kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Arpad Miklos

Arpad Miklos, född 11 september 1967 i Budapest, Ungern, död 3 februari 2013 i New York, New York, var en ungersk porrskådespelare. Han medverkade i såväl gayporrfilmer som heterosexuella porrfilmer. Han bodde i New York där han också arbetade som eskort. 2007 medverkade han i septembernumret av tidningen Unzipped. 2013 begick han självmord.

Utmärkelser
 2005 Adult Erotic Gay Video Awards (“Grabbys”), Hottest Cum Shots, BuckleRoos Part I
 2005 GayVN Awards, Best Solo Performance, BuckleRoos Part I -- tillsammans med Ricky Martinez
 2007 International Escort Awards, Rentboy.com & HX Magazine, Best Top Escort
 2008 Grabby Awards-nominerad för Best Rimming Scene , "Private Lowlife" -- tillsammans med Francesco D'Macho ochKen Browning

Filmografi
Crotch Rocket (2010) (V)
Loading Zone (2009) (V)
Full Of Cum (2009) (V) 
Private Party 3: The Mystery Revealed (2009) (V)
Rest Stop Glory Hole (2009) (V)
Mens Room III: Ozark Mtn. Exit 8 (2008) (V)
Breakers (2007) (V)
Ass Pounding (2007) (V)
Gigolo (2007) (V) 
Folsom Leather (2007) (V)
Boiler (2007) (V)
Hunger (2007) (V)
Shacked Up (2007) (V)
Tough Stuff (2007) (V)
Private Lowlife (2006) (V)
Black 'N' Blue (2006) (V)
Blue (2006/I) (V)
Humping Iron (2006) (V)
At Your Service (2006) (V)
Beefcake (2006) (V)
Fucking with the Stars (2006) (V) 
JarHead 2 (2006) (V)
Kick-Ass Porn (2006) (V)
Nick Capra Dirty Talk (2006) (V)
Bonesucker (2005) (V)
Prowl 5: As Rough as It Gets (2005) (V)
Tough Guys: Gettin' Off (2005) (V)
Hell Room (2005) (V)
Bootstrap (2005) (V)
Skuff III: Downright Wrong (2005) (V)
Prowl 4: Back with a Vengeance (2005) (V)
The Hard Way (2005) (V)
Bed Heads (2005) (V) 
Big Blue in the Boiler Room (2005) (V)
CSI: Cock Scene Investigation (2005) (V)
Entourage: Episode I (2005) (V)
Entourage: Episode II (2005) (V)
LeatherBound (2005) (V)
Man Made (2005) (V)
Ram Tough (2005) (V)
World Splash Orgy 2005 (2005) (V)
Buckleroos: Part I (2004) (V) 
Taking Flight (2004) (V)
69: Discover the Secret (2004) (V)
Fire Island Cruising 6 (2004) (V)
Hole Patrol (2004) (V)
Manhunt: The Movie (2004) (V)
Stoked, Part 2 (2004) (V)
The Road to Temptation (2004) (V)
Truckstop Daddy 2 (2004) (V)
Skuff II: Downright Filthy (2003) (V)
Bone Island (2003) (V)
Defined (2002) (V) 
The Isle of Men (2002) (V) 
Thick as Thieves (1999) (V)
Hungary for Men (1996) (V)
Comrades in Arms (1995) (V)
The Vampire of Budapest (1995) (V)

Referenser

Ungerska porrskådespelare
Födda 1967
Män
Avlidna 2013
Personer från Budapest
Liggett Group

Liggett Group är det fjärde största tobakföretaget i USA. Dess högkvarter ligger i Durham, North Carolina, och VD är Bennett S. LeBow.

