kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Shoo bre (film)

Shoo bre är en svensk ungdomsfilm från 2012, regisserad och skriven av Djengo Esmer och producerad av Malcolm Lidbeck och David Olsson. Filmen är baserad på ungdomsromanen Shoo bre skriven av Douglas Foley. Filmen hade biopremiär den 24 februari 2012.

Handling 
Vännerna Oscar och Elias pluggar sista terminen på gymnasiet och står nu inför en oviss framtid. Trots att de båda är uppväxta i samma stökiga kvarter har de valt helt olika vägar att vandra. Oscar är den exemplariske eleven och Elias är småkriminell och inblandad i massa dumheter. Men ödet vill något annat. Oscar blir djupt förälskad i sin lärarinna Kristina och den kristne Elias faller för muslimska Zeynep. Och med kärleken som ledstjärna spårar allt ur.

Rollista 
 Simon Settergren - Oscar
 Anastasios Mavromatidis - Elias
 Dilan Gwyn - Zeynep
 Lisa Werlinder - Kristina
 Vatche Wartanian - Fadi
 Anna Åström - Sophie

Externa länkar 
 Filmen hos SF.se
 Filmen hos Moviezine
 Filmen hos Svenska filminstitutet

Svenska filmer 2012
Svenska filmer baserade på böcker
Svenska dramafilmer
Svenska romantikfilmer
Stockholm på film
Svenskspråkiga filmer
Léon Athanase Gosselin

Léon Athanase Gosselin, född 16 januari 1815 i Paris, död där 30 april 1887, var en fransk kirurg.

Gosselin blev 1858 professor i kirurgi i Paris och ledamot av Académie des sciences 1874. Han ansågs vara en utmärkt lärare och framstående operatör. Bland hans skrifter märks Leçons sur les hernies abdominales (1864), Leçons sur les hémorrhoides (1866), Clinique chirurgicale de l'hôpital de la Charité (tredje upplagan 1879) samt en stor mängd artiklar i tidskrifter och i Sigismond Jaccouds "Dictionnaire de médecine et de chirurgie".

Källor

Franska kirurger
Franska professorer i medicin
Franska läkare under 1800-talet
Forskare från Paris
Födda 1815
Avlidna 1887
Män
Ugglan
Paus (musikalbum)

Paus är Paus självbetitlade debutalbum, utgivet den 1 maj 1998 på skivbolaget RCA Victor. Från skivan släpptes singlarna Leia och Chock.

Låtlista 
Alla låtar är skrivna av Joakim Berg och Peter Svensson.
 "Ett undantag för vem som helst" - 3:45
 "Smeknamn" - 4:35
 "Mitt samvete din hämnd" - 4:!2
 "Amerikana" - 4:28
 "Snöängel" - 4:50
 "Fotografi" - 4:05
 "Sårbar (jag önskar jag var)" - 5:21
 "Leia" - 5:01
 "En lögn" - 3:49
 "Chock" - 6:35

Personal 
 Bengt Lagerberg - trummor, maracas, tamburin
 Gunnar Frick - steel guitar
 Ivan Bakran - orgel
 Joakim Berg - medverkande musiker
 Peter Svensson - producent, medverkande musiker
 Sebastian Hankers- dubbelbas

Listplaceringar

Referenser

Fotnoter 

Svenska debutalbum
Debutalbum 1998
Blandfolk

Blandfolk eller blandras är en person av blandad härkomst från två eller flera olika etniska grupper eller "raser". Benämningen anses numer föråldrad och används ej då den kan uppfattas som rasistisk. Dock har man genom tiden ändå givit olika benämningar på olika "blandfolk" exempelvis,
Mulatt
Mestis
Sambo
Eurasier
Chino
Kreol
Färgad

Flera andra benämningar förekommer på olika platser och har olika betydelse på olika orter. Efter kolonialismen och den ökade globaliseringen har sexuella förbindelser blivit vanligare mellan individer av olika etniciteter. Inga skadliga effekter kan påvisas hos personer av blandat ursprung, de påstådda negativa effekterna beror snarare på sociala missförhållanden och rasistiska fördomar.

Se även
människoraser

Källor

Etnologi
Rasbiologi
Sigismond Jaccoud

François Sigismond Jaccoud, född 29 november 1830 i Genève, död 26 april 1913 i Paris, var en schweizisk-fransk läkare.

