kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kungsmarken

För naturreservatet i Lunds kommun, se Kungsmarkens naturreservat.
Kungsmarken är ett stort bostadsområde i Karlskrona där bebyggelsen mestadels består av lägenheter. Bostadsområdet hade 2016 cirka 2 600 invånare fördelade i tre hus, tidigare benämnda A-huset, B-huset och C-huset.

Historia 
Området hette tidigare "Yttre Wämö". Det nuvarande namnet sägs komma av att Gustav III en gång övernattade på en bondgård på bergets topp. Detta fanns länge beskrivet på en stor sten som tyvärr försvunnit. Förmodligen kom stenen att användas som fyllnadsmaterial då järnvägen drogs genom området och då Gullberna station anlades (denna byggnad nedmonterades i slutet av 1990-talet). 

Under 1900-talets första hälft var Kungsmarken rekreationsområde för Karlskronas invånare. År 1961 anlades Sunnadalskolan i den närbelägna dalen, Sunnadal, varpå Kungsmarken blev ett tillhåll för röksugna elever. År 1968 uppfördes det första bostadshuset (tidigare A-huset) i enlighet med den tidens miljonprogram. Detta fick en unik svängd form som också återfinns i det senare uppförda C-huset. Däremot då B-huset uppfördes som nummer två räckte inte pengarna riktigt ända fram utan den rundade formen ersattes med en sekvens av avfasade vinklar. A-huset är anmärkningsvärt långt och har därför en brandgång mitt i vilket resulterar i att huset egentligen består av två separata, men närliggande, byggnader.

Allmänt 
Området hade länge hög status. Det fanns ett eget torg med livsmedelsaffär, bibliotek, post, bank och dylikt. I mitten av 1970-talet fick man också en egen lågstadieskola, Kungsmarksskolan, och en kyrka, Kungsmarkskyrkan.

Med tiden har området, i likhet med många andra bostadsområden från miljonprogrammet, tyvärr fått ett sämre anseende. Länge fick de bruna byggnaderna förfalla men under 1990-talet tillkom utsmyckningar av bland andra Kjell Hobjer. I början av 2000-talet fick området också en rejäl upprustning med nya entréer, ny puts på fasaderna, nya namn på husen och C-huset fick också en ny privat ägare (övriga hus ägs fortfarande av kommunala Karlskronahem).

Förutom vanliga hyreslägenheter inhyser husen också en flyktingförläggning, studentbostäder och bostäder för militär personal. En av dem som bott (om än under mycket kort tid) i detta område är prins Carl Philip.

Moskén i Kungsmarken är en av tre moskéer i Sverige som har tillstånd att spela högtalarutsända böneutrop varje fredag, tillsammans med moskén i Fittja i Botkyrka samt moskén i Araby i Växjö. Det första böneutropet hördes den 17 november 2017 från moskéns minaret.

Källor
 "Sunnadalskolan - hela världens skola", Erik Bülow 2004

Noter 

Karlskrona
Miljonprogrammet
Kungsmarkskyrkan

Kungsmarkskyrkan är en kyrka belägen i Kungsmarken i Karlskrona. Den började uppföras 1974 och invigdes året därpå 2 augusti 1975, då under stora protester från Sunnadalskolans elever som tidigare använt marken för rekreation. Arkitekt var Anders Berglund, Värnamo. Kyrkan rymmer cirka 250 personer.

Korset inne i kyrksalen är gjort i keramik av Karlskronakonstnären Alf Jarnestad. Förutom själva kyrkosalen finns stora ytor för allmänna aktiviteter, delar av dessa har länge utnyttjas som en form av extra uppehållsrum av Sunnadalskolans elever.

Orglar
Den tidigare mekaniska orgeln var tillverkad 1975 av J. Künkels Orgelverkstad, Lund.
Disposition:

Dagens orgel är byggd 1993 av Sune Fondell på Ålems Orgelverkstad och har sexton stämmor. 
Disposition:

Referenser
 Sunnadalskolan - Hela världens skola, Erik Bülow 2004.

