kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Maria Turtschaninoff

Maria Turtschaninoff, född 21 februari 1977 i Helsingfors, är en finlandssvensk författare. 

Hon är filosofie magister i humanekologi och frilansjournalist bosatt i Karis. 

Hennes roman Arra (2008) nominerades till Finlandia Junior år 2009 och prisbelönades av Svenska litteratursällskapet i Finland. Romanen Maresi: Krönikor från Röda klostret vann Finlandia Junior år 2014. Hon debuterade 2006 med kokboken Min mat och mammas som hon skrev tillsammans med sin mor. Romanen Underfors (2010) skildrar en fantasyvärld i stadsdelen Kronohagen i Helsingfors där Turtschaninoff själv är uppvuxen.

Den 10 maj 2017 mottog hon stora kulturpriset, som utdelas av Svenska kulturfonden.

Bibliografi 
 Min mat och mammas (2006, kokbok tillsammans med Christine Saarukka). 
 De ännu inte valda (2007). 
 Arra (2008). 
 Underfors (2010). 
 Anaché: Myter från akkade (2012). 
 Maresi: Krönikor från Röda klostret (2014). 
 Naondel (2016). 
 Breven från Maresi (2018). 
 Arvejord (2022).

Priser och utmärkelser 
 2010 – Svenska litteratursällskapets pris för fantasyromanen Arra: Legender från Lavora.
 2013 – Svenska litteratursällskapets pris för fantasyromanen Anaché: Myter från akkade.
 2014 – Finlandia Junior för romanen Maresi: Krönikor från röda klostret.
 2014 – Svenska Yles litteraturpris för Maresi: Krönikor från röda klostret.
 2014 – Akademiska bokhandelns Skugg-Finlandiapris för Maresi: Krönikor från röda klostret.
 2017 – Svenska kulturfondens stora kulturpris.
 2019 – Kuvastaja-priset för årets bästa finländska fantasybok Breven från Maresi.
 2022 – Svenska Yles litteraturpris för romanen Arvejord.
 2023 – Tack för boken-medaljen för romanen Arvejord.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats
 Förlaget

Finlandssvenska författare
Finländska fantasyförfattare
Finländska författare under 2000-talet
Journalister från Helsingfors
Födda 1977
Levande personer
Kvinnor
Författare från Helsingfors
Sommarpratare 2015
Charles Lee (militär)

Charles Lee, född 1731 i Cheshire i England, död 1782 i Philadelphia, USA, var en engelsk-amerikansk militär. Han var general i kontinentalarmén under det amerikanska frihetskriget.

Engelsk officer
1754 kom han som löjtnant över till Nordamerika och deltog bland annat i Edward Braddocks expedition mot Fort Duquesne, James Abercrombys anfall mot Fort Carillon 1758 och Jeffrey Amhersts tåg mot Montréal 1760. Väl hemma blev han major 1761 men lyckades senare ej få den befordran han ville, vilket ledde till att han blev allt hätskare mot regeringen. Lee var 1762-1763 i portugisisk tjänst, blev 1764 generalmajor i polska armén och deltog 1769 i polackernas krig mot Turkiet.

Amerikansk general
I november 1773 kom han till New York, där han lyckades vinna kolonisternas förtroende och blev 1775 generalmajor i deras armé. Där intrigerade han ivrigt mot George Washington, som han ville tränga undan från högsta befälet. När han 1776 råkat i engelsk fångenskap, inlät han sig i förrädiska stämplingar och formgav en förrädisk plan åt bröderna William och Richard Howe till slaget vid Chesapeake, ett förräderi som först upptäcktes 1857. 1778 utväxlades Lee och iakttog under striderna vid Monmouth en mycket misstänkt hållning och förklarades av en krigsrätt skyldig till insubordination bland annat. Han suspenderades på ett år och avskedades kort därpå, efter ett brev till kongressen, samt drog sig då tillbaka till sitt gods i Shenandoahdalen.

Juniousbreven
Felaktigt har Lee krediterats som författare till 1772 års Juniusbrev. Han var i Polen när några av de brev som förutsatte att författaren var i London gavs ut.

