kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Miloshuggorm

Miloshuggorm (Macrovipera schweizeri) är en giftig orm som hör till familjen huggormar. Dess utbredning är begränsad till fyra öar i den grekiska ögruppen Kykladerna, Milos, Sifnos, Kimolos och Polyaigos. Den största populationen finns på västra Milos.

Miloshuggormen är en av Europas mest hotade ormarter och är rödlistad som starkt hotad av IUCN och upptagen i Bernkonventionen om skydd av europeiska vilda djur och växter samt deras naturliga livsmiljöer. Habitatförstörelse, illegal insamling och att ormarna dödas i trafiken är bland hoten mot arten.

Sammantaget uppskattas det finnas cirka 3 000 individer av arten kvar och av dessa uppskattas cirka 2 500 leva på västra Milos.

Kännetecken 
Miloshuggormen har vanligen en längd på mellan 60 och 75 centimeter, som mest upp till 100 centimeter. Kroppen är ganska kraftig, nacken tydlig markerad och huvudet är sett från ovan triangelformat. Grundfärgen är oftast ljus gråaktig med 30-40 mörkare tvärgående ränder och enskilda, mindre fläckar. Mer mörkgrå, nära orangefärgade eller rödbrunaktiga och mörka melanistiska individer kan ibland förekomma.

Gift 
Miloshuggormen är en av de giftigaste ormarna i Grekland. Bett har rapporteras, men verkar inte vara dödliga. Det måste dock tas på allvar och snabbt behandlas, giftet är prokoagulant och innehåller hemorragin och påverkar blodet. Betten är smärtsamt och kan orsaka svullnad, nekros, hypotoni, hjärtklappning, inre blödningar och chock.

För den med Miloshuggormen besläktade levanthuggormen som Miloshuggormen tidigare räknades som en underart till har dödsfall efter bett i några fall inträffat.

Levnadssätt 
Miloshuggormens livsmiljöer är karga områden med buskvegetation, ofta i närheten av vatten. Under våren är den aktiv under dagen, på sommaren är den mest aktiv i skymningen och under natten. När den inte jagar gömmer den sig under rötter eller mellan stenar. De fullvuxna ormarnas främsta föda är fåglar som de vanligen fångar genom att lägga sig i bakhåll vid ett vattenhål dit fåglarna kommer för att dricka eller i buskar och träd där fåglarna häckar. Unga ormar tar ofta små ödlor. Under vintern när det är kallare och ont om föda går ormarna i dvala.

Fortplantningen är ovipar och honorna lägger upp till 10-12 ägg i en kull. Äggen läggs i juli och har en längd på 35 till 54 millimeter och är mellan 20 och 26 millimeter breda. Ungarna är när de kläcks 16–22 centimeter långa. Honans reproduktionscykel är tvåårig, hon lägger bara ägg vartannat år. Parningen sker huvudsakligen från slutet av april till slutet av maj, med en topp i aktiviteten omkring mitten av maj.

Systematik 
Miloshuggormen beskrevs vetenskapligt första gången 1935 av den österrikiska herpetologisten Franz Werner som en underart till levanthuggormen (Macrovipera lebetina). Den har senare fått status som egen art med det vetenskapliga namnet Macrovipera schweizeri.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Huggormar
Kräldjur i palearktiska regionen
Maurice Greene (kompositör)

Maurice Greene, född 12 augusti 1696 i London, Storbritannien, död 1 december 1755, var en engelsk tonsättare och organist.

Biografi
Maurice Greene föddes i London och blev körpojke i Sankt Pauls-katedralen under Jeremiah Clarke och Charles King. Han lärde sig spela orgel med Richard Brind och blev efter Brinds död organist i katedralen.

Då William Croft avled 1727 blev Greene organist vid Chapel Royal, och 1730 blev han musikprofessor vid Cambridge University. Han utnämndes till Master of the King's Music 1735. Vid sin död arbetade Greene med sin samling Cathedral Music, vilken hans student och efterträdare av Master of the King's Musick, William Boyce, fick slutföra. Många av dessa musikstycken används än idag inom den anglikanska kyrkan.

