kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Juan Gonzalo Lorca

Juan Gonzalo Lorca, född 15 januari 1985 i Santiago, Chile, är en professionell fotbollsspelare som spelar i den chilenska klubben Rangers de Talca.

Karriär

Colo-Colo 

Lorca började sin fotbollskarriär som 12-åring i Colo-Colos ungdomssektion. Han började som offensiv mittfältare, men ganska snart flyttades han upp ett snäpp till forwardsplatsen. 7 juli, 2004 gjorde Lorca sin professionella debut mot Universidad Católica i en Copa Sudamericanamatch. Matchen slutade 1-1. Lorcas första mål kom månaden därpå mot Cobreloa.

Huachipato 

2006 lånades Lorca ut till Huachipato är han totalt gjorde 11 mål på sina 34 matcher. Året därpå återvände Lorca till Colo-Colo för att representera laget i 2007 Apertura.

Landslaget 

Lorca har representerat Chiles U-20 och U-23 trupper. Han var en del av Chile vid 2005 South American Youth Championship, där man kvalificerade sig för 2005 FIFA World Youth Championship i Nederländerna. Men, Lorca stannade hemma i Chile, på grund av skada, då laget reste över till Europa.

Lorca har även representerat Chiles A-landslag (bl.a. mot Costa Rica och Jamaica. Lorca gjorde sitt första landslagsmål mot Jamaica (matchen slutade 1-0 till Chile).

Födda 1985
Chilenska fotbollsspelare
Män
Levande personer
Spelare i Colo-Colo
Spelare i Huachipato
Spelare i Vitesse Arnhem
Spelare i Club Deportivo O'Higgins
Spelare i US Boulogne
Spelare i Club de Deportes Santiago Wanderers
Spelare i Sociedad Deportivo Quito
Spelare i Rangers de Talca
Spelare i Copa América 2007
Vallen, Junsele socken

Vallen (dialektalt Våll'n) eller Junselevallen, är en tidigare småort i Junsele socken i Sollefteå kommun som ligger vid Betarsjöns nordvästra strand. Vid 2015 års småortsavgränsning visade sig att folkmängden i orten sjunkit till under 50 personer och småorten upplöstes.

Under senare hälften av 1800-talet fanns cirka 400 människor i Junselevallen, men folkmängden har sakta dalat till dagens siffror. I byn fanns tidigare många affärer, postkontor, skola med mera. Konsum lade ned sin verksamhet i byn 1964 och anrika Daniel Wallins affär stängde hösten 1968. Dock fortsatte Wallin att sälja av det lager han hade kvar, fast mer informellt. Posten låste dörren för sista gången den 30 oktober 1970.

I Junselevallen startade tillverkningen av Polarvagnen 1964.

Den 11 november 1973 bildades Junselevallens byalag som alltsedan dess tillvaratagit byns intressen på olika sätt. 

Föreningshuset, nuvarande Vallencia, byggdes 1926.

Befolkningsutveckling

Källor

Externa länkar
Junselevallen (lokal webbplats)

Orter i Sollefteå kommun
Tidigare småorter i Sverige
Kalmar ångkvarn

Kalmar Ångkvarn grundades 1847. Kalmar Ångkvarns byggnad är placerad på Kvarnholmen i södra delen av Kalmar centrum mellan Skeppsbrogatan och Södra Långgatan, samt mellan Proviantgatan och Östra Vallgatan.

Idag återfinns Kalmar läns museum, regionens största konferensanläggning Kalmarsalen och en rad andra företag i den forna ångkvarnens byggnad vid hamnen. Kalmar läns museum är det kulturhistoriska museet för Kalmar län. Huvuddelen av utställningen ägnas åt Regalskeppet Kronan, som sjönk i ett sjöslag vid Ölands södra udde år 1676, och det arkeologiska arbetet i regionen.

Historik 
Kalmar Ångkvarn övertogs under 1870-talet av grosshandlaren Johan Jeansson (1831-1896). Under dennes, och i synnerhet under hans sons, konsuln John Jeanssons (1865-1953), ledning utvecklades företaget till ett av de största i sin bransch inom Skandinavien, med en förmalningskapacitet av 175 ton vete och 125 ton råg per dygn. Utom mjölförmalning bedrev kvarnen också tillverkning av risgryn och havregryn samt av ris- och vetestärkelse. Sammanlagda tillverkningsvärdet per år uppgick till omkring 13 miljoner kronor. Arbetarantalet var omkring 145 personer.