Historik 
1833 flyttar Christopher Foulks sin tobaksverksamhet till St. Louis Missouri. 
1844 - 1847 börjar John Edmund Liggett att arbeta i sin farfars tobaksverksamhet.
1897 avlider John E. Liggett. Två år senare överförs ägandet av Liggett & Myers till American Tobacco Company, som kontrolleras av James Buchanan Duke. 
 1953 introduceras cigaretter med LM-filter.
 1995-1996 försökte företaget att ta över det mycket större företaget R. J. Reynolds Tobacco Company, vilket dock misslyckades.

Källor
Denna artikel är helt eller delvis baserad på engelska wikipedia

Amerikanska tobaksföretag
Härnösands landsförsamling

Härnösands landsförsamling var en församling i Härnösands stift i Västernorrlands län, Ångermanland. Församlingen uppgick 1873 i Härnösands församling.

Administrativ historik 
Församlingen bildades tidigt genom en utbrytning ur Säbrå församling under namnet Härnö församling. 1586 utbröts Härnösands församling och nuvarande namn började användas vid sidan av det äldre. 

Församlingen var till 1586 annexförsamling i pastoratet Säbrå, Stigsjö och Härnö som åtminstone från 1531 också omfattade Häggdångers församling. Från 1586 till 1873 var den annexförsamling i pastoratet Härnösand och Härnö (Härnösands landsförsamling).

Se även
Härnö socken

Källor 

Historiska församlingar i Härnösands stift
Indelningar i Härnösands kommun
Säbrå församling

Säbrå församling är en församling i Ådalens kontrakt i Härnösands stift. Församlingen ingår i Härnösands pastorat och ligger i Härnösands kommun i Västernorrlands län i Ångermanland.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung. Tidigt utbröts Härnö församling.

Församlingen utgjorde under 1300-talet ett eget pastorat för att därefter till 1586 vara moderförsamling i pastoratet Säbrå, Stigsjö och Härnö som åtminstone från 1531 också omfattade Häggdångers församling. Från 1586 till 26 februari 1808 moderförsamling i pastoratet Säbrå, Stigsjö, och Häggdånger som från 1751 också omfattade Västanå församling och från 1771 Viksjö församling. Från 26 februari 1808 till 1817  moderförsamling i pastoratet Särbrå och Häggdånger. Från 1817 till 1948 eget pastorat, men under tiden 1845 till 1891 med Härnösands hospitalförsamling. Från 1948 till 2006 moderförsamling i pastoratet Särbrå och Häggdånger som från 1962 också omfattade Hemsö församling. Från 2006 ingick församlingen i Härnösands landsförsamlingars pastorat och ingår från 2018 i Härnösands pastorat.

Kyrkoherdar
Från 1648 till 1888 var församlingen prebende till Härnösands stifts superintendenter och biskopar.

Kyrkor 
 Säbrå kyrka
 Lungö kapell byggdes på Lungö år 1865. Det är av trä. Tornet är från 1880-talet.

Se även 
 Säbrå socken

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Härnösands stift
Indelningar i Härnösands kommun
Häggdångers församling

Häggdångers församling är en församling i Ådalens kontrakt i Härnösands stift. Församlingen ingår i Härnösands pastorat och ligger i Härnösands kommun i Västernorrlands län, Ångermanland.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen utgjorde under 1300-talet ett eget pastorat för att åtminstone 1531 till 26 februari 1808 vara annexförsamling i pastoratet Säbrå, Stigsjö och Häggdånger som också omfattade Härnö församling till 1586, Västanå församling från 1751 och Viksjö församling från 1771. Från 26 februari 1808 till 1817 annexförsamling i pastoratet Särbrå och Häggdånger. Från 1817 till 1948 ett eget pastorat och från 1948 till 2006 annexförsamling i pastoratet Säbrå och Häggdånger som från 1962 också omfattade Hemsö församling. Från 2006 ingick församlingen i Härnösands landsförsamlingars pastorat och ingår sedan 2018 i Härnösands pastorat.

