kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gamla Stortorget

Gamla Stortorget är ett torg i centrala Åbo, nära Åbo domkyrka, med anor från medeltiden. 

I dessa kvarter fanns stadens administrativa centrum från 1200-talet till 1800-talets första decennier, och tidigare också det kommersiella centrumet. Här möttes vattenleden Aura å, Oxvägen till Tavastland och Kungsvägen till Viborg.

Vid torget finns många historiskt viktiga byggnader: Gamla Rådhuset, Hjeltska huset, Brinkala, och Juseliuska huset. Åbo Kulturcentrum fanns inrymt i dessa hus. Även det svenskspråkiga gymnasiet Katedralskolan ligger vid torget.

Åbo Medeltidsdagar ordnas årligen med torget och Porthansskären invid som medelpunkt. Marknad med främst hantverksprodukter hålls i samband med medeltidsdagarna, på Åbodagen och under veckoslut i advent.

Julfred utlyses årligen från Brinkalahusets balkong klockan 12 på julafton.

Externa länkar 
 Åbo kulturcentrum: Gamla Stortorget

Torg i Åbo
Achille Louis Foville

Achille Louis Foville, född 1799 i Pontoise, död den 22 juni 1878 i Toulouse, var en fransk läkare. Han var far till Achille och Alfred de Foville.

Foville studerade i Paris, blev 1824 medicine doktor, var därefter överläkare först vid hospitalet för sinnessjuka i Rouen och sedermera (till 1848) vid dårhuset i Charenton. Han gjorde djupa och omfattande studier över hjärnans och nervsystemets sjukdomar. Resultaten av dessa forskningar publicerade han i Traité de l’anatomie, de la physiologie et de la pathologie du système nerveux cérébro-spinal (1844; ofullbordat).

Källor

Franska psykiatrer
Franska läkare under 1800-talet
Personer från Pontoise
Födda 1799
Avlidna 1878
Män
Ugglan
Ferdinand Filip av Orléans

Ferdinand Philippe Louis Charles Henri Joseph av Orléans, född 3 september 1810 i Palermo, död 13 juli 1842, var prins av Frankrike. Han var äldste son till den senare kungen Ludvig Filip I av Frankrike, som vid tillfället levde i exil, och prinsessan Marie Amelie av Bägge Sicilierna.

Biografi
När han föddes fick Ferdinand Filip titeln hertig av Chartres. År 1830 när hans far blev erbjuden Frankrikes tron av regeringen så blev Ferdinand Filip hertig av Orléans.

Han ingick i armén och tjänstgjorde vid flera fälttåg i Algeriet och visade duglighet där. Ferdinand Filip hyste även kulturella och estetiska intressen och åtnjöt stor popularitet.

Han gifte sig 1837 på slottet Fontainebleau med hertiginnan Helena Luisa Elisabeth av Mecklenburg-Schwerin.

Hélène avgudade sin make, men tragiskt nog blev han bara 32 år gammal. Ferdinand Filip dog i en droskolycka i Sablonville i departementet Hauts-de-Seine. Han gravsattes i Chapelle Royale, i Dreux i Eure-et-Loir.

Nästan 16 år senare dog Hélène, den 18 maj 1858 i Richmond i England, dit flera medlemmar av den franska kungafamiljen hade fått fly efter revolten mot Ludvig Filip I av Frankrike och valet av Louis Napoleon Bonaparte som Frankrikes president. Eftersom Hélène var protestant kunde hon inte begravas i samma grav som sin make. Istället byggdes en speciell ingång till hennes grav med ett fönster mellan hennes och hennes makes grav.

Familj
Han gifte sig 1837 på slottet Fontainebleau med hertiginnan Helena Luisa Elisabeth av Mecklenburg-Schwerin (känd som Hélène, född 24 januari 1814 och död 18 maj 1858).

De fick två barn:
 Ludvig Filip, greve av Paris (1838–1894), gift med sin kusin Marie Isabelle av Orléans, prinsessa av Spanien (1848–1919).
 Robert, hertig av Chartres (1840–1910), gift med sin kusin, Françoise av Orléans (1844–1925).