Noter 

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Karlskrona
Ekholmen, Karlskrona

Ekholmen är en stadsdel i Karlskrona. Stadsdelen utgörs av en ö med samma namn i stadens centrala delar. I samband med att det rådde bostadsbrist i Karlskrona under 1900-talets början beslutades det att ön skulle börja bebyggas. Karlskrona stad köpte ön för 7 362,50 kronor av landshövding Hans Wachtmeister år 1900. Innan hade ön tillhört Johannishus fideikommiss.

Två broar leder till Ekholmen: en från stadsdelen Björkholmen på Trossö och en till Saltö. Bron till Saltö, Gamla Saltöbron kallad, stod färdig och öppnades för trafik 6 februari 1920. Ön består av stora villor i trä, och huspriserna utgör bland de högsta i Blekinge län.

Referenser 

Karlskrona
Dragsö

Dragsö är en ö i Karlskrona. Här finns en av stadens campingar. Karlskrona Segelsällskap (KSS) har sin lokal på ön. På ön finns också en Stugförening som startades upp år 1956

Se även
 Eriksbergs stränder

Externa länkar
Karlskrona Segelsällskap
Dragsö Camping Stugby - Karlskrona

Öar i Blekinge skärgård
Öar i Karlskrona kommun
Williams syndrom

Williams syndrom (ibland Williams-Beurens syndrom), är ett sällsynt genetiskt syndrom. Det förekommer hos färre än 1 på 7500 levande födda. Läkaren J.C.P. Williams i Nya Zeeland beskrev syndromet 1961 och det fick därför namn efter honom.

Förekomst 
Det uppskattas att det föds cirka 4 till 5 barn med Williams syndrom i Sverige varje år. Pojkar med Williams syndrom har oftare hjärtfel än flickor med syndromet, vilket bidrar till att syndromet ofta diagnostiseras tidigare hos pojkar.

Symptom 
 Inre fysiska avvikelser: förträngning av stora kroppspulsådern (aorta), slapp muskulatur i mun och svalg ger ätstörningar i form av sugproblem, kräkningar och matvägran, avvikande kalkomsättning
 Psykiska avvikelser: Lindrig utvecklingsstörning, ojämn begåvningsprofil, svårighet att bearbeta visuell information. En positiv avvikelse är en särpräglad empatisk och altruistisk psyko-social förmåga som bekräftas av neuro-psykologiska studier av hjärnan. Dessa personer uppfattas ofta som mycket kärleksfulla och tillgivna av sin omgivning. 

Karakteristiskt utseende: Småväxta, stora, lågt sittande öron, ökat avstånd mellan ögonen (hypertelorism), runt ögats pupill kan man ibland se ett stjärnformat mönster, ögonspringorna omges ibland av en lätt vävnadsförtjockning och är ofta korta. Det är vanligt med en uppnäsa med framåtriktade näsborrar. Näsroten är bred och platt. Stor mun med tjocka läppar och ovanligt lång överläpp med näsfåra (filtrum/philtrum). Pojkar får med tiden framträdande adamsäpple. Axlarna är oftast små, gracila och sluttande. Hakan är ofta liten och ögonen är oftast små.

Orsak 
Ett stycke saknas av kromosomerna i kromosompar 7 (7q11.23). Detta kommer inte från föräldrarna utan uppkommer genom mutation. En person med Williams syndrom kan dock föra mutationen vidare till nästa generation. Risken är 50%. De barn som inte får sjukdomen har inte heller anlaget.

Avvikelser beträffande detta ämne är av stort intresse som tänkbar orsak till de förändringar i hjärnans funktion som är typiska vid Williams syndrom.

