kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
More Out of Today

More Out of Today är 59 Times the Pains debutalbum, utgivet 1995 av Burning Heart Records.

Låtlista 
Där inte annat anges är låtarna skrivna av 59 Times the Pain.
 "Stay" - 1:18
 "More Out of Today" - 2:06
 "Something You're Not" - 2:12
 "Leaders & Followers" - 2:15
 "Gotta Be Ready" - 1:40
 "So Blind" - 2:46 (text: 59 Times the Pain och Kola)
 "As Things Were Before" - 2:08
 "When It All Comes Down" - 2:26
 "One After Another" - 2:05
 "To Me You're Dead" - 2:39
 "Is This It?" - 3:14
 "All You Got" - 1:52
 "We're In, Now What?" - 1:56
 "2 min Remaining in the 3rd" - 2:45
 "For Now" - 1:41
 "Time to Chill" - 2:41 (text: 59 Times the Pain och Matt Walter)

Personal 
 Dan Swanö - producent, mixning, inspelningstekniker
 Eliasson - fotografi
 Farm - bakgrundssång
 Goffe - fotografi
 Jens - bakgrundssång
 Jonas Gauffin - fotografi
 Kai Kalliomäki - gitarr, bakgrundssång
 Kola - bakgrundssång, textförfattande
 Lars Hansson - fotografi (fram- och baksida samt gruppbild)
 Larzon - bakgrundssång
 Magnus Larnhed - sång, gitarr
 Mange - bakgrundssång
 Matt Walter - textförfattande
 Michael Conradsson - bas, bakgrundssång
 Pelle Saether - producent
 Seika - fotografi
 Toni Virtanen - trummor, bakgrundssång

Referenser 

Musikalbum 1995
Svenska debutalbum
Album av 59 Times the Pain
Album utgivna på Burning Heart Records
Album producerade av Pelle Saether
Marie-Madeleine Guimard

Marie-Madeleine Guimard, född i Paris 27 december 1743, död 4 maj 1816, var en fransk ballerina, även känd som La Guimard. Hon var Paris mest berömda ballerina under Ludvig XVI:s regeringstid och dominerade den franska balettscenen i tjugofem års tid. Hon var även känd för sina förhållanden och för den enorma förmögenhet hon samlade ihop: hon lät uppföra palatset Hôtel Guimard i Paris 1773. Guimard var engagerad vid Comédie-Française från 1761 till 1789.

Biografi
Marie-Madeleine Guimard var utomäktenskaplig dotter till Fabien Guimart och Anne Bernard: hennes föräldrar legitimerade henne år 1765 då hon var 22 år gammal. Hon blev elev i baletten i Comédie-Française vid 15 års ålder 1758, anställdes vid Operan 1761 och gjorde sin debut 1762. Strax därpå uppträdde hon även vid hovet. 

Guimard hade en rad sexuella förbindelser med förmögna män för pengar: en av dem var prins Charles de Soubise, som gav henne en pension på 2000 livres. Hon köpte ett hus vid Pantin utanför Paris, där hon stod värd för ett berömt sällskapsliv. Hon lät bygga en teater där man privat uppförde pjäser som var förbjudna av censuren och höll tre middagsbjudningar i veckan: den första för personer ur hovet och adeln, den andra för författare och filosofer, och den tredje för prostituerade. Hon blev aldrig måltavla för satirikerna tack vare den välgörenhet hon bedrev parallellt med sitt nöjesliv: vintern 1768 bad hon att få sitt underhåll i mynt, och delade sedan ut det i börsar till den svältande allmänheten utanför portarna. År 1773 lät hon uppföra det praktfulla slottet Hôtel Guimard i Paris. År 1789 avslutade Guimard sin karriär vid baletten och gifte sig med sin kollega Jean-Étienne Despreaux (1748-1820).

Referenser

Noter 

 

Födda 1743
Avlidna 1816
Kvinnor
Franska ballerinor
Franska balettdansare under 1700-talet
Personer från Paris
Franska kurtisaner
Twenty Percent of My Hand

Twenty Percent of My Hand är 59 Times the Pains andra studioalbum, utgivet 1997 av Burning Heart Records. I USA utgavs skivan av Revelation Records och i Belgien av Genet Records.