Referenser 

Män
Födda 1731
Avlidna 1782
Amerikanska generaler
Brittiska militärer
Personer i amerikanska frihetskriget
Ugglan
Polska generaler
Personer från Cheshire
Dislokation (metallurgi)

Dislokation är inom metallurgi och fasta tillståndets fysik en typ av kristalldefekter, det vill säga avvikelser från det välordnade mönstret i kristallina material. Två huvudtyper av dislokationer finns, benämnda kantdislokationer och skruvdislokationer. Dislokationer och dislokationsrörelser spelar en mycket viktig roll för materials hållfasthet, då särskilt vad gäller deras plasticitet, liksom för deformationshärdning.

I halvledare spelar dislokationer i materialet en stor roll då de ger försämrad kvalitet på komponenterna.

För att beskriva defekten används Burgers vektor (eng. Burgers vector), där storleken på vektorn beskrivs av 

Vektorns riktningen är i skuvningens riktning.

Etymologi 
Dislokation härstammar från latinets dislocare som betyder flytta. Dis betyder åt olika håll och locus betyder ställe.

Kantdislokationer 
En kantdislokation är en defekt där en extra halvplan av atomer introduceras halvvägs genom kristallen, vilket snedvrider de närliggande atomplanen. När tillräcklig kraft appliceras från ena sidan av kristallstrukturen, flyttas halvplanets kant mellan atomplan genom att bindningar inom planet bryts och nya skapas, tills dislokationen når korngränsen.

Se även 
 korngräns

Källor 

Metallurgi
Fasta tillståndets fysik
Halvledare

ar:عيوب بلورية#العيوب الخطية
Dislokation (medicin)

Dislokation, luxation eller urledvridning avser inom medicinsk vetenskap ett tillstånd som innebär att benen i en led förskjutits, vilket försätter leden ur led. Dislokation orsakas ofta av yttre påverkan/skada (medicinskt trauma).

Vid luxation har ledytorna ingen kontakt med varandra, men vid subluxation har ledytorna fortfarande viss kontakt med varandra.

Luxation brukar ge skada på ledkapsel och ledband och blödning i leden. Hos en del kan en viss led, ofta axelleden, drabbas av återkommande luxationer redan vid obetydligt våld (habituell luxation).

Se även 
 Knäledsurvridning

Referenser

Tryckta källor 

Sår och skador
Ledsjukdomar
Gustav Peter Blom

Gustav Peter Blom, född 4 juli 1785, död 28 oktober 1869, var en norsk politiker. Han var far till författaren Hans Ørn Blom och kusin till tonsättaren Christian Blom.

Blom blev sorenskriver i Norre Jarlsberg 1810, stadsfogde i Drammen 1826, och var amtman i Buskerud 1831-1857. Blom deltog i riksförsamlingen i Eidsvold och var där en av de främsta medlemmarna i det så kallade "vestpartiet", som var benäget för en union med Sverige. Under tiden 1830-1848 var han oftast medlem av Stortinget, där han gjorde sig känd som en konservativt sinnad, moderat realpolitiker. Blom var även verksam som statistisk och topografisk författare. Hans dagboksanteckningar från 1814 utgavs av Ludvig Daae i (Norsk) "Historisk Tidsskrift" 1890.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Norska ämbetsmän
Norska Stortingsledamöter
Norska politiker under 1800-talet
Födda 1785
Avlidna 1869
Män
Svensk uppslagsbok
Mercedes-Benz CLR

Mercedes-Benz CLR är en sportvagnsprototyp, tillverkad av den tyska biltillverkaren Mercedes-Benz 1999.

Bakgrund
Mercedes-Benz hade haft stora framgångar i sportvagnsracing som motorleverantör till Sauber och bland annat vunnit Le Mans 24-timmars 1989. Därefter hade man vunnit FIA GT två år i rad 1997 och 1998 med Mercedes-Benz CLK GTR, en sportvagnsprototyp i allt utom namnet. Enda missräkningen var att man inte vunnit på Le Mans. Till 1999 drog sig konkurrenterna ur stora GT1-klassen och FIA ställde helt enkelt in tävlingarna. Mercedes-Benz beslutade då att göra en storsatsning på att vinna Le Mans-loppet med en ny bil.

