kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Provorörelsen

Provo var en nederländsk motkulturrörelse under mitten av 1960-talet som fokuserade på att utlösa reaktioner hos makthavare genom att använda icke-våldsliga provokationer. Provo grundades 25 maj 1965 av Robert Jasper Grootveld, en tidig antitobaksaktivist, samt av anarkisterna Roel van Duyn and Rob Stolk. Provo upplöstes officiellt den 13 maj 1967. Den efterträddes av kabouter.

Nederländernas politiska historia
Anarkism
Icke-våldsrörelser
Ej längre existerande organisationer i Nederländerna
Organisationer bildade 1965
Organisationer upplösta 1967
Nederländerna under 1960-talet
Viktad kapitalkostnad

Viktad kapitalkostnad, även kallad WACC efter engelskans weighted average cost of capital, är en metod för att beräkna kostnader för ett företags finansiering.
Termen används även för det erhållna värdet av denna metod, vilket är den lägsta avkastning som ett företag kan tolerera för att klara av sina långivares räntekrav och sina ägares avkastningskrav. Därigenom är det ett sätt att ange avkastningskravet på totalt kapital.

Beräkning 
Beräkningen av den viktade kapitalkostnaden sker enligt följande formel:

där

Definitioner:
{|
 | 
 | Viktad kapitalkostnad
 |-
 | 
 | Eget kapital
 |-
 | 
 | Främmande kapital (exempelvis skulder)
 |-
 | 
 | Företagets totala kapital
 |-
 | 
 | Avkastningskrav på eget kapital
 |-
 | 
 | Räntesats på främmande kapital
 |-
 | 
 | Skattesats
 |-
|}

Om man löser ut  erhålls den så kallade hävstångsformeln.

Se även
Kalkylränta
Hävstångsformeln
CAPM - metod att beräkna avkastingskrav på eget kapital

Källor

Energimarknadsinspektionen - Vad är kapitalkostnad och WACC, läst 24 juni 2008

Budgetering och kalkylering
Kvillingeförkastningen

Kvillingeförkastningen är en långsträckt, skogklädd förkastningsbrant vid kanten av Kvillingeslätten i Norrköpings kommun. Den sträcker sig från Kvillinge i öster och en halvmil västerut.  Förkastningsbranten höjer sig ca 50 meter över Kvillingeslätten och vid brantens fot hittas svallgrus och svallsand. 

I branten nordväst om Lida gård växer bland annat ek och hassel. Här påträffas också en rik landsnäckfauna. 

Längs förkastningskrönet hittas några fornborgar, av vilken Torsklint är den mest kända. Dessa och förhistoriska gravfält öster och väster om Kvillinge kyrka visar att Kvillingeslätten har en kontinuerlig bosättning alltsedan järnåldern. 

Längs Kvillingeförkastningen finns en vandringsled.

För området har inrättats ett naturreservat med samma namn.

Källor
Kvillingeförkastningen naturreservat Länsstyrelsen i Östergötlands län

Naturreservat i Norrköpings kommun
Naturskyddsområden bildade 2003

Östergötlands geografi
Pentax K10D

Pentax K10D är en semiprofessionell spegelreflexkamera med 10,2 megapixlars upplösning. Den lanserades hösten 2006 och var resultatet av ett samarbete mellan japanska Pentax och sydkoreanska Samsung. Kameran vann EISA:s “European Camera of the Year 2007-2008”.

Teknik i urval 
 10,2 miljoner pixlar, CCD-sensor
 22 bitars A/D-converter
 Inbyggd bildstabilisering
 Vädertätning
 ISO 100-1600
 2,5'' LCD-skärm
 11-punkters autofokus

Externa länkar 
 http://www.dpreview.com/reviews/pentaxk10d/
 http://www.pentax.se/

Pentax DSLR-kameror
Universell envelopperande algebra

För varje Liealgebra kan man konstruera dess universella envelopperande algebra. Detta är en (unitär) associativ algebra som återspeglar många egenskaper hos den ursprungliga Lie-algebran. Konstruktionen har central betydelse bland annat inom representationsteorin avr Liealgebror.