Arbeten (i urval)
 hymnen Hearken Unto Me, Ye Holy Children (1728)
 oratoriet The Song of Deborah and Barak (1732)
 oratoriet Jephta (1737)
 operan Florimel (1734)
 sonettdelar av Edmund Spensers Amoretti (1739)
 en samling hymner 1734, mest kända är Lord, let me know mine end.
 operan Phoebe (färdigställd 1747)

Litteratur
 Johnstone, H. Diack. "Greene, Maurice", Grove Music Online

Män
Födda 1696
Avlidna 1755
Engelska kompositörer
Brittiska musiker under 1700-talet
Brittiska organister
Kästa

Kästa är ett bostadsområde och namnet på ett numera försvunnet torp i kommundelen Flemingsberg inom Huddinge kommun och som ingår i tätorten Stockholm. Geografiskt hänger Kästa ihop med Tullinge villastad då kommungränsen mot Botkyrka skär genom det sammanhängande området.

Historik

Kästa var ursprungligen en by, första gången omtalad 1471 som Kædessta vilket kan betyda "Kättils ställe". 1539 fanns här en frälse- och en skattegård, från 1572 var båda gårdarna frälsejord. 1753 blev Kälsta ett posthemman med benämningen Post-Kästa. Bonden på ett sådant posthemman kallades postbonde vilken skulle se till att den annalkande posten skulle snabbast möjlig vidarebefordras natt och dag, oaktadt hvad väder som kan vara .... Här gällde det att sköta posten mellan Stockholm och Fittja. 

År 1862 upphörde Kästa att vara posthemman när järnvägen tog över postbefordran. 1921 var Post-Kästa upptaget som småbruk vars ägor låg på ömse sidor om nuvarande Glömstavägen. På den norra delen låg Post-Kästas huvudbyggnad som fanns fortfarande kvar på 1990-talet (Kästavägen 16), dock mycket förändrad. Idag (2019) är tomtplatsen avriven. Den norra delen lades till kommundelen Glömsta medan den södra blev dagens Kästa.

Dagens Kästa
Bostadsområdet "Kästa" är beläget söder om Glömstavägen. Trakten är kuperad med några kvarvarande bergsklackar. I slutet av 1930-talet lades marken ut som tomtområde och började på 1940-talet styckas och bebyggdes med småhus, radhus samt större villor. Enligt gällande detaljplan från år 1990 tillåts även bebyggelse med flerbostadshus. Kästa är idag ett villaområde med drygt 400 hushåll. Kästa har förskolan "Tråget" vid Kästadalsvän och "Kästa Förskola och Skola" (F-6) vid Hälsovägen, invigd 2015. I maj 2019 invigdes Kästadalsparken, en temalekplats med inspiration från sagornas värld.

Området matas från Katrinebergsvägen som är uppkallad efter torpet Katrineberg (finns kvar på adress Kästadalsvägen 14) vilket lydde under Flemingsbergs gård. Huvudgatan genom området heter Kästadalsvägen som leder förbi torpet Kästadal (finns kvar på adress Kästadalsvägen 145) som hörde till Tullinge gård och ligger i Tullinge villastad, direkt väster om kommungränsen till Botkyrka kommun.

Bilder

Noter

Källor

Externa länkar

Flemingsberg
Miki Monrás

Miquel "Miki" Monrás Albanell, född 17 januari 1992 i Barcelona, är en spansk racerförare.

Racingkarriär 
Monrás var mycket framgångsrik i karting och vann många mästerskap, både spanska och ett europeiskt. Säsongen 2007 tävlade han dels i karting, men körde även ett fåtal race i Masters Junior Formula, samt alla fyra race i Formula Renault 2.0 Italia Winter Series under vintern. 2008 började hans riktiga satsning på formelbilsracing. Han började direkt med både Formula Renault 2.0 Eurocup, som han slutade 21:a i, och Formula Renault 2.0 West European Cup. I WEC tog han som bäst en tredjeplats på Circuito Ricardo Tormo, och slutade på åttonde plats totalt.