Låtlista 
Där inte annat anges är låtarna skrivna av 59 Times the Pain.
 "With Instead of Against"
 "Can't Change Me"
 "Start the Song"
 "Don't Belong Here"
 "Once Proud to Be"
 "Keeping the Dream Alive"
 "Face the Truth"
 "Gutfeeling"
 "Today Is the Day"
 "When Ends Never Meet"
 "Neither Question Nor Disagree"
 "Too Late"
 "We're Still Around"

Personal 
 Dan Swanö - inspelningstekniker
 Jonas Gauffin - fotografi
 Karl Haglund - layout
 Magnus Larnhed - sång, gitarr
 Michael Conradsson - bas
 Niklas Lundgren - gitarr
 Peter in de Betou - mastering
 Toni Virtanen - trummor

Referenser 

Musikalbum 1997
Album av 59 Times the Pain
Album utgivna på Burning Heart Records
Music for Hardcorepunx

Music for Hardcorepunx är 59 Times the Pains andra EP, utgiven 1998. Skivan innehåller uteslutande coverlåtar av bl.a. Cockney Rejects, Minor Threat, Eddy Grant m.fl.

Låtlista 
 "Can't Change Me" - 3:07
 "Burned" - 2:14
 "Against It" - 1:14
 "Flares n' Slippers" - 1:37
 "Small Man, Big Mouth" - 0:52
 "Police on My Back" - 2:19

Personal 
 Magnus Larnhed - sång, gitarr
 Michael Conradsson - bas
 Niklas Lundgren - gitarr
 Toni Virtanen - trummor

Referenser 

EP-skivor 1998
Album av 59 Times the Pain
Album utgivna på Burning Heart Records
End of the Millenium

End of the  är 59 Times the Pains tredje studioalbum, utgivet 1999.

Låtlista 
 "Working Man Hero"		
 "Me Against the World" 		
 "Turn at 25th" 		
 "Priority #1" 		
 "Need No Alibi" 		
 "Weakend Revolution" 		
 "Found Home" 		
 "Broken Unity" 		
 "Got It All in Sight" 		
 "Make It Go Away" 		
 "Daily Mind Distortion" 		
 "Clear Enough?" 		
 "Punkrock College (on the Show)"

Personal 
 Dan Swanö - mixning
 Georgo - producent
 Magnus Larnhed - sång, gitarr
 Michael Conradsson - bas
 Niklas Lundgren - gitarr
 Peter in de Betou - mastering
 Toni Virtanen - trummor

Referenser 

Musikalbum 1999
Album av 59 Times the Pain
Album utgivna på Burning Heart Records
Chuck Smith

Charles Ward "Chuck" Smith, född 25 juni 1927 i Ventura, Kalifornien, död 3 oktober 2013 i Newport Beach, Kalifornien, var en amerikansk pastor i den kristna församlingen Calvary Chapel Costa Mesa. Han ses som grundare av Calvary Chapel-rörelsen, som började med församlingen i Costa Mesa, Kalifornien 1965, men nu har flera tusen församlingar över hela världen, varav några är USA:s största.

Bakgrund
Smith föddes i Ventura, Kalifornien. Han utbildades vid Life Pacific College och tjänade sedan som pastor i International Church of the Foursquare Gospel. Under senare delen av 1950-talet var han kampanjledare för predikanten Paul Cain.
1965 kom han som pastor till Costa Mesa, Kalifornien till en församling som hette Calvary Chapel och planterats av Floyd Nelson.

Calvary Chapel
1968 bjöd Smith hem den då 18-åriga evangelisten Lonnie Frisbee och dennes fru Connie. Smith parade ihop honom med John Higgins som redan hade en bibelstudiegrupp för ungdomar. De två startade den kristna kommuniteten The House of Miracles och gick ut och predikade för ungdomar. Det blev början till Jesusrörelsen bland hippies i Kalifornien.
Många nya medlemmar kom till församlingen och 2006 var antalet medlemmar 35 000 personer. Många nutida amerikanska pastorer har undervisats av Smith.

