kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bara knyt, Alfons!

Bara knyt, Alfons! är en barnbok skriven av Gunilla Bergström. Den ingår i serien av böcker som handlar om Alfons Åberg, och utgavs första gången 1988 på Rabén & Sjögren Bokförlag.

Bokomslag 
Bokomslaget visar Alfons Åberg, som står bland garnnystan och knyter en stor rosett.

Handling 
Alfons Åberg är 5 år, och står hemma och knyter prydliga rosetter. Viktor och Milla skall komma och leka, och under gårdagen lärde han sig knyta själv. Alfons pappa är glad att han slipper knyta Alfons ishockeyrör, skor, anoraksnoddar. Han knyter numera skosnöret själv, liksom rosett på paket och Nalles kläder.

Alfons lånar snörrullen, och börjar knyta. Han binder från köksskåpet till kökslådan, garnnystan och maten är klar-bjällran. Pappa måste ta stora steg, kliva över, böja sig under, och når inte soppskedarna i lådan, som nu blivit fastbunden.

Plötsligt plingar bjällran, Viktor och Milla kommer och står på andra sidan dörren, som Alfons inte kan få upp. Hela lägenheten är full av rep, och plötsligt snubblar pappa och tappar skålen med fruktsoppa. Repet till dörren lossnar, och Viktor och Milla kommer in och ser hur Alfons knutit en linbana med lådar åt smådjuren. Alfons, pappa, Viktor och Milla hjälps åt att knyta upp, men smådjurens linbana består, och sedan leker de länge med den.

Källor 
Bara knyt, Alfons!, Gunilla Bergström, Rabén & Sjögren Bokförlag 1988

Fotnoter 

Alfons Åberg
Böcker utgivna på Rabén & Sjögren
Skönlitteratur 1988
Aja baja, Alfons Åberg

Aja baja, Alfons Åberg är en barnbok skriven av Gunilla Bergström. Den ingår i serien av böcker som handlar om Alfons Åberg, och utgavs första gången 1973 på Rabén & Sjögren Bokförlag. En animerad filmatisering sändes första gången i Sveriges Television den 4 januari 1980.

Bokomslag 
Bokomslaget visar Alfons Åberg, som klättrar ur den helikopter han byggt, och landat i djungeln.

Handling 
Alfons Åberg är 5 år, och tycker bäst om då pappa leker. Men när pappa inte vill leka är det garderoben som gäller. Där finns pappas verktygslåda, men Alfons får inte låna den, eftersom han kan göra sig illa på sågen. I stället får Alfons rådet att leka med Pussel, som är Alfons katt.

Men vissa dagar sitter Alfons pappa ensam och läser tidningen och ser på TV, och bryr sig inte så mycket om vad Alfons gör. När Alfons då är lite uttråkad och frågar pappa om han får låna verktygslådan får han det, men måste akta sig för sågen.

Alfons hämtar verktygslådan och bräder. Pappa läser, och säger att han inte får använda sågen. Alfons hamrar och spikar, och när bräderna inte räcker lånar Alfons den trasiga pallen. Han lånar tumstocken och mäter, men spikar fel och hammaren träffar tummen. Alfons säger inget, och fortsätter. När han spikar fel, så att spiken blir krokig och måste tas bort, får han låna tången.

Alfons fortsätter spika, och bara hammaren hörs. Men vad blir det? Staket? Koja? Alfons är färdig, och det blev en helikopter. Alfons leker att han åker över djungeln mitt i natten, och Månen syns. I leken fantiserar Alfons at han ser skogar, djur som elefanter och tigrar, samt palmträd. Pussel har blivit ett lejon, och kommer rakt emot. Alfons ropar att han behöver sågen, och pappa ser nu vad Alfons gjort, och hoppar med. De leker att de flyger långt bort från lejonet, högt upp och ser båtar, bilar, flygplan och moln, innan de landar i vardagsrummet.

Sedan börjar TV-nyheterna, som pappa vill se. Alfons lurar pappa att han inte kan komma ut, och pappa tror han måste använda sågen för att få loss honom. Alfons säger åt att inte röra sågen, och klättrar ut och säger att han bara satt fast på låtsas. Alfons är glad att pappa slutligen lekte med honom.