Kyrkor 
 Häggdångers kyrka

Kyrkoherdar
1859-1892 - Jonas Widén

Se även 
 Häggdångers socken

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Härnösands stift
Indelningar i Härnösands kommun
Hemsö församling

Hemsö församling är en församling i Ådalens kontrakt i Härnösands stift. Församlingen ingår i Härnösands pastorat och ligger i Härnösands kommun i Västernorrlands län, Ångermanland.

Administrativ historik 
Församlingen bildades 12 november 1845 genom en utbrytning ur Högsjö församling som en kapellförsamling för att 17 mars 1871 bli annexförsamling.

Församlingen var inledningsmässigt till 1 februari 1897 annexförsamling i pastoratet Gudmundrå, Högsjö och Hemsö. Från 1 februari 1897 till 1962 var församlingen annexförsamling i pastoratet Högsjö och Hemsö. Från 1962 till 2006 annexförsamling i pastoratet Säbrå, Häggdånger och Hemsö. Från 2006 ingick församlingen i Härnösands landsförsamlingars pastorat och ingår från 2018 i Härnösands pastorat.

Kyrkor 
 Hemsö kyrka

Se även 
 Hemsö socken

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Härnösands stift

Indelningar i Härnösands kommun
Stigsjö församling

Stigsjö församling är en församling i Ådalens kontrakt i Härnösands stift. Församlingen ingår i Härnösands pastorat och ligger i Härnösands kommun i Västernorrlands län, Ångermanland.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung. 1751 utbröts Västanå bruksförsamling.

Församlingen utgjorde under 1300-talet ett eget pastorat för att därefter till 1586 vara annexförsamling i pastoratet Säbrå, Stigsjö och Härnö som åtminstone från 1531 också omfattade Häggdångers församling. Från 1586 till 26 februari 1808 annexförsamling i pastoratet Säbrå, Stigsjö, och Häggdånger som från 1751 också omfattade Västanå bruksförsamling och från 1771 Viksjö församling. Från 26 februari 1808 till 2006 moderförsamling i pastoratet Stigsjö och Viksjö som till 1868 också omfattade Västanå bruksförsamling. Från 2006 ingick församlingen i Härnösands landsförsamlingars pastorat och från 2018 i Härnösands pastorat.

Kyrkor 
 Stigsjö kyrka

Se även 
 Stigsjö socken

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Härnösands stift
Indelningar i Härnösands kommun
Viksjö församling, Härnösands stift

Viksjö församling är en församling i Ådalens kontrakt i Härnösands stift. Församlingen ingår i Härnösands pastorat och ligger i Härnösands kommun i Västernorrlands län, Ångermanland.

Administrativ historik 
Församlingen bildades 1771 genom en utbrytning ur Västanå bruksförsamling som 1751 utbrutits ur Stigsjö församling.

Församlingen var från 1771 till 26 februari 1808 kapellförsamling i pastoratet Säbrå, Stigsjö Häggdånger, Västanå och Viksjö. Från 26 februari 1808 till 1868 var den kapellförsamling i pastoratet Stigsjö, Västanå och Viksjö. 1868 införlivades den i Västanå församling och därefter till 2006 annexförsamling i pastoratet Stigsjö och Viksjö. Från 2006 ingicjk församlingen i Härnösands landsförsamlingars pastorat och ingår från 2018 i Härnösands pastorat.

Kyrkor 
 Viksjö kyrka

Se även 
 Viksjö socken

Källor 

Församlingar i Härnösands stift
Indelningar i Härnösands kommun
Högsjö församling

Högsjö församling är en församling i Ådalens kontrakt i Härnösands stift. Församlingen ingår i Härnösands pastorat och ligger i Härnösands kommun i Västernorrlands län, Ångermanland.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung. 12 november 1845 utbröts Hemsö församling.

Församlingen utgjorde under 1300-talet ett eget pastorat för att därefter till 1 februari 1897 vara annexförsamling i pastoratet Gudmundrå och Högsjö som 12 november 1845 utökades med Hemsjö församling. Från 1 februari 1897 till 1962 var församlingen moderförsamling i pastoratet Högsjö och Hemsö. Från 1962 till 2006 ett eget pastorat.  Från 2006 ingick församlingen i Härnösands landsförsamlingars pastorat och ingår från 2018 i Härnösands pastorat.

