kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tyskros

Tyskros (Rosa elliptica) är en art i släktet rosor i familjen rosväxter och förekommer i västra och centrala Europa. Underarten västkustros (subsp. inodora) växer vild i Sverige. I viss litteratur räknas västkustrosen till arten åkerros (R. agrestis).

Underarter
subsp. elliptica - har glandelhår på nyponskaften.
Västkustros (subsp. inodora) - saknar glandelhår på nyponskaften.

Synonymer

subsp. elliptica
Rosa agrestris subsp. adscondita (Christ) Arcangeli, 1882
Rosa argus M.Gandoger, 1875
Rosa arvernica Charbonnel, 1920
Rosa bernardii Moutin, 1866
Rosa billetii Crépin, 1869
Rosa boullui M.Gandoger, 1874
Rosa bouvieri Crépin, 1882
Rosa cheriensis Desegl., 1864
Rosa elliptica Tausch ex Tratt., 1819
Rosa elliptica f. jordanii (Déséglise) Fiori, 1907
Rosa elliptica var. jordanii (Déséglise) Schinz & R. Keller, 1900
Rosa elliptica f. rothomagensis (Rouy) R.Keller, 1931
Rosa elliptica var. rothomagensis (Rouy) C.Vicioso, 1948
Rosa graveolens Grenier & Godron, 1849 nom. illeg.
Rosa graveolens var. elliptica (Tausch) H. Braun, 1892
Rosa graveolens f. jordanii (Déséglise) H. Christ, 1876
Rosa graveolens subsp. jordanii (Déséglise) Gremli, 1885
Rosa jordanii Déséglise, 1861
Rosa ladanifera Timbal-Lagrave, 1871
Rosa laevipes Rouy, 1875
Rosa lugdunensis Déséglise, 1861
Rosa lugdunensis var. platyphylloides Boullu, 1889
Rosa nemorosa Libert ex Lejeune 
Rosa pseudograveolens Moutin ex Boullu, 1889
Rosa rothomagensis Rouy, 1876
Rosa rubiginosa subsp. elliptica (Tausch) Malagarriga nom. illeg.
Rosa rubiginosa var. elliptica (Tausch) Malagarriga nom. illeg.
Rosa scopulorum Rouy, 1882
Rosa sepium var. elliptica (Tausch) Nyman 
Rosa sepium f. graveolens (Grenier & Godron) Battandier, 1889
Rosa sepium var. graveolens (Grenier & Godron) Nyman, 1878
Rosa sparsiflora Crépin 
Rosa szaboi Borbás, 1880
Rosa vaillantiana Boreau ex Déséglise, 1876 nom. illeg.
Rosa viscaria subsp. elliptica (Tausch) Rouy comb. illeg. 1900
Rosa viscaria var. jordanii (Déséglise) Rouy & E.G. Camus, 1900
Rosa viscaria proles laevipes (Rouy) Rouy, 1900
Rosa viscaria var. nemorosa (Libert ex Lejeune) Rouy & E.G. Camus, 1900
Rosa viscaria var. pseudoelliptica Rouy & E.G. Camus, 1900
Rosa viscaria var. rothomagensis (Rouy) Rouy, 1900

subsp. inodora (Fr.) Schwertschl.
R. inodora Fr.
Rosa klukii subsp. inodora (Fr.) Almq.

Externa länkar
Den virtuella floran - Nyponros

Rosor
Ty Växtindex
Solsegel

Ett solsegel är en typ av framdrivningsmetoder för rymdfarkoster. Metoden baseras dels på den solvind som ständigt strömmar ut från solen och dels på strålningstrycket som skaps när ljus (fotoner) reflekteras i de tunna reflektorerna (vilket svarar för den större delen av framdrivningskraften och är ca 5000 gånger större än trycket från solvinden)

Många tror att rymdfarkoster med solsegel drivs framåt av solvinden som när vindarna driver segelbåtar och segelfartyg framåt över vattnen på Jorden. Men i stället är det främst strålningstryck som driver farkosten framåt.

