kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nedre Norrmalmsdelegationen

Nedre Norrmalmsdelegationen, även kallad Norrmalmsberedningen, och från 1955 omdöpt till Generalplaneberedningen, inrättades 1951 på initiativ av Yngve Larsson för att skyndsamt och med stöd av Lex Norrmalm bereda de komplicerade planfrågorna kring Norrmalmsregleringen; efterkrigstidens stora sanering av Nedre Norrmalm i Stockholm.

Historik
Idén om Nedre Norrmalmsdelegationen lanserades av Yngve Larsson i samförstånd med finansborgarrådet John Bergvall, i syfte att undvika det annars långdragna remissförfarandet genom att samla personer med politiskt och tekniskt skilda ståndpunkter i ett gemensamt organ. Larsson hade utvecklat metoden under sin framgångsrika hantering av stadens stora trafikprojekt på 1920- och 30-talen. Det ansvariga borgarrådet Helge Berglund gjorde omgående denna strategi till sin egen, och förslaget presenterades för stadskollegiet i februari 1951.

Nedre Norrmalmsdelegationen fick omfattande handlingsfrihet tack vare den kraftfulla så kallade Lex Norrmalm, en särskild lag om zonexpropriation som beslutades av Riksdagen 1953.

Delegationen kom att utformas så att borgarråden för finans-, fastighets- och stadsbyggnadsroteln samt förvaltningschefer och personer från gatukontoret ingick i den. Därigenom kom de ordinarie ledamöterna initialt att bestå av borgarråden Helge Berglund (ordförande), John Bergvall och Gösta Wennström, samt gatudirektör David Anger, fastighetsdirektör Jarl Berg, gatudirektör Gunnar Ekwall, spårvägsdirektör Martin Helin, stadsplanedirektör Sven Markelius och stadsarkitekt Gunnar Wetterling. Därtill tillsattes ett arbetsutskott med Anger som ordförande och bland andra Anders Nordberg, byråingenjören vid fastighetskontoret Åke Hedtjärn, chefen för stadsplanekontoret Carl-Fredrik Ahlberg och förste ingenjören vid stadsplanekontorets trafikavdelning Carl-Henrik af Klercker. 1955 tog Anders Nordberg över efter David Anger som ordförande för arbetsutskottet. Yngve Larsson kom själv att bli ledamot efter sin pensionering från stadskollegiet och stadsfullmäktige 1954. 1959-1966 var han vice ordförande, och han avgick som ledamot först 1970, då 89 år fyllda. Tre experter i generalplaneberedningen var sekreteraren och kanslichefen Anders Nordberg, fastighetskontorets chef Åke Hedtjärn och den unge arkitekten Torsten Westman.

Generalplaneberedningen lades ner 1976.

Publikationer (i urval)
1962 års cityplan
City 67
Söder 67
Cityplan 1977

Se även
 Generalplaneberedning

Källor

Noter

Tryckta källor

 (D-uppsats i historia)

Litteratur

Stadsplanering i Stockholm
Ej längre existerande svenska kommunala myndigheter
Organisationer bildade 1951
Organisationer upplösta 1976
Stockholm under 1950-talet
Generalplaneberedning

Generalplaneberedning betecknar en kommunal avdelning med syfte att bereda ärenden rörande stadsplanering och ta fram beslutsunderlag för generalplaner och stadsplaner.

Generalplaneberedningar har bland annat funnits i följande kommuner:

Generalplaneberedningen (Stockholm) (1951-1976), initialt kallad Nedre Norrmalmsdelegationen
Generalplaneberedningen (Linköping)
Generalplaneberedningen (Norrköping)

Stadsplanering
Nils Linder

Nikolaus (Nils) Linder, född 13 februari 1835 i Vissefjärda församling, Kalmar län, död 21 januari 1904 i Hedvig Eleonora församling, Stockholms stad, var en svensk skolman, språkvetare och riksdagsman. Han var gift 1887 till 1903 med Gurli Linder.