Noter 

Födda 1810
Avlidna 1842
Huset Bourbon-Orléans
Män
Franska prinsar
Migala

Migala var ett experimentellt post-rockband från Madrid, Spanien. Bandet grundades 1996 och splittrades 2004 och gav sin sista konsert på Festival Internacional de Benicàssim.

Medlemmarna har gått vidare till andra band: Abel Hernández spelar i El Hijo, Coque Yturriaga i num9. Kieran Stephen spelar tillsammans med Jordi Sancho, Diego Yturriaga and Rubén Moreno spelar i Fantasy Bar. Nacho Vegas har släppt skivor under eget namn och med bandet Las Esferas Invisibles.

Bandmedlemmar
 Abel Hernández
 Diego Yturriaga
 Coque Yturriaga
 Rodrigo Hernández
 Rubén Moreno
 Jordi Sancho
 Kieran Stephen
 Nacho R. Piedra
 Nacho Vegas

Diskografi
 1997 - Diciembre 3 a.m. (Acuarela Discos)
 1998 - Así duele un verano Acuarela Discos)
 2000 - Arde (Acuarela Discos)
 2001 - Restos de un incendio (Acuarela Discos)
 2004 - La increíble Aventura (Acuarela Discos)

Externa länkar
 Officiell webbplats
 Migalas MySpace-sida

Spanska musikgrupper
Spanska rockgrupper
Postrockgrupper
Musikgrupper bildade 1996
Musikgrupper upplösta 2004
spanskspråkig musik
Huset Petrović-Njegoš

Huset Petrović-Njegoš (serbiska: Петровић-Његош) var kungaätten i Montenegro fram till 1918 då landet förenades med Serbien. Ätten, som hette Petrović, kommer från byn Njeguši i södra Montenegro. Ätten styrde från 1679 med titeln vladika, en furstbiskop, och titeln gick i arv till den regerandes brorson. Från år 1852 infördes titel knjaz eller knez, vilket motsvarar furste. Från 1910 infördes monarki och titeln kung.

Huvudmän för huset

Regenter i Montenegro
 Danilo I Šćepčev Petrović-Njegoš (1679–1737)
 Sava II Petrović-Njegoš (1737–1781)
 Vasilije III Petrović-Njegoš (1744–1766)
 Sava III (1774–1781), broson till Vasilije III
 Arsenije Plamenac (1781–1784), brorson till Sava II
 Petar I Petrović-Njegoš (sankt Peter av Cetinje, Sveti Petar Cetinjski) (1784–1830)
 Petar II Petrović-Njegoš (1830–1851)
 Danilo II Petrović-Njegoš (1851–1852 som vladika, 1852–1860 som knjaz), antog namnet Danilo I Petrović-Njegoš 1852
 Nikola I Petrović-Njegoš (1860–1910 som knjaz, 1910–1918 som kung, 1918–1921 som kung i exil)

I exil
 Danilo Aleksandar Petrović-Njegoš (1921), Kung i exil 7 dagar 1921
 Michael Petrović-Njegoš (1921–1986), Kung i exil 1921–1966
 Nikola Michael Francis Petrović-Njegoš (1986–), kunglig höghet tronpretendent 1966–

Boris Petrović-Njegoš prins

Se även
Lista över Montenegros regenter

Referenser

Montenegros historia
Montenegros regenter
Serbiens kungligheter
Petrović-Njegoš
Petrović-Njegoš
Vattensjuk mark

Vattensjuk mark är en (äldre) term för mark med ett högt grundvattenstånd där det inte går att bedriva ett produktivt skogs- eller jordbruk. Vattensjuk mark är "sjuk" ur en produktionsmässig synvinkel, då den inte går att bruka effektivt. Ur en naturgeografisk och biologisk synvinkel däremot, är det ofta en fullt "frisk" våtmark.

"Vattensjukan" kunde botas genom markavvattning som organiserades i ett sänkningsföretag. Notera att termen vattensjuk kan användas för både permanent blöt och tillfälligt blöt mark, till exempel översvämmade åkrar efter kraftigt regn.

