kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gunno Kinnman

Ragnar Fritz Gunno Kinnman, född 30 december 1885 i Norrtälje församling, död 19 juli 1961 i Danderyd, var en svensk jägmästare och skogsvetare. Han var bror till Torsten Kinnman.

Kinnman avlade jägmästarexamen vid Skogsinstitutet 1908, var från 1915 tillförordnad lektor vid Skogshögskolan och från 1918 ordinarie lektor. Han blev 1947 tillförordnad professor i skogsteknologi vid Skogshögskolan och var professor i virkeslära 1949–1953. Kinnman blev riddare av Nordstjärneorden 1930. Han är begraven på Östra Ämterviks kyrkogård.

Källor

 Kinnman, Ragnar Fritz Gunno på SvenskaGravar.se

Svenska professorer i skogsvetenskap
Personer verksamma vid Sveriges lantbruksuniversitet
Riddare av Nordstjärneorden
Personer från Norrtälje
Födda 1885
Avlidna 1961
Män
Gustaf Segerdahl

Gustaf Eriksson Segerdahl, född 23 maj 1803 i Hassle socken i Skaraborgs län, död 23 januari 1891 i Uppsala, var en svensk skogsämbetsman.

Segerdahl blev student i Uppsala 1821, var 1823-1827 i militärtjänst (vid flottan och Värmlands fältjägarkår), inträdde 1829 i Jägeristaten och Lantmäterikåren samt blev 1839 överjägmästare i Älvsborgs län samt i Göteborgs och Bohus län och kommissionslantmätare i Skaraborgs län. Samtidigt undervisade han i skogshushållning vid bergsskolorna i Falun och Filipstad samt Degebergs lantbruksinstitut. Med kungligt tillstånd vistades han en tid i Finland samt undervisade då vid Mustiala lantbruksinstitut och gjorde upp planer för en ordnad skogsstyrelse och skogsskötsel, vilka följdes vid finländska Forststyrelsens organisation.

1855-1859 var Segerdahl t.f. chef för Skogsinstitutet och Skogsstaten och hade som sådan stor betydelse för skogshushållningens ordnande i Sverige. Han var ledamot av bland annat Lantbruksakademien och Finska hushållningssällskapet. 

Far till Frida Segerdahl-Nordström.

Av hans skrifter kan nämnas Handledning för skogars indelning, afverkning och återsådd (1843), Lärokurs uti skogshushållningen (1852), Anvisningar och formulärer vid skogstjensteförvaltningen etc. (1860), Erinringar uti skogstaxationsläran (1861; ny upplaga 1868), Forstliga iakttagelser under en resa i Danmark och Nordtyskland (1861) och Erinringar uti skogsförvaltningskunskapen (1865).

Referenser 

Svenska jägmästare
Personer verksamma vid Sveriges lantbruksuniversitet
Ledamöter av Lantbruksakademien
Personer från Hassle socken
Födda 1803
Avlidna 1891
Män
Socialiseringsnämnden

Socialiseringsnämnden var en statlig svensk utredning som verkade 1920-1936. Socialiseringsnämnden tillsattes 1920 av Regeringen Branting I och fick Rickard Sandler som ordförande och Nils Karleby som sekreterare.

Det ursprungliga syftet med nämnden var att utreda vilka svenska industrier och naturtillgångar som skulle socialiseras och hur detta skulle gå till. Regeringen Branting I avgick dock senare under 1920, och senare socialdemokratiska regeringar hade en lägre profil i socialiseringsfrågan.

Under sin långa verksamhet producerade nämnden en mängd betänkanden, men användes senare till stor del av socialdemokraternas partiledning som ett alibi för att inte omedelbart genomföra socialiseringsförslag som kom från partiets vänsterflygel.