Mercedes-Benz CLR
Automobile Club de l'Ouest hade infört ett nytt reglemente för Le Mans Prototyper för att locka biltillverkarna tillbaka till prototypracingen och Mercedes-Benz byggde en täckt bil för LM GTP-klassen. Man byggde vidare på erfarenheterna från CLK LM-modellen, men med stora modifieringar. CLR fick ett nytt chassi med en betydligt mindre sittbrunn och helt nya hjulupphängningar. Motorn förstorades för bättre vridmoment och bilen fick ny strömlinjeformad kaross.

Mercedes-Benz körde omfattande tester inför Le Mans-loppet och var fulla av tillförsikt inför tidsträningen under veckan före tävlingen. Tyvärr visade det sig att man gjort en fatal missbedömning av aerodynamiken och under träningen råkade man ut för två spektakulära olyckor, när fartvinden lyfte bilen och tippade den baklänges på rygg. Lyckligtvis klarade sig förarna oskadda och Mercedes-Benz införde i all hast förändringar som man hoppades skulle åtgärda problemet. På lördagen ställde man trots allt upp med två bilar i loppet, men sedan en av dem blivit luftburen och kraschat drog man sig ur tävlingen. Satsningen slutade som en av Mercedes-Benz få riktiga fiaskon inom bilsporten.

Tekniska data

Tävlingsresultat
Trots olyckorna på träningen ställde Mercedes-Benz upp med två bilar på Le Mans 1999. På det 75:e varvet lyfte fartvinden nosen på Peter Dumbrecks bil och kastade den baklänges ut i skogen bredvid banan. Dumbreck klarade sig mirakulöst nog utan skador. Stallet kallade in den andra bilen innan även den drabbades och CLR-modellen tävlade aldrig mer.

Referenser

Externa länkar
Mulsanne's Corner om Mercedes-Benz CLR. 
ultimatecarpage.com om Mercedes-Benz CLR. 

CLR
Racersportvagnar
Le Mans-prototyper
Roman Rosdolsky

Roman Rosdolsky född den 19 juli 1898 i Lviv i Ryska imperiet (nuvarande Ukraina) och död den 20 oktober 1967 i Detroit, USA, var en marxistisk socialhistoriker och ekonom. Han var doktor i statsvetenskap.

Rosdolsky studerade under 1920-talet samhällsvetenskap i Prag och Wien. Mellan 1927 och 1931 medverkade han i arbetet inom Marx-Engels-Institutet i Moskva. Från 1934 arbetade han vid universitetet i Lviv (som under denna period tillhörde Polen). Under Andra världskriget satt han i koncentrationslägren Auschwitz, Ravensbrück och Oranienburg. Efter kriget utvandrade han till USA.

Rosdolskys mest inflytelserika verk är Kapitalets tillkomsthistoria som skrevs åren 1949-55. Boken utkom i en svensk översättning på Röda Bokförlaget 1974. Kapitalets tillkomsthistoria är till största delen av kommentar av det av Karl Marx författade manuskriptet Grundrisse.

Externa länkar 
Roman Rosdolsky - Kapitalets tillkomsthistoria (1968)

Födda 1898
Avlidna 1967
Ukrainska trotskister
Män
Personer från Lviv
Nationella lustgaskonsortiet

Nationella lustgaskonsortiet är ett svenskt nationellt samarbete för att minska vårdens utsläpp av lustgas. Samarbetet startades i januari 2008 på initiativ av Anna Linusson, miljöchef vid Stockholms läns landsting. Alla Sveriges landsting och regioner samt Sveriges Folktandvårdsförening är anslutna till nätverket. Bakgrunden är att lustgas, som är det vanligaste bedövningsmedlet vid förlossningar i Sverige, samtidigt är en aggressiv växthusgas. År 2004 köpte Stockholms läns landsting landets första anläggning för lustgasdestruktion. Den installerades vid Karolinska universitetssjukhuset i Huddinge söder om Stockholm. Därefter har de flesta av landets landsting satt upp mål för att begränsa lustgasutsläppen. Landstingens samarbete i lustgasfrågan har bland annat lett till att det byggs flera nya anläggningar som tar hand om lustgas på landets sjukhus, och hindrar att gasen läcker ut i atmosfären.