Se även 
 Dikning
 Dikningsbehov
 Markpackning
 Myrodling
 Sjösänkning
 Syrgasbrist
 Sänkningsföretag
 Täckdike
 Vattenmättad
 Våtmark
 Öppet dike
 Översvämning

Hydrologi
Markavvattning
Jordbruk
Skogsbruk
Böhmiska bröderna

Böhmiska bröderna (på tjeckiska: Jednota bratrská, på latin: Unitas Fratrum = Brödernas enhet), även kända som Tjeckiska brödraskapet och Mähriska bröderna, var en reformrörelse inom den romersk-katolska kyrkan. Medlemmar av rörelsen skapade den första översättningen av Bibeln till tjeckiska, där man i stället för latinet utgick från originalspråken, hebreiskan och grekiskan.

Historik 
Rörelsen, som uppstod år 1458, reagerade mot många präster, vilka man ansåg såg mer till det egna välbefinnandet än själsligt arbete, så som man fann att det stod i Bibeln. Brödraförsamlingen bestod främst av präster och var en utvald sammanslutning av människor, som försökte leva i enlighet med evangeliet. 

Den mest kände av brödernas föregångare var Jan Hus, som på grund av sin kritik av den katolska kyrkan brändes på bål den 6 juli 1415. I många av sina idéer var Hus i sin tur också en direkt föregångare till Martin Luther. En betydande gestalt inom brödraförsamlingen var Johann Amos Comenius.

Bröderna fick av Georg Podiebrad en tillflyktsort på en lantegendom utanför Prag. År 1467 organiserades de till ett kyrkosamfund och fick senare sina bekännelseskrifter och sin framtida organisation genom Lukas av Prag. 

De utsattes för förföljelse både av katoliker och utrakvister, och samfundet förbjöds uttryckligen i Böhmen genom en lag av år 1508. Men bröderna fortlevde både där och i Mähren, där de var tolererade, och utövade ett betydande inflytande. I början av 1500-talet hade de omkring 200 lokalförsamlingar i Böhmen och Mähren. 

Schmalkaldiska kriget 1546–1547 drabbade bröderna hårt. Många av dem utvandrade då till Preussen och Polen där de (genom förlikningen i Sendomir 1570) förenade sig med dessa länders lutheraner och reformerta. Andra begav sig i början av 1600-talet till Ungern, där de började kalla sig habaner och under Maria Teresia åter tvingades införliva sig med den romersk-katolska kyrkan. Det trettioåriga kriget (1618–48) ledde till att de bröder som ännu var kvar i Böhmen blev nära nog fullständigt utrotade.

Inflytande 
Deras kyrkosång och deras skolundervisning blev förebilder för den lutherska kyrkan. Deras katekes för barn påverkade Martin Luther, och den utgavs år 1526 av Olaus Petri i svensk bearbetning under titeln "Een nyttwgh onderwisningh". De bidrog också kraftigt till att bevara och utbilda det tjeckiska språket och det tjeckiska folket. 

År 1722 gav greve Nikolaus Ludwig von Zinzendorf (1700–1760) vid sitt gods i Oberlausitz skydd åt de böhmiska bröder som tvingats fly motreformationen i bland annat Böhmen och Polen. Härmed såddes fröet till herrnhutismen.

Noter

Se även
Petr Chelčický
Husiter

Religiösa trosriktningar, traditioner och rörelser
Böhmen
Papperstiger

Papperstiger för att beskriva något som ser starkt och farligt ut, som en tiger, men i själva verket är harmlöst. Det är en ordagrann översättning av det kinesiska uttrycket zhǐlǎohǔ (紙老虎).