Externa länkar 
 Socialstyrelsens information om Williams syndrom

Genetiska sjukdomar
Syndrom
Utvecklingsstörningar
Stor-Sjouten

Stor-Sjouten (även Stora Sjougden, sydsamiska: Sjeavhta) är en sjö i Strömsunds kommun i Jämtland och ingår i . Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Bäverån. Vid provfiske har röding och öring fångats i sjön.

Vid sjöns strand ligger byarna Sjoutnäset, Inviken, Nyhem och Hovde.

Sjön är reglerad för vattenkraftsändamål nedströms i Fjällsjöälven.

Delavrinningsområde 
Stor-Sjouten ingår i delavrinningsområde (716353-146203) som SMHI kallar för Utloppet av Stor-Sjouten. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 131 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Sjoutälven som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 3, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 3 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (59 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Strömsunds kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Ångermanälvens avrinningsområde
Insjöar i Jämtland
Insjöar i Strömsunds kommun
Insjöar i Sverige om minst 10 kvadratkilometer
Tunbyn, Hudiksvalls kommun

Tunbyn är kyrkbyn i Hälsingtuna socken i Hudiksvalls kommun, Hälsingland.

Väster om europaväg 4 ligger Hälsingtuna kyrka. 

Utanför kyrkan finns två runstenar, varav den ena troligtvis är den största i Sverige. Den kallas även Hälsingtunastenen.

Kända personer 
 Per Granath
 Kjell E. Genberg
 Anders Wiberg
 Alfred Jensen

Se även 
 Hälsingtuna socken
 Hälsingtuna församling
 Hälsingtunastenen

Noter

Galleri 

Orter i Hudiksvalls kommun
Hanebo socken

Hanebo socken i Hälsingland ingår sedan 1974 i Bollnäs kommun och motsvarar från 2016 Hanebo distrikt.

Socknens areal är 359,41 kvadratkilometer, varav 332,70 land. År 2000 fanns här 2 944 invånare. Tätorterna Sibo och Kilafors samt sockenkyrkan Hanebo kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Hanebo socken har medeltida ursprung. 1324 utbröts Skogs socken.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Hanebo församling och för de borgerliga frågorna bildades Hanebo landskommun. Landskommunen utökades 1952 och uppgick 1974 i Bollnäs kommun. Församlingen uppgick 2006 i Hanebo-Segersta församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Hanebo, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Hälsingland. De indelta soldaterna tillhörde Hälsinge regemente, Livkompaniet.

Geografi
Hanebo socken ligger mellan Ljusnan och sjön Bergviken i norr, i söder mot Gästriklands gräns, i sydöst mot Söderhamns och Ockelbo kommun, i väster mot Bollnäs sockens gräns.  Socknen har odlingsbygd vid vattendragen och sjön och är i övrigt en kuperad skogsbygd med höjder som når drygt 400 meter över havet vid Stora Locksjöknoppen.

I byn Hårga (dial.Hôrga) började Hälsingehambon.

Fornlämningar
Från stenåldern finns lösfynd och järnåldern finns gravhögar.

Namnet
Namnet (1302 Hanabo) kan innehålla förleden hane, tupp av skogsfågel' som kan ha överförts till sjöar i närheten av kyrkan, 'sjöar/tjärnar där det finns (orr) tuppar'. Efterleden är bo, 'bygd'.

Befolkningsutveckling

Se även
Hanebo församling

Referenser

Noter

Externa länkar

Socknar i Hälsingland
Indelningar i Bollnäs kommun
Korpåsen

Korpåsen (Kôrspås'n på hasselamål) är en by i nordvästra delen av Hassela socken och Nordanstigs kommun, Hälsingland. Byn präglades under 1600-talet av invandring av svedjefinnar.

Orter i Nordanstigs kommun
Avholm

Avholm är en by i Bjuråkers socken i Hudiksvalls kommun, Hälsingland.

En restaurang är belägen på Avholmsberget med utsikt över Dellensjöarna och dess omgivningar.