Jaccoud reste tidigt till Paris, där han försörjde sig som violinist i Opéra-Comique, samtidigt som han snabbt fullföljde sina medicinska studier. Han blev interne 1855, medicine doktor 1860 (Des constitutions pathogéniques de l'albuminurie), médecin des hôpitaux 1862, professeur agrégé vid medicinska fakulteten 1863 på avhandlingen De l'humorisme ancien comparé à l'humorisme moderne, professor i patologi 1877 och lärare i medicinsk klinik 1883. Han var överläkare vid Hôpital de la Pitié, då han avled; tidigare innehade han motsvarande befattning vid Hôpital de la Charité och Hôpital Lariboisière. Han nedlade sina erfarenheter i flera band Leçons de clinique médicale och i Traité de pathologie interne, som utkom i många upplagor.

Källor

Franska patologer
Franska professorer i medicin
Franska violinister
Klassiska violinister
Violinister under 1800-talet
Franska musiker under 1800-talet
Franska läkare under 1800-talet
Födda 1830
Avlidna 1913
Män
Salmonsens
Iatrokemi

Iatrokemi var en medicinsk skola, utformad särskilt i mitten av 1600-talet som lärde, att omsättningen i kroppen ägde rum på grund av kemiska fermentativa processer, varvid som slutprodukter bildades antingen sura eller alkaliska ämnen.

Utbildades dessa i ett till mängd och beskaffenhet riktigt förhållande var kroppen frisk; inträdde rubbningar i balansen, uppkom sjukdom. Benhandlingen gick ut på att genom sur, respektive alkalisk medicin förändra den kemiska rubbningen, på samma gång som organismen stärktes genom noggrann och kraftig diet. Samtidigt uppstod den iatrofysiska skolan, som försökte förklara omsättningen i kroppen på mekanisk väg och i utsöndringarna, framför allt i svettningen, såg den reglerande faktorn i kroppens hushållning. Rubbningar häri framkallade sjukdom, och denna behandlades vanligen med svettdrivningskurer. Den iatromatematiska skolan, som också nu utformades, gick än längre än den förra i uppställandet av fysikaliskt-matematiska förklaringar för kroppens funktioner.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Kemins historia
Medicinsk historia
Ungdomsvärldsmästerskapen i friidrott

Ungdoms-VM i friidrott (engelska: IAAF World U18 Championships in Athletics, fram till november 2015 IAAF World Youth Championships in Athletics) är ett världsmästerskap för ungdomar som är 16 eller 17 år per den 31 december det år mästerskapet arrangeras.

Mästerskapet arrangeras av IAAF vartannat år. Det första mästerskapet hölls år 1999.

Mästerskap

Se även 
 Juniorvärldsmästerskapen i friidrott (för utövare som är 18–19 år)

Referenser 

Världsmästerskap
Friidrottstävlingar
Arnfinn Bergmann

Arnfinn Bergmann, född 14 oktober 1928 i Strinda (numera Trondheim), död 13 februari 2011, var en norsk backhoppare och fotbollsspelare som tävlade för SK Freidig och Lyn (Ski- og fotballklubben Lyn).

Karriär 

Arnfinn Bergmann blev norsk mästare i fotboll med Sportsklubben Freidig 1948. Samma år blev han norsk juniormästare i backhoppning. Han bestämde sig då för att koncentrera sig på vinteridrotten. 

I VM på skidor 1950 i Lake Placid tog han en bronsmedalj och under Olympiska spelen 1952 på hemmaplan i Oslo, och inför 120.000 åskådare, vann han backhoppstävlingen i Holmenkollen före landsmannen Torbjørn Falkanger och svenske Karl Holmström. Den olympiska tävlingen räknades också som världsmästerskap. 1952 blev därmed hans stora säsong där han vann norska mästerskapet, världsmästerskapet, "Holmenkollrennet" och en olympisk guldmedalj. Han är den enda norska backhopparen som vunnit så mycket under en och samma säsong.

Säsongen 1953/1954 tävlade Bergmann i Tysk-österrikiska backhopparveckan. Han blev femma sammanlagt (efter 21:a plats Oberstdorf, fjärdeplats i Garmisch-Partenkirchen, tredjeplats i Innsbruck och andraplats i avslutningstävlingen i Bischofshofen). Han blev tilldelad Holmenkollenmedaljen 1956 tillsammans med Borghild Niskin och Arne Hoel.