Källor 
Aja baja, Alfons Åberg, Gunilla Bergström, Rabén & Sjögren Bokförlag 1973

Fotnoter 

Alfons Åberg
Böcker utgivna på Rabén & Sjögren
TV-filmer 1980
Luftfart i skönlitteratur
Skönlitteratur 1973
Junip

Junip är ett svenskt indieband bildat 1999. En av bandets medlemmar är José González, som sedan tidigare gjort internationell solokarriär.

Biografi 
José González och Elias Araya började spela musik tillsammans när de var 14 år gamla. I mitten av 1990-talet träffade de Tobias Winterkorn och idén till ett nytt band föddes.

Bandets första alster, 7" Straight Lines, utkom på bolaget Kakafoni 2000.

Det skulle ta flera år innan nästa skiva släpptes. Förklaringarna till detta var flera. González var upptagen med sin solokarriär, Araya studerade konst i Finland och Winterkorn jobbade deltid som lärare och fokuserade på andra musikprojekt. 2006 kom emellertid EP:n Black Refuge, en skiva som först var tänkt som ett album, men som blev tvungen att reduceras till en EP då bandet inte hade tillräckligt med låtmaterial. Skivan innehöll förutom fyra egna låtar även en cover på Bruce Springsteens "The Ghost of Tom Joad". Skivan fick ett gott mottagande.

Ytterligare fyra år passerade innan nästa skiva gavs ut, albumet Fields. Skivan mottogs väl. Albumet åtföljdes av en EP, Rope & Summit, som även den fick goda recensioner. I anslutning till skivsläppen gav sig Junip ut på en världsturné, som innefattade USA, Europa, Sydamerika, Australien och Asien.

Den 22 februari 2011 utgav bandet EP:n In Every Direction. Den 1 april samma år besökte bandet Daytrotter-studion, där totalt tre låtar framfördes: "At the Doors", "It's Alright" och "Without You".

Medlemmar 
 José González - sång, gitarr
 Elias Araya - trummor
 Tobias Winterkorn - orgel, synth

Diskografi

Album 
 2010 - Fields
 2013 - Junip

EP 
 2006 - Black Refuge
 2010 - Rope & Summit
 2011 - In Every Direction

Singlar 
 2000 - Straight Lines
 2010 - Always
 2013 - Line of Fire
 2013 - Your Life Your Call

Referenser

Externa länkar 
Officiell sida
Bandets Myspace-sida

Musikgrupper från Göteborg
Svenska musikgrupper
Musikgrupper bildade 1999
Jens Bratlie

Jens Kristian Meinich Bratlie, född 17 januari 1856 i Nordre Land, död 15 september 1939 i Oslo, var en norsk högerpolitiker.

Bratlie var ursprungligen ingenjörsofficer, och befordrades 1893 till kapten. 1885 tog han en juristexamen och gjorde en rask karriär som civilmilitär, för att 1898 bli generalkrigskommissarie. År 1900 blev han stortingsman för Høyre, och kom genast i förgrunden inom politiken genom sina angrepp på Georg Stang i försvarsfrågor. Han var 1900-1903 ordförande i den militärkommitté, som uppdrog linjerna för 1909 års härordning. 

Bratlies hela politiska bana blev en kamp mot Georg Stang och den försvarspolitik denne förfäktade. Bratlies ställning inom Høyre stärktes för varje år, och 1911 blev han ordförande i partiets centralstyrelse. Han var 1906-1909 president i Odelstinget och 1910 i Stortinget, där han hade säte 1900-12 och 1916-18. 