Papperstiger är i kinesiska ett mycket gammalt begrepp och återfinns exempelvis i 1300-talsromanen Berättelser från träskmarkerna, där den otrogna hustrun Guldlotus smädar sin försmådde make:

Begreppet populariserades utanför Kina när Mao Zedong gjorde följande uttalande i en intervju med en amerikansk kommunistisk journalist 1946:

Citatet infördes i mitten av 1960-talet i Maos lilla röda, där det fick ett eget kapitel under namnet Imperialismen och alla reaktionärer är papperstigrar. Att Mao förpassade allt från kinesiska kejsare till Hitler och USA till kategorin papperstigrar betydde dock inte att han därmed menade att de var helt ofarliga:

Källor

Propaganda
Skällsord
Politik i Kina
Metaforer i svenskan
WP:Projekt Kina
Hutnik Kraków

Hutnik Kraków är en sportklubb från Kraków, Polen. Klubben bildades 1950 och är främst känd för sitt fotbollslag, men har aktivitet inom ett stort antal idrotter där de också nått framgångar. Laget är baserat i Nowa Huta, en gammal arbetarstadsdel i Kraków, och spelar hemmamatcher på Stadion Suche Stawy. Hutnik Kraków har spelat sju säsonger i Ekstraklasa, högstadivisionen i Polen, men spelar numera i division 3.

Placering senaste säsonger

Färger 
Hutnik spelar i vit och ljusblå trikåer, bortastället är mörkblå och svart.

Dräktsponsor
 20??–nutid Joma

Trikåer

Andra idrotter 
Klubbens herrvolleybollag blev polska mästare 1987/1988 och 1988/1989.

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 ny Hutnik på facebook
 Hutnik Kraków på Flashscore

Hutnik Kraków
Ekonomiåret 2009



Händelser

Januari
1 januari - Slovakien inför euro som valuta och blir därmed en del av euroområdet.

Bildade företag
Svevia, svenskt infrastrukturföretag.

Uppköp
Dresdner Bank, tysk bank som köps av Commerzbank.

Konkurser
SkyEurope, slovakiskt flygbolag.

Priser och utmärkelser
10 december - Sveriges Riksbanks pris i ekonomisk vetenskap till Alfred Nobels minne tilldelades Elinor Ostrom "för hennes analys av ekonomisk organisering, särskilt samfälligheter" och Oliver Williamson "för hans analys av handelsmönster och lokalisering av ekonomisk verksamhet".

Avlidna
11 mars – Björn Westerlund, 97, finländsk företagsledare.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Ekonomiåret 2010



Händelser

September
30 september - 50-öringen avskaffas i Sverige.

Okänt datum
Eurokrisen
EU har beslutat att 2010 är Europeiska året för bekämpning av fattigdom och social utestängning.

Priser och utmärkelser 
Sveriges Riksbanks pris i ekonomisk vetenskap till Alfred Nobels minne tilldelades Peter A. Diamond, Dale T. Mortensen och Christopher A. Pissarides "för deras analys av marknader med sökfriktioner".

Referenser

Externa länkar
Aleksej Tolstoj

Ej att förväxla med Aleksej Tolstoj (1817-1875)

Aleksej Nikolajevitj Tolstoj (ryska: Алексей Николаевич Толстой), född 10 januari 1883, död 23 februari 1945 i Moskva, var en rysk författare.

Biografi
Tolstoj var avlägset släkt med Lev Tolstoj. Aleksej Tolstoj studerade bland annat teknologi innan han lämnade Ryssland 1917. Han återvände 1923. 

Till en början skrev Tolstoj symbolistisk lyrik. Hans huvudverk är trilogin "Lidandets väg" (1921-1941), som handlar om Rysslands väg genom revolutionen och om en historisk svit om Peter den store (1930-1945). Han skrev några av de första science fiction-verken inom rysk litteratur, däribland Resan till Mars. Tolstoj skrev också flera barnböcker, mest känd är hans tolkning av Pinocchio med titeln Den gyllene nyckeln eller Buratinos äventyr.