Orter i Hudiksvalls kommun
Membranpump

Membranpumpen, även kallad diafragmapump (eng: diaphraghm pump) förflyttar vätska genom att en kolv med ett flexibelt membran verkar på det medium som ska pumpas. För att pumpen ska fungera krävs backventiler i både in- och utlopp. Vanligt är fjäderbelastade kulventiler men även andra typer av backventiler förekommer.

Genom sin konstruktion är membranpumpen tätningsfri i det att den saknar genomgång för rörliga delar (till exempel axlar) till pumphuset. Detta gör den användbar till pumpning av i stort sett alla typer av vätskor. Den hanterar flyktiga vätskor, till exempel bränslen, lika väl som trögflytande medier, som lim eller färg. 

Membranpumpen klarar även att pumpa vätskor med slitande partiklar och finns i utföranden för Atex, livsmedel och kemiska applikationer.

En membranpump har mycket god självsugningsförmåga och klarar, beroende på typ och storlek att evakuera luft ur tilloppsledningar och suga upp vätska från höjder på upp till 8 meter.

Membranpumpar kan drivas mekaniskt, elektriskt, hydrauliskt, eller med tryckluft. De tryckluftsdrivna pumparna är mycket enkla att använda då man enkelt reglerar pumpens kapacitet med hjälp av luftflödet till pumpen.

Se även
Mulpump

Referenser

Pumpar
Nikodemusevangeliet

Nikodemusevangeliet, eller Pilatusakterna som det ibland kallas, är ett apokryfiskt evangelium, som har farisén Nikodemus som föregiven författare. Han förekommer annars endast i Johannesevangeliet. 

Nikodemusevangeliet är författat på grekiska på 400-talet, och är en sammanfogning av de äldre Pilatusakterna, vars äldsta delar går tillbaka till 100-talet e. Kr.

Namnet Nikodemusevangeliet förekommer först på 700-talet.

Skriften består dels en passionsskildring som är relativt lik de kanoniska evangelierna, även om det här skildras att Pontius Pilatus och Nikodemus försvarar Jesus så mycket de vågar mot Stora Rådet. 

Nästa huvuddel är unik för Nikodemusevangeliet, nämligen en skildring av Jesus verksamhet i dödsriket under tiden mellan korsfästelsen och återuppståndelsen. Flera gammaltestamentliga karaktärer uppträder, som Adam, Jesaja och Elia. Tanken med denna framställning kan ha varit att Jesus skulle omvända de dödas själar. 

Evangeliet avslutas med en skildring av ett möte i Jerusalems tempel där Pilatus söker få Stora Rådet att göra avbön för dödsdomen mot Jesus.

Noter 

Apokryfer
Dawkins

Flera personer bär efternamnet Dawkins, bland andra:

 Tävlingscyklisten Edward Dawkins
 Basebollspelaren Travis Dawkins
 Geologen, paleontologen och arkeologen William Boyd Dawkins
 Evolutionsforskaren Richard Dawkins
 Dokusåpadeltagaren Sebastian Dawkins

Engelska efternamn
Den själviska genen

Den själviska genen (engelska The Selfish Gene) är Richard Dawkins första och mest kända bok. Den första utgåvan kom 1976. En utökad men i övrigt oförändrad version gavs ut 1989. Ytterligare en engelsk utökad version gavs ut år 2006 i samband med bokens 30-årsjubileum.

I boken lägger Dawkins fram sin tes att evolutionen bör förklaras som resultatet av selektionen av gener snarare än selektionen av organismer eller grupper av organismer. 

Boken väckte en del reaktioner bland annat för att den tolkades som ett försvar för egoism hos människor på individnivå. Det var emellertid inte författarens avsikt att försvara sådan egoism. 

I denna bok introduceras begreppet mem.