Monrás fortsatte att kombinera Eurocup och WEC även 2009, den här gången med bättre resultat. I Eurocup tog han tre pallplatser, dock ingen seger, vilket räckte till femte plats i slutställningen. I det mindre konkurrenskraftiga WEC, tog han sju pallplatser, dock inte heller där någon seger, men ett snabbaste varv och en pole position. Han förlorade precis kampen om tredjeplatsen till fransmannen Nathanaël Berthon, och fick nöja sig med fjärde.

Till säsongen 2010 tog Monrás klivet upp till det nyskapade GP3 Series och teamet MW Arden, som stöds av Mark Webber. Under detta år plockade han ingen seger, men en andra- och en tredjeplats, och slutade säsongen på tiondeplats. Till 2011 tog han ett sidosteg till FIA Formula Two Championship, där han inledde med att göra ett hat trick redan i det andra racet under säsongens första tävlingshelg på Silverstone Circuit.

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats
Miki Monrás på Driver Database.

Födda 1992
Spanska racerförare
GP3 Series-förare
FIA Formel 2-förare
Män
Levande personer
Friends på turné

Friends på turné är ett studioalbum av Friends från 1999.

På Svensktoppen fick man in låtarna "Vi behöver varann"  och "Friends".

Låtlista

Listplacering

Referenser 
 Friends på turné på Discogs

Fotnoter 

Album av Friends
Musikalbum 1999
Svenska debutalbum
Flerspråkiga musikalbum
Yanina Wickmayer

Yanina Wickmayer, född 20 oktober 1989 i Lier, Belgien, är en belgisk professionell tennisspelare.

Tenniskarriär
Yanina Wickmayer vann sina första titlar som professionell WTA-spelare säsongen 2006 (3 ITF singel-titlar och 2 ITF dubbeltitlar. Säsongen 2007 vann hon ytterligare 5 singel- och 7 dubbeltitlar på ITF-cirkusen.  Wickmayer kvalificerade sig första gången  för spel i Grand Slam-turneringen Franska öppna 2008, men föll i första omgången mot Akgul Amanmuradova. 

Wickmayer vann sin första singeltitel på WTA-touren 2009 (Estoril Open) genom finalseger över Katerina Makarova  (7–5, 6–2). I september deltog hon i US Open och nådde semifinal via segrar över bland andra Petra Kvitová och  Kateryna Bondarenko. Hon förlorade semifinalmötet mot Caroline Wozniacki (3-6, 3-6). Wickmayer rankades efter den turneringen som nummer 22. 

Framgångarna fortsatte under spelsäsongen 2009 med singeltiteln i Generali Ladies Linz. Hon finalbesegrade då Kvitová (6-3, 6-4) efter att i semifinalen ha slagit ut toppseedade italienskan Flavia Pennetta.
 
På hösten 2009 blev Wickmayer föremål för dopinganklagelser, vilket ledde till ett års avstängning.   Efter vädjan från Wickmayer hävdes dock domen.

Säsongen 2010 inledde Wickmayer med seger i ASB Classic i Nya Zeeland.  Hon finalbesegrade då Flavia Pennetta. I Australiska öppna besegrade hon åter Pennetta och också italienskan Sara Errani. I fjärde omgången föll hon mot Justine Henin. Hon rankades efter den turneringen som nummer 15. I Rome Masters besegrade hon spelare som  Karolina Šprem och Aravane Rezaï. Senare på våren, trots att hon tvingats genomgå ett kirurgiskt ingrepp beroende på en armbågsskada, lyckades hon nå tredje omgången i Franska öppna.

Spelsäsongen 2011 inledde Wickmayer med finalplats i ASB Classic, denna gång förlorade hon dock  mot Gréta Arn (3-6, 3-6). I BNP Paribas Open nådde hon semifinal som hon förlorade mot fransyskan Marion Bartoli.