Arnfinn Bergmann har tre norska seniormästerskap (1952, 1953 och 1958) samt fyra bronsmedaljer (1949, 1955, 1957 och 1959). Han avslutade backhoppningskarriären 1959.

Senare karriär 

Efter hoppkarriären var Bergmann lärare i ungefär trettio år i Oslo och Bærum. Som pensionär flyttade han tillbaks till Trondheim där han arbetade med att utveckla ett skidmuseum vid Trøndelag Folkemuseum.

Arnfinn Bergmann dog 13 februari 2011 efter kort tids sjukdom, 82 år gammal.

Referenser 
 FIS webbsida
 Sports Reference - Arnfinn Bergmann
 Trøndersk skilaug: Arnfinn Bergmann
 NRK: Arnfinn Bergmann er død
 Aftenposten: Arnfinn Bergmann er død

Födda 1928
Avlidna 2011
Män
Norska backhoppare
Norska olympiska guldmedaljörer
Mottagare av Holmenkollenmedaljen
Olympiska guldmedaljörer 1952
Idrottare från Trondheim
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1952 från Norge
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 1952
Norska idrottare under 1900-talet
Norska fotbollsspelare
Davíð Viðarsson

Davíð Þór Viðarsson (född 24 april 1984 i Reykjavik) är en isländsk fotbollsspelare som spelar för FH Hafnarfjarðar i isländska Úrvalsdeild.

Viðarsson spelade för Östers IF i Superettan från sägongen 2010 fram till i mitten av augusti 2012.När David kom till klubben etablerade han sig snabbt som en hårdför defensiv mittfältare. Redan efter en kort tid i föreningen utsågs han till vice lagkapten. Hans första mål i Öster-tröjan kom redan i hemmadebuten mot Syrianska FC och gav Öster sin första poäng för det året.

Viðarsson har vunnit isländska ligan och cupen med FH. Han har även spelat i Norge och Belgien under sin karriär, och gjort ett flertal landskamper för Island från U17 upp till A-landlaslaget.

Källor

Födda 1984
Isländska fotbollsspelare
Män
Levande personer
Spelare i FH Hafnarfjarðar
Spelare i Lillestrøm SK
Spelare i KSC Lokeren Oost-Vlaanderen
Fotbollsspelare i Östers IF
Spelare i Vejle BK
Idrottare från Reykjavik
Personer på Island under 2000-talet
Isländska landslagsspelare i fotboll
Calçot

Calçot är en odlad sort (grupp) av växtarten lök som odlas i det inre av Katalonien (Spanien). Den är speciell för hela den västra zonen, som omfattar Ebroområdet och comarcan Alt Camp.

Calçot de Valls har skyddad ursprungsbeteckning och karakteriseras av en längd av 15–25 cm (den vita delen) och en diameter, mätt 5 cm från rötterna, av mellan 1,7 och 2,5 cm.

Calçotlöken är basen i den typiska rätten calçotada i det katalanska köket. Den äts mycket i slutet av vintern med en romescosås, och kompletterad med en andra rätt bestående av kött och typiska butifarra.

Namnets ursprung 
Namnet Calçot, som är katalanska, kommer av att man vid odlingen täcker över de små plantorna med jord ("calçar la terra sobre la planta"). Detta gör man för att få en vit stjälk på 20–25 centimeters längd.

Ursprung 
Ursprunget till calçots är föremål för debatt. Enligt en av de mer allmänt accepterade versionerna gjordes upptäckten av Xat de Banigues, en lantbrukare i slutet av 1800-talet i Valls (Katalonien), som genom förbiseende, lagade till några lökar över en eld som överhettades. Lökarna brändes helt och hållet på utsidan. I stället för att kasta bort dem, skalade han av de brända yttre skalen, och upptäckte att lökarnas inre delar var mycket mjälla och delikata.

Odling 
Man får lökarna genom frösådd. Fröna sås i slutet av vintern, smålökarna sätts om på våren och man samlar in lökarna på sommaren. I mitten av september kan man plantera lökarna i jord och allt eftersom de växer kupar man över med jord, så de håller sig vita.

Odling av calçot är vanligt i kommunerna runt Tarragona nära havet och med milda vintrar. Men man odlar även i inlandet, i områden som inte har sträng vinter. Dessa lökar plockas något senare än de som vuxit i områden närmare havet.

År 2011 som var ett gott skördeår uppgick produktionen till sammanlagt 9 000 ton, fördelat på cirka 50 producenter.