Referenser

Externa webbsidor
 Officiell webbplats
 Lustgasrapporter publicerade av Stockholms läns landsting

Organisationer i Sverige
Miljövård
Þorramatur

Þorramatur (ibland skrivet thorramatur utanför Island) är ett urval av traditionell isländsk mat, huvudsakligen kött- och fiskprodukter tillagade på ett traditionellt sätt, skuret i skivor eller bitar och serveras med rúgbrauð (kompakt och mörkt rågbröd), smör och brennivín (en isländsk akvavit). 

Þorramatur äts under den gamla nordiska månaden þorri (Thorri), i januari och februari, särskilt under midvinterfesten Þorrablót som en hyllning till den äldre isländska kulturen. Þorramatur är således mest förknippad med traditionen att fira Þorrablót och måltiden serveras då oftast som en buffé. Under dessa månader kan man på många isländska restauranger bli serverad Þorramatur, ofta på trätallrikar trog tillsammans med rikliga mängder brennivín. I dagligvaruhandeln kan man under samma tid hitta plastfat med ett urval av isländska delikatesser.

Rätter
Þorramatur består at flera olika maträtter, inkluderande:

 Kæstur hákarl, på svenska även kallad surhaj, är fermenterad håkäring eller brugd.
 Súrsaðir hrútspungar, fårtestiklar, pressade till block, som kokas och mjölksyras.
 Svið, svedda lammhuvuden, som sedan kokas och ibland mjölksyras.
 Sviðasulta, sylta gjord på svið, ibland mjölksyrad
 Lifrarpylsa, leverkorv, gjord på lever och ister från får blandat med rågmjöl och havre.
 Blóðmör (blodister; även kallat slátur, som betyder slakt), en typ av blodpudding gjord på fårblod och ister blandat med rågmjöl och havre.
 Harðfiskur, torkad fisk (ofta kolja, torsk eller havskatt) serverad med smör.
 Rúgbrauð traditionellt isländskt rågbröd 
 Hangikjöt, rökt lammkött, fårfiol eller bog, äts ibland även rått.
 Lundabaggi, mjölksyrat och pressat fårkött.
 Selshreifar, mjölksyrade sälfenor

Referenser

Noter 

Mat och dryck i Island
David Blomberg

Anders David Emanuel Blomberg, född 1 februari 1874 i Lindesberg och död 7 mars 1962 i Stocksund, var en svensk inredningsarkitekt.

Liv och verk
Föräldrar var apotekaren August Blomberg och Augusta Wasserin. Efter utbildning i vid Tekniska skolan i Stockholm och motsvarande skola i Tyskland ägnade sig Blomberg åt byggnadskonst och konsthantverk och var även verksam som författare. Han var en av grundarna av Konsthantverkarnas gille och deltog i en rad utställningar.

Blomberg praktiserade hos bland andra Agi Lindegren och Carl Grabow. Han var anställd hos varuhuset NK där han 1902 startade NK:s första möbelavdelning vars avdelningschef han blev och han formgav även företagets logotyp, de sammansatta bokstäverna "N" och "K" som kan ses på NK-klockan i Stockholm. 

Han etablerade 1917 en egen inredningsfirma i NK:s gamla varuhus vid Stureplan (numera Johnsonlinjens hus) och det egna företaget Sala möbelfabrik. Han deltog på möbelutställningar i bland annat London, S:t Petersburg, Paris, Köln och Barcelona samt i flera svenska städer. 

David Blomberg och hans ättlingar bodde mellan 1927 och 1991 på Stockby gård i Stocksund, nuvarande Danderyds kommun. Han var far till inredningsarkitekten och författaren Sten Blomberg, arkitekten Curt Blomberg och upptäcktsresanden Rolf Blomberg.

David Blomberg är begravd på Danderyds kyrkogård.

Bibliografi

Skönlitteratur

Varia

Källor 
 Stockby gårds nyare historia av Olle Anderby (1996-09-22)

 Vem är vem inom handel och industri? 1944-45.
 Blomberg, David på SvenskaGravar.se

Noter

Externa länkar 
 

Svenska inredningsarkitekter
Svenska formgivare
Svenska arkitekter under 1900-talet
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Gravsatta på Danderyds kyrkogård
Födda 1874
Avlidna 1962
Män
Wincenty Pol

Wincenty Pol, född 20 april 1807 i Lublin, död 2 december 1872 i Kraków, var en polsk författare. 