Kyrkor 
 Högsjö nya kyrka
Högsjö gamla kyrka

Se även 
 Högsjö socken

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Härnösands stift

Indelningar i Härnösands kommun
Gudmundrå församling

Gudmundrå församling är en församling i Ådalens kontrakt i Härnösands stift. Församlingen ingår i Kramfors pastorat och ligger i Kramfors kommun i Västernorrlands län, Ångermanland.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung. 

Församlingen utgjorde under 1300-talet ett eget pastorat för att därefter till 1 februari 1897 vara moderförsamling i pastoratet Gudmundrå och Högsjö som 12 november 1845 utökades med Hemsö församling. Från 1 februari 1897 till 2018 utgjorde församlingen ett eget pastorat. Församlingen ingår från 2018 i Kramfors pastorat

Kyrkor 
 Gudmundrå kyrka
 Kramfors kapell

Se även 
 Gudmundrå socken

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Härnösands stift

Indelningar i Kramfors kommun
Rodolphe-Madeleine Cleophas Dareste de la Chavanne

Rodolphe-Madeleine Cleophas Dareste de la Chavanne, född 25 december 1824, död 24 mars 1911, var en fransk jurist. Han var bror till Antoine-Élisabeth-Cléophas Dareste de la Chavanne.

Dareste de la Chavanne blev 1877 ledamot av kassationsdomstolen. Han var mångsidigt lär och ovanligt språkbegåvad, och var sin tids främste franske rättshistoriker. 1855 grundade han tillsammans med 3 andra forskare Nouvelle revue historique de droit français et étranger, den ledande franska rättshistoriska tidskriften. Dareste de la Chavannes verksamhet omfattade en rad olika områden men särskilt grekisk och nordisk rätt. Bland hans verk märks Le grand coutumier de France (1868), Études d'histoire du droit (2:a upplagan 1898), samt Recueil des inscriptions juridiques grecques (3 band, 1891-94).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Franska rättshistoriker
Franska jurister
Födda 1824
Avlidna 1911
Män
Det stora barndopet

Det stora barndopet (norska: Den store barnedåpen) är en norsk dramafilm från 1931 i regi av Tancred Ibsen. Filmen är Norges första ljudfilm och bygger på Oskar Braatens pjäs med samma namn.

Handling 
Den nervöst lagde Harald (Einar Sissener) tror sig vara oförmögen att arbeta och vandrar omkring, hungrig och hemlös. Han får dock flytta in hos "Dobbelt-Petra" (Agnethe Schibsted-Hansson), som delar en lägenhet med Alvilde (Aase Bye), mot att han hjälper till att ta hand om Alvildes barn som hon fått med sjömannen Hans, "Gjøken" kallad (Hjalmar Fries), som lämnat henne. Eftersom barnet är oäkta tillåter inte kaplanen (Finn Lange) att det döps i kyrkan.

Harald tar väl hand om barnet och Alvilde upptäcker snart hans goda sidor, men Harald vågar inte se åt Alvilde. En dag stöter han på "Gjøken" och slår ner honom. Han inser då att han är frisk och stark och kan arbeta. Han och Alvilde gifter sig, och Alvildes oäkta barn blir döpt.

Om filmen 
Det stora barndopet var den första norska ljudfilmen, och var också regissören Tancred Ibsens debutfilm. Dessutom var det den första filmatiseringen av ett verk av Oskar Braaten. Skådespelarna hämtades från Nationaltheatrets uppsättning av Braatens pjäs. Filmen spelades in med en låg budget, och inspelningsförhållandena var svåra. Dessutom fick man tampas med ny och oprövad teknik. Detta till trots blev filmen en stor framgång på de norska biograferna. Den anses inleda den norska "guldåldern" inom filmen, där Ibsen blev en portalfigur med andra klassiker som Tattarbruden och Gjest Baardsen – en norsk Lasse-Maja.

