Rebecca (film)

Rebecca är en Oscarvinnande romantisk psykologisk thriller från 1940 i regi av Alfred Hitchcock. Filmen var Hitchcocks första i USA och bygger på den brittiska författaren Daphne du Mauriers roman med samma namn från 1938. Filmen producerades av David O. Selznick. med manus av Robert E. Sherwood och Joan Harrison. I huvudrollerna ses Laurence Olivier som den aristokratiska änkemannen Maxim de Winter och Joan Fontaine som hans unga nya fru. I övriga roller märks Judith Anderson som hushållerskan Mrs. Danvers och George Sanders som Rebeccas kusin Jack.

Filmen är en gotisk berättelse grundad och med ständiga anspelningar, på minnena av titelkaraktären Rebecca, vilken fortfarande, långt efter sin död, tycks kontrollera sin efterlevande man, dennes nya fru, och hushållerskan i deras bostad, Manderley.

Handling 

Filmen berättas ur en ung vacker föräldralös kvinnas perspektiv och kan sägas vara indelad i tre delar, varav den mycket suggestiva otäcka mittdelen utgör filmens tyngdpunkt. Joan Fontaine spelar en ung kvinna som arbetar som sällskapsdam till den rika damen Mrs. Van Hopper (Florence Bates). 

Hon träffar den rika änklingen och ägaren till det enorma Manderleygodset i Cornwall, George Fortescue Maximilian "Maxim" de Winter (Laurence Olivier) i Monte Carlo. Via andras skvaller får hon höra att de Winter är helt nedbruten sedan hans hustru, den vackra Rebecca, som haft flicknamnet Hildreth, omkommit i en tragisk olycka. De blir trots detta kära i varandra och bestämmer sig hastigt för giftermål.

Maxim tar med sin nya fru till sin bostad Manderley, där hans förste betjänt Mr. Firth behandlar den nya Mrs. de Winter vänligt och artigt, vilket emellertid inte är fallet med herrgårdens kvinnliga chef, Mrs. Danvers (Judith Anderson), en kuslig och dyster alltid mörkklädd kvinna som ständigt talar om den första Mrs. de Winter, Rebecca, som dött ett år tidigare under mystiska omständigheter ombord på en liten båt.

Det visar sig efterhand att Mrs. Danvers är sjukligt besatt av Rebecca på alla sätt och vis, och bevarar och sköter fortfarande om hennes tidigare sovrum. Det är underförstått att hon var Rebeccas guvernant innan Rebecca gifte sig. Sakta men säkert försöker Mrs. Danvers att bryta ner den nya Mrs. de Winter - vars namn aldrig omnämns i filmen, varken förnamn eller flicknamn. Att Rebecca istället nämns allt mer ofta förstärker i hög grad filmens suggestiva och dunkla budskap. Slutligen tar Mrs. Danvers steget fullt ut och uppmanar den nya Mrs. de Winter att begå självmord. Detta lyckas nästan, men förhindras i sista sekunden av ett skeppsbrott och allmän uppståndelse.

I samband med detta skeppsbrott upptäcker dykare dock den båt som Rebecca använt sig av när hon dog. Detta blir inledningen till filmens tredje fas, ett slags kriminaldrama där Maxim de Winter anklagas för att ha mördat Rebecca. I filmens avslutande scener återkommer berättelsen till det dystra Manderley och Mrs. Danvers.

Om filmen 
Filmen är med sina 2 timmar och 4 minuter mycket lång för sin tid och nationalitet. (I Europa finns ett flertal längre filmer redan från 1920-talet regisserade av bland andra Fritz Lang). Till skillnad från den tidens normala sätt att göra film, dröjer det innan handlingen får sin egentliga form. 

Producenten David O. Selznick var 1940 en av filmindustrins mest inflytelserika medlemmar, efter framgångar med bland andra filmen Borta med vinden (1939), men Alfred Hitchcock anses med Rebecca vara den förste regissören av betydelse i Hollywood. I filmens barndom kunde samma film regisseras av ett otal regissörer, det var producenten som styrde och ställde. Det sättet att göra film, där producenten avskedade och tillsatte regissörer efter eget tycke och smak, föll snabbt ihop under åren som följde.

Filmen nominerades till 11 Oscars för bl.a. bästa regi till Hitchcock, bästa huvudroller till Laurence Olivier och Joan Fontaine, bästa kvinnliga biroll till Judith Anderson och bästa manus efter förlaga. Den vann till slut två Oscars för bästa film och bästa foto – svartvitt, och blev därmed den enda filmen av Hitchcock att vinna Oscar för bästa film.

Rollista 

 Laurence Olivier - George Fortescue Maximilian "Maxim" de Winter
 Joan Fontaine - den andra mrs. de Winter
 George Sanders - Jack Favell
 Judith Anderson - mrs. Danvers
 Gladys Cooper - Beatrice Lacy
 Nigel Bruce - major Giles Lacy
 Reginald Denny - Frank Crawley
 C. Aubrey Smith - överste Julyan
 Melville Cooper - rättsläkaren
 Florence Bates - mrs. Edythe Van Hopper
 Leonard Carey - Ben
 Leo G. Carroll - dr. J.L. Baker
 Edward Fielding - mr. Frith
 Lumsden Hare - mr. Tabb
 Forrester Harvey - Chalcroft
 Philip Winter - Robert
 Mary Williams - husa
 Keira Tate - husa
 Rose Trace - husa
 Sandra Phillip - husa
 Kelly Sanderton - husa
 Herietta Bodvon - husa

Utmärkelser

Referenser

Övriga källor 
 Paul Duncan, Alfred Hitchcock, The Complete Films, London 2011.
 Donald Spoto, The Art of Alfred Hitchcock - Fifty Years of His Motion Pictures, Anchor Books, New York 1992.

Externa länkar 
 
 
 
 

Filmer 1940
Amerikanska thrillerfilmer
Oscar för bästa film
Amerikanska filmer baserade på böcker
Filmer i regi av Alfred Hitchcock
Engelskspråkiga filmer
England på film
Amerikanska mysteriefilmer
Filmer som utspelar sig i hus på landet
Filmer baserade på brittiska romaner
Filmer bevarade i National Film Registry
Daphne du Maurier-filmatiseringar
Filmer från United Artists
Svartvita filmer