Calvary Chapel blev hemmet för Jesusfolket. Man uppmärksammades i Time Magazine för sitt evangelisationsarbete bland hippies och ungdomar. Man var pionjär när det gällde avslappnat och informellt kyrkoliv, bland annat hade man gudstjänster på stranden och döpte människor i Stilla Havet. En stor del av den moderna kristna lovsången har sina rötter i Calvary Chapel.

Kritik
Smith har fått kritik för uttalanden om samband mellan katastrofer, såsom 11 september-attackerna, och Guds vrede mot homosexualitet och abort.

Referenser

Avlidna 2013
Män
Födda 1927
Kristna personligheter i USA
Personer från Ventura, Kalifornien
Personer i USA under 1900-talet
Personer i USA under 2000-talet
Calling the Public

Calling the Public är 59 Times the Pains fjärde och sista studioalbum, utgivet 2001.

Låtlista 
 "Rock the City" – 1:52
 "Welcome to the 21st Century" – 2:59
 "Calling the Public" – 3:12
 "Classaction" – 3:17
 "Cash on Delivery" – 3:07
 "Dead on a Day Like This" – 2:26
 "Upgraded System" – 2:39
 "Freedom Station" – 3:32
 "Room with a View" – 1:52
 "Addicted" – 2:23
 "My Life My Choice My Call" – 3:36
 "The Emergency" – 4:10

Referenser 

Musikalbum 2001
Album av 59 Times the Pain
Album utgivna på Burning Heart Records
Bertil Sederholm

Johan Edward Bertil Sederholm, född 18 oktober 1851 på Hjermesta gård i Tuna socken i Södermanlands län, död 11 augusti 1918 i Malmö Karoli församling, var en svensk grosshandlare och konsul.

Sederholm utexaminerades 1873 från Chalmerska slöjdskolan i Göteborg och var från 1874 verksam som grosshandlare (kompanjon med Oscar Hjalmar Wiens) i Malmö. Han var portugisisk vice konsul från 1880 och österrike-ungersk konsul från 1907, ledamot av stadsfullmäktige 1897–1912 och 1916–18 samt ledamot i styrelsen för Riksbankens avdelningskontor i Malmö från 1902. Han gifte sig 1886 med Anna Elisabeth Walén (1868-1933) och tillsammans fick paret två söner och en dotter.

Sederholm är begravd på S:t Pauli mellersta kyrkogård (kvarteret Annelund, gravplats 227) i Malmö.

Källor
Svenskt Porträttgalleri, XIX. Bankmän, 1903, p. 22
 
Malmö stads historia, åttonde delen (register), Arlöv 1994, , sid. 43

Svenska grosshandlare under 1800-talet
Personer inom svenskt bankväsen
Kommunalpolitiker i Malmö
Personer från Tuna socken, Södermanland
Gravsatta på Sankt Pauli mellersta kyrkogård
Födda 1851
Avlidna 1918
Män
Svenska grosshandlare under 1900-talet
Pan Am (TV-serie)

Pan Am är en amerikansk dramaserie som handlar om fyra flygvärdinnor anställda på flygbolaget Pan American World Airways. Serien, som utspelar sig 1963, hade premiär på kanalen ABC den 25 september 2011. I Sverige visades det första avsnittet på TV 3 den 16 oktober 2011.

Rollista i urval 
 Christina Ricci – Maggie Ryan
 Kelli Garner – Kate Cameron
 Margot Robbie – Laura Cameron
 Karine Vanasse – Colette Valois
 Mike Vogel – Dean Lowrey
 Michael Mosley – Ted Vanderway

Källor 
 
 Pan Am på TV 3

Amerikanska TV-serier från 2010-talet
Amerikanska dramaserier
Berthold Dieden (1849–1919)

Berthold Marianus Dieden, född 31 mars 1849 i Malmö, död 29 mars 1919 i Malmö, var en svensk grosshandlare. Han var son till Johan Henrik Dieden senior, bror till Johan Henrik Dieden (junior), farbror till Gotthard Dieden och far till Berthold Dieden och Herbert Dieden.