Allmänt kan man betrakta en associativ algebra som en Liealgebra genom att låta Liehaken utgöras av kommutatorn. Varje Liealgebra kan avbildas på en associativ algebra betraktad på detta sätt. Den universella envelopperande algebran U(g) för en Liealgebra g medger en sådan avbildning som i en bestämd mening är den generellast möjliga. Situationen motsvarar formellt förhållandet mellan en grupp och dess gruppalgebra. Speciellt garanteras ett naturligt ett-till-ett-förhållande mellan representationer för g och moduler över U(g).

I typfallet, då g ges av första ordningens differentialoperatorer, kan U(g) identifieras med algebran av differentialoperatorer av godtycklig ordning.

Definition och universell egenskap
Låt g vara en Liealgebra över en kropp K och låt T(g) vara tensoralgebran över
g betraktad som vektorrum över K. Den universella envelopperande algebran U(g) är då kvoten av T(g) med idealet genererat av relationerna

Definitionen säkerställer att den kanoniska injektionen ι : g → U(g) är en Liealgebrahomomorfism. Algebran U(g) har den universella egenskapen att för varje Liealgebrahomomorfism f:g → A, där A är en godtycklig K-algebra, existerar en entydigt bestämd K-algebrahomomorfism h:U(g) → A så att f = h o ι.

Här förutsätts implicit att varje associativ algebra A är försedd med sin naturliga Liealgebrastruktur given av kommutatorn. Det vill säga

Se även
Poincaré–Birkhoff–Witts sats
Harish-Chandras homomorfism

Liealgebror
Karl-Johan Iraeus

Karl-Johan Iraeus, tidigare Nilsson, född 23 december 1982, är en svensk innebandyspelare, som har spelat för bland annat FC Helsingborg och JIK. Han spelar sedan säsongen 2008/09 för AIK, med vilken han 2014 skrev livstidskontrakt. Han har tidigare varit lagkapten i det svenska landslaget och har vunnit ett EC-Guld, ett SM-guld och VM-guld 2006 och 2012.

Iraeus är idrottslärare vid Solna Gymnasium.

Klubbtillhörigheter 
 Österängs IBK, 1994/95
 Willands IBK 1996/97 – 2000/01
 Högaborg BK, 2000/01 – 2002/03
 FC Helsingborg 2002/03 – 2005/06
 Jönköpings IK, 2006/07 – 2007-08
 AIK IBF 2008/09 –

Referenser

Noter 

Födda 1982
Svenska innebandyspelare
Män
Levande personer
Johan Risingh

Johan Risingh, född i mars 1617 i Risinge prästgård, död i april 1672 i Stockholm, var en svensk ämbetsman och nationalekonomisk författare, brorson till biskop Johannes Botvidi.

Risingh studerade i Uppsala under Johannes Loccenius, var 1646-47 lärare åt Clas Åkesson Tott d.y. och företog 1647-48 med denne en resa till Holland, England och Frankrike. Han blev 1651 sekreterare i Kommerskollegium, vars direktör, Erik Oxenstierna, kom att gynna honom välvilligt. Som kommissarie och assistensråd utsändes han 1654 till kolonin Nya Sverige på skeppet Örnen med Sven Skute och en expedition utvandrare. Han avlöste i maj samma år som guvernör Johan Printz måg och ställföreträdare Johan Papegoja, men måste i september 1655 kapitulera för holländarnas anfall. Återresan anträddes över England och Holland till Elbing, där han 1656 uppvaktade Erik Oxenstierna och till regeringen ingav ansökan om en tjänst eller jordområde som ersättning för sina förluster. År 1657 fick han fullmakt som överinspektor över Sveriges "gränse- och strömtullar" m.m. i Preussen och Pommerellen. Till Stockholm återkom han 1660, ägnade några år mest med författarskap och tvister med direktörerna i Amerikanska kompaniet samt blev 1665 assessor i Sjörätten. 