Linder blev student i Uppsala 1858, tog kansliexamen 1861 och filosofie kandidatexamen 1865, blev filosofie doktor 1866, e.o. biblioteksamanuens och docent i nordiska språk 1867 samt lektor i svenska språket och litteraturhistoria vid Högre lärarinneseminariet i Stockholm 1868.

Åren 1869–1872 var han ledamot av Svenska fornminnesföreningens styrelse, inom vilken han 1871 innehade sekreterarbefattningen. År 1873 tjänstgjorde han som sekreterare i riksdagens särskilda utskott för behandling av då föreliggande kungliga propositioner och enskilda motioner angående den offentliga undervisningen, och på kallelse av ecklesiastikministern deltog han samma år i överläggningar rörande åtskilliga läroverksfrågor. År 1876 och 1881 var han ledamot av styrelserna för de båda första nordiska filologmötena och var 1886 generalsekreterare vid det tredje mötet, i Stockholm (hans berättelse trycktes först 1893). Åren 1891–1893 var han liberal och frihandelsvänlig ledamot riksdagens andra kammare, invald i Stockholms stads valkrets. Han var medstiftare av och många år ordförande i Samfundet för nordisk språkforskning.

Efter omfattande förberedelser offentliggjorde Linder i maj 1875 första häftet av Nordisk familjebok, vilket arbete till 1 oktober 1880 (till artikeln Elzheimer) utgavs under hans ledning. Utöver nedanstående skrifter författade han för flera tidskrifter och tidningar ett ej obetydligt antal levnadsteckningar samt avhandlingar och uppsatser, huvudsakligen i språkvetenskapliga (bland annat Om afledningsformerna -länding, -ländning och -länning, 1896), litteraturhistoriska och pedagogiska ämnen. 1895 utgav han Per Siljeströms "Efterlemnade småskrifter i pedagogiska ämnen".

Linder var en av de främsta kännarna av det samtida svenska språket och upprättade stora samlingar av grammatiskt intresse, men hann endast till ringa del bearbeta dessa. Under senare tid var han bitter motståndare till Ellen Keys, Verner von Heidenstams m.fl. världsåskådning. Hans pamflett Svenska språket i modern diktkonst (1902) är en svidande kritik av Verner von Heidenstams språkbehandling och estetik. Broschyren blev ett slagträ i Strindbergsfejden (1910–1912), där August Strindberg till och med antydde att Linder skulle ha blivit mördad för att han kritiserat Heidenstam.

Bibliografi

Referenser 
 
 
 
 Nils Linder och Gurli Linder

Noter

Externa länkar 
 Svenska språket i modern diktkonst i fulltext på Litteraturbanken
 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Svenska lingvister
Födda 1835
Avlidna 1904
Män
Personer från Vissefjärda socken
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Propylgrupp

En propylgrupp är en funktionell grupp i organiska kemiska föreningar med strukturformeln -CH2CH2CH3. Namnet propyl är härlett från propan, CH3CH2CH3.

Isomera former och äldre nomenklatur

I aktuell IUPAC-nomenklatur betyder propyl enbart en funktionell grupp med tre kolatomer där bindningen sitter på änden. En äldre beteckning för en sådan grupp är n-propyl, som skall utläsas "normalpropyl".

En grupp med bindningen på den mittersta gruppen, vilket motsvaras av strukturformeln -CH(CH3)2, betecknas 1-metyletyl med aktuell nomenklatur. Den äldre beteckningen isopropylgrupp används ibland på en sådan grupp, som har samma summaformel som en propylgrupp, -C3H7.

Funktionella grupper
Elektriska standarder i världen

För att koppla in elektriska apparater i hushållen behövs en kabel med en stickpropp med ett bestämt utseende för att den ska passa i ett eluttag som också behöver ha ett standardiserat utseende.

Standarderna varierar världen över. Det finns ett antal icke-passande standarder. Ursprungligen användes inte jordade uttag och kontakter. Många länder använde typ C. Jordning infördes sedan på olika sätt så att uttag typ E, F, H, J, K och L skapades.