År 1935 skingrades Socialiseringsnämnden och Sandler skrev därefter på egen hand nämndens "utkast till principbetänkande", som utkom i två volymer 1935-1936. Hans betänkande kom fram till att det inte gick att rekommendera någon formel för socialisering och efter 16 års utredningsverksamhet uppställde Socialiseringsnämnden "för sin del icke något socialiseringssystem". Nämndens sista skrifter utkom 1936.

Källor 

Statens offentliga utredningar
Sveriges politiska historia
Sveriges socialdemokratiska arbetareparti
Socialism
Bildanden 1920
Upplösningar 1936
Per Nylinder

Per Olof Nylinder, född 29 juni 1915 i Solna församling, död 10 mars 1996, var en svensk jägmästare och professor.

Nylinder avlade civiljägmästarexamen vid Skogshögskolan 1940 och studerade vid KTH 1942-1944. Han blev 1953 professor i virkeslära vid Skogshögskolan. Han blev ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien 1956 och av Lantbruksakademien 1958.

Utmärkelser 

  Kommendör av Nordstjärneorden, 6 juni 1972.

Källor

Noter 

Svenska professorer i skogsvetenskap
Personer verksamma vid Sveriges lantbruksuniversitet
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga skogs- och lantbruksakademien
Män
Födda 1915
Avlidna 1996
Personer från Solna
Primo Nebiolo

Primo Nebiolo, född 14 juli 1923 i Turin, död 7 november 1999 i Rom, var en italiensk idrottsledare, mest berömd som ordförande för det internationella friidrottsförbundet IAAF.

Som aktiv i unga dagar tävlade han i längdhopp. Han studerade juridik och statsvetenskap och blev entreprenör inom byggnadskonstruktion. Han blev president för det internationella universitets-sportförbundet, som bland annat anordnat Universiaden, 1961. Åren 1969-1989 var han ordförande för det italienska friidrottsförbundet. Han blev medlem av IAAF-rådet 1972, ordförande för Association of Summer Olympic International Federations 1983 och medlem av internationella olympiska kommittén 1992. Han spelade en viktig roll då det beslutades att förlägga olympiska vinterspelen 2006 till Turin.

1981 blev Primo Nebiolo ordförande för IAAF. Han var med om dess omstrukturering från International Amateur Athletics Federation, liksom införandet av evenemang som världsmästerskapen i friidrott.

Hans ordförandeskap upphörde då han avled i en hjärtattack 1999. Han efterträddes av vice ordförande Lamine Diack som tillfällig ordförande; Lamine Diack valdes senare till officiell ordförande. IOK:s president Juan Antonio Samaranch beskrev Primo Nebiolo som "en av de största ledande idrottsmännen av sitt sekel". Primo Nebiolo var dock kontroversiell.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Minnesceremoni-artikel  från IAAF

Avlidna 1999
Födda 1923
Italienska idrottsledare
Män
Idrottare från Turin
Personer i Italien under 1900-talet
Ventura Ruiz Aguilera

Ventura Ruiz Aguilera, född 1820, död 1881, var en spansk författare.

Aguilera publicerade lyriska dikter från 1849 (Ecos nacionales), som avviker från den då förhärskande romantiken i Spanien genom sin mera didaktiska läggning. Hans diktsamlingar Cantars och Elegias med flera var däremot mer känslobetonade. Aguilera skrev även dramer och deltog i det politiska livet.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1929

Externa länkar 
 

Spanska poeter
Spanskspråkiga poeter
Poeter under 1800-talet
Spanska författare under 1800-talet
Födda 1820
Avlidna 1881
Män
Svensk uppslagsbok
Lennart Nordström

Lennart Nordström, född 14 februari 1910 i Länna församling, död 9 november 1999, var en svensk skogsvetare. 

Nordström avlade examen vid Skogshögskolan 1935 och var från 1955 professor i skogsskötsel där. Han blev ledamot av Lantbruksakademien 1956.