Risingh anses vara den förste vetenskaplige författaren i Sverige inom nationalekonomin. Redan 1651 hade han börjat författa en avhandling om köphandeln och för detta verks främjande erhållit ett stipendium av drottning Kristina. Av detta hans vidlyftigt planerade, men aldrig fullbordade arbete, Tractat om kiöphandelen finns nu i behåll endast första delens första och tredje bok samt kapitelindelning på de övriga. Ett utdrag, Itt Uthtogh om kiöphandelen eller commercierne med thess bestånd nytta och vesentelige deelar, utgavs 1669 med understöd av Magnus Gabriel De la Gardie, som bekostade tryckningen. I detta arbete framställde han sin tids nationalekonomiska idéer, praktiskt tillämpade på Sveriges förhållanden. Han skrev huvudsakligen i merkantilismens anda. Holland var för honom det ekonomiska mönsterlandet, och hans strävan gick ut på att utröna orsakerna till den holländska handelns blomstring. Han försvarade handelns frihet och var motståndare till monopol; dock gillade han monopol på exportvaror, när därigenom en svensk vara hindrades från att komma ut i stor mängd på utländsk marknad och därigenom falla i pris. Vid handeln med en del stapelvaror och vid kolonialhandeln fann han dock en rätt ordnad och med inhemskt kapital driven kompanihandel, efter de stora holländska kompaniernas mönster, vara till nytta. Han utarbetade även Een landbook (1671), en vägledning i praktisk lanthushållning. Hans Relation om Nya Sverige är tryckt hos Carl Sprinchorn (i "Kolonien Nya Sverige", "Historiskt bibliotek", 1878), en beskrivning på holländarnas överfall i "De colonia Nova Suecia" (akademisk avhandling, Uppsala, 1825 under Erik Gustaf Geijers presidium).

Källor

Noter

Svenska guvernörer
Svenska ämbetsmän under 1600-talet
Personer i Nya Sverige
Svenska nationalekonomer
Avlidna 1672
Män
Födda 1617
Personer från Risinge socken
Sequatchie County

Sequatchie County är ett administrativt område i delstaten Tennessee, USA, med 14 112 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Dunlap.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 689 km². 1 378 km² av den arean är land och 0 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Van Buren County - norr
 Bledsoe County - nordost
 Hamilton County - sydost
 Marion County - sydväst
 Grundy County - väst
 Warren County - nordväst

Källor
Skuggan

''För begreppet skugga, se Skugga

Skuggan kan syfta på:

 Stefan ”Skuggan” Nilsson – svensk ishockeyspelare
 Skuggan (psykoanalys) – begrepp i psykoanalys.
 Skuggan (roman) - en bok av Stieg Trenter utgiven 1960 
 Lilla Skuggan och Stora Skuggan – områden på Norra Djurgården i Stockholm

Filmer
 Skuggan (1945) – en amerikansk långfilm från 1945 
 Skuggan (1953) – en film från 1953 i regi av Kenne Fant
 Skuggan (1964) – en film från 1964 producerad av Gunnar Karlsson
Olles brorsa

Olles brorsa (eller bror) är en gråbrun eller grågrön, ribbstickad mössmodell som under senare hälften av 1900-talet använts i Sveriges försvarsmakt. Modellen fastställdes den 26 januari 1954. 

Mössan skall ha fått sitt namn av att den var av samma färg och material som en tjock tröja, Olle (tröja m/1885) som ursprungligen också användes i försvaret och som härrör från kapten sedermera majoren Gustaf Adolf Ohlson (1845-1931) vid Jönköpings regemente, som uppfann en grå ylletröja som skulle användas i armén. Tröjan utgick på 1990-talet och ersattes av en annan tröja, men den för de värnpliktiga något kryptiska benämningen Olles brorsa levde kvar.