Pol studerade vid universitetet i Vilnius, deltog i polska resningen 1831 och tvingades fly till utlandet. Han flyttade 1832 till Galizien och gjorde täta utflykter på Karpaterna, men blev under bondeoroligheterna 1846 misshandlad av bönderna och kastad i österrikiskt fängelse. Efter frigivningen blev han 1849 professor i geografi vid Jagellonska universitetet i Kraków, men måste lämna tjänsten 1853 och ägnade sig sedan uteslutande åt litteraturen. På sistone blev han blind, och den forne revolutionären och demokraten förvandlades efter hand till en aristokratisk reaktionär. 

Som skald vann Pol 1833 stor ryktbarhet genom sina krigssånger, Pieśni Janusza, och diktsamlingen från Karpaterna, Z życia i podróży (Resebilder ur livet, 1846). Däremot är hans beskrivande nationaldikt Pieśń o ziemi (Sången om vårt land, 1843) och den poetiska berättelsen om skomakaren Jan Kiliński, ledaren av resningen i Warszawa 1794 (Historya szewca Kilińskiego, 1843) något svagare. 

Som nationell epiker står Pol högst i den nationella hjältedikten Mohort (1855). Hans senare alstring, som kännetecknas av hans okritiska beundran för det gamla adelssamhället och av en växande misstro mot alla demokratiska frihetsrörelser, är avgjort underlägsen. I dessa dikter, berättelser och kulturbilder, till exempel historiska trilogin Zapiski Benedykta Winnickiego (1840), införde han ett ålderdomligt litterärt talspråk, den så kallade gaweda historicka, för att även i stilen motverka de nya strömningarna. 

Som dramatisk författare var Pol obetydlig. Dessutom skrev han några populära geografiska arbeten, däribland Północny wschód Europy pod względem natury, 1851; om nordöstra Europas natur) samt beskrivningar av Karpaterna (Rzut oka na północne stoki Karpat, 1851) och Palestina (Geografia Ziemi świętej, 1862). Hans samlade verk, Dzieła, utgavs 1875-78 i tio delar.

Källor

Polska författare under 1800-talet
Polskspråkiga författare
Polska professorer
Personer verksamma vid Jagellonska universitetet
Födda 1807
Avlidna 1872
Män
Ugglan
Personer från Lublin
Professorer i geografi
Julian Ursyn Niemcewicz

Julian Ursyn Niemcewicz, född 16 februari 1757 nära Brest, död 21 maj 1841 i Paris, var en polsk författare.

Niemcewicz studerade vid kadettskolan i Warszawa samt blev sedan furst Adam Kazimierz Czartoryskis adjutant, vän och förtrogne. Från vidsträckta resor i Västeuropa kom han hem till den fyraåriga riksdagen 1788-92, i vilken han deltog. Niemcewicz och Stanisław Trembecki blev det monarkiska partiets främste talare. Författningen av 3 maj 1791 var delvis hans verk. Med bitter satir angrep han de konservativa (anarkisterna) i sin komedi Powrót posła (Riksdagsmannens återkomst), som spelades första gången 15 januari 1791 och blev ytterst populär. 

Niemcewicz tvingades gå i landsflykt, men Tadeusz Kościuszkos resning kallade honom tillbaka i fosterlandets tjänst. Han blev Kościuszkos adjutant, följde honom senare i fångenskap till Sankt Petersburg och, efter Paul I:s tronbestigning, till Nordamerika. Senare blev Niemcewicz statssekreterare i hertigdömet Warszawa och i det nya kungariket Polen samt president för det tillsammans med Franciszek Ksawery Dmochowski stiftade Vetenskapssällskapet, men ägnade sin mesta tid åt författarskap. 

Niemcewiczs författade en mängd dramatiska och historiska arbeten, fabler, epigram, elegier och romaner. Han har skrivit bland annat Sigismund III:s historia (tre band, 1819) och utgett en samling historiska källskrifter (fem band, 1822-30). I flera upplagor utkom (fr.o.m. 1816) hans "Historiska visor". Efter hans död utgavs hans memoarer (1848) och "Historiska resor" (1858).