År 1862 överlämnade svenska staten fortifikationsjorden, den mark där stadsmuren var uppförd, till Kalmar stad. Johan Jeansson köpte en del av jorden, rev den så kallade Preussarvallen och uppförde där Kalmar Ångkvarn (1881), vars byggnader ännu dominerar stadsbilden. Utbyggnaden av ångkvarnen resulterade i att Ölands, i mitten på 1800-talet omkring 1700 hemmansägda väderkvarnar, kraftigt minskade i antal. 

År 1889 blev John Jeansson disponent för Kalmar Ångkvarn efter studier i Tyskland, Storbritannien och Frankrike. I Kalmar var han Storbritanniens vicekonsul. Vid Johan Jeanssons död, 1896, var Kalmar Ångkvarn den största privatägda kvarnen i Skandinavien. 

Den 6 juli 1935 brann ångkvarnen. Branden startade på tredje våningen och gjorde stor skada.    

Kvarnen var i bruk till 1957.

Exteriörbilder

Källor

Noter

Externa länkar

Kalmar läns museum
Företag i Kalmar
Kvarnar i Sverige
Ej längre existerande svenska kvarnar
Företag bildade 1847
Bränder 1935
Kvarnholmen, Kalmar
Pindos (häst)

Pindos är en liten hästras av ponnytyp som härstammar från Grekland. Pindosponnyn har vanligtvis en mankhöjd på runt 130 cm men kan med selektiv avel vara så låg som 100 cm eller upp till 142 cm. Pindosponnyn är en ras som ofta beskrivs som väldigt envis men den är härdig och klarar sig med lite foder. Pindosponnyn kallas även Tessalisk ponny då den föddes upp i det gamla Thessalien.

Historia 

Grekland är ett land som har väldigt dåliga förhållanden för avel av hästar då jorden är mager, vegetationen sparsam och ofta är klimatet väldigt varmt. Detta ledde till att många hästar istället importerades och de hästar som avlades i landet var i regel ganska små. De traditionella områdena för all slags hästuppfödning i det gamla Grekland var bergsområdena Thessalien och Epirus där klimatet oftast var lite svalare. Detta område har varit Pindosponnyns hemtrakter i århundraden. Rasen är utan tvivel en ättling till den gamla Tessaliska hästen, vilken den grekiska poeten Oppianos (ca 211 f.Kr) beskrev som en häst "välbekant för sin skönhet, sitt mod och sin uthållighet". 

Men man tror att det har korsats in mycket annat blod i Pindosponnyn sen Oppianos beundrade hästen, bland annat från gamla poloponnesiska och epidauriska hästar och även Ferghanahästar och araber från Orienten som gjorde ponnyerna mer tålig för värme och förbättrade dess uthållighet avsevärt.

Egenskaper 

Idag används Pindos mest som packdjur i bergen, för lättare jordbruk och även inom skogsbruket. Men den fungerar även bra som ridhäst eller mindre körhäst. Ston av Pindosponnyer korsas ofta med åsnor i Grekland för att få fram mulor. Hovarna är ganska små, vilket är vanligt på hästar som fötts upp i varmare klimat. Den är även känd för sin uthållighet men har ett litet dåligt rykte om sig att vara istadig och väldigt envis. 

Pindosponnyns närmaste släkting är Peneiaponnyn som härstammar från provinsen Eleia på Peloponnesos och även Skyrosponnyn.

Se även 
 Peneiaponny
 Skyrosponny
 Messaraponny
 Andravida

Källor 
 Bonniers stora hästlexikon av Elwyn Hartley Edwards
 Pindos på Aftonbladet.se

Ponnyer
Hästraser från Grekland
Józef Antoni Poniatowski

Józef Antoni Poniatowski, född 7 maj 1763 i Wien, stupad 19 oktober 1813 i slaget vid Leipzig, var en polsk ledare, general, krigsminister, överbefälhavare och patriot. 