1985 fastställdes trikåmössan i grön variant.

Korrekt beteckning på Olles brorsa är trikåmössa m/1954, M7346-711000, den gröna varianten M7346-711000-6

Trikåmössa m/1954 ersattes av hjälmunderlag 90, M7346-724010.

Referenser

Noter

Huvudbonader
Kläder med militär anknytning
Sven Davidsson

Sven Davidsson  kan avse någon av följande personer:

 Sven Davidson (1928–2008), tennisspelare
 Sven Davidsson (konstnär) (1911–2004), målare och skulptör
 Sven Davidson (politiker) (1931–2005), ingenjör och högerextrem politiker
Linus Lundström

Adolf Linus Lundström (i riksdagen kallad Lundström i Långnäs), född 17 februari 1870 i Nederluleå församling, Norrbottens län, död där 8 november 1928, var en svensk lantbrukare och politiker (liberal). 

Linus Lundström, som kom från en bondesläkt, var lantbrukare i Långnäs i Nederluleå socken, där han också hade kommunala uppdrag.

Han var riksdagsledamot i andra kammaren 1906–1924, åren 1906–1911 för Luleå domsagas valkrets, 1912–1921 för Norrbottens läns södra valkrets och 1922–1924 för Norrbottens läns valkrets. I riksdagen tillhörde han Frisinnade landsföreningens riksdagsparti Liberala samlingspartiet, efter den liberala partisplittringen hösten 1923 ersatt av Frisinnade folkpartiet.

Inför andrakammarvalet 1905 ställde Lundström upp som motståndare till ett proportionellt valsystem i Sverige. Lundström besegrade den sittande riksdagsmannen för Luleå domsagas valkrets, Johan Erik Granlund, som var proportionalist.

Som riksdagsledamot var han bland annat ledamot i jordbruksutskottet 1916–1921 och 1924. Han ägnade sig främst åt regionala frågor och landsbygdspolitik.

Källor

Litteratur
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), band 5, s. 427

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Frisinnade folkpartiet
Personer från Nederluleå socken
Födda 1870
Avlidna 1928
Män
Norrbottens läns södra valkrets

Norrbottens läns södra valkrets var vid riksdagsvalen 1911–1920 till andra kammaren en egen valkrets med tre mandat i valen 1911–1917 och fyra mandat i valet 1920. Valkretsen avskaffades vid valet 1921, då hela länet bildade Norrbottens läns valkrets.

Riksdagsmän

1912–vårsessionen 1914
Paul Hellström, lib s
Linus Lundström, lib s
Ernst Hage, s

Höstsessionen 1914
Nils Erik Nilsson, lmb
Linus Lundström, lib s
Ernst Hage, s

1915–1917
Nils Erik Nilsson, lmb
Linus Lundström, lib s
Ernst Hage, s 1915–1916, s vgr 1917

1918–1920
Nils Erik Nilsson, lmb
Linus Lundström, lib s
Ernst Hage, s vgr

1921
Nils Erik Nilsson, lmb
Alfred Lindström, jfg
Linus Lundström, lib s
Ernst Hage, s vgr

Valresultat

1917

Allmänna valmansförbundet (M) gick till val med partibeteckningen Bondepartiet.

Liberalerna (L) gick till val med partibeteckningen De frisinnade.

Socialdemokraterna (S) och Socialdemokratiska vänsterpartiet (V) gick till val i en valkartell med partibeteckningen Det arbetande folket.

Varken Jordbrukarnas riksförbund eller Bondeförbundet ställde upp i valet.

Inför valet upptogs 19 510 personer i röstlängden. Av dessa var 14 552 (74,6 %) personer röstberättigade och 4 958 (25,4 %) icke röstberättigade.