Det finns två standarder för spänning och frekvens för hushållseluttag, nämligen 220–240 V 50 Hz som används i Europa med flera regioner, och 110–120 V 60 Hz i Nordamerika med flera.

För utrustning med mycket hög effekt, till exempel spisar, finns oftast trefassystem med andra större kontakter. Även lägre nätspänningar förekommer i exempelvis badrum.

Tabellen nedan avser enfas/tvåfas, inte trefas.

Referenser

Elkraftteknik
Kontaktdon
Luc Bourdon

Luc Bourdon, född 16 februari 1987 i Shippagan, New Brunswick, död 29 maj 2008 i Lamèque, New Brunswick, var en kanadensisk professionell ishockeyspelare.

Bourdon spelade för NHL-laget Vancouver Canucks och deras farmarlag Manitoba Moose i AHL. Han var med och vann JVM-guld både 2006 och 2007 för det kanadensiska juniorlandslaget.

År 2008 omkom han i en motorcykel-olycka inte långt från födelseorten Shippagan. Två dagar efter dödsfallet hölls en tyst minut före den fjärde finalmatchen mellan Pittsburgh Penguins och Detroit Red Wings.

Karriär 
Bourdon kom fram som en talangfull back och fick sitt stora genombrott i QMJHL i laget Remparts de Québec säsongen 2004–05. Han var med i U18-VM 2005 och i JVM 2006 och 2007.

Bourdon rankades som nummer sex av utespelarna i NHL-draften 2005 och valdes som 10:e spelare totalt av Vancouver Canucks. NHL-debuten kom den 10 oktober 2006 mot Minnesota Wild.

Förutom i Remparts de Québec spelade Bourdon för Moncton Wildcats och Cape Breton Screaming Eagles i QMJHL.

Externa länkar
Luc Bourdon - nhl.com

Födda 1987
Avlidna 2008
Kanadensiska ishockeyspelare
Män
Spelare i Vancouver Canucks
Spelare i Manitoba Moose
Idrottare från New Brunswick
Personer i Kanada under 2000-talet
Personer som omkommit i motorcykelolyckor
Spelare i Foreurs de Val-d'Or
Spelare valda i NHL Entry Draft 2005
Spelare valda av Vancouver Canucks i NHL Entry Draft
NRJ Morgon med Knappen & Hakim (radioprogram)

Radiostationen NRJ:s morgonprogram som gjort sig kända för sina busringningar "NRJ Wake Up Call". Programmet startade den 3 mars 2008 och har sedan starten lets av Markus "Knappen" Johansson och Hakim Transby.

Urval av gäster
Lady Gaga,
Rihanna,
David Guetta,
Florida,
Måns Zelmerlöv,
Pink,
Slash, 
Redone,
Danny Saucedo, 
Sheryl Cole,
Daniel Adams Ray,
Oskar Linnros

Radioprogram startade 2008
Svenska radioprogram
Remparts de Québec

Remparts de Québec är ett kanadensiskt proffsjuniorishockeylag som spelar i Ligue de hockey junior majeur du Québec (LHJMQ) sedan 1997, dock med två upplagor av Remparts. Det första Remparts de Québec var aktiva när det grundades för första gången 1969 och till 1985 när det lades på is, tre år senare återuppstod laget som Collège Français de Longueuil med utgångsort i Longueuil. Det varade dock bara tre år innan de flyttade till Verdún och fick namnet Collège Français de Verdun, laget upphörde att existera 1994. Den nuvarande upplagan av Remparts har sitt ursprung från Harfangs de Beauport som anslöt sig till LHJMQ 1990 och sju år senare blev de uppköpta av den kanadensiska målvaktslegendaren Patrick Roy tillsammans med affärsmännen Michel Cadrin och Jacques Tanguay för C$2 miljoner. De valde att flytta Harfangs från Beauport, tillbaka till Québec och med syftet låta Remparts de Québec återuppstå. Den 14 november 2014 köpte det kanadensiska medieföretaget Québecor inc. Remparts från delägarna André Desmarais, Roy och Tanguay för uppemot C$25 miljoner. Québecor inc. hade 2011 köpt bland annat facility management-rättigheterna till inomhusarenan Centre Vidéotron och ville ha dit en permanent hyresgäst, för att kunna fylla den reguljärt och generera intäkter. Laget flyttades dit till säsongen 2015-2016.