Filmen spelades in i Oslo och var den första norska filmen som skildrade storstaden med dess arbetare och fabriker. Detta stod i bjärt kontrast till andra samtida filmer. Vid den här tiden var det lantliga melodramer som gällde inom den norska filmen, och Det stora barndopet blev med sin storstadsrealism ett brott med detta.

Filmen hade premiär den 26 december 1931 på Cirkus Verdensteater i Oslo. Den restaurerades och gavs ut på dvd av Norsk Filminstitutt 2009.

Rollista 
Einar Sissener – Harald
Aase Bye – Alvilde
Agnethe Schibsted-Hansson – Dobbelt-Petra
Hjalmar Fries – Hans, "Gjøken"
Hauk Aabel – Evensen
Theodor Berge – sockenprästen
Tore Segelcke – Astrid
Finn Lange – kaplanen
Leif Amble-Næss – vederdöparen
Thorleif Klausen – lekpredikant
Johs. Jensen – lekpredikant
Unni Torkildsen – Georgine
Signe Ramberg – Toralfa
Julie Lampe – jungfru Jahr
Hilda Fredriksen – en kvinna
Marie Hedemark – en kvinna
Snefrid Aukland – en kvinna
Aagot Didriksen – en kvinna
Fanny Behak
Finn Bernhoft
Sophus Dahl
Grace Grung
Kaare Knudsen
Alfhild Meyer

Källor 

Noter

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar 

Filmer 1931
Filmer i regi av Tancred Ibsen
Norska dramafilmer
Norska komedifilmer
Norskspråkiga filmer
Svartvita filmer
Norska 1930-talsfilmer
Antarktisk vikval

Antarktisk vikval (Balaenoptera bonaerensis) är en art i familjen fenvalar som i sin tur tillhör underordningen bardvalar.

Systematik 

Tidigare betraktades vanlig vikval och antarktisk vikval som en enda art och vissa zoologer har fortfarande denna uppfattning. Nyare studier av individernas mitokondriellt DNA förespråkar en uppdelning i två arter. Undersökningar bekräftade dessutom att antarktisk vikval är vikvalens närmaste släkting och att de tillsammans bildar en klad.

Utbredning 

Antarktisk vikval förekommer i alla havsområden söder om ekvatorn. Under sommaren vistas individerna nära Antarktis men under vintern förekommer de längre norrut och utbredningsområdet överlappar delvis med dvärgformen av den vanliga vikvalen.

Kännetecken 

Antarktisk vikval är en av de minsta fenvalarna och även en av de minsta bardvalar. Bland fenvalarna är endast den vanliga vikvalen mindre och bland bardvalar är dessutom dvärgrätvalen mindre. Antarktisk vikval når en längd mellan 7,2 och 10,7 meter samt en vikt mellan 5,8 och 9,1 ton. I genomsnitt är honor en meter längre än hannar. Nyfödda ungar är 2,4 till 2,8 meter långa.

Valen är på ovansidan mörkgrå och på undersidan vitaktig. Bröstfenorna är mörka med vita kanter. På så sätt skiljer sig arten från den vanliga vikvalen som har en vit strimma i mitten av bröstfenorna. Även i färgsättningen av andra kroppsdelar skiljer de sig lite från varandra.

Valfångst 

Se även: Valfångst

Den första individen av antarktisk vikval fångades (det registrerades inte om den var en vanlig vikval eller en antarktisk vikval, men det var troligen den senare) av ett brittiskt fartyg under säsongen 1950/51. Antalet ökade och under säsongen 1957/58 dödades 493 individer. Liknande antal fångades under de följande åren med undantag av säsongen 1967/68 med en fångst på 605 valar. 1971/72 dödades 3 021 antarktiska vikvalar. För att bevara beståndet bestämde den internationella valfångstkommissionen (IWC) en kvot på 5 000 individer för säsongen 1972/73 men värdet överskreds med 745 valar.