Verk översatta till svenska 
Halte herrn 1924
Resan till Mars 1924
Tsar Peter 1933 (Petr Pervyj 1930)
Systrarna, Lidandets väg 1, 1946 (Chozdenie po mukam. Sestry 1921)
Nikitas barndom 1946 (Detstvo Nikity 1920)
År 1918. Andra delen i trilogien Lidandets väg, 1947 (Chozdenie po mukam. Vosemnadcatyj god 1928)
Aelita, prinsessa av Mars 1956 (Aelita 1922-23)
Räven och vargen: en rysk folksaga bearbetad av Aleksej Tolstoj, ill: Je Ratjov 1977 (Lisa i volk)
Krukhuset: rysk folksaga, återberättad av A.N. Tolstoj; ill: Jevgenij Ratjov 1978 (Teremok)
Emelja och gäddan: en rysk folksaga i version av A. Tolstoj; konstnären-konstruktören A. Barsukov 1983

Källor

Födda 1883
Avlidna 1945
Ryska författare
Ryskspråkiga författare
Män
Personer från Saratov oblast
Huset Obrenović

Huset Obrenović (serbiska: Обреновић) är ett kungahus i Serbien som regerade åren 1815-1842 och åter igen 1858-1903. Titlar huset innehade var kung (Краљ/Kralj) och prins (Кнез/Knez).

Ätten har sitt ursprung i en bonde Obren i Brusnica på 1700-talet, vars son Milan Obrenović (död 1810) grundade ättens rikedom och vann en ansedd ställning i Serbien. När denne dog ärvdes hans rikedom och ställning av en halvbror till Milan, Miloš Obrenović. son till Obrens änka i ett andra gifte med en bonde från Dobrinje.

Miloš Obrenovićs linje utslocknade 1868, de senare regenterna härstammade från en helbror till Miloš, Jefrem (död 1856).

Övermän för huset

Regenter av Serbien
 Miloš Obrenović I (1815-1839), abdikerade.
 prins Milan Obrenović (1839), regerade i 13 dagar innan han dog.
 Mihajlo Obrenović III (1839-1842), störtades.
 Miloš Obrenović I (1858 - 1860), regerade tills han avled.
 Mihajlo Obrenović III (1860 - 1868), blev lönnmördad.
 Milan I av Serbien (1868-1889), regerade först som knez och efter 1882 som kung.
 Aleksandar I Obrenović av Serbien (1889 - 1903), mördades.

Åren mellan Mihailo Obrenović och Miloš Obrenovićs andra regeringstid regerades Serbien av huset Karađorđević. Efter 1903, då Aleksandar I Obrenović mördades, regerades Serbien av huset Karađorđević.

Se även
Lista över Serbiens regenter

Noter 

Obrenović
Serbiens kungligheter
Birgitta Ulvhammar

Birgitta Ulvhammar, född 15 augusti 1927, död 21 maj 2017, var socialdemokrat och jurist. Hon var Sveriges första kvinnliga generaldirektör.

Biografi 
Birgitta Ulvhammar gjorde tingstjänstgöring i rådhusrätt och hovrätt och kom sedan 1956 till ecklesiastikdepartementet. Hon var chef för den dåvarande Skolöverstyrelsen åren 1978–1981. Ulvhammar var senare sakkunnig i utredningen om "Invandrarbarnens ursprungsländer" vid Utbildningsdepartementet. 

Birgitta Ulvhammar har även varit ordförande i Svenska UNESCO-rådet och var 1985–1989 Sveriges representant i Unescos styrelse. 1987–1989 var hon vice ordförande i styrelsen med särskilt ansvar för Europaregionen. Ulvhammar belönades med Kommendörstecknet av Finlands Lejon för arbetet med finskspråkiga elever.

Referenser

Noter 

Generaldirektörer för Skolöverstyrelsen
Kvinnor
Födda 1927
Avlidna 2017
Huset Branković

Huset Branković var ett kungahus som regerade i Serbien mellan 1427 och 1459. Ätten grundades av Vuk Branković som deltog tillsammans med tsar Lazar vid slaget vid Kosovo Polje 1389. Vuk Branković styrde över områdena av Kosovo och Raška men avled 1397. Hans son, Đurađ Branković, övertog därefter faders position och efter att hans farbror Stefan Lazarević, tsar Lazars son, avled 1427 blev han vald till regent av Serbien.