Referenser

Noter 

Brittisk facklitteratur 
Evolution
Facklitteratur 1976
Jonathan Trumbull

Jonathan Trumbull, Sr., född 12 oktober 1710 i Lebanon, Connecticut, död där 17 augusti 1785, var en amerikansk politiker. Han var den första guvernören i delstaten Connecticut 1776-1784.

Hans namn stavades ursprungligen Jonathan Trumble. Trumbull var guvernör i den brittiska kolonin Connecticut från 1769 och fortsatte sedan som guvernör för den nya delstaten efter USA:s självständighetsförklaring.

Sonen Jonathan Trumbull, Jr. var talman i USA:s representanthus 1791-1793 och guvernör i Connecticut 1797-1809.

Staden Trumbull har fått sitt namn efter Jonathan Trumbull, Sr. Det samma gäller Trumbull County, Ohio.

Källor

Se även
Lista över guvernörer i Connecticut

Guvernörer i Connecticut
Födda 1710
Avlidna 1785
Män
Personer från Lebanon, Connecticut
Grolanda församling

Grolanda församling var en församling i Skara stift och i Falköpings kommun. Församlingen uppgick 2002 i Grolanda-Jäla församling.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung. År 1757 införlivades Skärvums församling.

Församlingen var till 1962 moderförsamling i pastoratet Grolanda och Jäla som till 1757 även omfattade Skärvums församling. Från 1962 till 2002 var församlingen i pastorat med Floby församling som moderförsamling. Församlingen uppgick 2002 i Grolanda-Jäla församling.

Organister

Kyrkor 
 Grolanda kyrka

Se även
Grolanda socken

Källor 

Historiska församlingar i Skara stift
Indelningar i Falköpings kommun
Jonathan Trumbull, Jr.

Jonathan Trumbull, Jr., född 26 mars 1740 i Lebanon, Connecticut, död där 7 augusti 1809, var en amerikansk politiker (federalist). Han var den andra talmannen i USA:s representanthus 1791-1793.

Fadern Jonathan Trumbull var både den sista guvernören i kolonin Connecticut och den första guvernören i delstaten Connecticut.

Trumbull var ledamot av representanthuset 1789-1795. Han var talman i den andra kongressen. Därefter var han ledamot av USA:s senat för Connecticut 1795-1796. Han avgick från senaten för att tillträda som viceguvernör i Connecticut. Efter ett år som viceguvernör tillträdde han som guvernör när Oliver Wolcott avled i ämbetet.

Han var den femte guvernören i delstaten Connecticut 1797-1809. Han omvaldes elva gånger och avled i ämbetet.

Se även
Lista över guvernörer i Connecticut

Källor

Externa länkar

Ledamöter av USA:s representanthus från Connecticut
Talmän i USA:s representanthus
Ledamöter av USA:s senat från Connecticut
Guvernörer i Connecticut
Viceguvernörer i Connecticut
Personer från Lebanon, Connecticut
Män
Födda 1740
Avlidna 1809
Alumner från Harvard College
Carl Björck

Carl Henrik Björck, född 26 mars 1844 i Domkyrkoförsamlingen, Göteborg, död 1 april 1912 i Stockholm (kyrkobokförd i Falkenberg), var en svensk läkare och riksdagspolitiker.

Björck var son till biskop Gustaf Daniel Björck. Han var provinsialläkare i Falkenberg 1879–1904. Han var även politiker och ledamot i riksdagens andra kammare 1897–1902 samt i första kammaren 1905–1911. Han var protektionistisk lantmannapartist med moderat-konservativ åskådning och var anhängare av den graderade röstskalan. Han var ledamot av tillfälliga utskottet. Riddare av Nordstjärneorden 1896.

Björck var även ledamot av kyrkomötet 1898, 1903, 1908 samt deltog i tre landstingsmöten.