Remparts har vunnit sex Trophée Jean Rougeau (1969–1970, 1970–1971, 1972–1973, 1976–1977, 1997–1998, 1998–1999), som delas ut till det lag som vinner grundserien, och fem Coupe du Président (1969–1970, 1970–1971, 1972–1973, 1973–1974, 1975–1976)., som delas ut till vinnaren av slutspelet. De har också vunnit 1971 respektive 2006 års Memorial Cup, CHL:s slutspel mellan säsongens mästare i LHJMQ, OHL och WHL samt ett värdlag.

Spelare
Ett urval av spelare som har spelat för Remparts.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats
Oljekrisnämnden

Oljekrisnämnden är en svensk domstolsliknande statlig förvaltningsmyndighet, som handlägger vissa ersättningsfrågor enligt oljekrislagen (1975:197) och ransoneringslagen (1978:268). 

Oljekrisnämnden består av ordförande och fyra andra ledamöter. Ordföranden och ytterligare en ledamot ska vara eller ha varit ordinarie domare. Hos nämnden finns en sekreterare som är anställd vid värdmyndigheten, som är Regeringskansliet (Klimat- och näringslivsdepartementet). Nämnden har inga anställda eller egna lokaler. Dess allmänna handlingar förvaras hos Regeringskansliet.

Oljekrisnämnden träder i funktion i en krissituation. Oljekrislagen tillämpas för att säkerställa Sveriges åtaganden enligt 1974 års avtal om ett internationellt energiprogram (IEP). I vissa lägen kan bland annat regeringen besluta att ägare eller innehavare av råolja eller oljeprodukter ska avstå förnödenheten till staten eller annan. Oljekrisnämnden har som uppgift att bestämma ersättningen till den vars egendom tas i anspråk på detta sätt. Ärenden enligt oljekrislagen eller ransoneringslagen avgörs efter muntlig förhandling eller föredragning. 

Oljekrisnämnden har ännu inte behövt avgöra något ärende. Nämnden sammanträder dock regelbundet – i allmänhet en gång per år – för att hålla ledamöterna informerade om förhållanden av betydelse för verksamheten.

Källor 

Myndigheter under Klimat- och näringslivsdepartementet
Myndigheter i Stockholm

Externa länkar 
Myndighetsskolan: Oljekrisnämnden
Cape Breton Eagles

Cape Breton Eagles, tidigare Cape Breton Screaming Eagles, är ett kanadensiskt ishockeylag för juniorer som spelar i QMJHL sedan säsongen 1997/1998. Man håller till i Sydney, Nova Scotia. Lagets mest kända spelare är målvakterna Marc-Andre Fleury och Ondrej Pavelec som tidigare spelat i klubben. Lagets enda svenska spelare heter Viktor Hertzberg.

Ishockeyklubbar i Nova Scotia
Moncton Wildcats

Moncton Wildcats, är ett kanadensiskt juniorishockeylag i Moncton, New Brunswick, som spelar i Ligue de hockey junior majeur du Québec (QMJHL). Laget grundades inför säsongen 1995–96, då under namnet Moncton Alpines, året efter bytte man till Wildcats. Laget spelar sina hemmamatcher i Avenir Centre som har en publikkapacitet på 8 800 åskådare.