Lista över Branković-ättens regenter
 Vuk Branković
 Đurađ Branković (1427-1456)
 Lazar Branković (1456-1458)
 Stefan Branković (1458-1459)

Se även
 Lista över Serbiens regenter

Referenser

Serbiens kungligheter
Serbiens regenter
Luigi Traglia

Luigi Traglia, född 3 april 1895 i Albano Laziale, Italien, död 22 november 1977 i Rom, var en italiensk kardinal. Han var kardinalvikarie från 1965 till 1968.

Referenser

Externa länkar

Födda 1895
Avlidna 1977
Romersk-katolska ärkebiskopar
Italienska kardinaler
Kardinalvikarier
Män
Alumner från Påvliga Lateranuniversitetet
Personer från Albano Laziale
Alumner från Påvliga universitetet Gregoriana
Alumner från Almo Collegio Capranica
Kardinalbiskopar av Ostia
Kardinalbiskopar av Albano
Kardinalpräster av San Lorenzo in Damaso
Kardinalpräster av Sant'Andrea della Valle
Aleksandr Serafimovitj

Aleksandr Serafimovitj (ryska: Александр Серафимович, egentligt efternamn Popov), född 1863 i Nizjnekurmojarskaja i Rostov oblast, död 1949 i Moskva, var en rysk författare.

Biografi 
Aleksandr Serafimovitj var av gammal kosacksläkt och växte upp i Donområdet. Han studerade vid Sankt Petersburgs universitet och blev bekant med Aleksandr Uljanov, Vladimir Lenins äldre bror. Eftersom Aleksandr Serafimovitj engagerade sig i den revolutionära rörelsen blev han förvisad till Mezen i norra Ryssland, något som gjorde honom till övertygad marxist.

Serafimovitj debuterade med realistiska skildringar av böndernas liv. Senare skrev han om arbetare och är jämte Gorkij en av de första ryska proletärförfattarna. Kollektivromanen Järnströmmen som behandlar ryska inbördeskriget räknas till hans främsta verk. Just den brändes ofta vid bokbålen runt om i Nazityskland 1933.

Verk översatta till svenska 
 Det unga Ryssland: berättelser. 2, 1903 (noveller av bland andra "A. Serafimovitsch")
 Järnströmmen: roman från ryska revolutionen 1917, 1930, senaste utgåva 1976 (Zeleznyj potok 1924)
 Sällsam natt: berättelser, i urval och övers. av Asta Wickman, 1978

Födda 1863
Avlidna 1949
Ryska författare
Ryskspråkiga författare
Män
Personer från Nizjnekurmojarskaja
Alumner från Sankt Petersburgs universitet
Red Sparowes

Red Sparowes är ett Los Angelesbaserat post-rockband som består av nuvarande och tidigare medlemmar från Isis, Neurosis, Halifax Pier, Samsara, Angel Hair och Pleasure Forever.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
 Bryant Clifford Meyer – gitarr, sång, keyboard, sampler (2003– ) (spelar även i Isis)
 Andy Arahood – basgitarr, gitarr (2004– ) (spelade tidigare i Angel Hair)
 Greg Burns – pedal steel guitar, basgitarr (2003– ) (spelar även i Halifax Pier)
 David Clifford – trummor (2004– ) (spelar även i Pleasure Forever)
 Emma Ruth Rundle – gitarr, sång (2009– ) (spelar även i The Nocturnes)

Tidigare medlemmar
 Jeff Caxide – basgitarr, gitarr (2003–2004) (spelar i Isis)
 Dana Berkowitz – trummor (2003–2004)
 Josh Graham – gitarr (2003–2008) (spelar i Neurosis, A Storm of Light och Battle of Mice)
 Brendan Tobin – gitarr (2008-2009) (spelar i Made Out of Babies)

Diskografi
Studioalbum
 2005 - At the Soundless Dawn (Neurot Recordings)
 2006 - Every Red Heart Shines Toward the Red Sun (Neurot Recordings)
 2010 - The Fear Is Excruciating, But Therein Lies The Answer

