidningen Proletarian, som kommer ut sex gånger om året. 2010 startades ett ungdomsförbund, Röd ungdom (Red Youth). Ordförande är advokaten Ella Rule som tog över efter indiskfödde Harpal Brar 2018.

Externa länkar 
Partiets webbplats
Partiets YouTube-kanal

Politiska partier i Storbritannien
Kommunistiska partier
Politiska partier bildade 2004
Bäckman

Bäckman är ett svenskt efternamn, som kan stavas på olika sätt. Den 31 december 2014 var följande antal personer bosatta i Sverige med namnvarianterna
 Bäckman 3 996
 Bäccman 27
 Baeckman 9
 Bäckmann 0
Tillsammans blir detta 4 032 personer.

Personer med efternamnet Bäckman eller med varianter av detta namn

 Andreas Bäckman (född 1995), racerförare
 Anna-Lisa Bäckman (född 1941), finlandssvensk journalist, författare och dramatiker
 Asta Bäckman (1914–1993), konstnär
 Axel Bäckman, flera personer
 Axel Bäckman (häradshövding) (1902–1986), jurist
 Axel Bäckman (tecknare) (1868–1941), tecknare
 Christa Bäckman (född 1962), bågskytt
 Christian Bäckman (född 1980), ishockeyspelare
 Cicci Lyckow Bäckman (född 1969), översättare, författare och kursledare
 Edvin Bäckman (1882–1963, finländsk sångare
 Eric Bäckman (född 1988), musiker och skådespelare
 Erik Bäckman (1905–1996), ingenjör och kommunalpolitiker
 Eva Bäckman (aktiv från 1999), skådespelare
 Guy Bäckman (född 1940), finländsk samhällsvetare
 Helena Äwe Bäckman (född 1968), dockmakare och dockskådespelare
 Håkan Bäckman (född 1980), rappare och låtskrivare känd som Frispråkarn
 Ida Bäckmann (1867–1950), lärare, journalist och författare
 Jani Bäckman (född 1988), finländsk fotbollsspelare
 Johan Bäckman (född 1971), finländsk rättssociolog, kriminolog och politisk författare
 Jonas Bäckman (1832–1906), skolman
 Kalle Bäccman (född 1972), kompositör
 Kjell Bäckman (1934–2019), skridskoåkare
 Lars Bäckman (född 1945), kock, verksam i USA
 Lars Bäckman (psykolog) (född 1955)
 Lilian Bäckman (född 1965), grafisk formgivare och illustratör
 Linnéa Bäckman  (född 1991), ishockeyspelare
 Louise Bäckman (1926–2021), samisk religionsforskare
 Mattias Bäckman (född 1992), ishockeyspelare
 Nils Bäckman (1896–1946), tecknare och grafiker
 Oscar Bæckman (1882–1961), direktör och politiker, folkpartist
 Per Bäckman (född 1950), ishockeytränare
 Per Albert Bäckman (1871–1925), lantbrukare och politiker, liberal
 Py Bäckman (född 1948), låtskrivare och sångerska
 Roland Bäckman  (född 1960), politiker, socialdemokrat
 Sven Bäckman (1930–2009), professor i engelsk litteratur
 Thore Bäckman (född 1950), militär
 Wilhelm Bäckman (1824–1911), författare
 Woldemar Baeckman (1911–1994), finländsk arkitekt

Se även
 Bäckmans park, park i Borgholm, Öland
 Backman, efternamn
 Beckman, efternamn

Källor 

Svenska efternamn
I Mexicos land

"I Mexicos land" ("South of the Border") är en sång skriven av Jimmy Kennedy och Michael Carr, för filmen med samma namn från 1939.

Redan samma år, 1939, översattes sången till svenska av Tor Bergström, och spelades in av Johnny Bode samma år, som fick en stor hit med sången. En cover gjordes av Thorleifs 1971 och deras version låg på Svensktoppen i tre veckor under perioden 3-17 oktober samma år. Låten var Thorleifs allra första melodi på listan.

Källor

Fotnoter

Tryckta källor 
 

Filmlåtar
Svensktoppsmelodier 1971
Sånger 1939
Husargatan

Husargatan är en gata i stadsdelen Haga i Göteborg. Gatan sträcker sig cirka 400 meter mellan Södra Allégatan 10 och Skanstorget 18. Namnet Husargatan fastställdes 1852. Tillsammans med tio andra gator, tillhör Husargatan de allra äldsta i Haga, med sitt ursprung från 1798.