1920

Allmänna valmansförbundet (H) gick till val med partibeteckningen Bondepartiet.

Bondeförbundet (B) och Jordbrukarnas riksförbund (J) gick till val i en valkartell med partibeteckningen Bondeförbundet.

Liberalerna (L) gick till val med partibeteckningen De frisinnade.

Socialdemokraterna (S) gick till val med partibeteckningen Arbetarepartiet.

Socialdemokratiska vänsterpartiet (V) gick till val med partibeteckningen Det arbetande folket.

Inför valet upptogs 21 206 personer i röstlängden. Av dessa var 15 618 personer (73,6 %) röstberättigade och 5 588 (26,4 %) icke röstberättigade.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), band 5, s. 389

Noter

Historiska valkretsar i Norrbottens län
Svart eko

Svart eko (originaltitel: The Black Echo) är en kriminalroman från 1992 av Michael Connelly, hans debutroman. Den utkom den 21 januari 1992 på engelska och på svenska 1999. Svart eko är den första boken i serien om polisen Harry Bosch.

Handling  
Romanen handlar om Harry Bosch, en veteran från Vietnamkriget, där Bosch fungerade som en "tunnelråtta", en specialiserad soldat vars uppgift det var att gå in i labyrinten av tunnlar som användes som baracker, sjukhus  och vid vissa tillfällen bårhus av Vietcong och nordvietnamesiska armén.  Efter kriget blev Bosch en L. A. polisdetektiv som avancerade till rån/mordavdelningen där han samarbetar med Jerry Edgar.  
Billy Meadows död, en tidigare vän och en "tunnelråtta" från kriget, lockar Boschs intresse, särskilt när han inser att Meadows död skulle kunna kopplas till ett spektakulärt bankrån där rånarna använde service och avlopsstunnlarna under Los Angeles stad.  Bosch misstänker att rånarna var ute efter mer än pengar och han samarbetar sedan med FBI, i synnerhet med agenten Eleanor Wish, i ett försök att avvärja nästa attack.

 Säsong 3 i Amazon-serien, Bosch, är löst anpassad från denna roman.  Efter att Harry fångat en misstänkt berättar detektiv Bosch honom "Jag ska se till att du lever resten av ditt liv i det svarta ekot."

Källor 
 

Amerikanska kriminalromaner
Amerikanska debutromaner
Skönlitteratur 1992
Nils Svensson i Långelanda

Nils Svensson (i riksdagen kallad Svensson i Långelanda), född 18 november 1861 i Silbodals socken, Värmlands län, död 13 februari 1944 i Långelanda, Silbodals församling, var en svensk hemmansägare och högerpolitiker.

Svensson var ledamot av riksdagens andra kammare från 1918, invald i Värmlands läns västra valkrets. I riksdagen skrev han två egna motioner, dels om Arvika musikskola och dels om den nya värnpliktslagen (1924).

Referenser

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för högern
Personer från Silbodals socken
Födda 1861
Avlidna 1944
Män
Funan

Funan (kinesiska: 扶南; pinyin: Fúnán; khmer: ហ្វូណន – Fonon; vietnamesiska: Phù Nam) eller Nokor Phnom (khmer: នគរភ្នំ) var ett rike som existerade från 100-talet till 600-talet i Sydostasien. Rikets centrum var Mekongdeltat och under sin största utbredning inkluderades delar av moderna Kambodja, södra Vietnam, Laos, Thailand, Myanmar och norra Malaysia. Hamnstaden Oc Eo i Funan (idag i södra Vietnam vid gränsen mot Kambodja) kom att bli en knutpunkt för handeln mellan Kina och västra Asien och ända bort till Romarriket. Staden hade ett strategiskt läge eftersom handelsmän ofta valde att korsa Malackahalvön hellre än att segla igenom Malackasundet. På grund av vindarna blev skeppen både från Kina och Indien stående i Oc Eo i upp till fem månader. Det bördiga området vid Mekongdeltat gjorde det möjligt att försörja en stor befolkning med mat.