Källor

Svenska professorer i skogsvetenskap
Personer verksamma vid Sveriges lantbruksuniversitet
Ledamöter av Kungliga skogs- och lantbruksakademien
Män
Födda 1910
Avlidna 1999
Personer från Länna socken, Södermanland
François d'Aguilon

François d'Aguilon, född 4 januari 1567 i Bryssel och död 20 mars 1617 i Tournai, var en nederländsk arkitekt.

D'Aguilon blev barockstilens förste målsman i norra Europa, särskilt genom Jesuitkyrkan i Antwerpen (förstörd genom brand, men återuppbyggd).

Källor 
Svensk uppslagsbok, Lund 1929

Födda 1567
Nederländska arkitekter
Nederländska matematiker
Avlidna 1617
Män
Personer från Bryssel
Tomàs Aguiló i Forteza

Tomàs Aguiló i Forteza, född 1812 och död 1884, var en spansk romantisk diktare.

Aguiló är främst känd genom sin diktsamling Rimas varias (1846). Han stod under starkt inflytande av Byron och Lamartine.

Källor
Svensk uppslagsbok, Lund 1929

Spanska poeter
Födda 1812
Avlidna 1884
Män
Överavkastning

Överavkastning motsvaras av engelskans excess returns (ibland endast med beteckningen ER) och nyttjas för beräkning inom framförallt portföljteori som del av finansiell ekonomi. 

Finansiell ekonomi
Sven Petrini

Sven Julius J:son Petrini, född 12 april 1891 i Pjätteryds församling, Kronobergs län, död 14 december 1963 i Danderyds församling, Stockholms län
,, var en svensk jägmästare och skogsvetare. 

Petrini var 1945–1957 professor i skogsuppskattning med skogsindelning vid Skogshögskolan. Han blev ledamot av Lantbruksakademien 1956 och var från 1957 tjänsteman i akademien som skoglig sekreterare.

Bibliografi 

 Lärobok i skogsuppskattning och skogsekonomi (1937) 
 Skogsbruket, dess ekonomiska och naturliga förutsättningar (1940)
 Skogsekonomiens grunder (1946)
 Skogsuppskattning och skogsindelning (1948)
 Elements of forest economics (1953)

Källor

Noter 

Svenska professorer i skogsvetenskap
Personer verksamma vid Sveriges lantbruksuniversitet
Ledamöter av Kungliga skogs- och lantbruksakademien
Svenska forskare under 1900-talet
Personer från Pjätteryds socken
Födda 1891
Avlidna 1963
Män
Johann von Staupitz

Johann von Staupitz, födelseår och -ort okända, död 1524, var Martin Luthers vän och gynnare. 

Han härstammade från en adlig släkt i kursachsiska kretsen. Staupitz tillhörde augustineremiternas orden och kallades 1503 till det nyupprättade universitetet i Wittenberg som professor i bibelkunskap och förste dekan för teologiska fakulteten. Mesta betydelsen fick han som generalvikarie för den reformerade delen av sin orden efter Andreas Proles. 1504 sammanfattade han och tryckte ordenskonstitutionerna och arbetade vidare på ordens reform. Ett försök att lägga även de icke reformerade tyska klostren till den reformerade grenen misslyckades efter fleråriga förhandlingar till följd av Erfurts och sex andra konvents motstånd, trots att ordensgeneralen Egidio Canisio och påven själv stödde Staupitz. Det var denna strid som 1510 förde Luther till Rom som Staupitz sändebud till påven.

Staupitz världshistoriska betydelse ligger i den hjälp som han under en visitation i Erfurts kloster gav den om sin själs frälsning förtvivlade munken Luther. Hur långt han hjälpte Luther på väg mot den evangeliska insikten om syndaförlåtelsens nåd genom tro utan gärningar är meningarna delade; Luther själv intygar att Staupitz var den som räddade honom och som gjort honom större tjänst än någon annan människa: "Om det inte varit för d:r Staupitz hade jag ramlat ned i helvetet."