Referenser

Noter 

Fenvalar
John Hawkins (olika betydelser)

John Hawkins kan syfta på bland andra:

 John Hawkins (1543–1595), engelsk sjöfarare
 John Hawkins (1719–1789), engelsk jurist och musikhistoriker
 John Hawkins (1944–2007), kanadensisk kompositör och pianist

Se även 

 Jack Hawkins
Bjärtrå församling

Bjärtrå församling är en församling i Kramfors pastorat i Ådalens kontrakt i Härnösands stift. Församlingen ligger i Kramfors kommun i Västernorrlands län (Ångermanland).

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen utgjorde tidigt ett eget pastorat för att senare från 1500-talet till 1891 vara annexförsamling i pastoratet Nora, Skog och Bjärtrå. Från 1891 till 2002 utgjorde församlingen ett eget pastorat. Församlingen uppgick 2002 i Ådalsbygdens pastorat och 2018 i Kramfors pastorat.

Kyrkor 
 Bjärtrå kyrka

Se även 
 Bjärtrå socken

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Härnösands stift
Indelningar i Kramfors kommun
John Hawkins (musikhistoriker)

Sir John Hawkins, född den 30 mars 1719 i London, död där den 21 maj 1789, var en engelsk musikhistoriker.

Hawkins blev advokat, men fördjupade sig tillika i musikhistoriska studier, vilka han nedlade i sitt berömda arbete General history of the science and practice of music (5 band, 1776), en frukt av sexton års flit. Detta verk, i början tillbakasatt för Burneys samtidigt utkommande musikhistoria, upplevde så sent som 1879 en ny upplaga. 

Hawkins var, om än en bland stiftarna av Madrigal Society (1741), egentligen ingen musiker, utan måste anlita biträde av fackmän, som Boyce, Cooke med flera; men hans förtjänst är det flitiga och noggranna samlandet av citat från tonverk, varigenom hans arbete blev en rik materialkälla. Han adlades 1772.

Källor 

 

Engelska jurister
Brittiska advokater
Brittiska musikhistoriker
Personer i Storbritannien under 1700-talet
Personer från London
Födda 1719
Avlidna 1789
Män
Ugglan
Tillgivenhet

Tillgivenhet, ömhet eller affektion är ett sinnes- eller kroppstillstånd med stor och varaktig sympati. Tillgivenheten förknippas ofta med en känsla eller typ av kärlek.

Tillgivenhet har givit orsak till ett antal grenar inom filosofi och psykologi angående: känsla (popularitet: kärlek, hängivenhet etc.), sjukdom, påverkan, tillstånd att vara (filosofi) och sinnesstämning (psykologi). "Tillgivenhet" används generellt för att viga en känsla eller typ av kärlek som är värd mer än sympati eller vänskap. Etikförfattare använder som regel ordet för att hänvisa till olika känslotillstånd, både varaktiga och stötvisa. Somliga jämför tillgivenhet med kärlek fri från typiska sensuella element.

Mer specifikt har ordet varit begränsat till känslomässiga tillstånd, vars föremål är en person. I den bemärkelsen är det grekiskans "pathos" som visas i texter av den franska filosofen René Descartes, den nederländska filosofen Baruch Spinoza och de flesta skrifter skrivna av brittiska etiker.
Men av olika grunder (till exempel att tillgivenheten inte innehåller ångest eller oro och att den är förhållandevis trög och förenlig med hela avsaknaden av det sinnliga elementet) är det i allmänhet en fördel att skilja tillgivenhet från kärlek. I denna snävare betydelse har ordet spelat en stor roll i etiska system, som har talat om umgänges- eller föräldratillgivenheten som i någon mening är en del av moralisk förpliktelse.