Solsegel har den stora fördelen att de inte behöver förses med bränsle. Det finns emellertid problem att överkomma; solsegel behöver vara mycket stora för att vara effektiva, och eftersom kraften från solvinden avtar kvadratiskt med avståndet från solen fungerar de bäst i de inre delarna av Solsystemet.
Energikällan behöver inte nödvändigtvis vara en stjärna, utan andra källor kan användas, till exempel laser, mikrovågor och magnetiska fält.

Första praktiskt användbara solsegeldrivna rymdfarkosten blev japanska obemannade rymdsonden IKAROS, som skickades iväg 2010.

Referenser 

Rymdfart
Alfred Ekstam

Alfred Ekstam, född Alfred Johannesson 12 augusti 1878 i Gylterud, Mangskog, Värmland, död 26 maj 1935 i Mangskog, var en svensk landskapsmålare och porträttmålare.

Biografi 
Alfred Ekstams far var mjölnaren Johannes Johannesson och hans mor hette Maria Eriksdotter. Han arbetade som yrkesmålare fram till 1898, varefter han studerade två år vid Tekniska skolan i Stockholm .Efter sin skoltid försörjde han sig som möbelmålare i Arvika trakten. Det uppmärksammades av Bröderna Eriksson i Taserud som anställde honom som dekorationsmålare. Under tiden tog Alfred lektioner i måleri hos Gustaf Fjæstad. Det var under den tiden han ändrade sitt efternamn till Ekstam. 

Alfred Ekstam levde hela sitt liv i Gylterud,  Mangskog. Han bildade aldrig familj. Han avled 1935 under en cykelfärd mot Edane järnvägsstation på väg till en utställning i Karlstad.   

Ekstam var främst landskapsmålare, alltid med motiv från hembygden. Han målade även porträtt. Han tillhörde konstsammanslutningen De Frie och ingick i Rackstadkolonin.

Representation 
Alfred Ekstam finns representerad vid  Rackstadmuseet med flera verk och vid Värmlands museum i Karlstad med två självporträtt i olja och ett pastellporträtt av Gustaf Fröding. Några teckningar av honom finns också på Värmlands museum.

Källor 
Alfred Ekstam i konstnärslexikonett Amanda

Noter

Svenska målare under 1900-talet
Personer från Mangskogs socken
Födda 1878 
Avlidna 1935
Män
Dýrðin

Dýrðin är ett isländskt indiepop/tweepopband, grundat i huvudstaden Reykjavik 1994.

Biografi
Einar och Magnús, svom tidigare spelat i flera underground-rockband under flera år startade ett band tillsammans med Þorvaldur Gröndal för att producera knepiga popsånger i Magnús sovrum. Till sin hjälp hade de en gammal keyboard och en Dr. Rhythm trummaskin. De spelade in musiken på en Tascam 4-spårs Portastudio.

De insåg snart att dessa låtar behövde en kvinnlig röst, och Einars syster Hafdis rekryterades snart och låten Hunangsdropar spelades in i studio. Enligt bandet blev låten bra och Hafdís fick fortsätta vara kvar i bandet.

Bandet tog därefter en lång paus och igen 2003 tog de upp projektet Dýrðin igen. Bandmedlemmarna träffades för att skriva nya låtar samt förbättrade de tidigare låtarna. En tidigare medlem i bandet, Doddi, hoppade av för att grunda bandet Trabant.

Bandet åkte till USA 2005 och medverkade på en popfestival, Popfest, i Northampton, där de spelade med band som Trembling Blue Stars, Colin Clary and the Magogs, The Besties, The Metric Mile, The Sharp Things och The Nuclear Waste Management Club.

Dýrðin gav ut sin första självbetitlade skiva, Dýrðin, på det amerikanska skivbolaget Skipping Stones Records 3 oktober 2006 och håller nu på med sitt nästa album.

Medlemmar
Hafdís Hreiðarsdóttir - sång
Einar Hreiðarsson - gitarr
Magnús Hákon Axelsson - bas
Þórarinn Kristjánsson - trummor
Sigrún Eiríksdóttir - keyboard

Diskografi

Externa länkar
 Officiell webbplats med demolåtar att lyssna på (isländska och engelska)
 Officiell MySpace-sida (engelska)
 Dýrðin på IMX

Isländska musikgrupper
Riborg Böving

Riborg Birgitte Böving-Albråten, född 24 september 1880 på Ålholmens gård i Anderslöv, död 9 januari 1953 i Arvika, var en svensk keramiker och formgivare.