Det var också Staupitz som för Luther öppnade vägen till en större framtid genom att placera honom som professor i Wittenberg, 1508 i filosofi och 1512 i bibelkunskap i stället för Staupitz själv, som då drog sig tillbaka från universitetet och flyttade till Sydtyskland. Även på Hans Denk inverkade Staupitz med sin innerliga humanistisk-bernhardinskt färgade mystik. När kampen mot Luther började, beskyddade Staupitz sin munk i Heidelberg och Augsburg, men fick själv sin ställning så rubbad att han 1520 nedlade sitt ämbete som generalvikarie. Han kände att Luther hade rätt, och uppträdde inte mot honom, men han ville inte heller följa honom i brytningen med Rom, både av bristande mod och av kärlek till sin kyrka. Som hovpredikant hos kardinalärkebiskopen Matthäus Lang i Salzburg pressades han allt hårdare av romerska misstankar, till dess han med påvligt medgivande utträdde ur sin orden och blev abbot i benediktinklostret S:t Peter i Salzburg samt avgav ett betänkande 1523 mot Johann Agricola, vari han krävde inkvisition och bestraffning av lutheranerna. Dock bevarade han alla Luthers skrifter och förblev väl i hemlighet dennes anhängare till sin död. Några skrifter finns bevarade av honom, burna av medeltida mystik och augustinsk fromhet.

Källor 

Tyska teologer
Födda okänt år
Avlidna 1524
Män
Karl Ahlberg

Karl Abraham Ahlberg, född 13 juni 1861 i Malingsbo socken, Kopparbergs län, död 1937, var en svensk apotekare.

Biografi
Ahlberg blev elev på apoteket Kronan i Uppsala 1875 samt avlade farmacie kandidatexamen 1880 och apotekarexamen 1885. Han var assistent i kemi och fysik vid Farmaceutiska institutet från 1884, lärare i teknisk farmaci och farmaceutisk författningskunskap där från 1901, bibliotekarie där från samma år och Medicinalstyrelsens biträde för granskning av medikamentsräkningar från 1899. Han innehade från 1909 det personliga privilegiet på Apoteket Vita Björnen i Stockholm. Han utgav Farmaceutisk teknik (1898), Den svenska farmaciens historia (1907–1908) med flera arbeten.

Källor

Svensk uppslagsbok, Lund 1929

Noter 

Svenska apotekare under 1900-talet
Födda 1861
Avlidna 1937
Män
Personer från Malingsbo socken
Adolf Ahlberg

Johan Adolf Ahlberg, född den 6 mars 1873, död den 17 juni 1967, var en svensk teolog och skolman. Han var son till August Ahlberg samt bror till Axel och Gustaf Ahlberg.

Ahlberg blev docent i praktisk teologi vid Lunds universitet 1903 och blev 1910 lektor i religionsvetenskap vid Högre lärarinneseminariet i Stockholm där han tjänstgjorde fram till 1938. Han är författare till en rad läroböcker i kristendomsundervisning och till ett antal andra religiösa skrifter.

Bibliografi (i urval)
 Apostlar, profeter och lärare: en historisk studie i den äldsta kyrkans organisation: Apostlar I (1903)
 Paulus' brev till galaterna (1916)
 Bergspredikans etik: de nyare tolkningsförsöken: en studie (1930)
 Folkskolans kristendomsbok (1938)
 Religionshistorisk översikt för läroverken (1940)
 Den kristna världs- och livsåskådningen i dess huvuddrag framställd (av Adolf Ahlberg och Gösta Lindeskog, 1956)

Källor
 Svensk uppslagsbok, Lund 1929

Noter

Svenska teologer under 1900-talet
Födda 1873
Avlidna 1967
Män
Axel W. Ahlberg

Axel Wilhelm Ahlberg, född 26 april 1874 i Gällstads församling, Älvsborgs län, död 11 juni 1951 i Engelbrekts församling, Stockholm<ref>Sveriges Dödbok SDB 1860–2016, USB, Version 7.10, Sveriges Släktforskarförbund (2016).</ref>, var en svensk språkman. 