Bratlie efterträdde 1909 Fredrik Stang som ordförande i den konservativa stortingsgruppen och ledde därefter Høyre i dess samarbete med Frisinnede Venstre. Samgåendet med koalitionsministären Wollert Konow avbröts dock 1912, då Bratlie framkallade dess fall. Han övertog 19 februari 1912 själv regeringsansvaret och var dessutom chef för försvars- och revisionsdepartementet. Høyres nederlag vid valen på hösten 1912 tvingade Bratlie att avgå för att efterträdas av Venstres ledare Gunnar Knudsen.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Stortingsledamöter för Høyre
Norges statsministrar
Alumner från universitetet i Oslo
Norska politiker under 1900-talet
Personer från Nordre Lands kommun
Födda 1856
Avlidna 1939
Män
Svensk uppslagsbok
Emissarien i Haag

Emissarien i Haag var ett initiativ av den koreanske kejsar Gojong som i hemlighet skickade tre emissarier till den andra fredskonferensen i Haag 1907 för att protestera att Japan tvingat Korea att bli ett japansk protektorat efter det rysk-japanska kriget 1905. De dåvarande stormakterna vägrade att tillåta att Korea skulle få delta i konferensen och som en konsekvens tvingade Japan den koreanske kejsaren att abdikera till förmån för sin son, Sunjong av Korea.

Källor 

Korea under 1900-talet
Politikåret 1907
WP:Projekt Korea
WP:Projekt Japan
Come into My World

"Come Into My World" är en danspoplåt framförd av den australiska sångerskan Kylie Minogue. Det är den fjärde och sista singeln från hennes album Fever. I november 2002 nådde singeln åttonde plats på UK Singles Chart och nummer fyra på den australiska listorna.

Format- och låtlista

Kanadensisk CD 
"Come Into My World" (Single Version) – 4:08
"Come Into My World" (Fischerspooner Mix) – 4:20

Brittisk CD 1 
"Come Into My World" (Single Version) – 4:08
"Come Into My World" (Ashtrax Mix) – 5:02
"Come Into My World" (Robbie Rivera's Hard and Sexy Mix) – 7:00
"Come Into My World" (Video)

Brittisk CD 2 
"Come Into My World" (Single Version) – 4:08
"Love at First Sight" (Live Version 2002 Edit) – 4:19
"Fever" (Live Version 2002) – 3:43

Andra remixer 
"Come Into My World" (Fischerspooner Mix) – 4:20
"Come Into My World" (Fischerspooner Slow Version) – 4:35
"Come Into My World" (Extended Mix) – 6:21

Externa länkar 
 Come into My World på Allmusic

Musiksinglar 2002
Låtar framförda av Kylie Minogue
Singlar utgivna på Parlophone
Musikvideor regisserade av Michel Gondry
Nikolaes Heinsius

Nikolaes Heinsius kan syfta på:

 Nikolaes Heinsius den äldre (1620–1681), nederländsk lärd och skald 
 Nikolaes Heinsius den yngre (1655–1718), nederländsk romanförfattare
Rännarbanan (gångtunnel)

Rännarbanan är en gångtunnel mellan Riksdagshuset i Stockholm på Helgeandsholmen och Ledamotshuset på Stadsholmen (Gamla stan), som delvis går under Stallbron.

Stallbron kompletterades 1982, i samband med ombyggnaden för Riksdagshuset, med en undre inglasad del, dit allmänheten inte har tillträde. Enligt det ursprungliga tävlingsförslaget för ombyggnaden av Riksdagshuset, upprättat av AOS Arkitekter, skulle en klimatskyddad hög bro över Stallkanalen förbinda det tidigare Kanslihuset direkt med plenisalen. En hög bro i denna känsliga kulturmiljö mötte motstånd och i den senare bearbetningen slopades bron och ersattes med nuvarande förbindelsegång under Stallbron, som är ritad av arkitekt Torbjörn Olsson. Förändringen medförde en beräknad ökning av gångtiden från ledamotsrum till plenisal med ungefär en minut.

Namnet kommer av att ledamöterna "ränner" mellan Ledamotshuset på Gamla Stans sida och plenisalsbyggnaden på Helgeandsholmen och är en blinkning till populärnamnet på den historiska Beridarebanan på Norrmalm. När ledamöterna ska ta sig till kammaren och det är dags för omröstning, ljuder en signal över hela riksdagen och de har då tio minuter på sig att infinna sig på plats.