Annat
 2004 - Red Sparowes (demo)
 2005 - Namnlös EP tillsammans med Gregor Samsa
 2006 - Triad (delad EP med Made Out of Babies och Battle of Mice)
 2006 - Black Tar Prophecies Vol. I (delad EP med Grails)
 2006 - Oh Lord, God of Vengeance, Show Yourself! (livealbum)
 2008 - Aphorisms (EP)

Externa länkar

 Officiell webbplats
 Neurot Recordings

Amerikanska rockgrupper
Postrockgrupper
Achille Foville

Achille Foville, född den 25 mars 1831, död den 15 december 1887, var en fransk läkare. Han var son till Achille Louis Foville.

Foville blev medicine doktor 1857. Liksom sin far var han en framstående psykiater. Dessutom var Foville en organiseratör av rang. Sedan han varit överläkare för asylen Quatre-Mares vid Rouen till 1880, utnämndes han till generalinspektör för Établissements de bienfaisance et des asiles d'aliénés och generalsekreterare i franska medicinalstyrelsen.

Källor

Noter 

Franska psykiatrer
Franska läkare under 1800-talet
Födda 1831
Avlidna 1887
Män
Svensk uppslagsbok
Sant'Agnese fuori le Mura

Sant'Agnese fuori le Mura ("Sankta Agnes utanför murarna") är en fornkristen basilika i norra Rom. Kyrkan är invigd åt den unga jungfrumartyren Agnes. Den första kyrkobyggnaden på denna plats uppfördes vid mitten av 300-talet. Kyrkans främsta sevärdhet är dess absidmosaik, utförd på 630-talet. Kyrkan är belägen vid Via di Sant'Agnese i Quartiere XVII Trieste i nordöstra Rom.

I kyrkan vördas den heliga Agnes reliker.

Bilder

Källor

Externa länkar

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (quartiere Trieste)
Platser med del av helgons kropp
Kyrkobyggnader uppkallade efter den heliga Agnes
Roma Q. XVII Trieste
Titelkyrkor i Rom
Basilica minor
Lista över Norges utrikesministrar

Norges utrikesminister (på bokmål: utenriksminister; nynorsk: utanriksminister) är chef för Utenriksdepartementet/Utanriksdepartementet (UD), landets utrikesministerium. 

Posten som utrikesminister och förekomsten av ett eget norskt utrikesministerium har funnits sedan unionsupplösningen 1905. Beslutet om att upprätta ett utrikesdepartement togs 7 juni samma år. Under den svensk–norska unionen 1814–1905 representerades Norges intressen utomlands av Sveriges utrikesminister.

Espen Barth Eide är Norges utrikesminister sedan den 16 oktober 2023.

Lista över utrikesministrar sedan 1905

Referenser

Se även
 Lista över Danmarks utrikesministrar
 Lista över Finlands utrikesministrar
 Lista över Sveriges utrikesministrar

Externa länkar
 Utenriksdepartementets webbplats 
 Utanriksdepartementets webbplats 

 
Norge
Utrikesministrar
Irans damlandslag i fotboll

Irans damlandslag i fotboll representerar Iran i damfotboll. Laget debuterade på bortaplan i och med en match mot Syrien i ett mästerskap i Jordanien i september 2005.

Restriktioner
Enligt iransk lag får män inte betrakta idrottande kvinnor och laget spelar därför sina hemmamatcher inför en uteslutande kvinnlig publik och med kvinnliga funktionärer. Ytterligare ett krav från myndigheterna är att både hemmalagets och det gästande lagets spelare måste bära heltäckande klädsel inklusive hijab.

Landslaget skulle ha gjort sin första turné i Europa i juni 2007, där de skulle ha spelat i Berlin mot Dersimspor inför 5000 åskådare, och i Haninge i Sverige. I Berlin hade en grupp människor ansökt om att demonstrera mot den muslimska klädkoden. Laget fick i ett sent skede reseförbud och turnén ställdes in.

Se även 
 Fotboll i Iran

Källor

Landslag startade 2005
Damlandslaget
Fotbollslandslag
Fotbollsdamerna