Ahlberg blev filosofie doktor i Lund 1900 och docent i latinska språket och litteraturen samma år. År 1909 blev han lektor i Växjö och var 1916-1926 rektor vid Norrköpings högre allmänna läroverk. Han blev 1925 lektor i latin och grekiska vid Högre latinläroverket på Norrmalm för vilket han var rektor 1929-1939. Han tilldelades professors namn 1941.

Ahlberg gjorde sig känd som forskare inom latinsk filologi. Bland hans skrifter märks De proceleusmaticis iamborum trochæorumque antiquæ scænicæ poesis latinæ (1900), en utgåva av Sallustius Bellum lugurthinum (1915) och Latinsk grammatik (tionde upplagan, omarbetad av Karl Thunell, 1959).

Axel W. Ahlberg var son till August Ahlberg och bror till Adolf och Gustaf Ahlberg.

KällorSvensk uppslagsbok'', Lund 1929

Vidare läsning 
 
 Nils Bohman:

Noter 

Svenska klassiska filologer
Svenska skolledare under 1900-talet
Svenska lektorer
Svenska innehavare av professors namn
Personer från Gällstads socken
Födda 1874
Avlidna 1951
Män
Svensk uppslagsbok
Ernst Ahlbom

Ernst Henrik Wilhelm Ahlbom, född 18 mars 1866 i Torpa socken, Södermanland, död 15 augusti 1934 i Helsingfors, var en svensk-finländsk skådespelare.

Biografi
Ahlbom var 1883 elev hos Ludvig Josephson vid Nya Teatern och tillhörde 1884-1891 olika svenska landsortssällskap bland annat Thérèse Elfforss' och William Engelbrechts teatersällskap. 1891-1894 tillhörde han August Arppes teatersällskap och kom då att mestadels spela i Finland. Från 1894 arbetade Ahlbom för Arppe i Helsingfors innan han 1896 startade ett eget teatersällskap vilket dock inte blev lönsamt och Ahlbom upplöste det 1898 för att ta anställning vid Svenska teatern i Åbo. 1900 anställdes Ahlbom åter vid Svenska teatern i Helsingfors. Han var 1919-1920 teaterledare och regissör vid Svenska teatern i Vasa och 1920-1926 intendent och regissör vid Svenska Teatern i Åbo.

Ahlbom har bland annat spelat Shylock, J. G. Borkman, Poirier i Klädeshandlaren och hans måg, Vingelin i Ebberöds bank. Han utgav 1919 Minnen och anteckningar från en trettiofemårig teaterbana.

Teater

Regi (ej komplett)

Referenser

Noter

Källor
Svensk uppslagsbok (1929)

Födda 1866
Svenska skådespelare under 1900-talet
Finländska skådespelare under 1900-talet
Män
Avlidna 1934
Personer från Torpa socken, Södermanland
Bukaleta

Bukaleta är en traditionell handgjord och handmålad lerkanna från landskapet Istrien i Kroatien. En bukaleta används bland annat för att dricka hemgjort vin eller den lokala istriska specialiteten supa, vilken består av rostat bröd, olivolja, socker och svartpeppar som man tillsätter i uppvärmt rödvin. Supa äter man med sked och traditionellt delar hela bordssällskapet på supa från samma bukaleta. Förr var en bukaleta ansedd vara en lyxvara som användes endast av de rikare eller vid högtidliga tillfällen. Idag är den en vanlig och populär företeelse både i gemene mans hem och vid värdshus och restauranger men även som souvenir för turister. Bland de mest kända exemplaren fanns att finna från byn Rakalj i sydöstra Istrien men den är vanligt förekommande över hela landskapet.