Handeln med silke kom att ha en viktig roll för Funan. En orsak till att Funan försvagades kan ha varit att den kinesiska handeln i större utsträckning gick via de sydostasiatiska öarna. År 357 blev riket en vasall till Kina och eventuellt så uppgick Funan senare i dess nordliga granne Chenla. Funans huvudstad Vyadhapura som låg i provinsen Prey Veng kom att vara regionens största och viktigaste stad tills Angkor byggdes.

Referenser

Historiska sydostasiatiska stater
Kambodjas historia
Jamelão

José Bispo Clementino dos Santos, känd som Jamelão, född 12 maj 1913 i Rio de Janeiro, död 14 juni 2008 i Rio de Janeiro, var en brasiliansk sambasångare .  Han var officiell sångare för sambaskolan Mangueira under karnevalsparaden och har turnerat som solartist i Europa.

Diskografi
Por Força Do Hábito (2000)
Minhas Andanças (1994)
Recantando Mágoas - Lupi, A Dor E Eu (1987)
Mangueira, A Super Campeã (1984)
Jamelão (1980)
Folha Morta (1977)
Jamelão (1975)
Samba-Enredo – Sucessos Antológicos (1975)
Jamelão (1974)
Os Melhores Sambas Enredos (1974)
Jamelão (1973)
Jamelão Interpreta Lupicínio Rodrigues (1972)
Jamelão (1970)
Cuidado Moço (1969)
Sambas Para Todo Gosto (1963)
Jamelão Canta Para Enamorados (1962)
Jamelão E Os Sambas Mais (1961)
Desfile De Campeãs – Jameão E Escolas De Samba (1960)
O Samba É Bom Assim – A Boite E O Morro Na Voz De Jamelão (1959)
O Samba Em Noite De Gala (1958)
Escolas De Samba (1958)
Volta À Gafeir (2000)
Ela Disse–Me Assim (1968)
A Voz Do Samba (1997)

Referenser 

Brasilianska sambasångare
Födda 1913
Avlidna 2008
Män
Personer från Rio de Janeiro
Mononymt kända personer
Alopaeus

Alopaeus är en vitt utgrenad finländsk präst- och ämbetsmannasläkt härstammande från bonden Tomas Kettunen, vars ättlingar bytte släktnamnen Kettunen och Kettunius mot Alopaeus (efter grekiskans ord för "räv" alopex; finskans kettu betyder räv, ändelsen -nen är en diminutiv form).

Till en av släktgrenarna hörde Magnus Jakob Alopaeus och hans tre söner, vilka alla liksom en gång fadern varit domprostar i Borgå. Från dem härrör de Alopæiska papperen, utgivna 1890–95 av A. Neovius under titeln Ur Finlands historia. De innehåller brev, handlingar och anteckningar av vikt för Finlands historia och lärdomshistoria under 1700-talet och början av 1800-talet. 

Den ryske diplomaten och professorn Magnus Maximilian Alopaeus (1775-1843) var student i Åbo 1764, trädde därefter i rysk statstjänst vid utrikesdepartementet i S:t Petersburg, avancerade till kanslichef vid utrikesministerium och adlades med bibehållande av namnet Alopaeus, samt 1784 introducerad på riddarhuset i Mitau, varvid han "upptog den stamsläktade ätten Nordenswans vapen". 1788 utnämndes han till rysk minister vid Holstein-Eutinska hovet (Oldenburg) samt 1791 till sändebud i Berlin, och senare ambassadör i London.

Ätten Nordenswan utgår från Alopaeussläkten.