Källor
 , s. 66-68

Sveriges riksdag
Jan Svanberg

Jan Viktor Svanberg, född 18 juni 1935 i Stockholm, är en svensk konstvetare, inriktad på medeltida konst.

Familj
Jan Svanberg är son till litteraturhistorikern Victor Svanberg och Inga, ogift Esbjörnsson, samt brorson till nordisten Nils Svanberg. Han var från 1965 gift med litteraturvetaren och feministen Birgitta Svanberg.

Utbildning och universitetskarriär
Svanberg blev filosofie kandidat 1960, filosofie licentiat 1965 och filosofie doktor i Stockholm 1973. Han var lärare i Södermalms kommunala flickskola 1961–1962 och vid konstvetenskapliga institutionen vid Stockholms universitet från 1962. Han var universitetslektor 1974–1993, docent 1981–1986, prefekt 1982–1989, tillförordnad professor 1982–1983 och 1989. År 1994 blev han professor i konsthistoria vid Oslo universitet. Han är numera professor emeritus i konstvetenskap vid Stockholms universitet.

Utmärkelser
1990 mottog Jan Svanberg  Samfundet S:t Eriks plakett samtidigt med Göran Dahlbäck.

Bibliografi (i urval)

Referenser

Externa länkar

Svenska professorer i konstvetenskap
Mottagare av Samfundet S:t Eriks plakett
Födda 1935
Män
Levande personer
Personer från Stockholm
Sveriges bagare & konditorer

Sveriges bagare & konditorer är en branschorganisation för bageri- och konditorbranschen i Sverige. Organisationen grundades år 1900 (då Bageriförbundet) och var då troligen Sveriges första arbetsgivarorganisation. Idag har Sveriges bagare & konditorer cirka 450 medlemsföretag, vilket gör branschorganisationen till den största inom livsmedelssektorn. Medlemmarna utgörs av allt ifrån lokala bagerier och konditorier till större företag såsom Pågen, Polarbröd och Fazer. VD på Sveriges bagare & konditorer är Martin Lundell och ordförande är Stefan Fritzdorf.

Bland Sveriges bagare & konditorers verksamhet kan nämnas de tävlingar som arrangeras: Årets Konditor som är det Svenska Mästerskapet för professionella konditorer, SM Unga Bagare, Svenska Mästerskapet för bagare upp till 23 år, Skolmästerskapen för bagare som är för elever på gymnasieutbildningen till bagare samt Mack-SM, Svenska Mästerskapen i att göra mackor.. Dessutom driver Sveriges bagare & konditorer Svenska Bagarlandslaget som är ett av Europas bästa.

När Kronprinsessan Victoria gifte sig med Daniel Westling var det Sveriges bagare & konditorer som fick uppdraget att stå för bröllopstårtan. De senaste fyra vinnarna av Årets Konditor utsågs att skapa tårtan, dvs Conrad Tyrsén (vinnare 2009), Maria Grave (vinnare 2008), Jennie Elmerfors (vinnare 2007) och Mattias Ljungberg (vinnare 2006). Till sin hjälp hade de även Sveriges bagare & konditorers VD Martin Lundell och vice ordföranden Günther Koerffer.

Ordförande
Sveriges bagare & konditorer (tidigare Bageriförbundet) har haft följande ordförande sedan starten:

 Anders Rickard Westerdahl 1900-1908
 Melcher Lindholm 1908-1920
 Rickard Sandberg 1920-1923
 Henrik Lyberg 1923-1929
 Alfred Henning 1929-1960
 Einar Haine 1960-1962
 Malte Klang 1962-1972
 Gösta Werngren 1972-1975
 Boris Orbjörn 1975-1989
 Bengt Lindh 1989-2001
 Mats Rosén 2001-2009
 Stefan Fritzdorf 2009-

Se även
 Brödinstitutet

Referenser

Externa länkar 
Sveriges bagare & konditorers webbplats

Bakning
Branschorganisationer i Sverige
Organisationer bildade 1900
Emanuel Walberg

Frans Gustaf Emanuel Walberg, född den 24 december 1873 i Lund, död där den 27 november 1951, var en svensk romanist och lingvist.