Namnet kommer av den avdelning av Kronprinsens husarer som - under en tid - var förlagda till en kasern (uppförd 1828) vid gatans mynning i Södra Allégatan. Denna kommendering började vid slutet av 1700-talet, och drogs in 1875. Ett gammalt namn på gatan är Timmermansgatan, sannolikt efter en yrkesman som bebott området.

Ungefär halva Husargatan, från Södra Allégatan räknat, blev i början av 1930-talet omlagd med asfalt på körbanorna och klinker på trottoarerna. År 1935 avslutades omläggningen av den återstående delen fram till Skanstorget. Husargatan beskrivs då som Hagas "huvudgata." Samtidigt beslöt myndigheterna att man fick behålla övergången till (Södra-) Allén mitt för Husargatan. I det ursprungliga förslaget till ordnande av Allén ingick att denna övergång skulle slopas. Tidigare ansåg man att personer som skulle till och från Husargatan respektive Hvitfeldtsplatsen lika väl kunde gå Allégatan fram till Sprängkullsgatan innan Allén skulle passeras. Men så blev det alltså inte.

Källor
Föreningen Gamla Haga-Pojkar : Julen 1950, nr 1, Föreningen Gamla Hagapojkar 1950, s. 16
Göteborgs Gatunamn : 1621 t o m 2000, [4:e uppl.], red. Greta Baum, Tre Böcker Förlag, Göteborg 2001 , s. 137

Externa länkar
Eniro kartor, Husargatan

Gator i Göteborg
Haga
Henry Lawes

Henry Lawes, född omkring 5 december 1595 i Dington, Wiltshire, död den 21 oktober 1662 i London, var en engelsk musiker och komponist. Hans bror, William Lawes, var även han en känd tonsättare. 

Henry Lawes fick sin musikaliska utbildning hos John Cooper, en av tidens berömda komponister (mest känd under den italienska pseudonymen Giovanni Coperario). År 1626 blev Lawes Gentleman of the Chapel Royal vid kung Karl I:s hov, en befattning han behöll tills det engelska samväldet satte stopp för kyrkomusiken. 

Han fortsatte emellertid att komponera, och utgav 1653 en samling vokalmusik med titeln Ayres and Dialogues for One, Two and Three Voyces, efterföljd av två band med samma namn (1655 och 1658). Etter restaurationen av den brittiska monarkin 1660, vände Lawes tillbaka till det kungliga kapellet och komponerade en hyllningssång till kröningen av Karl II. 

Lawes är gravsatt i Westminster Abbey. Han var en nära vän till poeten John Milton, och gjorde sig ett namn också utanför musikaliskt intresserade kretsar. Han bidrog med tillfällighetsmusik till uruppförandet av Miltons maskspel Comus 1634. I gengäld skrev diktaren en sonett, där han med en ovanlig musikalisk inlevelse beskriver Lawes färdigheter som tonsättare. 

Karakteristisk för Lawes var en hög grad av motsvarighet mellan musiken och diktarens ord; musiken synes växa ut av orden. En så perfekt samstämmigheten mellan den musikaliska och metriska aksenten finner man i engelsk musik för övrigt bara hos Henry Purcell och Benjamin Britten, och en del ser Lawes sånger som likvärdiga med Robert Schumanns och Franz Liszts. Lawes musik är dessutom musikaliskt infallsrik och den konsertanta musiken karakteriseras av ett kompetent bruk av kontrapunkt.

Källor

Noter

Externa länkar 

Engelska barockkompositörer
Födda 1595
Avlidna 1662
Män
Stena Stål

Stena Stål är ett svenskt företag som levererar stålprodukter, exempelvis balk, armeringsstål, och plåt. Huvudkontoret finns i Göteborg och huvudlagret i Västerås. Stena Stål har lager och försäljningskontor på ett tjugotal olika platser i Sverige och ett lager och försäljningskontor i Moss i Norge. Stena Stål är en del av Stena Metall-koncernen

Historia 
Grunden till dagens Stena-koncern lades 18 november 1939 då handelsbolaget Sten A Olsson Metallprodukter bildades. Under de kommande åren expanderade företaget såväl inom som utanför landets gränser. Några hållpunkter fram till dagens Stena Stål:

1952 Efter att mestadels ha sysslat med handel och mellanlagring, etableras den första egna filialen 1952 – och insamlingen och bearbetningen av material kan ta fart på den stora skrotgården på Hisingen.