Kända medlemmar av släkten
Samuel Alopaeus, präst (1721–1793)
Magnus Alopaeus, diplomat (1748–1821)
Magnus Jakob Alopaeus, biskop (1743–1818)
Frans David Alopaeus, diplomat (1769–1831)
Carl Henrik Alopaeus, biskop (1825–1892)
Marianne Alopaeus, född Rosenbröijer (1918–2014)

Referenser

Prästsläkter
Finländska släkter
Finlands nationalbiografi
Magnus Jakob Alopaeus

Magnus Jakob Alopaeus, född 16 december 1743 i Leppävirta, död 8 augusti 1818 i Borgå, var en finländsk teolog, lektor i teologi vid Borgå gymnasium, domprost och sedermera biskop i Borgå 1809.

Biografi
Alopaeus fick Alexander I:s uppdrag att förändra den kyrkliga verksamheten. Alopaeus utarbetade också förslag till Borgå gymnasiums omvandling till universitet, detta eftersom man ansåg att Åbo universitet var för rationalistiskt.

Se även 
Lista över biskopar i Borgå stift

Bibliografi

Källor 
Kari Tarkiainen, Magnus Jacob Alopææus som personhistoriker" i: ''Individ och historia.Studier tillägnade Hans Gillingstam 22 februari 1990." Stockholm 1990.

Vidare läsning

Finländska teologer
Biskopar i Borgå stift
Finländska historiker
Födda 1743
Avlidna 1818
Män
Personer från Leppävirta
Finländska präster under 1700-talet
Finländska präster under 1800-talet
Birger Steckzén

Birger Steckzén, född 10 oktober 1892 i Piteå stadsförsamling, död 13 december 1966 i  Oscars församling, Stockholm, var en svensk historiker.

Stecksén avlade filosofie licentiatexamen vid Lunds universitet 1918 och promoverades till filosofie doktor där 1920. Han blev andre arkivarie vid Riksarkivet 1921 och krigsarkivarie samma år. Steckzén var det moderna Krigsarkivets skapare. Under hans ledning förändrades Krigsarkivets position från en ringa institution relativt långt ned i den militära hierarkin till en egen myndighet direkt under försvarsdepartementet. Mellan 1921 och 1959 var han krigsarkivarie. Det var då arkivinstitutionens nuvarande ämbetsbyggnad på Gärdet tillkom. På Krigsarkivet återfinns en porträttmedaljong utförd av Karl Hultström (1951), med valspråket: Tu ne cede malis ("vik ej inför prövningen"). Steckzén författade ett flertal historieverk. Han blev ledamot av Kungliga Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia 1925, av Krigsvetenskapsakademien 1934, svensk korrespondent i  Vitterhetsakademien 1938 samt korresponderande ledamot av Örlogsmannasällskapet 1946. Steckzén utnämndes 1930 till riddare av första klassen av Vasaorden. Han är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Bibliografi 
 Carl Gustaf Wrangels fälttåg 1646–1647 (gradualavh. 1920)
 Luleå stads historia, I (1921)
 Umeå stads historia (1922)
 Krigskollegii historia, I (1930)
Johan Banér (1939)
 Bofors : en kanonindustris historia (1946)
 KLART SKEPP. Boken om SVERIGESKEPPEN Sverige, Gustaf V och Drottning Victoria (1949) 
 SKF - En svensk exportindustris historia 1907–1957 (1957)
 Birkarlar och Lappar En studie i Birkarleväsendets, Lappbefolkningens och Skinnhandelns historia (1964)

Källor 

Birger Steckzén, https://sok.riksarkivet.se/sbl/artikel/20042, Svenskt biografiskt lexikon (art av Ulf Söderberg), hämtad 2023-08-08. Band 33 (2007-2011), sida 177.

Noter 

Svenska krigsarkivarier
Ledamöter av Kungliga Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia 
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Ledamöter av Vitterhetsakademien
Ledamöter av Kungliga Örlogsmannasällskapet
Svenska historiker under 1900-talet
Riddare av Vasaorden
Personer från Piteå
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1892
Avlidna 1966
Män