Tränare

1995–1996 Lucien DeBlois: 14–48–8–0
1996–1997 Bill Riley: 16–52–2–0
1997–2000 Réal Paiement: 111–77–21–3
2000–2001 Tom Coolen (Avskedad i november 2001): 43–82–10–9
2001–2005 Christian La Rue (Avskedad i januari 2005): 126–91–21–0
2005 Daniel Lacroix: 8–8–5
2005–2006 Ted Nolan: 52–15–0–3
2006–2007 John Torchetti: 39–25–4–2
2007–2013 Danny Flynn: 222–151–47
2013–2019 Darren Rumble: 33–32–0–3 
2019 John Torchetti: 24–9–0
2019–nutid Daniel Lacroix

NHL alumner

Dmitry Afanasenkov
Evgeny Artyukhin
Jean-Sébastien Aubin
Ivan Barbashev
Mark Barberio
Oskars Bārtulis
François Beauchemin
Steve Bernier
Luc Bourdon
Gabriel Bourque
Corey Crawford
Pierre Dagenais
Jean-François Damphousse
Jason Demers
Nicolas Deschamps
Louis Domingue
Philippe Dupuis
Jonathan Ferland
Conor Garland
Jonathan Girard
Brandon Gormley
Dmitri Kalinin
Mārtiņš Karsums
Simon Lajeunesse
Andrew MacDonald
Zack MacEwen
Brad Marchand
Johnny Oduya
Pierre-Alexandre Parenteau
Adam Pineault
Jean-François Racine
Jérôme Samson
David Savard
Zack Sill
Alexei Tezikov
Patrick Thoresen
Josh Tordjman
Keith Yandle

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats
 QMJHL stats

Ishockeyklubbar i New Brunswick
Isooktan

Isooktan eller iso-oktan (systematiskt namn 2,2,4-trimetylpentan) är den isomer av oktan som används för att definiera 100 på oktanskalan (0 definieras av heptan).

Framställning 
Isooktan är ett av de många kolväten som ingår i bensin. Kemiskt ren isooktan framställs genom dimerisation av isobutylen i en process som kallas NExOCTANETM.

Användning 
Isooktan tillsätts bland annat flygbensin för att höja oktantalet. Det används också för att framställa paraffin.

Källor

Se även 
 Oktan
 Oktantal

Alkaner
21 (film)

21 är en amerikansk dramafilm från 2008. Filmen är baserad på Ben Mezrich's bok "Bringing Down the House: The Inside Story of Six M.I.T. Students Who Took Vegas for Millions". Filmen är regisserad av Robert Luketic och medverkar gör Jim Sturgess, Kevin Spacey, Kate Bosworth, Aaron Yoo, Liza Lapira, Jacob Pitts och Laurence Fishburne. Filmen hade premiär i Sverige 11 april 2008.

Synopsis 
Filmen är baserad på en sann historia om fem studenter från MIT som startar en blackjackklubb med en excentrisk ledare (Kevin Spacey). Klubben utvecklas från ett korträkningsexperiment på universitetet till en hel grupp med kortspelsexperter och ett system för att satsa högt och vinna stort. De åker sedan till Las Vegas för att vinna över tre miljoner dollar. Deras framgångar tar dem dock även till Las Vegas undre värld som inte ser på blida ögon på dem som försöker lura deras kasinon på pengar.

Skådespelare

Kritiskt mottagande 
Filmen fick blandade recensioner. Svenska Dagbladet gav filmen betyget 3 av 5. Hos Rotten Tomatoes tyckte 32% av kritiker att filmen var positiv.

Externa länkar 
Officiell Webbplats
 
21 på Rotten Tomatoes
21 på Metacritic

Filmer 2008
Amerikanska dramafilmer
Filmer i regi av Robert Luketic
Engelskspråkiga filmer
B-Side Ourselves

B-Side Ourselves är en EP av det amerikanska heavy metal-bandet Skid Row, släppt 1992. Samtliga låtar är covers på band som inspirerat Skid Row.

Låtlista
Psycho Therapy (cover av Ramones) - 2:30
C'Mon and Love Me (cover av Kiss) - 3:23
Delivering the Goods (live, cover av Judas Priest) - 4:55
What You're Doing (cover av Rush) - 4:26
Little Wing (cover av Jimi Hendrix) - 3:19

Banduppsättning
Sebastian Bach - sång
Scotti Hill - gitarr
Dave Sabo - gitarr
Rachel Bolan - bas
Rob Affuso - trummor

Album av Skid Row
Amerikanska EP-skivor
EP-skivor 1992
Erland Hjärne

Erland Hjärne, född 13 juli 1887 i Uppsala, död 26 april 1969 i Uppsala, var en svensk historiker. 