Biografi 
Riborg Böving föddes som det sjunde barnet i en kull på tio barn till Poul Bernard Böving (1839-89), arrendator på Ålholmen gård, och Lida Maria Wengel (född 1846). Hon levde tillsammans med musikern och konstnären Ignácz Caroly Beôrecz men de var aldrig gifta. Tillsammans fick de två barn; konstnären Våge Albråten och keramikern Jonni Kyrakides.

Hon utbildade sig i Bern i Schweiz 1903-04 och därefter i Karlsruhe i Tyskland samt på Tekniska skolan i Stockholm. Hon var mönstertecknare för Gustavsberg och Rörstrand

År 1907 flyttade Riborg Böving till Arvika för att ingå i Rackengruppen.

Källor
Riborgs Anor

Noter

Vidare läsning 
 

Svenska formgivare
Svenska keramiker
Kvinnor
Födda 1880
Avlidna 1953
Personer från Anderslövs socken
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Peter Lindgren (musiker)

Peter Lindgren, född 6 mars 1973, är en svensk gitarrist, främst känd från bandet Opeth, där han fungerade som låtskrivare tillsammans med bandets frontman Mikael Åkerfeldt. 1991 spelade Lindgren basgitarr med Opeth som gästmusiker under ett liveframträdande, men stannade i bandet och byte till gitarr. I maj 2007 tillkännagav Peter Lindgren att han hade lämnat Opeth, på grund av bandets intensiva turnéschema och att han inte längre kände att han kunde "ge 100% till bandet".

Diskografi (urval) 
Studioalbum med Opeth
 1995 – Orchid
 1996 – Morningrise
 1998 – My Arms, Your Hearse
 1999 – Still Life
 2001 – Blackwater Park
 2002 – Deliverance
 2003 – Damnation
 2005 – Ghost Reveries

Med Steel
 1998 – Heavy Metal Machine (EP)

Referenser

Externa länkar 

Svenska gitarrister
Män
Födda 1973
Levande personer
Alumner från Stockholms universitet
Helkama Ässä

Helkama Ässä var en moped tillverkad av Helkama på 1980-talet. Den var liten och påminde om Hondas så kallade "monkeyhonda" och Suzuki PV. Maskinen kom från italienska Minarelli (Minarelli P4R). Mopeden var utrustad med ett litet förvaringsfack under sitsen och kromat underliggande avgasrör.

Mopeder efter märke
Metalizer

Metalizer är det fjärde albumet av det svenska heavy metal-bandet Sabaton. Det släpptes den 16 mars 2007. 

Albumet spelades in redan innan Primo Victoria, med det italienska skivbolaget Underground Symphony. När Sabaton senare bytte till Black Lodge Records blev det bråk angående upphovsrättigheterna och dylikt men efter en okänd tidsperiod löste det sig och skivan Metalizer kunde släppas.

Låtlista 

Metalizer
 		 	 	
"Hellrider"
"Thundergods"
"Metalizer"
"Shadows"
"Burn Your Crosses"
"7734"
"Endless Nights"
"Hail to the King"
"Thunderstorm"
"Speeder"
"Masters of the World"
"Jawbreaker" (Judas Priest-cover/bonusspår)

Fist for Fight (samling av demoskivor) 	 	 	

"Introduction"
"Hellrider"
"Endless Nights"
"Metalizer"
"Burn Your Crosses"
"The Hammer Has Fallen"
"Hail to the King"
"Shadows"
"Thunderstorm"
"Masters of the World"
"Guten Nacht"
"Birds of War"

Banduppsättning 

 Joakim Brodén - sång och keyboard
 Rickard Sundén - gitarr
 Oskar Montelius (musiker) - gitarr
 Pär Sundström - bas
 Daniel Mullback - trummor

Musikalbum 2007
Album av Sabaton
Fåleberg

Fåleberg är en herrgård i Mariestads kommun.

Den första skrivna källan om Fåleberg är ett markbyte mellan Bodil pärsdotter från Husaby och domprosten Nils magnusson som undertecknades den 6 december 1338.