Fed Cup 
Wickmayer har deltagit i det belgiska Fed Cup-laget sedan 2007. I olika möten har hon besegrat spelare som Kateryna Bondarenko, Marta Domachowska och Agnieszka Radwańska. I ett möte  2010 mot ett lag från Estland tvingades Wickmayer spela en avgörande singelmatch efter det att hennes båda lagkamrater, Kim Clijsters och Justine Henin blivit skadade. Hon vann den matchen och förde laget till seger.

Spelaren och personen 
Wickmayers pappa, Marc Wickmayer kommer ursprungligen från Österrike. Hennes mor är död. 
Yanina Wickmayer talar flamländska, engelska och franska. Hon har Kim Clijsters som förebild. Från 2010 spelar Wickmayer med en tennisracket ur den nya X-serien från Donnay.

WTA-touren, finaler

Referenser

Externa länkar

 
 
 
 

Belgiska tennisspelare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Belgien
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Belgien
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 2016
Levande personer
Födda 1989
Kvinnor
Let That Weight Slide Off Your Shoulders

Let That Weight Slide Off Your Shoulders är Granadas tredje och sista studioalbum, utgivet 2004.

Låtlista 
 "Where Stars Are Made" - 4:25
 "Headlights" - 2:46
 "No Way Down" - 3:30
 "Drinking Problem" - 3:47
 "No Title" - 2:47
 "Death on a Thursday" - 3:55
 "Some Day Soon" - 2:31
 "Rush" - 5:32
 "Movie Ends" - 4:30
 "Train Song" - 2:55

Musikalbum 2004
Gull-Britt Jonasson

Maj Gull-Britt Agneta Jonasson, ogift Andersson, född 23 februari 1951 i Finja församling, dåvarande Kristianstads län, är ägare till och sedan 1989 koncernchef i Finja Betong. Hon är dotter till företagets grundare Kaj Andersson och bosatt utanför Båstad.

Jonasson började som ekonomiansvarig i Finja Betong 1970. 1985–1989 var hon VD för Tåstarp Block. 2002 blev hon av Dagens Industri utsedd till Årets företagare i Sverige. 2010 tilldelades hon Kungliga Patriotiska Sällskapets Näringslivsmedalj för framstående entreprenörskap som bidragit till svenskt näringslivs utveckling.

Hon är gift med Lars Jonasson och har två barn, Veronica Jensen och Tobias Jonasson. Veronica Jensen är engagerad marknadsföringen på Finja Betong.

Referenser

Personer inom Sveriges näringsliv
Födda 1951
Levande personer
Kvinnor
Personer från Finja socken
Mottagare av Albert Bonniers pris till Årets företagare
Remain

Remain är den svenska singer-songwritern José González andra EP, släppt 2003.

Låtlista
Om inte annat anges är låtarna skrivna av José González.
"Remain" – 3:46
"Lovestain" – 2:18
"Love Will Tear Us Apart" (Joy Division) – 3:04
"Suggestions" – 2:39

Svenska EP-skivor
EP-skivor 2003
Primera División de Chile 1933

Primera División de Chile 1933 var den första säsongen av Primera División de Chile, Chiles högsta division i fotboll, och slutade med att Magallanes vann mästerskapet genom att i finalen slå man Colo-Colo med 2-1. Säsongen inleddes med matchen mellan Audax Italiano och Morning Star (3-1) den 22 juli 1933, som ironiskt nog egentligen tillhörde den sjunde och avslutande omgången, och avslutades med finalen den 5 november 1933. Grundserien avslutades däremot redan den 22 oktober 1933 när Colo-Colo slog Unión Española med 2-0 i den sista omgången. Mästerskapet föregicks av Campeonato de Apertura 1933, en föregångare till Copa Chile ("Chilenska cupen"), som vanns av Colo-Colo som bland annat slog ut Magallanes. 