Filosofie licentiat i historia 1918, e.o. tjänsteman vid Landsarkivet i Uppsala 1924, amanuens vid Uppsala universitetsbibliotek 1930, docent i historia 1930, professor i historia vid Uppsala universitet 1930–1952, filosofie hedersdoktor 1932 och juris hedersdoktor 1958. Han var son till historikern Harald Hjärne.

Politik 
Hjärne tillhörde före 1914 en krets politiserande studenter i Uppsala som vände sig mot partiväsen, parlamentarism och demokrati och särskilt mot socialismen. Han var verksam under bondetågs– och borgkrisåret 1914. I kretsen var Hjärne den givne ledaren, men han framträdde utåt bara 1913–14. Han skrev det tal som studenterna höll för kung Gustaf V 1914. När Sven Lidman år 1916 grundade tidningen Svensk Lösen blev Hjärne en av de viktigaste medarbetarna. Han stod för en storvulen, historiskt färgad nationalism med idealisering av den handlingskraftiga karolinska kungamakten, folkets medverkan i politiken endast för pliktuppfyllelse under sträng ledning, principiell rojalism men bitsk kritik mot den som svek, skarp udd mot högerpolitikens beroende av ekonomiska intressen. Efter besvikelserna 1918–19 vände Hjärne politiken ryggen och blev forskare och lärare.

Historia 
Hjärne kom som historieprofessor att föra fram över 20 stora disputationsavhandlingar i vitt skilda ämnen, ofta utanför hans eget intresseområde. Som lärare var han sträng källkritiker men också utpräglad systematiker med betoning av de stora sammanhangen. Hans första intresse var frihetstidens parlamentarism och dess rötter i svensk tradition från 1500- och 1600-talen samt i västeuropeisk politisk spekulation. Hans andra stora forskningsområde var det svenska samhällets organisation, institutionellt och socialt, under tidig medeltid. 

Hjärne var en kedjeforskare: Varje steg i arbetet väckte nya problem av den mest varierande art. Djupperspektivet var hisnande, med inträngande i varje viktigt ord, varje fras i en text, under aktualisering av alla relevanta textställen och varje bidrag den filologiska interpretationen kunde ge. Förmågan att systematisera stoffet var till sist det viktigaste draget. 

Mot denna forskarpersonlighet liksom mot ungdomsårens djärvt polemiska lynne kontrasterar hos den mogne mannen en lynnesart, präglad av religiöst grubbel, djup misantropi och förtvivlan över en samhällsutveckling han inte förstod.

Erland Hjärne ligger begravd på Uppsala gamla kyrkogård.

Källor
Erland Hjärne i Vem är det 1969, sid 412
 Sven Ulric Palme: Erland Hjärne  i Svenskt biografiskt lexikon, band 19, sid 163 (1971-73)

Referenser

Noter

Vidare läsning

Externa länkar

Födda 1887
Avlidna 1969
Svenska professorer i historia
Personer inom svensk nationalism
Alumner från Uppsala universitet
Män
Ledamöter av Kungliga Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Hedersledamöter vid Norrlands nation
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Forskare från Uppsala
Erland
Svenska historiker under 1900-talet
Subhuman Race

Subhuman Race är det tredje albumet av den amerikanska heavy metal-gruppen Skid Row (bortsett från EP:n B-Side Ourselves), utgiven den 28 mars 1995.

Denna gång hade bandet arbetat med producenten Bob Rock vilket resulterade i en mer alternativ metal-stil med spår liknande Anthrax och Red Hot Chili Peppers, samtidigt som de behöll sin Guns N' Roses-liknande hårdrock som var deras bas. Subhuman Race var det sista studioalbumet Sebastian Bach (sång) och Rob Affuso (trummor) medverkade på.

Albumets singlar var My Enemy, Into Another och Breakin' Down, alla utgivna 1995.