Walberg kom från en akademisk familj: hans far, Carl August Walberg, var professor i filologi i Uppsala och Lund och hans morfar, Emanuel Olde, var professor i lingvistik och modern fransk och engelsk litteratur i Lund. Walberg skrev sin avhandling om Bestiaire av Philippe de Thaün år 1900, samma år som han blev professor i romanska språk i Lund.

Walberg är begravd på Östra kyrkogården i Lund.

Källor 
 
 Walberg, Frans Gustaf Emanuel på SvenskaGravar.se

Externa länkar 
 

Svenska lingvister
Svenska professorer i romanska språk
Personer verksamma vid Lunds universitet
Personer från Lund
Gravsatta på Östra kyrkogården i Lund
Födda 1873
Avlidna 1951
Män
Adam Burg

Adam Freiherr von Burg, född 28 januari 1797 i Wien, död där 1 februari 1882, var en österrikisk matematiker och ingenjör.

Burg blev 1828 professor vid Polytekniska institutet i Wien och utövade som sådan ett stort inflytande på ingenjörerna. Åren 1849–1852 var han direktor vid nämnda institut. År 1852 blev han byråchef i österrikiska handelsministeriet, upphöjdes 1866 i friherrligt stånd och blev 1869 medlem på livstid av herrehuset. 

Burg hade stort intresse för folkbildning; dessutom har staden Wien honom att tacka för en mängd förbättringar vad gäller bland annat brandväsendet samt vatten- och gasledningar. Även om införandet i Österrike av det metriska mått- och viktsystemet inlade han stora förtjänster. Som skriftställare åtnjöt han i Österrike stort anseende.

Bibliografi (i urval)
Handbuch der geradlinigen und sphärischen Trigonometrie (1826) 
Ausführliches Lehrbuch der höhern Mathematik mit besonderer Rücksicht auf die zwecke des praktischen Lebens (1832-33)

Källor

Österrikiska matematiker
Österrikiska ingenjörer
Österrikiska professorer
Österrikiska friherrar
Personer verksamma vid Technische Universität Wien
Matematiker under 1800-talet
Ingenjörer under 1800-talet
Österrikiska forskare under 1800-talet
Personer från Wien
Födda 1797
Avlidna 1882
Män
Ugglan
Erland Bratt

Erland Axel Bratt, född 22 mars 1874 i Göteborg, död 19 augusti 1959 i Stockholm, var en svensk ingenjör. Han var bror till Gillis Bratt.

Biografi
Bratt utexaminerades från Chalmers tekniska läroanstalt 1896 och ägade sig därefter åt bilar och biltrafik, först i Paris och därefter i Sverige. Han var konstruktör vid AB Motorfabriken i Göteborg, som då byggde stationära tvåtaktsmotorer och därefter vid AB Gustaf Ericssons automobilfabrik i Stockholm. 

Åren 1909-1920 var han generalsekreterare i Kungliga Automobilklubben och från 1911 besiktningsman för motorfordon och från 1924 inspektör för de auktoriserade körskolorna i Stockholm. Bratt utgav en rad populära bilhandböcker.

Bibliografi

 - Utkom i flera upplagor.

 - Utkom i nya upplagor med något avvikande titlar fram till 1945.

Referenser 

 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Svenska maskiningenjörer
Män
Födda 1874
Avlidna 1959
Ingenjörer från Göteborg
Gottfried Heinsius

Gottfried Heinsius, född den 27 april 1709 i Naumburg an der Saale, död den 21 maj 1769 i Leipzig, var en tysk astronom.

Heinsius blev 1734 docent vid universitetet i Leipzig, 1736 professor i astronomi och akademiker vid Sankt Petersburgs universitet och 1743 professor i matematik vid universitetet i Leipzig. 

Heinsius var en flitig iakttagare av kometer och har särskilt offentliggjort värdefulla undersökningar över 1744 års komet. En stor mängd avhandlingar av honom publicerades i Petersburgakademiens handlingar.