Totalt åtta lag deltog och alla lag mötte varandra en gång. Samtliga deltagande lag var från huvudstaden Santiago. En vinst gav två poäng och en oavgjord match gav en poäng - för förlust gavs ingen poäng. Magallanes och Colo-Colo slutade båda på tolv poäng efter sex vinster och en förlust var och båda lagen hade 23 gjorda mål var (Colo-Colo hade dock släppt in nio mål, ett mål mer än Magallanes). Eftersom de båda lagen hamnade på samma poäng spelades en final mellan lagen, som alltså Magallanes vann och således blev det första laget att vinna Chiles nationella mästerskap i fotboll.

Sluttabell

Matcher
Omgång 1:
Colo-Colo – Magallanes 1–3
Unión Española – Santiago Badminton 2–2
Green Cross – Audax Italiano 1–2
Santiago National – Morning Star 3–4
Omgång 2:
Colo-Colo – Santiago Badminton 4–2
Magallanes – Audax Italiano 4–0
Unión Española – Morning Star 1–1
Green Cross – Santiago National 2–2
Omgång 3:
Colo-Colo – Audax Italiano 7–2
Santiago Badminton – Morning Star 1–0
Magallanes – Santiago National 3–0
Unión Española – Green Cross 1–2
Omgång 4:
Colo-Colo – Morning Star 3–1
Audax Italiano – Santiago National 4–1
Santiago Badminton – Green Cross 5–2
Magallanes – Unión Española 2–3
Omgång 5:
Colo-Colo – Santiago National 4–0
Audax Italiano – Unión Española 1–2
Santiago Badminton – Magallanes 0–1
Morning Star – Green Cross 4–2
Omgång 6:
Colo-Colo – Green Cross 2–1
Santiago National – Unión Española 3–1
Morning Star – Magallanes 1–5
Audax Italiano – Santiago Badminton 2–7
Omgång 7:
Colo-Colo – Unión Española 2–0
Green Cross – Magallanes 3–5
Santiago National – Santiago Badminton 1–6
Morning Star – Audax Italiano 1–3

Final

Se även 
Campeonato de Apertura 1933

Referenser 
RSSSF Chile 1933

1933 i Chile
Fotbollssäsongen 1933
Fotboll i Chile
Primera División de Chile
Esther Duflo

Esther Duflo, född 25 oktober 1972 i Paris, är en fransk-amerikansk nationalekonom.  

Duflo är professor i fattigdomslindrande och utvecklingsekonomi (Poverty Alleviation and Development Economics) vid Massachusetts Institute of Technology i USA.  Hon är också en av grundarna av Abdul Latif Jameel Poverty Action Lab, och utsågs 2009 till MacArthur Foundation Fellow, även känt som "genistipendium".  

Hennes forskning handlar främst om utvecklingsekonomi med fokus på hälsa, utbildning, genus, och politik, och tillhandahållandet av finansiering.  Tillsammans med Abhijit Banerjee, Dean Karlan, Michael Kremer, John A. List, och Sendhil Mullainathan, har hon varit drivande i utvecklingen av experimentella metoder i fält för att upptäcka kausala samband i ekonomi.

Duflo tilldelades Sveriges Riksbanks pris i ekonomisk vetenskap till Alfred Nobels minne 2019 tillsammans med Abhijit Banerjee och Michael Kremer "för deras experimentella ansats för att mildra global fattigdom". Hon är den andra kvinnan i historien att tilldelas priset.

Sedan 2015 är hon gift med sin kollega Abhijit Banerjee och tillsammans har de två barn.

Utmärkelser
Hon fick Elaine Bennett Research Prize av American Economic Association år 2003. Detta pris hedrar en kvinnlig ekonom under 40 som har gjort enastående bidrag till något område inom ekonomisk forskning. År 2005 gav Le Monde henne priset som Bästa Unga Franska Ekonom.  Hon fick sitt första hedersdoktorat från Université catholique de Louvain, i Belgien 2010. 