Biografi
Dieden var verksam som grosshandlare i Malmö. Han var från 1887 ledamot av styrelsen för Malmö sparbank, från 1895 av centralstyrelsen för Skånes Enskilda Bank och från 1900 av Skånska inteckningsaktiebolaget i Malmö. Han var senare ledamot av styrelserna för Skandinaviska Kreditaktiebolaget och Kockums Järnverks AB. Han var 1893–1908 ledamot av Malmö stadsfullmäktige. Dieden var från 1877 till sin död gift med Bertha Flensburg (1857–1952), dotter till konsul Theodor Flensburg. Makarna Dieden är begravda på Sankt Pauli mellersta kyrkogård i Malmö.

Källor 
Svenskt Porträttgalleri, XIX. Bankmän, 1903, sid. 60

Malmö stads historia, åttonde delen (register), Arlöv 1994, , sid. 37
 Minnesruna i Svenska Dagbladet, 31 mars 1919, sid. 9
 Dödsannons i Svenska Dagbladet efter Bertha Dieden, 18 november 1952, sid. 2
 Dieden, Berthold på SvenskaGravar.se

Svenska grosshandlare under 1800-talet
Kommunalpolitiker i Malmö
Näringslivspersoner från Malmö
Gravsatta på Sankt Pauli mellersta kyrkogård
Födda 1849
Avlidna 1919
Män
Svenska grosshandlare under 1900-talet
Lugnås gitarrfabrik

Lugnås gitarrfabrik är en instrumentmakare i Lugnås i Mariestads kommun.  Företaget drivs av firman Hans Persson Musikinstrument. 

Firman grundades av Hans Persson (1914–1999), vars far var fiskare och murare. Hans Persson spelade gitarr, mandolin och fiol. Hans kreativa ådra gjorde att han på 1930-talet började utveckla och bygga gitarrer. Hans Perssons son Lennart Persson började i fabriken 1959, vid 14 års ålder, och driver 2012 tillverkningen. Fabriken är den sista gitarrfabriken i Sverige.

År 2012 bildades Lugnås Gitarr AB ”för att säkra svensk gitarrtillverkning i Lugnås, samt trygga att Hans Perssons varumärken Swedtone och Lugnås fortsätter att erbjuda svensktillverkade gitarrer”.

I fabriken i Lugnås har det sedan starten byggts 45 000 gitarrer. Från 1947 levererade man gitarrsträngar till Levins fabrik i Göteborg och man byggde även gitarrer åt Levins. När produktionen var som störst hade företaget 13 anställda och producerade 3 000 gitarrer om året.  År 1964 skapades en serie gitarrer åt gitarristen Evert Ahlander . Idag, 2012, tillverkas gitarrer av märket Levin och de egna märkena Lugnås och Swedtone i fyra modeller, Cremona, Tarragona, Palermo och Serenad.

Referenser

Externa länkar 
Lugnås gitarrfabrik

Gitarrtillverkare
Svenska tillverkningsföretag
Företag i Mariestads kommun
Magnus Carlson & The Moon Ray Quintet (album)

Magnus Carlson & The Moon Ray Quintet är ett musikalbum från 2009.

Låtlista
If You Live (Mose Allison) – 3'26
Sugar Man (Sixto Diaz Rodriguez) – 5'50
Comin' Home Baby (Ben Tucker/Bob Dorough) – 3'00
Willow Weep for Me (Ann Ronell) – 4'27
Sea Lion Woman (George Bass) – 2'51
Riders on the Storm (The Doors) – 5'58
My Baby Girl (John Martyn) – 3'12
Sally Go 'Round the Roses (Abner Spector) – 3'58
You Do Something (Paul Weller) – 3'19
Time of the Season (Rod Argent) – 3'26
Deep in a Dream (Eddie DeLange/Jimmy Van Heusen) – 2'52

Medverkande
Magnus Carlson – sång
Goran Kajfes – trumpet, kornett, slagverk
Per "Ruskträsk" Johansson – saxofoner, basklarinett, flöjt, slagverk
Carl Bagge – piano, celesta, Fender Rhodes, hammondorgel
Peter Forss – bas, orgel
Lars Skoglund – trummor, slagverk

Recensioner
Svenska Dagbladet 2 september 2009
Lira 24 oktober 2009

Källor

Fotnoter

Musikalbum 2009
Svenska jazzalbum
Ogadens nationella befrielsefront

Ogadens nationella befrielsefront (ONLF) är en separatistisk rebellgrupp i Ogaden, östra Etiopien, som har som mål att Ogaden skall bli en egen statsbildning.