Låtlista
My Enemy (Rob Affuso, Rachel Bolan, Scotti Hill) – 3:38
Firesign (Sebastian Bach, Bolan, Hill, Dave Sabo) – 4:54
Bonehead (Bolan, Sabo) – 2:16
Beat Yourself Blind (Bolan, Hill, Snake) – 5:02
Eileen (Affuso, Bach, Bolan, Snake) – 5:36
Remains to Be Seen (Bolan, Hill, Snake) – 3:34
Subhuman Race (Bolan, Hill, Snake) – 2:40
Frozen (Bolan, Snake) – 4:43
Into Another (Bolan, Snake) – 4:02
Face Against My Soul (Affuso, Bach, Bolan, Snake) – 4:20
Medicine Jar (Bolan, Hill, Snake) – 3:36
Breakin' Down (Snake) – 4:30
Ironwill (Affuso, Bolan, Hill, Snake) – 7:43

Banduppsättning
Sebastian Bach - sång
Scotti Hill - gitarr
Dave Sabo - gitarr
Rachel Bolan - bas
Rob Affuso - trummor

Album av Skid Row
Album producerade av Bob Rock
Musikalbum 1995
Amoxapin

Amoxapin, som bland annat säljs under varumärket Asendin, är ett substans som tillhör kategorin TCA (tricykliska antidepressiva). Läkemedlet verkar depressionslösande och panikångesthämmande.

Amoxapin fick först marknadsgodkännande i USA 1992 (cirka 30 till 40 år efter att de flesta andra TCA introducerades i USA). Bruket av substansen har i Sverige varit mycket ringa och inga läkemedel med amoxapin är för närvarande registrerade i FASS.

Medicinsk användning
Amoxapin används vid behandling av egentlig depression. Jämfört med andra antidepressiva medel tros det ha en snabbare verkan, med terapeutiska effekter som ses inom fyra till sju dygn. Över 80 procent av patienterna som svarar på amoxapin rapporteras svara inom två veckor efter behandlingens början. Det har också egenskaper som liknar de atypiska antipsykotika, och kan bete sig som en sådan och kan användas vid behandling av schizofreni off-label. Trots sin uppenbara brist på extrapyramidala biverkningar hos patienter med schizofreni har det visat sig förvärra motoriska symtom hos patienter med Parkinsons sjukdom och psykos.

Kontraindikationer
Som med alla FDA-godkända antidepressiva medel bär den en varning om potentialen för en ökning av självmordstankar eller beteende hos barn, ungdomar och unga vuxna under 25 år. Dess användning avråds också för individer med känd överkänslighet mot antingen amoxapin eller andra ingredienser i dess orala former. Dess användning avrådes också i följande sjukdomstillstånd:

 Allvarliga kardiovaskulära störningar (potential för kardiotoxiska biverkningar såsom förlängning av QT-intervallet)
 Okorrigerad glaukom med smal vinkel 
 Akut återhämtning efter hjärtinfarkt.

Dess användning avrådes också för individer samtidigt med monoaminoxidashämmare eller om de har haft intag under de senaste 14 dagarna och hos individer med läkemedel som är kända för att förlänga QT-intervallet (t.ex. ondansetron, citalopram, pimozid, sertindol, ziprasidon, haloperidol, klorpromazin, tioridazin, etc.).

Dess användning för ammande mödrar rekommenderas inte eftersom det utsöndras i bröstmjölk och koncentrationen som finns i bröstmjölk är ungefär en fjärdedel av moderns serumnivå.

Överdosering
Amoxapin anses särskilt giftigt vid överdosering, med en hög frekvens av njursvikt (som vanligtvis tar 2–5 dagar), rabdomyolys, koma, anfall och till och med status epilepticus. Vissa tror att det är mindre kardiotoxiskt än andra TCA vid överdosering, även om rapporter om kardiotoxiska överdoser har gjorts.

Referenser

Noter

Externa länkar

Noradrenalinåterupptagshämmare
Tricykliska antidepressiva
Piperaziner
Dibensoxazepiner
Klororganiska föreningar