Kvalitetssäkring 
För att säkerställa kvaliteten hos framtida odlingar har en intresseförening bildats, IGP Calçots de Valls, inom Fundació de Miquel Agustí. Man utför genetiska studier för att öka kvaliteten och produktionen och välja ut de bästa fröna för att förhindra att kvaliteten försämras i framtiden.

Se även 
Calçotada
Alt Camp
Valls

Referenser

Externa länkar 
Sitio de información sobre los "Calçots" y las "Calçotades"
El Blog de los Calçots. 
Web con información y ofertas sobre calçots y calçotades
Web con información de qué es y dónde comer una calçotada en la ciudad de orígen
Blog con TODA la información de los calçots y la calçotada

Lökväxter
Kultur i Spanien
Katalanska köket
Jules-Émile Péan

Jules-Émile Péan, född 21 november 1830 i Marboué, departementet Eure-et-Loir, död 30 januari 1898 i Paris, var en fransk kirurg.

Péan lät på egen bekostnad uppföra Hôpital international i Paris. Han förvärvade sig stort anseende genom sina ovariotomier, uppfinningen av en underbindningspincett (peang) och andra kirurgiska nyheter. Han utgav bland annat Leçons de clinique chirurgicale (nio band, 1874–95) och Diagnostic et traitement des tumeurs de l'abdomen et du bassin (fyra band, 1880–99; band 4 tillsammans med Henri de Lambert).

Se även
Peang

Källor

Noter

Franska kirurger
Franska läkare under 1800-talet
Personer från Eure-et-Loir
Födda 1830
Avlidna 1898
Män
Ugglan
Kommendörer av Hederslegionen
Jan Glauber

Jan Glauber, född 18 maj 1646, död 1726, var en nederländsk konstnär, även känd under namnet Polydoro.

Glauber tillhörde en konstnärligt begåvad, ursprungligen tysk släkt. Han slöt sig efter studier i Italien till Nicolas Poussins riktning och utförde senare heroiska eller arkadiska landskap. Ett av dessa finns på Statens Museum for Kunst, Köpenhamn. Glauber var även verksam som grafiker.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Externa länkar 
 

Födda 1646
Nederländska landskapsmålare
Nederländska grafiker
Avlidna 1726
Män
Megacharts

MegaCharts är den branschorganisation som tillhandahåller de officiella musiklistorna i Nederländerna, däribland Mega Top 50 och Mega Album Top 100.

Externa länkar 
 Dutch Charts, med arkiv över den nederländska listan

Topplistor
Musik i Nederländerna
Calçotada

Calçotada är en typisk maträtt i västra delen av Katalonien. Den härstammar från staden  Valls, i comarcan Alt Camp, och under de senaste decennierna har den brett ut sig och man kan äta den i nästan varje del av Katalonien under slutet av vintern och början av våren. Calçots, en variant av söt lök som odlas speciellt för detta ändamål, grillas direkt över öppen eld på grenar av vin. Calçotadan äter man med händerna, och doppar den i en speciell sås, la salvitxada, liknande romescon. Samtidigt brukar man utnyttja eldarna för att grilla kött eller korv som andra rätt.

Karakteristika 
Rätt grillat, är lökens yttre del förkolnad, och lämnar det inre mjällt och krämigt. Traditionellt brukar calçotadan serveras på en tegelpanna eller den lindas in i tidningspapper för att hålla sig varm.

Proceduren när man äter – man tar lökstjälken med handen – gör det oundvikligt att man fläckar ner sig. Därför är det vanligt att man sätter på sig en stor haklapp.

Perioden då man brukar kunna smaka av calçotadas är under vintermånaderna och våren.

Det är vanligt att komplettera calçotadan med en god katalansk cava och med något vin från området (tillsammans med den andra rätten, som enligt några purister ska vara "botifarra amb mongetes").

Traditionsrik fest 
I slutet av januari äger den traditionella festen rum  i staden Valls till calçotadans ära: ”Gran Festa de Calçotada”. Då visar producenterna upp sina lökar och får dem bedömda. Marknadsstånd, tillagning och provsmakning, uppvisning med castell, parad med caputxins, tävling i calçotada-ätning med mera samlar cirka 35 000–40 000 besökare.

Rekordet i calçotada-ätning innehas sedan 2009 av Ramon Forès från Valls med 3755 gram (306 st calçots)

Referenser

Noter

Externa länkar 
El blog de los Calçots 
Web con información y ofertas sobre calçots y calçotades. 
Restaurante para comer calçotadas. 
Restaurante calçotades en Barcelona.  