Nedslagskratern Heinsius på månen är uppkallad efter honom.

Källor 
 

Tyska professorer i astronomi
Tyska professorer i matematik
Personer verksamma vid Leipzigs universitet
Tyska astronomer under 1700-talet
Födda 1709
Avlidna 1769
Män
Personer från Naumburg an der Saale
Astronomer under 1700-talet
Iwan Bratt

Iwan Bratt, född 18 oktober 1881 i Karlsborgs garnisonsförsamling, Skaraborgs län, död 6 oktober 1946 i Alingsås stadsförsamling, Älvsborgs län, var en svensk läkare. Han var kusin till Ivan Bratt.

Bratt blev medicine licentiat 1912 och året därpå stadsläkare i Alingsås. Han blev läkare vid folkskolorna i Alingsås 1914 och 1916 läkare vid stadens epidemisjukhus, och var en känd neurosläkare. Under 1920–1930-talen var Iwan Bratt en av de mest kända praktiskt verksamma psykoterapeuterna i Sverige och gjorde en uppmärksammad insats som författare på det psykoanalytiska området. Han framlade sina psykoterapeutiska åskådningar i flera böcker och artiklar.

Bland hans skrifter märks Skolkommissionen och den fria skolan (1923), Kultur och neuros (1925), Splittring och enhet i människans väsen (1927), Psykoanalysen i populär framställning (1929), Neurosproblemet i psykoanalytisk belysning (1930), Det svenska missnöjet (1935), Krig och kris – Bidrag till krigets psykologi (1940), Nytt land : dikter (1942), Vilsamma visor: text och musik (1943) och Ett är nödvändigt  – En bok om det inre livets ekonomi (1946).

Han var en flitig skribent och publicerade en mängd populärmedicinska och kulturkritiska artiklar i dagspressen, bland annat i Göteborgs-Posten, Socialdemokraten och veckotidningen Tenk. Åren 1935–1936 ingick Iwan Bratt i redaktionen av tidskriften De Profundis, utgiven av Nordiska psykoterapeutiska kollegiet. Han var gift med konstnären och översättaren Signe Bratt, född Jolin. De är begravda på Landskyrkogården i Alingsås.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.
 Handskrift, Göteborgs Universitetsbibiotek
 Bratt, Iwan på SvenskaGravar.se

Noter

Externa länkar 
 

Svenska läkare under 1900-talet
Svenska psykoanalytiker
Födda 1881
Avlidna 1946
Män
August Brauer

August Bernhard Brauer, född 3 april 1863 i Oldenburg, död 10 september 1917 i Berlin, var en tysk zoolog.

Brauer blev föreståndare för zoologiska museet i Berlin 1906, hedersprofessor 1909 och ordinarie professor vid Berlins universitet 1914. Han utgav en rad arbeten på det embryologiska, djurgeografiska och systematisk-genealogiska området, såsom hans undersökningar rörande maskgroddjur. Beiträge zur Kenntnis der Entwicklungsgeschichte und Anatomie der Gymnophionen och flera meddelanden om djuphavsfiskar (Die Tiefseefische, 1908, i redogörelsen för tyska djuphavsexpeditionen med "Valdivia"); likaledes lämnade han i en följd av artiklar (1912–16) bidrag till förståelsen av hyraxar, den mest primitiva gruppen bland nu levande hovdjur. Han var också grundläggare och redaktör av samlingsverket "Die Süsswasserfauna Deutschlands".

Referenser

Noter

Tryckta källor
 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Tyska zoologer
Tyskt museifolk
Tyska professorer
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Födda 1863
Avlidna 1917
Män
Ugglan
Svensk uppslagsbok
Alumner från Bonns universitet
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Alumner från Freiburgs universitet
Personer verksamma vid Marburgs universitet
Viola profonda

Viola profonda  är ett fyrsträngat stråkinstrument, vars egen klangfärg fyller ut tenorläget och reformerar den harmoniska relationen och jämvikten i den klassiska stråkkvartetten.