Hon mottog 2010 John Bates Clark Medal för ekonomer under 40 års ålder som bedöms ha gjort de viktigaste bidragen till ekonomiskt tänkande och ekonomisk kunskap. Hon är också den första mottagaren av Calvó-Armengol International Prize, som delas ut vartannat år till en ledande ung forskare inom ekonomi eller samhällsvetenskap för bidrag till teori för och förståelse av mekanismerna för sociala relationer.

Den 14 oktober 2019 erhöll Esther Duflo Sveriges Riksbanks ekonomipris till Alfred Nobles minne, tillsammans med Abhijit Banerjee och Michael Kremer.

Källor

Noter

Externa länkar 

 Esther Duflos personliga webb-sida på MIT
 Poverty Action Lab
 Intervju 2008 med Esther Duflo vid Philanthropy Action
 Intervu 2011 med Esther Duflo vid Philanthropy Action
 The Experimental Approach to Development Economics, Abhijit V. Banerjee, Esther Duflo. Annual Review of Economics, Vol. 1: 151-78
 Esther Duflo: Social experiments to fight poverty (TED2010)
 Websijt för hennes bok Poor Economics

Franska nationalekonomer
Franska professorer
Professorer i nationalekonomi
Födda 1972
Levande personer
Kvinnor
Mottagare av prinsen respektive prinsessan av Asturiens pris
Mottagare av Sveriges Riksbanks ekonomipris till Alfred Nobels minne
Amerikanska nobelpristagare
Franska nobelpristagare
Alumner från Massachusetts Institute of Technology
Alumner från École normale supérieure
Forskare från Paris
Hedersdoktorer vid Université catholique de Louvain
Bad Cash Quartet (musikalbum)

Bad Cash Quartet är Bad Cash Quartets självbetitlade debutalbum, utgivet 1998.

Låtlista 
 "Geffen"
 "Dragqueen"
 "You Are a Whore"
 "Amuse You"
 "Shy Lips"
 "Our Tragic Friendship"
 "Punken"
 "Jonas sjöng"
 "Balladen"
 "Female Rtw"
 "Poisened Oasis"
 "Right Way"

Källor

Fotnoter 

Musikalbum 1998
Svenska debutalbum
Debutalbum 1998
Album av Bad Cash Quartet
Primera División de Chile 1934

Primera División de Chile 1934 slutade med att Magallanes vann mästerskapet.

Sluttabell

Audax Italiano och Santiago Badminton fick en poäng respektive två poängs avdrag, medan Colo och Unión Española fick en respektive två poäng ytterligare, detta av okänd anledning.

Referenser 
 RSSSF Chile 1934

1934 i Chile
Fotbollssäsongen 1934
Fotboll i Chile
Primera División de Chile
Outcast (musikalbum)

Outcast är Bad Cash Quartets andra studioalbum, utgivet 2001.

Låtlista 
 "020"
 "Too Bored to Die"
 "Heart Attack"
 "Monday Morning"
 "Big Day Coming"
 "This Night or Next"
 "Outcast"
 "Let It Shine"
 "I Can Take the World"
 "Competition Ain't Nothing"
 "Oh My Heroes"

Medverkande 
 Adam Bolméus - gitarr, bakgrundssång
 Martin Elisson - sång
 Björn Engelmann - mastering
 Kalle Gustafsson-Jerneholm - producent, inspelning
 Kalle von Hall - gitarr, keyboards
 Michael Ilbert - mixning
 Jonas Lundqvist - trummor
 David Möllerstedt - inspelning
 Pop-Lars
 Henrik Rylander - foto
 Carl Stephanson - bas

Listplaceringar

Källor

Fotnoter 

Musikalbum 2001
Album av Bad Cash Quartet
Midnight Prayer

Midnight Prayer är Bad Cash Quartets tredje och sista studioalbum, utgivet 2003.