Katalanska köket
The Bourne Legacy

The Bourne Legacy är en amerikansk spionfilm från 2012. Det är den fjärde filmen i succéserien kring Jason Bourne, dock utan att denne karaktär själv framträder i denna film. Han nämns endast vid namn samt syns på några foton. Tony Gilroy regisserade och skrev manuset.

Filmen hade biopremiär i Sverige den 29 augusti 2012, utgiven av United International Pictures.

Rollista (i urval) 
 Jeremy Renner – Aaron Cross
 Rachel Weisz – Marta 
 Edward Norton – Byer 
 Joan Allen – Pamela Landy
 Albert Finney – Dr. Albert Hirsch
 Scott Glenn – Ezra Kramer
 Stacy Keach – Turso 
 Oscar Isaac – Outcome #3

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska actionthrillerfilmer
Amerikanska filmer 2012
Amerikanska thrillerfilmer
Filmer i regi av Tony Gilroy
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska spionfilmer
Filmmusik av James Newton Howard
Kvinnlig Anhopning av Svenska Tonsättare

Kvinnlig Anhopning av Svenska Tonsättare (KVAST) är en svensk intresseorganisation för främjandet av kvinnliga tonsättare i Sverige och deras verk, bildad 2009.

KVAST bildades som ideell förening 2009 på initiativ av kompositören Karin Rehnqvist, även föreningens första ordförande, och med kvinnliga tonsättare samt intresserade stödjare som medlemmar. Bakgrunden till satsningen var det faktum att musik skriven av kvinnor traditionellt sett alltid varit grovt underrepresenterad i orkestrars, scenverksamheters, medias och musikensemblers repertoarutbud. Till exempel visade sig de svenska orkestrarnas repertoar ett exempel-spelår som säsongen 2008/09 bara innehålla 1,2 % verk komponerade av kvinnor (10 av 823 verk totalt) och av verk skrivna efter 1950 var 6 % komponerade av kvinnliga tonsättare. Andelen professionellt verksamma kvinnliga tonsättare har av olika anledningar traditionellt också varit liten i jämförelse med andelen manliga. Då andelen kvinnor som utbildar sig till och är verksamma som tonsättare inom olika genrer efterhand har ökat i vår tid är repertoarobalansen än påtagligare, särskilt som de flesta musikaliska ensembler, scenverksamheter, beställare etc är understödda med offentliga medel. 

KVAST bildades därför för att vara en samlande resurs, erbjuda en verkkatalog on-line, informera om både de nutida och de historiska kvinnliga tonsättarna, deras liv och arbeten och stödja orkestrar och övriga beställare/programsättare att bygga en vidgad repertoar av kvinnliga tonsättares musik, genom att inspirera dem att spela befintliga kompositioner och beställa ytterligare nya verk. Webbplatsen fungerar också som en plats för information och inspiration för den musikintresserade publiken. Verksamheten stöds bland annat av Kungliga Musikaliska Akademien. 

Sedan 2010 delar man även ut utmärkelsen Guldkvasten till musikverksamheter, som ansträngt sig att verka mer för musik av kvinnliga upphovspersoner; denna innefattar även en ny specialskriven fanfar för året.

Guldkvastens mottagare
2010 – Båstad kammarmusikfestival
2011 – Stockholms läns blåsarsymfoniker
2012 – Sound of Stockholm
2013 – Vadstena-Akademien
2014 – Ingen utdelning
2015 – Norbergfestival
2016 – Konserthuset Stockholm
2017 – Stockholms Saxofonkvartett
2018 – Operabyrån

Externa länkar
KVAST-organisationens webbplats

Musikorganisationer i Sverige
Organisationer bildade 2009
Svensk kvinnorörelse
Malmberga

För Malmberga i Stora Sundby, se Västermo.

Malmberga är en by i Kung Karls socken i Kungsörs kommun sydost om Kungsör. Malmberga utgör tillsammans med grannbyn Västra Ekeby ett sammanhängande äldre kulturlandskap med åkrar, beteshagar, äldre bebyggelse och en mängd fornlämningar, de flesta från senare delen av järnåldern. I området finns flera gravfält. Det största och högst belägna består av cirka 125 gravar och en arkeologisk undersökning gjordes här år 1918. Fem gravar grävdes ut, och alla dessa visade sig vara kvinnogravar från vikingatid. Fynden, som nu förvaras på Historiska museet i Stockholm, bestod av keramik, smycken, detaljer och spännen tillhörande kvinnodräkter samt redskap för sömnad och ullberedning. Bland annat hittades ett nålhus i metall. 