Källor

Istrien
Kultur i Kroatien
Division II i fotboll 1984

Division II i fotboll 1984 var 1984 års säsong av Division II som bestod av 2 serier med 14 lag i varje serie. Det var då Sveriges näst högsta division. Varje serievinnare och serie två kvalade för att ta klivet upp till Allsvenskan och de tre sämsta degraderades till Division III. Det gavs 2 poäng för vinst, 1 poäng för oavgjort och 0 poäng för förlust.

Norra

Södra

Kval 

Mjällby AIF och Trelleborgs FF till Fotbollsallsvenskan 1985.

Fotboll i Sverige 1984
1984
Fotbollssäsongen 1984
William Ahlefeldt-Laurvig

Carl William Ahlefeldt-Laurvig, född 2 maj 1860 och död 29 november 1923, var en dansk greve och diplomat.

Efter att 1897-1908 har varit minister i Wien blev Ahlefeldt-Laurvig, vars politiska uppfattning sammanföll med venstrepartiets, utrikesminister i Neergaards ministär 1905-1909, han innehade därefter samma post i Holstein-Ledreborgs kortvariga ministär hösten 1909 och även i ministären Berntsen 1910-1913. Ahelfeldt-Laurvigs främsta insats var en genomgripande omorganisation av utrikesdepartementet, avsedd att främja samarbetet mellan beskickningarna och konsulatkåren.

Utmärkelser 
   Kommendör med stora korset av Vasaorden, 4 juni 1911, tilldelad kedjan 18 november 1912.

Källor
Svensk uppslagsbok, Lund 1929

Födda 1860
Danska diplomater
Danska grevar
Danmarks utrikesministrar
Avlidna 1923
Män
Steinberg (efternamn)

Namnet Steinberg (tyska för stenberg) kan avse:

Personer

Med biografi på svenska
 Ragna Steinberg (1892–1976), norsk målare och tecknare
 Rolf Steinberg (1939–2001), svensk målare och grafiker
 Saul Steinberg (1914–1999), amerikansk illustratör och humoristisk tecknare

Ordnade efter ämnesområden

Musik
Billy Steinberg, amerikansk låtskrivare
Elliot Easton (född Elliot Steinberg, 1953), amerikansk musiker
Lewie Steinberg, amerikansk basist i bandet Booker T. & the M.G.'s
Maximilian Steinberg (1883–1946), litauisk-rysk kompositör
Michael Steinberg (musikkritiker ) (1928–2009), amerikansk musikkritiker och musikolog 
Pinchas Steinberg (född 1945), israelisk dirigent
Sebastian Steinberg (född 1959), amerikansk basist i bandet Soul Coughing
William Steinberg (1899–1978), tysk-amerikansk dirigent

Kultur
David Steinberg (född 1942), kanadensisk komiker, skådespelare, regissör och författare 
Flo Steinberg, amerikansk bokförläggare
Jacob Steinberg (1887–1947), israelisk poet
Leo Steinberg (född 1920), amerikansk konsthistoriker
Neil Steinberg, amerikansk kolumnist
Saul Steinberg (1914–1999), rumänsk-amerikansk humoristisk tecknare och illustratör
Susan Steinberg (author) amerikansk författare och konstnär
Susan Steinberg (producer) amerikansk TV-producent och regissör
Michael Steinberg, amerikansk filmregissör och producent

Vetenskap
Deborah Lynn Steinberg, brittisk sociolog
Robert Steinberg, amerikansk matematiker
Rudolf Steinberg (född 1943), tysk professor och rektor vid Johann Wolfgang Goethe-University

Övriga personer
Gerry Steinberg (född 1945), brittisk politiker
Isaac Nachman Steinberg, (1888–1957) left-revolutionary-politician, lawyer and writer
James B. Steinberg, amerikansk politician (Deputy Secretary of State)
Jerry Steinberg, amerikansk grundare av den ideella föreningen No Kidding!
Joel Steinberg (född 1941), amerikansk mördare
Joshua Steinberg (1839–1908), litauisk-rysk författare och pedagog
Judith Steinberg Dean (född 1953), amerikansk läkare
Leigh Steinberg (född 1949), amerikansk sportagent
Leonard Steinberg, Baron Steinberg (1936–2009), brittisk affärsman
Mark Steinberg amerikansk sportagent (för Tiger Woods)
Melvin Steinberg (född 1933), amerikansk politiker
Sam Steinberg (1905–1978), kanadensisk grundare av affärskedjan Steinberg
William Steinberg (född 1948), borgmästare i Hampstead, Québec
Saul Steinberg (affärsman) (född 1939), amerikansk investerare