Källor

Polska romanförfattare
Polskspråkiga romanförfattare
Fabeldiktare
Polska dramatiker
Polskspråkiga dramatiker
Dramatiker under 1700-talet
Dramatiker under 1800-talet
Polska författare under 1700-talet
Polska författare under 1800-talet
Personer från Brests voblast
Födda 1757
Avlidna 1841
Män
Ugglan
Christopher Juhlin

Christopher Juhlin, född 1956, är en svensk geofysiker. Han är professor i geofysik vid Uppsala universitet. År 2014 valdes han in i Kungliga Vetenskapsakademien.

Referenser

Externa länkar
Christopher Juhlins webbsida vid Uppsala universitet

Svenska professorer i geofysik
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1956
Levande personer
Waterton Lakes nationalpark

Waterton Lakes nationalpark är en nationalpark i sydvästra hörnet av Alberta, Kanada och gränsar till Glacier nationalpark i Montana, USA. Waterton var Kanadas fjärde nationalpark. Den instiftades 1895 och har fått sitt namn efter Waterton Lake. Parken täcker en yta av 505 km².

Nationalparken sköts av Parks Canada och är öppen året runt, men huvudsäsongen är under juli och augusti. Den enda kommersiella faciliteten inom parken ligger i orten Waterton Park. Parkens höjd varierar från 1 290 m vid orten till 2 910 m uppe på toppen av Mount Blakiston. Waterton Lakes nationalpark har många sceniska vandringsleder, däribland Crypt Lake trail. Under 2004, hade Waterton Lakes nationalpark 367 500 besökare.

Historia
1932, bildades Waterton Glacier internationella fredspark utifrån Waterton och Glacier. Den var tillägnad världsfreden av Sir Charles Arthur Mander på uppdrag av Rotary International. Trots att parken har en stor mångfald genom sin storlek, är det viktigaste huvudområdet Waterton lakes — den djupaste av sjöarna i Kanadensiska klippiga bergen — som överblickas av den nationalhistoriska platsen Prince of Wales Hotel.

Biosfärområde
1979 fick Waterton och den angränsande Glacier nationalpark i USA status som biosfärområde, då de bevarar bergens, präriens, sjöarna och sötvattensvåtmarkernas ekosystem. Habitat representerade i parken omfattar präriegräsmarker, aspskogslundar, alpin tundra/högt belägna ängsmarker, lägre subalpina skogar, lövskog och barrskog.

Världsarv
Parken utgör en del av Waterton Glacier internationella fredspark, som blev världsarv 1995 för sitt utmärkande klimat, fysiografiska läge, berg-präriegräns, och den tredelade hydrografiska klyftan. Det är ett område av betydande sceniska värden med en rikling och mångsidig flora och fauna.

Photo gallery

Referenser

Externa länkar

 Parks Canada
 Travel Guide for Waterton Lakes Park in Alberta, Canada
 Waterton Activities & Accomodation Guide in Alberta, Canada
 Waterton Lakes National Park Accomadations Alberta, Canada
  Prince of Wales Hotel
  A brief history of the Park
 Hiking Trails in Waterton National Park

Albertas geografi
Biosfärområden i Kanada
Nationalparker i Kanada
Waterton Glacier internationella fredspark
Brickendon and Woolmers

Brickendon Estate och Woolmers Estate nära Longford, Tasmanien, Australien är två intilliggande gårdar som daterar sig till 1817, en tid i världshistorien då straffångar användes för att förse bosättare med arbetskraft i utbyte mot mat och kläder.   

Båda dessa gårdar har under 6 generationer ägts och drivits av en enda familj (familjen Archer), från början av 1800-talet (straffångeeran) och fram till vår tid.

Gårdarna sattes upp på Australian National Heritage List i november 2007 då de anses vara av enastående nationell betydelse för deras nära association till konsignationssystemet av straffångar och blev i juli 2010 ett världsarv tillsammans med 10 andra platser under beteckningen Australiska straffångeplatser.

Referenser

Externa länkar
 Brickendon
 Woolmers Estate

Byggnader och anläggningar i Tasmanien
Australiska straffångeplatser
Australian National Heritage List