Fåleberg var ett fideikommiss, som instiftades den 18 april 1797 av amiralitetsöverkommissarien Samuel Löfvenskiöld till förmån för hans andre son Carl Fredrik Löfvenskiöld. Fideikommisset upplöstes 1937 av Erik Leijonhufvud.

Fåleberg var ända till slutet av 1890-talet, då det byggdes om, en gammal by med ytterst egendomligt utseende. Till slut var den utan motsvarighet i landet, bebodd av ett antal bönder, som i många släktled betalade arrende in natura. På ett ganska begränsat område låg hopgyttrade om vartannat gamla halmtäckta ladugårdar, stugor, visthusbodar och andra uthus, halmstackar m. m. De flesta husen var byggda av rundtimmer och omgivna av stora humlegårdar. Nästan alla bönderna var släkt med varann. Hela gården sköttes gemensamt, eftersom ägorna låg om varandra, så att allas jordarbeten måste företas samtidigt.

Källor
 
 Lampa, Sven (1901). Fåleberg: anteckningar om en gammal Västgötaby.

Herrgårdar i Västergötland
Byggnader och anläggningar i Mariestads kommun
Avvecklade fideikommiss i Sverige
Ayerbe

Ayerbe är en kommun i Spanien. i Aragonien, i nordöstra Spanien. Den ligger i provinsen Provincia de Huesca och regionen Aragonien, i den nordöstra delen av landet och hade 1 111 invånare i början av 2007, varav 1 055 invånare bodde i själva byn. Kommunens yta uppgår till 63,89 kvadratkilometer.

Källor

Externa länkar
 Ayerbes hemsida
 

Indelningar i Aragonien
Orter i Aragonien
Askerbanen

Askerbanen är en 16 km lång, dubbelspårig järnväg mellan Lysaker och Asker i Norge. Sträckan är belägen väster om centrala Oslo. Den 9,7 km långa delen mellan Sandvika och Asker öppnades 27 augusti 2005 och den 6,7 km långa sträckningen mellan Lysaker och Sandvika öppnade den 26 augusti 2011.

Större delen av banan går i tunnel. Järnvägen är en del av  "dubbelspårs-strategin" som innebär att snabbare tåg, såsom regional-, gods- och fjärrtåg, går genom tunneln medan Oslos pendeltåg går längs den äldre Drammenbanen.

Källor

Se även
Asker station
Drammenbanen

Järnvägslinjer i Norge
Bærums kommun
Askers kommun, Norge
Transport i Viken fylke
John Skejk Show

John Skejk Show var ett radioprogram som skapades av skådespelaren Bengt Andersson.

Figuren John Skejk var lite av en radiopirat som sände sina program från Halsbränna Broadcasting i Västerbotten där han blandade jazzstandards med kåserier kring livet i den fiktiva byn Halsbränna. I sina radioprogram berättade John historier om frisören Kam-Axel, brandchefen Flam-Ingo och andra figurer i byn.

Programmet, som började sändas i Sveriges Radio på sjuttiotalet, blev ett genombrott för Bengt Andersson och efter radiotiden kom han att medverka i många framgångsrika produktioner, däribland TV-programmet Sant och sånt. I mitten av åttiotalet väckte Andersson åter liv i den lilla byn Halsbränna, då han sände "John Skejk Show" lokalt över Radio Västerbotten.

Humorprogram i Sveriges Radio
Drammenbanen

Drammenbanen är en järnväg mellan Oslo och Drammen i Norge. Beslut om byggande av banan fattades 1869 av Stortinget, och den öppnades för trafik 1872. Banan var ursprungligen smalspårig (1067 mm), men den byggdes om till normalspår 1920. Banan är 42 km lång och dubbelspårig.

År 1973 lades linjen om genom Lieråsen tunnel mellan Asker och Lier. Den gamla linjen behölls från Asker till Spikkestad (Spikkestadlinjen).

Mellan Lysaker och Asker går ännu en dubbelspårig järnväg, Askerbanen.

Järnvägslinjer i Norge
Transport i Oslo
Transport i Viken fylke
Candice Night

Candice Night, född Candice Lauren Isralow den 8 maj 1971 i Hauppauge, Long Island, New York, är en amerikansk sångerska och låtskrivare i bandet Blackmore's Night. Hon har tidigare jobbat tillsammans med bland andra Deep Purple, Rainbow och Helloween. Hon har varit tillsammans med Ritchie Blackmore sedan 1989 (gifta sedan 2008) och paret har två barn.