Instrumentet 
I klassiska instrumentfamiljer som till exempel träblåsinstrument, bleckblåsinstrument och även körer, representeras de fyra stämmorna (sopran, alt, tenor, bas) av en egen klangfärg.

Den traditionella stråkkvartetten fyller sin fyrstämmighet med bara tre klangfärger (två violiner, viola, violoncell).

Genom Viola profonda kompletteras den klassiska stråkkvartetten med en egen fjärde klangfärg.

Liksom violoncellen ligger en oktav under violan, så ligger viola profonda på motsvarande sätt en oktav under violinen.
 Strängstämning: G – d – a – e¹ eller F – c – g – d¹
 Notskrift: Med G-klav klingar den en oktav djupare och transponerad till C-klav klingar den en kvart djupare än noterat.
 Spelsätt: Viola profonda är större än en viola och spelas vilande på axeln (som en violin eller viola).

Historik 
Konceptet till viola profonda har utvecklats av den bolivianske tonsättaren, dirigenten och instrumentutvecklaren Gerardo Yañez. Det har också namngetts och patenterats i sin fullständiga form. I november 2007 byggdes prototypen och den 2 november 2008 ägde världspremiären rum i Thomaskyrkan i Leipzig. Den 14 januari 2010 spelades viola profonda för första gången i konsert på Berliner Philharmonie.

Kompositioner 
2010
 Viola profonda, piano och bandoneón - Judith Brandenburg.
 ”Toccata Camila” - viola profonda och piano – Miguel Bareilles.
 Viola profonda och stråkorkester – Jorge Gustavo Mejia Medina
 ”Ven” - viola profonda och piano - Judith Brandenburg.
 "3 Duos" (1. Erstarrung, 2. Erregung, 3. Erwartung) – Viola profonda och piano – Helmut Barbe.
 Viola profonda och orkester – Miguel Bareilles.
 Viola profonda och kammarorkester – Udo Agnesens.
 ”Soliloquy” – viola profonda och piano – Daniel Léo Simpson.
 Viola Profonda och piano - Jorge Gustavo Mejia Medina.
 ”Kotti” (Blues) – Reformerad stråkkvartett, piano och slagverk – Gerardo Yañez.
2009
 ”Mística 10” – viola profonda och piano – Alberto Villalpando.
2008
 ”Elegiaco” – viola profonda och gitarr – Carlo Domeniconi.
 ”Prelude”– viola profonda och gitarr – Carlé Costa.
 ”Epitaph” – viola profonda och piano – Helmut Friedrich Fenzl.
 ”Guantanamo” (Blues) – viola profonda och piano – Gerardo Yañez.
 ”Der Titan” (Prelude) – viola profonda solo – Gerardo Yañez.
2002
 ”Ofrenda” (Meditation) – viola profonda solo – Gerardo Yañez.

Referenser

Externa länkar 
 Webbplats
 Ljudexempel

Stråkinstrument
Friedrich Ignaz von Emperger

Friedrich (Fritz) Ignaz von Emperger, född 11 januari 1862 i Beraun, Böhmen, död 7 februari 1942 i Wien, var en österrikisk ingenjör.

Emperger, som var verksam som doktoringenjör och överbyggnadsråd i Wien, var en banbrytare inom järnbetongtekniken i Europa och Nordamerika såväl vetenskapligt som praktiskt. Han författade otaliga artiklar om järnvägar, broar och i all synnerhet forskning inom järnbetongtekniken. Hans främsta verk torde vara samlingsverket "Handbuch für Eisenbetonbau" (tredje omarbetade upplagan i 14 band, 1921 ff.) samt den av honom 1901 uppsatta, i Berlin utgivna tidskriften "Beton und Eisen" liksom den hithörande årligen från 1906 utgivna "Betonkalender". Grundläggande på ett helt nytt område var hans arbeten angående "Umschnürtes Gusseisen", det vill säga spiralarmerat gjutjärn, använt i pelare och valv.

Källor

Österrikiska väg- och vattenbyggnadsingenjörer
Födda 1862
Avlidna 1942
Män
Ugglan
Personer från Böhmen