Källor

Fotnoter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Lantmannapartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Politiker från Göteborg
Födda 1844
Avlidna 1912
Män
Riddare av Nordstjärneorden
Lars Mallmin

Lars Petter Mallmin (i riksdagen kallad Mallmin i Gran och Mallmin i Krägga), född 10 november 1843 i Frösthult, Västmanlands län, död 8 april 1912 i Stockholm, var en svensk lantbrukare och riksdagspolitiker.

Lars Mallmin var son till rusthållaren och riksdagsmannen i bondeståndet, Erik Mallmin. Även hans bror Johan Mallmin var riksdagsman. Han var gift tre gånger.

Mallmin var lantbrukare på egendomen Gran i Uppsala län. Han var även politiker och ledamot i riksdagens andra kammare 1885—1911, Uppsala läns södra domsagas valkrets samt ordförande i Sveriges agrarförbund 1911–1912.

Källor

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Lantmannapartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Nya lantmannapartiet
Personer från Frösthults socken
Födda 1843
Avlidna 1912
Män
Langdon Cheves

Langdon Cheves, född 17 september 1776 i Rocky River, South Carolina, död 25 juni 1857 i Columbia, South Carolina, var en amerikansk politiker (demokrat-republikan). Han var den 9:e talmannen i USA:s representanthus 1814-1815.

Cheves inledde 1797 sin karriär som advokat i Charleston, South Carolina. Han blev en mycket framgångsrik advokat och redan före 1808 tjänade mer än 20 000 $ i året, en hög inkomst för den tiden.

Han var ledamot av representanthuset från 31 december 1810 till 3 mars 1815. Han profilerade sig som en förespråkare för 1812 års krig och efterträdde Henry Clay som talman i januari 1814.

Cheves var ordförande för USA:s centralbank, Second Bank of the United States, 1819-1822. Han var en tidig förespråkare för Sydstaternas utträde ur USA. Han var delegat till Nashvillekonventet 1850 och förklarade sitt stöd för bildandet av Amerikas konfedererade stater. Ärendet bordlades då men tanken förverkligades elva år senare.

Källor

Externa länkar

Political Graveyard

Amerikanska advokater
Ledamöter av USA:s representanthus från South Carolina
Talmän i USA:s representanthus
Amerikanska demokrat-republikaner
Födda 1776
Avlidna 1857
Män
Adolf Malmborg

Emil Adolf Malmborg, född 16 mars 1842 på Våxnäs i Karlstad, död 2 januari1913 i Engelbrekts församling, Stockholm , var en svensk politiker och landshövding i Värmlands län 1889-1901. Han var son till generalmajoren Otto August Malmborg.

Malmborg var 1861-1889 anställd i militärtjänst, där han avancerade till överstelöjtnant vid Värmlands regemente (1885) och chef för Krigshögskolan, varefter han 1889 utnämndes till landshövding i Värmlands län. Han blev 1888 ledamot av Krigsvetenskapsakademien. 

Han var gift med Julia Åkerhielm (1853–1921), dotter till hovmarskalken Knut Åkerhielm och operasångerskan Julie Berwald.

Utmärkelser

Svenska utmärkelser 

   Riddare av Svärdsorden, 1 december 1881.
   Kommendör med stora korset av Nordstjärneorden, 18 oktober 1901.
   Kommendör av första klassen av Nordstjärneorden, 1 december 1891.

Utländska utmärkelser 

   Officer av Belgiska Leopoldsorden, 1888.
   Riddare av Danska Dannebrogorden, 3 september 1868.
   Riddare av Franska Hederslegionen, 1879.
   Officer av Italienska kronorden, 1888.
   Riddare av Norska Sankt Olavs orden, 1888.
   Riddare av tredje klassen av Preussiska Röda örns orden, 1882.
   Riddare av andra klassen av Preussiska Kronorden, 1885.
   Riddare av tredje klassen av Ryska Sankt Annas orden, 1878.
   Riddare av andra klassen av Ryska Sankt Stanislausorden, 1885.
   Kommendör av andra klassen av Sachsiska Albreksorden, 1882.