Trivia
Hon sjöng enligt sina föräldrar redan vid sex månaders ålder. Vid 12 års ålder började hon sjunga i skolans kör. Utöver sin karriär som musiker har hon tidigare jobbat som fotomodell.

Diskografi (urval)
Studioalbum med Blackmore's Night
 Shadow of the Moon (1997)
 Under a Violet Moon (1999)
 Fires at Midnight (2001)
 Ghost of a Rose (2003)
 The Village Lanterne  (2006)
 Winter Carols (2006) 
 Secret Voyage (2008)
 Autumn Sky (2010)
 Dancer and the Moon (2013)
 All Our Yesterdays (2015)

Soloalbum
 Reflections (2011)
 Starlight Starbright (2015)

Externa länkar

 Officiell webbplats

Amerikanska sångare
Födda 1971
Kvinnor
Levande personer
Personer från New York
Portorož

Portorož (Portorose på italienska) är en badort i Slovenien, med 7 kilometer lång strand. Portorož tillhör Pirans kommun, och hade 2 849 invånare i slutet av 2007, på en yta av 3,0 kvadratkilometer. Den är belägen 127 kilometer från Ljubljana. Orten ligger nära statsgränserna till Italien och till Kroatien längs Sloveniens korta kustremsa.

Källor

Orter i Slovenien
Siciliansk ros

Siciliansk ros (Rosa sicula) är en art i familjen rosväxter som förekommer naturligt i Medelhavsområdet och i nordvästra Afrika. Arten odlas ibland som trädgårdsväxt i Sverige.

Synonymer
Rosa agrestis subsp. sicula (Trattinick) H.Christ, 1887
Rosa caesia var. thuretii Burnat & Gremli 
Rosa glutinosa f. sicula (Trattinick) H.Christ, 1877
Rosa glutinosa subsp. sicula (Trattinick) Arcang., 1882
Rosa glutinosa subsp. thuretii (Burnat & Gremli) Arcang., 1882
Rosa glutinosa var. thuretii (Burnat & Gremli) Halácsy, 1900
Rosa gracilens Crép. nom. inval., 1874
Rosa heckeliana var. sicula (Trattinick) Nyman, 1878
Rosa horrida subsp. serafinii (Viviani) Almquist 
Rosa maginae Cuatrec., 1926
Rosa montana var. gracilens Crép., 1874
Rosa rubiginosa subsp. sicula (Trattinick) Malagarriga 
Rosa rubiginosa subsp. thuretii (Burnat & Gremli) H.Christ, 1887
Rosa sepium subsp. serafinii (Viviani) Nyman, 1878
Rosa serafinii Viviani, 1824
Rosa serafinii f. ligustica H.Christ, 1876
Rosa serafinii subsp. ligustica (H.Christ) Arcang., 1882
Rosa serafinii var. ligustica (H.Christ) Burnat & Gremli, 1879
Rosa serafinii f. veridica H.Christ nom. illeg.? 1877
Rosa serafinii subsp. veridica (H.Christ) Arcang. nom. illeg.? 1882
Rosa serafinii var. veridica (H.Christ) Burnat & Gremli nom. illeg.? 1879
Rosa sicula var. gracilens (Crép.) Pau, 1929
Rosa sicula var. gussonii Burnat & Gremli nom. illeg, 1887
Rosa sicula f. hispanica Debeaux & É.Rev. nom. nud, 1906
Rosa sicula f. hispanica Debeaux & É.Rev. ex Pau nom. nud, 1905
Rosa sicula var. hispanica Debeaux & É.Rev. nom. nud, 1904
Rosa sicula f. ligustica (H.Christ) R.Keller, 1931
Rosa sicula subsp. ligustica (H.Christ) Arcang., 1894
Rosa sicula subvar. ligustica (H.Christ) Burnat & Gremli, 1887
Rosa sicula f. pedunculata Pau nom. nud, 1905
Rosa sicula subsp. serafinii (Viviani) Arcang., 1894
Rosa sicula var. serafinii (Viviani) Wallr., 1828
Rosa sicula subvar. thuretii (Burnat & Gremli) C.Vicioso, 1948Rosa sicula var. thuretii (Burnat & Gremli) Crép., 1898Rosa sicula subsp. veridica (H.Christ) Arcang. nom. illeg.? 1894Rosa sicula var. veridica (H.Christ) Burnat & Gremli nom. illeg.? 1887Rosa thuretii (Burnat & Gremli) Burnat & Gremli, 1883Rosa viscaria var. ligustica (H.Christ) Rouy, 1900Rosa viscaria subsp. serafinii (Viviani) Rouy & E.G.Camus Rosa viscaria subsp. sicula (Trattinick) Rouy, 1900Rosa viscaria var. thuretii (Burnat & Gremli) Rouy, 1900Rosa viscaria var. veridica'' (H.Christ) Rouy nom. illeg.? 1900