Låtlista 
 "I Can Wait Until Spring" - 2:39
 "Dirty Days" - 2:57
 "Midnight Prayer" - 2:43
 "Searching Is Killing Me" - 3:10
 "Twenty Two" - 3:46
 "I Care About You All" - 2:50
 "Nights Are Mine" 2:38
 "Valentine" 2:55
 "I Don't Hesitate to Say Who I Hate" 2:55
 "Sunny Day" 1:11
 "Freeze Out" - 3:41

Listplaceringar

Källor

Fotnoter 

Musikalbum 2003
Album av Bad Cash Quartet
Primera División de Chile 1935

Primera División de Chile 1935 slutade med att Magallanes vann mästerskapet.

Sluttabell

Audax Italiano och Colo-Colo fick en poängs avdrag medan Badminton och Unión Española fick ytterligare en poäng, detta av okänd anledning.

Referenser 
RSSSF Chile 1935

1935 i Chile
Fotbollssäsongen 1935
Fotboll i Chile
Primera División de Chile
Primera División de Chile 1936

Primera División de Chile 1936 slutade med att Audax Italiano vann mästerskapet.

Sluttabell

Santiago Morning bildades efter en sammanslagning av Santiago FC och Morning Star inför den här säsongen. Santiago Morning tog över Santiago FC:s plats i Primera División.

Referenser 
RSSSF Chile 1936

1936 i Chile
Fotbollssäsongen 1936
Fotboll i Chile
Primera División de Chile
Primera División de Chile 1937

Primera División de Chile 1937 slutade med att Colo-Colo vann mästerskapet.

Sluttabell

I sex matcher tilldömdes det förlorande laget segern. Detta ändrades i kolumnerna för vinster, oavgjorda och förluster, men antalet gjorda och insläppta mål beräknas på det först spelade resultatet innan ändringen av segrare.

Referenser 
RSSSF Chile 1937

1937 i Chile
Fotbollssäsongen 1937
Fotboll i Chile
Primera División de Chile
Gotlandskanin

Gotlandskanin är en av två svenska kaninraser som utvecklats ur den svenska lantraskaninen – den andra är mellerudskanin. Båda raserna har avlats vidare, och den ursprungliga svenska lantrasen är utdöd. Gotlandskaninen i Sverige är godkänd som lantras av Statens jordbruksverk och 2011 blev även Mellerudskaninen officiellt en godkänd svensk husdjursras. Gotlandskaninen ska inte förväxlas med den gotländska populationen av europeisk vildkanin.

I början av 1900-talet fanns nästan inga individer av den ursprungliga svenska lantraskaninen kvar, då utvecklingen var inriktad på utländska kaninraser. Under 1970-talet uppmärksammades flera individer som hade överlevt på Gotland och med denna stomme påbörjades fortsatt avel. Gotlandskaninen är en rest av den gamla koharen, som hittades på en gård på Gotland. Lantraskaninerna hölls fria i ladugårdarna där de levde på spill från korna i form av hö och spannmål. Gotlandskaninerna utmärks av sina vackra färger, där alla kaninfärger med alla upptänkliga färgteckningar finns representerade. Bevarandet av rasen kontrolleras genom en genbank av Föreningen Gotlandskaninen.

Utseende
Vuxna individer av rasen når en vikt mellan 3 och . Alla färger är tillåtna och Föreningen Gotlandskaninen har hittills kartlagt ett sextiotal varianter. Öronen är upp till  långa och mera spetsiga. Även hängöron godkänns inom rasstandarden, även om sådana är sällsynta. Den korta pälsen har en tät underull. Hanar kan vara aggressiva som okastrerade.

Fortplantning
Honan föder 4 till 12 ungar (i genomsnitt 7) efter 28 till 33 dagars dräktighet. Livslängden uppgår till 16 år.

Källor
 Föreningen Gotlandskaninen. Läst 16 mars 2013.
 Gotlandskanin, Skånes Djurpark. Läst 16 mars 2013.

Noter

Kaninraser
Svenska lantraser