Historik 
ONLF bildades 1984 och kan ses som en fortsättning på konflikten mellan Somalia och Etiopien om Ogadenregionen, en konflikt som grundades under kolonialtiden då olika delar av Afrika tilldelades olika europeiska länder, och som under 1970-talet kulminerade i Ogadenkriget.

De svenska journalisterna Martin Schibbye och Johan Persson tog sig in i Ogadenområdet 2011 med hjälp av ONLF-gerillan vid deras misslyckade försök att rapportera om de övergrepp som flyktingar vittnat om pågick där och kopplingarna det hade till oljeföretaget Africa Oils verksamhet i regionen.

Rekrytering 
ONLF rekryterar i huvudsak från Ogadenklanen, vilken utgör omkring hälften av den regionala befolkningen.

Referenser

Externa länkar
 ONLF:s hemsida
 "In the shadow of Ethiopia's rebels", artikel av  Elizabeth Blunt, BBC News, 14 augusti 2007

Organisationer i Etiopien
Gerillagrupper
Nigerias blod

Nigerias blod, Le sang du Nigéria, är en fransk dokumentär från 2011 om den lukrativa oljeutvinningen i Nigeria, men som enligt filmen varit en katastrof för miljön och för folket i landet, med krig, miljöförstöring och sjukdomar som en direkt följd av oljebolagens verksamhet.

Referenser

Webbkällor

Franska filmer 2011
Franska dokumentärfilmer
Franska miljöfilmer
Franskspråkiga filmer
Johan Gustaf Hedberg

Johan Gustaf Hedberg, född 18 september 1840 i Örebro, död 5 maj 1928 i Malmö, var en svensk bokhandlare och senare förläggare.

Hedberg blev 1858 student i Uppsala, var 1859–63 anställd i en bokhandel i Nyköping, 1863–69 föreståndare för P.M. Sahlströms bokhandel i Linköping och 1870–82 innehavare av J.A. Ljunggrens bokhandel i Malmö och 1870–75 av filialbokhandel i Trelleborg. Han var därefter verksam som förläggare i Malmö. 

Hedberg var 1893–1915 ordförande i Malmö spritförsäljnings AB, från 1902 dess kassadirektör, från 1896 ledamot i centralstyrelsen och kassadirektör i AB Skånska Handelsbanken samt 1887–1902 ledamot av Malmö stads stadsfullmäktige.

J.G. Hedbergs förlag utgav "Freja : illustrerad skandinavisk modetidning" (svensk upplaga av den tyska "Die Modenwelt") 1873–1907, Malmö stads adresskalender 1879–1916, "Karta öfver Malmö" 1881 (faksimil 2005) och "Plankarta öfver Malmö" 1890, 1897 och 1901).

Källor

Svensk biografisk kalender I. Malmöhus län (Gullberg, Hjalmar - Uggla, Torsten, utg., 1919), sid. 130
Malmö stads historia, åttonde delen (register), Arlöv 1994, , sid. 38
Tyke Tykesson (red.) Malmös kartor: från 1500-talet till idag, 2003, sid. 144f.

Svenska förläggare
Personer inom svenskt bankväsen
Kommunalpolitiker i Malmö
Svenska politiker under 1800-talet
Födda 1840
Avlidna 1928
Män
Politiker från Örebro
Gösta Laudon

Gösta Wilhelm Laudon, född 16 oktober 1904 i Storkyrkoförsamlingen i Stockholm, död 24 april 1999 i Oscars församling i Stockholm, var en svensk skridskoåkare och friidrottsledare. 

Laudon hade ett brinnande intresse för idrott under hela sitt liv. Han fängslades mest av individuella idrottsliga prestationer. Laudon besatt många personliga färdigheter förutom skridsko och sedermera friidrott. Han var en renlevnadsmänniska som var helt emot droger i alla former. Han var botaniskt bildad och kunde hundratals latinska namn på botaniska växter utantill. 