Se även 
 Kärlek
 Vänskap

Referenser

Noter 

Känslor
Kärlek
Kurentovanje

Kurentovanje är ett samlingsnamn för en slovensk karnevalstradition som inträffar varje år mellan fettisdagen och fastlagssöndagen. Den mest kända figuren i karnevalståget kallas för kurent eller korent. Detta är oftast en man utklädd med fårpäls, och med skallrande koskällor i ett bälte runt magen. På huvudet bär han en ansiktsmask beprydd med näbb, hängande tunga och horn eller fjädrar. Figurerna dansar och låter sina klockor skallra så starkt som möjligt, med avsikten att driva ut det onda (vintern) och välkomna det ljusa (våren). Traditionens hemort är staden Ptuj i nordöstra Slovenien, men numera besöker kurentfigurer flera delar av Slovenien vid den angivna tiden på året – bland annat för att driva ut det onda i parlamentet i huvudstaden Ljubljana.

Ursprung 
Traditionen har rötter i romersk sedvänja som angav månaden februari som en tid för rengöring. Den har förmodligen senare blandats med hedniska och keltiska firanden (bland annat imbolc). Förr i tiden gick kurentfigurerna från gård till gård i slovenska Steiermark (Štajerska) för att jaga iväg vintern och bringa god skörd med dans och klockringande. Husfolket erbjöd korvar och ägg som tack, annars sades kurentfigurerna bringa olycka över boskapen. 

För de kristna är karnevalen en signal till början av fastetiden och förebådar påsken (velika noč), som är den viktigaste katolska högtiden i Slovenien. 

Kurentfigurer exporteras idag som symboler för Slovenien och har representerat landet i olika sammanhang vid festivaler och karnevaler utomlands.

Källor

Externa länkar 

Kultur i Slovenien
Karnevaler
Arsène Darmesteter

Arsène Darmesteter, född den 5 januari 1846 i Château-Salins, död den 16 november 1888 i Paris, var en fransk-judisk språkforskare. Han var bror till James Darmesteter.

Darmesteter var från 1883 professor i fornfranska vid Sorbonne. Bland hans verk märks Traité de la formation des mots composés dans la langue française (1875), De la création actuelle de mots nouveaux dans la langue française (1877), La vie des mots (1887) - som kan ses som en förstudie till hans Dictionnaire général de la langue française, Le XVI:e siècle en Francie och cours de grammaire historique (4 band, 1891-97).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Externa länkar 
 

Franska filologer
Romanister
Franska professorer
Personer verksamma vid Paris universitet
Filologer under 1800-talet
Franska forskare under 1800-talet
Födda 1846
Avlidna 1888
Män
Svensk uppslagsbok
Nora församling, Härnösands stift

Nora församling var en församling i Härnösands stift och i Kramfors kommun i Västernorrlands län, Ångermanland. Församlingen uppgick 2006 i Nora-Skogs församling.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung och införlivade tidigt Fröks församling. På 1400-talet utbröts Skog församling och församlingen har därefter till 2006 varit moderförsamling i pastoratet Nora och Skog som under perioden 1500-talet till 1891 också omfattade Bjärtrå församling. Församlingen uppgick 2006 i Nora-Skogs församling.

Kyrkor 
 Nora kyrka

Se även 
 Nora socken

Källor 

Historiska församlingar i Härnösands stift
Indelningar i Kramfors kommun
Skogs församling, Härnösands stift

Skogs församling var en församling i Härnösands stift och i Kramfors kommun i Västernorrlands län, Ångermanland. Församlingen uppgick 2006 i Nora-Skogs församling.

Administrativ historik 
Församlingen bildades på 1400-talet genom en utbrytning ur Nora församling och har därefter till 2006 varit annexförsamling i pastoratet Nora och Skog som under perioden 1500-talet till 1891 också omfattade Bjärtrå församling. Församlingen uppgick 2006 i Nora-Skogs församling.

Kyrkor 
 Skogs kyrka

Se även 
 Skogs socken

Källor 

Historiska församlingar i Härnösands stift
Indelningar i Kramfors kommun