Området är utpekat som ett värdefullt tätortsnära naturområde, och utgörs av ett så kallat mosaiklandskap där vägnätet följer topografin och hus och gårdar är placerade på höjderna längs med vägen. Vegetationen växlar mellan skog och mer öppen mark och många biologiskt rika miljöer finns. Småskaligheten gör spridningsavstånden korta och området kan betraktas som en ”hotspot” för biologisk mångfald.

I Västra Ekeby och Malmberga återfinns många av de för Kungsör så typiska beteshagarna, öppna marker med en stor andel äldre träd och en artrik ängsflora. Ett kontinuerligt restaurerings- och bevarandearbete görs för att beteshagarna och det övriga kulturlandskapet ska behålla sin särprägel och sina höga naturvärden.

Referenser

Orter i Kungsörs kommun
Askkopp

Askkopp eller askfat är en behållare eller fat speciellt utformat för att samla aska och fimpar från cigaretter och cigarrer. De är vanligen tillverkade i ett brandsäkert material som glas, keramik, metall eller värmeresistent plast.

Askkoppen har ofta formen av en låg cylinder med en platt bas som ligger på ett bord. På offentliga platser hänger askkoppar oftast på väggar och är större än de askkoppar som står på bord.

Det finns även portabla små askkoppar, så kallade fickaskkoppar, som rökare kan bära med sig i fickan eller väskan.

I många länder och städer där det är förbjudet att kasta fimpar på marken använder rökare ofta olika typer av fickaskkoppar, likaså i områden där det är stor risk för brand om fimpar kastas på marken.

Tidigare delade tobaksbolagen ut fickaskkoppar till sina kunder men det är inte tillåtet i Sverige idag på grund av marknadsföringslagen.

Bildgalleri

Se även
 Rökning

Externa länkar 

Kärl
Rökning
Avfallshantering
Tatiana Proskouriakoff

Tatyana Avenirovna Proskuriakova (Татьяна Авенировна Проскурякóва), född 23 januari 1909 i Tomsk, död 30 augusti 1985 i Cambridge, Massachusetts, var en rysk-amerikansk epigrafiker, språkforskare och Maya-specialist. Hon var en etnograf och arkeolog, som bidrog stort till att tolka och läsa mayaskriftens glyfer, den precolumbianska Mayakulturens i Mesoamerika skrivsystem.

Referenser 

Födda 1909
Avlidna 1985
Kvinnor
Amerikanska arkeologer
Amerikanska lingvister
Ryskamerikaner
Personer från Tomsk
Simon Wincer

Simon Wincer, född 1943 i Sydney, är en australisk regissör och filmproducent.

Externa länkar

Födda 1943
Levande personer
Män
Australiska filmregissörer
Personer från Sydney
Juniorvärldsmästerskapen i friidrott

Junior-VM i friidrott (engelska: IAAF World U20 Championships in Athletics, före december 2015 IAAF World Junior Championships in Athletics) är ett världsmästerskap för ungdomar som är 19 år eller yngre den 31 december det år mästerskapet arrangeras.

Mästerskapen anordnas vartannat år, med världsfriidrottsorganisationen IAAF som arrangör. Det första mästerskapet hölls år 1986.

Mästerskap

Se även 
 Ungdomsvärldsmästerskapen i friidrott (för utövare som är 16–17 år)

Referenser 

Världsmästerskap
Friidrottstävlingar
Acyleringsstimulerande protein

Acyleringsstimulerande protein eller ASP är ett av flera proteiner involverade i fettmetabolismen i kroppen. Proteinet är en potent stimulator av enzymet diacylglycerolacyltransferas i fettceller. Detta enzym sätter samman triglycerider, den viktigaste lagringsformen av fett. Det stimuleras av förhöjda insulinnivåer (orsakar upp till 3-faldig ASP-höjning) men framför allt av ökningen av kylomikroner, en proteinstruktur som bär fett från födan genom blodet till kroppens vävnader. Höga kylomikronnivåer ger upp till en 150-faldig ökning av ASP-syntes.

Referenser 

Fetma
Cellsignalering