Poniatowski var brorson till Polens siste kung, den reformvänlige Stanisław II August Poniatowski. Józef Ponikatowski fick sin militära utbildning i Österrike i krigen mot Turkiet. 1792 deltog han med generalmajors rang i det polsk-ryska kriget där han vann slaget vid Zieleńce. Det invaderande Ryssland vann dock kriget vilket medförde Polens andra delning. Som en reaktion på detta utbröt 1794 Kościuszko-upproret i vilket Ponatowski deltog som general. Upproret slogs ned av Ryssland och Preussen och orsakade Polens tredje delning vilket tar bort landet från kartan som självständig stat. Poniatowski anslöt då i likhet med tiotusentals polacker till Napoleon I:s fanor då Frankrike stred mot Österrike, Preussen och Ryssland, de tre stater som ockuperat och delat upp Polen. 1807 blev han överbefälhavare i Storhertigdömet Warszawa, en polsk lydstat till Napoleon som den franske kejsaren skapat efter sin seger över det ockuperade Preussen. 1809 stred Poniatowski mot Österrike och förstorade Storhertigdömet Warszawa med en tredjedel genom att återta en del av de territorier Österrike ockuperat. 1812 deltog Poniatowski med en 100 000 man stark polsk här i Napoleons misslyckade anfall på Ryssland. Under fälttåget sårades han svårt. Efter nederlaget i Ryssland reste Poniatowski 1813 en ny polsk armé som bistod Napoleon i hans krig i Tyskland. Under slaget vid Leipzig gav Napoleon ansvaret för skyddandet av den franska reträtten till Poniatowski och hans polska trupper samt befordrade honom till marskalk av Frankrike. Poniatowski blev den ende icke-fransmannen som befordrades till denna rang. Under tre dagars strider mot övermakten sårades Poniatowski. Slutligen omkom han i floden Elster då han trots upprepade kapitulationserbjudanden vägrade lägga ner vapnen.

Referenser

Noter

Källor
 

Polska generaler
Personer i Polen under 1800-talet
Franska fältmarskalkar
Personer som stupat i strid
Polsk adel
Personer i Napoleonkrigen
Storkorset av Hederslegionen
Deltagare i slaget vid Leipzig
Deltagare i slaget vid Borodino
Namn ingraverat på Triumfbågen
Födda 1763
Avlidna 1813
Män
Peneiaponny

Peneiaponnyn är en hästras av ponnytyp som härstammar ifrån Grekland. Den är en mindre vanlig släktras till pindosponnyn som kommer från provinsen Eleia på Peloponnesos. Den är mest känd som arbetshäst runt medelhavet där den främst används som packhäst eller arbetar inom skogs- och jordbruket. Rasen räknas som stark och lätthållen. Mankhöjden varierar ganska kraftigt från 102 cm till 140 cm. Lokalt kallas ponnyerna även geogalidiko eller georgaludiko.

Historia 

Peneiaponnyn anses ha samma ursprung som sin släkting pindosponnyn, och har avlats fram i Grekland i flera århundraden men samtidigt är hästrasen unik i jämförelse med andra grekiska raser då de visar tecken på influenser från orientaliska ökenhästar. I övrigt är de grekiska ponnyernas ursprung relativt okända. 

Senare korsades de små peneiaponnyerna med andra europeiska hästraser för att förädla hästarna och höja deras kvalitet. Bland annat korsades ponnyerna med större hästar som angloaraber, olika anglonormandiska hästar och noniushästar, men detta hade ingen större inverkan på ponnyernas höjd men förbättrade deras exteriör. Dock finns det numera exemplar som kan bli ända upp till 140 cm.

Trots att rasen hade uråldriga anor så skapades ingen stambok förrän år 1995. Enligt det grekiska jordbruksdepartementet finns det idag ca 230 ston och 70 hingstar registrerade medan antalet oregistrerade hästar säkerligen är mycket högre.

Egenskaper 

Det tuffa klimatet och dåligt bete har gjort att de små peneiaponnyerna är härdiga, sunda och lätta att föda upp. De klarar sig på lite foder och avlas oftast upp utomhus, året runt för att bibehålla denna karaktär. I den grekiska övärlden används ponnyn som packdjur, till lättare jordbruk och även ridning, bland annat turistridning. De används även för att föda upp mulåsnor. 

Peneiaponnyn ser ganska primitiv ut med stort huvud, ofta med konvex nosprofil, stora näsborrar och långa öron. Ibland kan man se det orientaliska ursprunget i vissa exemplar. Benen är starka hos ponnyerna med riktigt hårda och tåliga hovar. Dock är rörelserna ganska stötiga hos ponnyerna.

Se även 
Pindos (häst)
Skyrosponny
Messaraponny
Andravida

Källor 

Aftonbladets artikel om Peneiaponnyn
Samlad data och bilder på Peneiaponnyn

Ponnyer
Hästraser från Grekland
Volvo RM8

RM8, Reaktionsmotor 8, flygmotor tillverkad av Volvo Aero för stridsflygplanet Saab 37 Viggen. Motorn är av dubbelströmstyp (”bypass”) och är en utveckling av Pratt & Whitneys civila motor JT8D-1.