Rosor
Si Växtindex
Willibrord

Willibrord, född ca 658 i Northumbria, död 7 november 739 i Echternach, Luxemburg, var en anglosaxisk missionär, Utrechts första biskop, och frisernas apostel. Han vördas som helgon i Katolska kyrkan, med festdag den 7 november.

Biografi 

Willibrords far skall ha hetat Hilgis och ha varit ett helgon, enligt Willibrords biografer. Efter studier vid klostret i Ripon blev Willibrord lärjunge till Wilfrid, och inträdde i benediktinorden. Han tillbringade därefter tolv år hos sankt Egbert i klostret i Rathmelsigi, Irland, och begav sig sedan till friserna för att omvända dem, eftersom kung Pippin av Herstal var kristen och han påbjudit missionen.

692 började han sin mission bland friserna, sedan han fått fullmakt därtill av påven. År 695 utsågs han till biskop av Utrecht, och begav sig än en gång till Rom för konsekreringen och mottagandet av palliet, som gavs av påve Sergius III den 21 november samma år i Santa Cecilia in Trastevere. Willibrord grundade 698 klostret i Echternach (i nuvarande Luxemburg), och han upprättade en katedral i Utrecht åt sig. Missionen bland friserna mötte motstånd eftersom deras kung Radbod vägrade låta sig döpas. De kyrkor som de kristna låtit uppföra förstördes och på deras plats byggdes i stället på Radbods befallning hedniska tempel.

Under Radobods regeringstid gjorde Willibrord ett misslyckat försök att omvända bland annat danerna och deras kung Ongendus. 719 kunde missionen bland friserna fortsätta, och Willibrord fick god hjälp av Bonifatius att återuppbygga kyrkorna och omvända nya medlemmar till Kyrkan. De sista åren tillbringade Willibrord i sitt kloster i Echternach, där han avled och där hans grav finns vilken under medeltiden blev ett pilgrimsmål.

En biografi över Willibrord är författad av Alkuin, och Beda venerabilis nämner honom.

Källor 
 The Catholic Encyclopedia, band 15. New York: Robert Appleton Company, 1912

Externa länkar 
 

Födda 658
Avlidna 739
Helgon
Missionärer
Romersk-katolska biskopar
Benediktiner
Män
Iraq Body Count

Iraq Body Count är en sida på Internet. Där räknas antalet civila personer som dödats av den invaderade koalitionen sedan Irakkriget i leddes 2003. De beskriver sig själva som en "form av offentlig vakthund mot våra egna regeringar". Organisationen startades av tre anställda vid Keele university, professor emeritus i psykologi John Sloboda, professor Bulent Gokay och Kay Williams numer pensionerad från universitetsbiblioteket. Verksamheten har nominerats två gånger, 2015 (då var man topp fem) och 2016, till Nobels fredspris för "dess enastående bidrag till forskning inom säkerhet och mänskliga rättigheter, samt för dess inverkan på politiken rörande krigsoffer till följd av kampanjer i Mellanöstern".

Organisationen är baserad i Storbritannien och inrättades av frivilliga för att spåra dödsfall i Irak. Enligt The Guardian är websiten "allmänt känd som den mest tillförlitliga databasen över irakiska civila dödsfall". Statistiken bygger på data från korskontrollerade mediarapporter, sjukhus, bårhus, icke-statliga organisationer och officiella siffror.