Noter 

Landshövdingar i Värmlands län
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Män
Födda 1842
Avlidna 1913
Politiker från Karlstad
Tommy Atkins

För andra betydelser, se Tommy (olika betydelser).

Tommy Atkins eller bara Tommy är en term för en vanlig soldat i den brittiska armén. Uttrycket är framför allt förknippat med första världskriget men användes redan på 1700-talet och används understundom än i dag.

Storbritanniens armé
Michael C. Kerr

Michael Crawford Kerr, född 15 mars 1827 i Titusville, Pennsylvania, död 19 augusti 1876 i Rockbridge County, Virginia, amerikansk politiker. 

Han var talman i USA:s representanthus från 4 mars 1875 fram till sin död.

Biografi
I 1864 års kongressval valdes Kerr till representanthuset som en av de demokrater i Nordstaterna som var för amerikanska inbördeskriget. Han var en stark motståndare till Copperheads som inom Nordstaternas demokrater förespråkade en linje som skulle ha inneburit en snabb fred med Sydstaterna. Han var ledamot av USA:s representanthus från Indiana 1865-1873 och 1875-1876. Han var en av de ledande demokraterna i kongressen och motståndare till republikanernas politik under Rekonstruktionstiden.

Referenser

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress

Ledamöter av USA:s representanthus från Indiana
Talmän i USA:s representanthus
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Titusville, Pennsylvania
Födda 1827
Avlidna 1876
Män
Alumner från University of Louisville
Galgberget

Galgberget kan syfta på
Galgberget, Falun
Galgberget, Halmstad
Galgberget, Södermalm, Stockholm
Galgberget, Visby

Se även
Galgbacke
Galgbacken
Galgamarken, Karlskrona
Kvarnberget, Karlstad
Rackarberget (olika betydelser)
Ehrenfried Roth

Carl Ehrnfried Reinhold Roth (i riksdagen kallad Roth i Sunnansjö), född 12 mars 1842 i Maria Magdalena församling, Stockholm, död 15 oktober 1905 i Grangärde församling, Kopparbergs län, var en svensk bruksägare och riksdagspolitiker.

1864 bröts Sunnansjö Bruk ut ur Ludvika Bruk och Ehrenfried Roth fick det som sin arvslott efter fadern som avlidit 1858. Han var från 1866 ansvarig för smidet på Ludvika Bruk och var till 1870 järnbokhållare. Efter Roths giftermål med Caroline von Knorring 1872 bosatte sig paret på Sunnanjö herrgård i Grangärde socken.

Han var även politiker och ledamot i riksdagens andra kammare 1885–1887, invald i Grangärde, Norrbärke och Söderbärke tingslags valkrets.

Roths hustru, Caroline von Knorring (1841–1925), var före giftermålet etablerad fotograf i Stockholm. Roths far var industrimannen Carl Reinhold Roth.

Referenser

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Svenska brukspatroner under 1800-talet
Födda 1842
Avlidna 1905
Män
Politiker från Stockholm
Näringslivspersoner från Stockholm
Axel Rutensköld

Abraham Axel Rutensköld, född 29 maj 1820 i Algutstorp, Älvsborgs län, död 7 augusti 1910 i Algutstorp, var en svensk godsägare och riksdagspolitiker.

Axel Rutensköld var ägare till godset Olstorp i Algutstorp. Han var som politiker kommunalordförande, landstingsman och ledamot av Riksdagens andra kammare, invald i Vättle, Ale och Kullings domsagas valkrets 1876-1878 och i Kullings härads valkrets 1879-1881. Han var bruksförvaltare vid Dicksonska sågen i Matfors 1853-1866, där han efterträdde L. Frykholm och var 1867-1898 revisor vid Dicksonska verken i Norrland.

Källor 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Män
Födda 1820
Avlidna 1910