Grundkonstruktion 
RM8 har 13 kompressorsteg uppdelade på två från varandra fritt roterande rotorer. De sex första stegen omfattar fläkten och lågtryckskompressorn och drivs av en trestegs lågtrycksturbin. Lågtrycksturbinen är placerad bakom högtrycksturbinen vars enda steg driver högtryckskompressorn som består av sju steg.

RM8A 
Utöver grundmotorns konstruktion gjordes förstärkningar och förbättringar, till exempel konstruerades ett nytt bränslesystem. Dessutom utvecklades en efterbrännkammare som blev fast monterad på gasgeneratorn.

Prototyper 
Sex försöksmotorer tillverkades för körning i motorblock under utvecklingsarbetet och därefter tillverkades elva motorer som skulle användas i provflygplanen.

Beställningar och tillverkning 
Ursprungligt beslut år 1962 var 800 Saab 37 Viggen. I juli 1968 beställdes 195 motorer och den första serietillverkade motorn levererades 28 oktober 1970. År 1970 hade beslutet skurits ner till 175 Viggen, varav inget jaktplan. Totalt tillverkades 207 RM8A-motorer (9001-9207) åren 1965-1980.

RM8B 
I varianten utökades fläkten med ett steg till tre, på bekostnad av ett färre steg i lågtryckskompressorn. Efter omkonstruktionen blev motorn 7 cm längre vilket gjorde att flygplanet JA 37 fick förlängas lika mycket.

Ett utvecklingskrav var ”rökfrihet”, dvs. rökstrimman med synliga sotmängder efter planet skulle bort. Totalt tillverkades 173 RM8B-motorer (9401-9573) åren 1978-1987.

Motordata och prestanda

Referenser 
 Volvo Flygmotor RM8A RM8B - broschyr med bl.a. motordata och modulfunktioner. Läst 2023-04-12.

Noter

Externa länkar 
 Svensk Militär Flygplanshistorik - RM 8 – P&W JT8D-22
 Flygvapenmuseum - Jetmotorer i museets samlingar
 Svensk flyghistoria genom tiderna: IV
 Arboga Robotmuseum - RM8A (Pratt & Whitney JT8D-22)
 Arboga Robotmuseum - RM8B (Pratt & Whitney JT8D-22A)
 Arboga Robotmuseum - RM8 Efterbrännkammare
 All-Aero.com Pratt & Whitney JT8D / Volvo RM8

Jetmotorer
Philip Wersén

Frans Philip Wersén, född 3 oktober 1854 i Örebro, död 9 juni 1940 i Stockholm, var en svensk ingenjör och företagsledare.

Wersén studerade vid Tekniska Elementarskolan i Örebro och anställdes 1873 som ritare vid AB Atlas verkstad i Södertälje och blev snabbt chef för hela vagntillverkningen. Under åren 1883–1891 var han på samma befattning verksam i Stockholm då nämnda företag koncentrerat sin verksamhet dit. År 1891 blev han föreståndare, och ej verkställande direktör, för det då grundade VABIS i Södertälje. Verkställande direktör blev Peter Petersson som även var verkställande direktör för moderbolaget Surahammars Bruks AB. På grund av meningsskiljaktigheter mellan honom och Peter Petersson, bland annat om direktörsposten i VABIS, lämnade han 1896 VABIS och grundade 1897 konkurrenten AB Södertelge Verkstäder i samma stad. År 1894 hade han även invalts i Södertälje stadsfullmäktige.

Efter bara 5–6 år kom Södertelge Verkstäder att ha större omsättning och vinst än Vabis. Verksamheten vid Södertelge Verkstäder fortsatte att gå bra. År 1914, då Wersén stod på toppen av sin karriär, inköpte han den nedbrunna herrgården Ängsholm och lät där uppföra ett slott, efter ritningar av Södertäljearkitekten Tore E:son Lindhberg, som privatbostad. På grund av byggnadens tunga tegelarkitektur kallades anläggningen populärt "den sista Wasaborgen". År 1917 fick han träda tillbaka då AB Södertelge Verkstäder uppgick i sammanslutningen AB Svenska Maskinverken. Kostnaderna för uppförandet av Ängsholms slott, i kombination med efterkrigskrisen och spekulation i tyska industriaktier ledde till en personlig konkurs 1924, då han miste slottet. Han var vid sin död helt medellös.