1972 Delas företaget upp i två grenar Stena Metall AB och Stena Line AB.

2006 Förvärvas verkstadsföretaget Nomeko AB i Molkom.

2007 Förvärvas Eurosteelgruppen.

2017 Förvärvas Tunn & Bandplåtsföretaget Gujab.

Källor 

Stena
Bombattentatet på Shankill Road

Bombattentatet på Shankill Road skedde 23 oktober 1993 i Belfast.

Mål 
Provisoriska IRA försökte döda Ulster Defence Associations ledare som skulle ha ett möte i lägenheten ovanför en fiskbutik.

Händelse 
Två män från Provisoriska IRA, Thomas Begley och Sean Kelly, anländer till butiken förklädda som varuleverantörer. Med sig har de en tidsinställd bomb som ska detonera elva sekunder efter att den aktiverats. De ger kunderna i butiken en varning när de startat bomben men den exploderar direkt och ingen hinner undan. Tio personer avlider, däribland Thomas Begley. Byggnaden kollapsar dessutom och begraver de överlevande. Ulster Defence Associations ledning klarade sig från bomben då tidpunkten för mötet hade flyttas.

Eftermäle 
Begley fick en hedersbegravning på IRA:s begravningsplats, Milltown Cemetery. Gerry Adams, Sinn Féins partiledare, fick kritik för att han var kistbärare på begravningen. Den 30 oktober hämnades Ulster Defence Association i vad som att kallas Greysteelmassakern.

Sean Kelly dömdes till livstids fängelse för nio mord, men fick amnesti genom Långfredagsavtalet.

1993 i Storbritannien
Brott 1993
Belfast
Terroristaktioner 1993
Terroristaktioner i Storbritannien
Greysteelmassakern

Greysteelmassakern ägde rum den 30 oktober 1993 i Greysteel i Nordirland.

Händelse
Tre män från den lojalistiska paramilitära gruppen Ulster Freedom Fighters attackerade Rising Sun Bar under en halloweenfest. Åtta personer dödades och tretton skadades på baren, som låg i ett katolskt område. Attacken var en hämndaktion för bombattentatet på Shankill Road utfört av Provisoriska IRA den 23 oktober.

Torrens Knight, Stephen Irwin, Jeffrey Deeney och Brian McNeill dömdes för mord på åtta personer till livstids fängelse men fick amnesti efter Långfredagsavtalet i december 1999.

1993 i Storbritannien
Terroristaktioner 1993
Massakrer i Nordirland
Terroristaktioner i Storbritannien
John Cooper (kompositör)

John Cooper, född omkring 1570, död 1626, även känd som Giovanni Coprario eller Coperario, var en engelsk kompositör, gambist och lutenist.

Han bytte namn i början av 1600-talet. Det har påståtts att det skedde efter en resa till Italien, men det finns inga bevis för att han företagit en sådan. Troligare är att namnbytet ägde rum på grund av den popularitet den italienska musiken åtnjöt vid denna tid. 

Från 1622 till sin död tjänstgjorde han hos prinsen av Wales, som under denna period besteg tronen som Karl I. Hans mångårige beskyddare var Edward Seymour, earl av Hertford, på vars uppdrag han undervisade William Lawes. 

Bland Coopers verk märks fantasier, sviter och andra tonsättningar för viola da gamba och violin, och två samlingar sånger, Funeral Teares (1606) och Songs of Mourning: Bewailing the Untimely Death of Prince Henry (1613). Han skrev även ett traktat om komposition, Rules how to Compose.

Källor

Renässanskompositörer
Engelska barockkompositörer
Personer under Tudoreran
Brittiska stråkmusiker
Gambister
Födda 1570
Avlidna 1626
Män
Moritz av Sachsen-Altenburg

Moritz av Sachsen-Altenburg, född 24 oktober 1829 i Eisenberg, död 13 maj 1907 i Arco, Österrike-Ungern, son till hertig Georg av Sachsen-Altenburg och Maria av Mecklenburg-Schwerin. 

Gift 1862 i Meiningen med Augusta av Sachsen-Meiningen (1843-1919).

Barn
 Marie Anne (1864-1918), gift med Georg av Schaumburg-Lippe
 Elisabeth av Sachsen-Altenburg (1865-1927), gift med storfurst Konstantin Konstantinovitj av Ryssland (1858-1915)
 Margarethe Marie Agnes (1867-1882)
 Ernst II av Sachsen-Altenburg (1871-1955), gift med 1:o Adelheid av Schaumburg-Lippe (skilda 1920), gift 2:o med Maria Triebel
 Luise Charlotte (1873-1953), gift med Edvard av Anhalt (skilda 1918)

Referenser

Huset Wettin
Hertigar av Sachsen
Födda 1829
Avlidna 1907
Män