Se även
Steinberg Media Technologies

Tyska efternamn
Steinberger

Steinberger är kan syfta på:

 Steinberger (företag) – en gitarrtillverkare

Personer
 Bernhard Steinberger (1917–1990), en tysk ekonom, antifascist och dissident
 Emil Steinberger (född 1933), schweizisk författare, regissör och skådespelare
 Gábor Darvas (tidigare Gábor Steinberger) (1911–1985), ungersk kompositör
 Heinz Steinberger (född 1958), österrikisk skridskoåkare
 Jack Steinberger (född 1921), tyskfödd läkare och nobelpristagare
 Justus Steinberger (? - 1870), officer i USA:s armé
 Lucianne Goldberg (född Lucianne Steinberger, 1935), amerikansk litteraturagent
 Mike Steinberger, amerikansk vinkolumnist i Slate
 Ned Steinberger, amerikansk gitarrdesigner, grundare och namne av gitarrföretaget
 Peter Steinberger, politisk filosof och dekan vid Reed College

Geografi
 Steinberger Joch – ett berg i Österrike
 Steinberger Ache – ett vattendrag i Österrike

Se även 
 Steinberg

Tyska efternamn
Judiska efternamn
Jiddisch-efternamn
Bury Me Alive

Bury Me Alive är det tredje studioalbumet av metalcorebandet Inhale Exhale, släppt 2009 på Solid State Records.

Låtlista
 Rooms - 3:23 
 Did You Ever Have A Touch To Lose - 3:12
 Condemned - 3:50
 Over And Out - 3:52 
 A Dark Place For Your Mind To Be - 4:12
 Intentions - 3:52
 Explosions - 3:56 
 Fiction - 3:54
 Better Her Than Me - 3:31
 Thin Black Lines - 2:02 
 An Era - 3:08

Medverkande 
 Ryland Raus - sångare
 John LaRussa - gitarr
 Chris Carroll - trummor, Slagverk
 Greg Smith - elbas

Musikalbum 2009
Gunnar Ahlgren

Johan Gunnar Ahlgren, född 4 april 1898 i Simrishamn, död 1 oktober 1962 i Lund, var en svensk fysiolog och farmakolog.

Biografi
Ahlgren blev medicine kandidat i Lund 1918, disputerade 1925, blev docent i fysiologi samma år, medicine licentiat och doktor 1927. Han blev amanuens i farmakologi vid Karolinska institutet 1926, laborator i fysiologi vid Uppsala universitet 1927 samt professor i farmakologi vid Lunds universitet 1930. Ahlgrens vetenskapliga arbeten berör huvudsakligen den intermediära ämnesomsättningen. Hans gradualavhandling har titeln Zur Kenntnis der tierische Gewebsoxydation (1925). Han invaldes som ledamot av Fysiografiska sällskapet i Lund 1931. Ahlgren är begravd på Norra kyrkogården i Lund.

Nobelpristagaren Arvid Carlsson, som inledde sin vetenskapliga bana hos Ahlgren i Lund i mitten av 1940-talet, har uppgivit att han betraktar honom som sin mentor.

Källor
Svensk uppslagsbok (1929)

Noter 

Svenska professorer i farmakologi
Svenska fysiologer
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Personer verksamma vid Lunds universitet
Ledamöter av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund
Personer från Simrishamn
Gravsatta på Norra kyrkogården i Lund
Födda 1898
Avlidna 1962
Män
Svensk uppslagsbok