Källor

Eric Giertz: Människor i Scania under 100 år (1991)
Ängsholm vid Näslandsfjärden – och dess byggherre 

Svenska ingenjörer under 1800-talet
Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Födda 1854
Avlidna 1940
Män
Ingenjörer från Örebro
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer i Södertäljes historia
Starhawk

Starhawk föddes som Miriam Simos 17 juni 1951, i St. Paul, Minnesota i USA. Hon utbildades i allmän skola, där hon också regelbundet deltog i hebreiska studier. Hon säger att hennes judiska uppfostran är den som hon har att tacka för utvecklandet av religiöst och politiskt sunt förnuft. 1982 tog hon en magisterexamen i det feministiska terapiprogrammet på Antioch University West. Hon arbetade som psykoterapeut i San Francisco från 1983 till 1986, och undervisade på Antioch West och andra skolor i San Francisco Bay-området. Starhawk föreläste och undervisade präster, terapeuter och personlighetsutvecklingssökande i konsten att göra ritualer.

Hon är en framträdande röst inom den moderna jordbaserade spiritismen. Hon är författare och ekofeminist. Hon har skrivit ett otal böcker som inspirerat många till handling. Hennes böcker har översatts till spanska, franska, tyska, danska, holländska, italienska, portugisiska, polska, grekiska, japanska, och burmesiska. Starhawks författarskap har citerats av andra författare och inkluderats i oräkneliga antologier. Den numera klassiska The Spiral Dance har tryckts i nya upplagor i över 25 år och blivit reviderad två gånger. I boken presenterar hon en eklektisk blandning av teologi, feministisk teori, personlighetsutvecklande övningar, poesi och ritualer för att fira årshjulet. Starhawk presenterade också idéer som var centrala för hennes teologi. Enligt henne är Gudinnan immanent i världen. Alla ting är sammankopplade. Därför måste magi (konsten att förändra verkligheten) vara etisk och inkludera fokus på social rättvisa. Gudinnereligionen uppmanar samhället att omdefiniera manlighet och kvinnlighet och vända det försämrade livsklimatet på planeten till ett som befrämjar ett livsbekräftande klimat.

Starhawk är en av dem som inspirerat till att koppla samman den religiösa tron med ekologiskt tänkande och politisk medvetenhet. Hon är en av grundarna av The Reclaiming Community vilket är en grupp människor som arbetar med att koppla samman spiritism, eko-aktivism och politik.

Böcker

Källor 
 www.starhawk.org
 www.bookrags.com/biography/starhawk/
 www.reclaiming.org

Magi
Födda 1951
Kvinnor
Levande personer
Monster Jam

Monster Jam är en amerikansk TV-serie och ett liveevenemang där monstertruckar tävlar och samlar poäng för att utröna vilka förare som är de bästa. Serien drivs av bolaget Feld Entertainment.
Monster Jam har besökt Sverige och Göteborg Ullevi flera gånger och 2007 var besökarantalet strax över 50 000 (fördelat på två shower).
Kända Monster trucks är Grave Digger, Maximum Destruction och den svenska Thor. Grave Digger är den monstertruck som har vunnit mest.

I oktober 2013 genomfördes Monster Jam för första gången på Friends Arena, i Solna, inför en publik på 28 000 personer. Till 2014 då showen återigen genomförs på Friends Arena har Monster Jam inlett  ett samarbete med Alexander ”The Mauler” Gustafsson som bland annat innefattar ”The Mauler Monster Jam truck” - en ny monstertruck med UFC-stjärnan Alexander Gustafssons fightingface på karossen.

Monster Jam har på TV producerats under 2000-talet.

Källor 

Amerikanska TV-serier från 2000-talet
Bilsport
Pony mousseye

Pony Mousseye är en hästras som utvecklats i västra Afrika men Mousseyeponnyerna lever och avlas främst runt floden Logone i Kamerun som därför räknas som dess hemland. Ursprunget är okänt hos rasen men troligtvis härstammar de från den nordafrikanska berberhästen. De är starka ridponnyer som har ett naturligt immunsystem mot sjukdomar som sprids med tsetseflugan som normalt skulle drabba andra hästar.

Historia 
Man vet inte exakt hur rasen har kommit till men man tror att den har utvecklats i samband med utvecklingen av Nigerias nationalras, den nigerianska hästen. Troligtvis härstammar båda dessa raser från den nordafrikanska berberhästen och har eventuellt korsats med andra lättare ökenhästar. Men Pony Mousseye lever och avlas mest runt floden Logone i Kamerun vilket de har gjort i alla tider. 