Sedan hans två barn och första fru avlidit i scharlakansfeber tog han frivillig värvning i Finska vinterkriget, men han var inte en person som ville ha medömkan. Han blickade ständigt framåt och var väldigt mån om ungdomarnas förutsättningar till utveckling. Detta visade han prov på under, ibland tuffa, förhandlingar med Sigtuna kommun för att äska bidrag till friidrottsklubben. En gång ska han ha lämnat ett kommunmöte i protest mot att PRO fått bidrag istället för ungdomsverksamheten. Laudon som själv vid det laget var pensionär tyckte att pensionärer i allmänhet var tillräckligt bemedlade och istället borde ställa upp för att hjälpa ungdomarna att utveckla ungdomsverksamheten i kommunen.
 
Laudon arbetade bland annat som sportjournalist i Piteå för Norrbottens-Kuriren där han kom att träffa en friidrottstränare i Umeå, Lars Rydell. Samarbetet med Lars fortsatte in på 1980-talet Sedan Laudon bildat IFK Märsta friidrottsklubb 1970.

Så småningom kom Laudon tillbaka ner till Stockholm och i kontakt med Sigtuna kommun. Laudon startade tillsammans med bland andra fritidsnämndens ordförande en skoltävling för friidrott, den så kallade Sigtunakampen år 1971, som arrangeras än idag.
På grund av sin bakgrund som militär officer så tog han även hand om skolungdomarnas luftgevärsskytte i källaren till Valsta Sim och Sporthall under årtionden.

Laudon var IFK Märstas grundare och i många år klubbens ordförande och frontfigur. Han fick ta emot medalj av silver från fritidsnämndens ordförande 1994, vid en kommunal ceremoni anordnad på Märstagymnasiet vid hans 90-årsdag. Han var engagerad i klubben till och med som 90-åring, och ända till sin död. Eldsjälen Gösta Laudon fick år 2008 en gata uppkallad efter sig i närheten av Ärlingheden i Märsta.

Gösta Laudon vilar i minneslunden på Skogskyrkogården i Stockholm.

Referenser

Externa länkar 
Ledarveteraner inom svensk friidrott
Bild på Gösta 90år
Gösta Laudon på SpeedSkatingNews.info

Svenska skridskoåkare
Män
Födda 1904
Avlidna 1999
Idrottare från Stockholm
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Margot Robbie

Margot Elise Robbie, född 2 juli 1990 i Gold Coast, Queensland, Australien, är en australisk skådespelerska. 

Hon blev känd efter sin roll som Naomi Lapaglia i Martin Scorseses The Wolf of Wall Street. År 2016 spelade hon Jane Porter-Clayton i Legenden om Tarzan samt Harleen Quinzel/Harley Quinn i Suicide Squad.
År 2017 spelade hon Tonya Harding i filmen I, Tonya, och blev nominerad för en Oscar för bästa kvinnliga huvudroll.

Biografi 
Margot Robbies föräldrar är Sarie Kessler, en fysioterapeut och Doug Robbie, en tidigare sockerplantage-ägare. Föräldrarna separerade när hon var fem år och med sin mor och sina tre syskon – bröderna Lachlan och Cameron och systern Anya – växte hon upp på morföräldrarnas gård i Queensland.

År 2016 gifte sig Robbie med Tom Ackerley.

Filmografi

Film

Tv

Källor 
 
 ABC: Character Bio Laura Cameron

Noter

Externa länkar 

Australiska skådespelare under 2000-talet
Levande personer
Kvinnor
Födda 1990
Personer från Queensland
Gottfrid Warholm

Gottfrid Warholm, född 4 maj 1826 i Böne socken, Älvsborgs län, död 13 december 1906 i Lund, var en svensk godsägare. Han var sonson till Olof Warholm, bror till Johan Wilhelm, Clas och David Richard Warholm samt måg till Johan Henrik Thomander.

Warholm blev student i Lund 1845, avlade kameralexamen 1847 och var elev vid Degebergs lantbruksinstitut 1849–51. Han blev arrendator av Ugerup i Kristianstads län 1852, av Helgonagården i Malmöhus län 1858 och av Trolleberg i sistnämnda län 1873.