Anmärkningar

Källor

Externa länkar
 Iraq Body Counts website, räknar rapporterade civila dödade av den militära ingripningen i Irak.

Irakkriget
Webbplatser
Familjen Addams återförenas

Familjen Addams Återförenas () är en amerikansk komedi från 1998, och den tredje och sista delen i Addams-trilogin.

I den här filmen har alla skådespelare utom Carel Struycken och Christopher Hart bytts ut. Filmen släpptes direkt till VHS och har i dagsläget inte släppts på DVD. Filmen utkom den 22 september 1998.

Handling 
Gomez får ett efterlängtat paket på posten, som innehåller en bok om hela hans släkts historia. Alla har de längtan att uppehålla kontakten med släkten... blod är ju trots allt tjockare än vatten. Farmor och farfar Addams har fått en sjukdom som gör dem mer och mer normala, vilket Gomez och Morticia definitivt vill få ett slut på! Vad är då bättre än att tillbringa tid med den verkligt onormala släkten Addams på en släktträff? Men då sker ett missförstånd, Addams stavades bara med ett "d" på inbjudningskortet, så den skräckälskade familjen hamnar på en släktträff för familjen Adams, en normal och tråkig släkt.

Rollista (i urval)

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 

Amerikanska komedifilmer
Amerikanska skräckfilmer
Amerikanska familjefilmer
Filmer 1998
Familjen Addams
Direkt till video-uppföljarfilmer
Amerikanska filmer baserade på TV-serier
Engelskspråkiga filmer
Palestrina (opera)

Palestrina är en opera (musikalisk legend) i tre akter med musik och libretto av Hans Pfitzner.

Historia
Pfitzner hade i nästan 15 år haft i tankarna att skriva en opera om tonsättaren Palestrina och tillkomsten av dennes berömda Marcellusmässa. Han var färdig med texten 1911 men det tog honom fyra år att skriva musiken. Då den var färdig hade första världskriget brutit ut men dirigenten Bruno Walter ordnade en Pfitznerfestival i München och där uruppfördes operan den 12 juni 1917 på Prinzregententheater under ledning av Walter. Dess musik utnyttjar ofta senmedeltida polyfoni och har vissa stilistiska likheter med en av Pfitzners förebilder, Richard Wagners musikkomedi Mästersångarna i Nürnberg.

Personer
Palestrina, kompositör (Tenor)
Skepnaden av Lukrezia, Palestrinas döda hustru (Alt)
Ighino, deras femtonårige son (Sopran)
Silla, hans sjuttonårige elev (Mezzosopran)
Påven Pius IV (Bas)
Kardinal Giovanni Morone, legat (Baryton)
Kardinal Bernardo Novagerio, legat (Tenor)
Carlo Borromeo, romersk kardinal (Baryton)
Kardinal Cristoforo Madruzzo, biskop av Trento (Bas)
Biskopen av Budoja (Tenor)
Greve Luna, ambassadör till kungen av Spanien (Baryton)

Handling
Pfitzner kallade operan en musiklegend och den utspelar sig i Rom och Trento år 1563 och handlar om åldrande tonsättaren Giovanni Pierluigi da Palestrina. Denne har under sitt produktiva liv utvecklat den musikaliska kontrapunkten till sin höjdpunkt. Men nu diskuterar kyrkan vid Tridentinska mötet (1563) om, att i sin antireformatoriska strävan, bannlysa polyfonin. Palestrina utsätts av kardinal Borromeo för påtryckningar om att skriva en ny mässa utan polyfoniska element. Men Palestrina står emot och fortsätter att komponera sin sexstämmiga "Missa Papae Marcelli". Gamla mästares andar visar sig och ger sitt stöd åt den vacklande och trötte Palestrina. Hans komposition blir till sist ändock godkänd av kyrkan och röner uppskattning. Men mästarens son, Ighino, väljer till faderns besvikelse, att ansluta sig till en ny musikalisk strömning och går med i Camerata Fiorentina (se Opera, Tidiga föregångare till formen). Handlingen är knappast historiskt korrekt, utan får anses som en allmän hyllning till det skapande geniet.

Referenser

Vidare läsning

Operor av Hans Pfitzner
Tyskspråkiga operor
Kultur i München
Musikåret 1917
Teateråret 1917
1917 i Tyskland