Pony Mousseye har alltid levt i området som är ganska isolerat från omvärlden vilket gjort att de små ponnyerna är relativt rena från främmande blod. Rasen är idag mycket sällsynt, men inte utrotningshotad.

Egenskaper 

Pony Mousseye är goda ridponnyer och har i förhållande till sin längd ett ganska stort huvud, kort men tjock nacke och en ganska lång rygg. Benen är korta men extremt starka och rasen har en mycket god uthållighet. De har ett lätthanterligt temperament och är ganska lätta att föda upp. Ponnyerna blir ca 130-140 cm i mankhöjd och förekommer i alla färger även om fux och skimmel är vanligast. 

Pony Mousseye finns främst i ett område som är känt för sina tsetseflugor som orsakar afrikansk sömnsjuka. Men de här hästarna har utvecklat ett naturligt skydd mot detta och är immuna mot sjukdomarna medan andra hästraser inte är det.

Källor 
Stora boken om hästar och ponnyer av Tamsin Pickeral
Pony Mousseye på EquineKingdom.com

Ponnyer
Hästraser från Afrika
Hora–madonna-komplexet

Hora–madonna-komplexet är ett psykoanalytiskt begrepp. Det syftar på att vissa män har svårt att se kvinnor som sammansatta individer när det gäller deras sexualitet.

Idén föreslogs först av Sigmund Freud. Freud fann att vissa män hade svårt att se en och samma kvinna som mål för både romantiska och sexuella begär. Kvinnor delades därför i deras medvetande upp i en falsk dikotomi: älskad eller älskarinna.

Den här dikotomin kan leda till många utomäktenskapliga affärer. Teorin menar att mannen vill behålla deras älskade som en ren varelse, frikopplad från den "smutsiga" sexualiteten. Istället söker mannen sexualiteten hos någon annan ("horan").

En del andra av Freuds teorier anses ibland sakna tillräcklig vetenskaplig evidens. Hans psykoanalytiska tankeformel runt madonnan och horan refereras dock fortfarande till, kopplat till modernt könsrollstänkande. Det menas att kvinnor fortfarande blir föremål för en uppsjö av icke-sexuella budskap, något som undantrycker deras förståelse av sin egen sexualitet. Samtidigt värderas de av det omgivande samhället för sin ungdom, smala kroppsform (se anorexi) och sexuella attraktionskraft.

Detta leder även hos kvinnan till en dikotomi. Hon vill (främst) bli respekterad och (sekundärt) eftertraktad.

Se även 
 Dikotomi
 Ambivalens
 Neofreudianer

Referenser

Sexualitet
Psykologi
Slaget vid Dresden

Slaget vid Dresden var ett fältslag mellan Frankrike och en koalition av allierade stater (Österrike, Preussen, Ryssland) mellan den 26 och 27 augusti 1813 under Napoleonkrigen.

Kejsar Napoléon I av Frankrike ville undsätta den sachsiska staden Dresden, som hotades av stormning av mycket starka allierade styrkor. De franska trupperna var demoraliserade efter många dagars marscherande i ösregn, men Napoléons insättande av sitt Kejserliga Garde avgjorde striden till fransmännens favör. Under slaget stupade även den franske generalen Jean Victor Moreau, som gått över till den allierade sidan. Slaget var Napoléons sista stora seger och bevisade hans taktiska snille, eftersom fransmännen var underlägsna till antalet under hela slaget. Dessutom var de allierade förlusterna mycket större än fransmännens, cirka 38 000 allierade förluster mot 10 000 franska.

Externa länkar

Slag under Napoleonkrigen
Franska slag
Preussiska slag
Ryska slag
Österrikiska slag
Slag i Tyskland
Slaget vid Dresden
1813 i Sachsen
Slaget vid Dresden
Pinto

Pinto kan syfta på:

 Ford Pinto – en amerikansk bilmodell
 Pinto (häst) – en skäckfärgad häst

Personer
 Freida Pinto (1984–), en indisk fotomodell

Geografi

Argentina 

 Villa General Mitre, ort, Santiago del Estero,

Chile 

 Pinto (kommun i Chile), Región del Biobío, Provincia de Ñuble,

Guinea-Bissau 

 Canchungo (ort i Guinea-Bissau), Cacheu,

Spanien 

 Pinto, Madrid, 
 Pinto (kommunhuvudort), Madrid, Provincia de Madrid, 

Robotskapade Argentinaförgreningar
Robotskapade Chileförgreningar
Robotskapade Guinea-Bissauförgreningar
Robotskapade Spanienförgreningar