Warholm var vice ordförande i Malmöhus läns hushållningssällskap 1874–92 och dess ordförande 1892–97. Han var ordförande i centralstyrelsen för Sydsvenska kreditaktiebolaget från 1896. Han blev hedersledamot av Lantbruksakademien 1897. Warholms väg i Lund är uppkallad efter honom. Hans bostad efter giftermålet med biskopsdottern Ida Thomander var Tuna slott.

Warholm var en av initiativtagarna till Kävlinge-Barsebäcks Järnväg.

Källor

Noter 

Skånska godsägare under 1800-talet
Ledamöter av Lantbruksakademien
Personer från Böne socken
Gravsatta på Östra kyrkogården i Lund
Födda 1826
Avlidna 1906
Män
Demba Ba

Demba Ba, född 25 maj 1985 i Sèvres i Frankrike, är en senegalesisk-fransk fotbollsspelare som spelar för FC Lugano. Ba har tidigare representerat Senegals landslag.

Tidig karriär 
Ba föddes i Sèvres, Hauts-de-Seine, som det näst yngsta av sju syskon. Han växte upp i Saint-Valery-en-Caux, Seine-Maritime. Han började spela för ungdomsklubben Mont Gaillard 1992, innan han började spela för Port Autonome mellan 1999 och 2000, samt Frileuse mellan 2000 och 2001.

2001 återvände Ba till Châtillon och började spela för Montrouge. Han spelade där fram tills 2004 då han bestämde sig för att fokusera på sin fotbollskarriär. Han provspelade både för Olympique Lyonnais och sedan med Auxerre, dock utan att lyckas. Ba lämnade då Frankrike för provspel i de engelska klubbarna Watford och Barnsley.

Klubbkarriär

Newcastle United 
Den 17 juni 2011 skrev Ba på ett treårskontrakt med Newcastle United, där han gjorde sin debut den 13 augusti 2011 i en 0–0-match mot Arsenal. Han gjorde sitt första mål samt ett hat trick för klubben den 24 september 2011 i en 3–1-hemmavinst mot Blackburn Rovers. Ett nytt hat trick kom i 3–1-bortavinsten mot Stoke City, vilket förde upp klubben på en tredje plats i ligan.

Chelsea 
Den 4 januari 2013 gick Ba till Chelsea för en icke angiven avgift. Ba skrev på ett 3,5-årskontrakt och blev den första senegalesiska spelaren i klubben. Han fick det tidigare vakanta tröjnumret 29.
Ba gjorde den 5 januari sin debut mot Southampton i den tredje omgången av FA-cupen. Han gjorde två mål i matchen, som slutade med en 5–1-vinst för Chelsea. Den 1 april 2013 avgjorde Demba Ba omspelet mot Manchester United i kvartsfinalen i FA-cupen med matchens enda mål. Han gjorde även mål i sin debut på hemmaplan den 16 januari i en 2-2-match mot samma klubb. Den 1 april 2013 avgjorde Demba Ba omspelet mot Manchester United i kvartsfinalen i FA-cupen med matchens enda mål. "

2014 gjorde han det avgörande målet som tog Chelsea till semifinal mot PSG.

Beşiktaş 
Under sommaren 2014 skrev Demba Ba fyraårskontrakt med en av de största klubbarna i Turkiet, Besiktas. Han hade nummer 9 på tröjan.

FC Lugano
Den 18 juni 2021 värvades Ba av schweiziska FC Lugano, där han skrev på ett ettårskontrakt.

Referenser 

Demba Ba på transfermarkt.co.uk

Noter

Senegalesiska fotbollsspelare
Franska fotbollsspelare
Senegalesiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FC Rouen
Spelare i RE Mouscron
Spelare i TSG 1899 Hoffenheim
Spelare i West Ham United FC
Spelare i Newcastle United FC
Spelare i Chelsea FC
Fotbollsspelare i Beşiktaş JK
Spelare i Shanghai Shenhua
Spelare i Göztepe
Fotbollsspelare i Istanbul BB
Spelare i AC Lugano
Spelare i Championnat National 2
Spelare i Jupiler League
Spelare i 2. Fußball-Bundesliga
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i Premier League
Spelare i Süper Lig
Spelare i Chinese Super League
Spelare i afrikanska mästerskapet i fotboll 2012
Födda 1985
Levande personer
Män
Personer från Sèvres
Senegalesiska idrottare under 2000-talet