kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Brandon Yip

Brandon Yip, född 25 april 1985 i Vancouver, British Columbia, är en kinesisk-kanadensisk professionell ishockeyspelare som spelar för den kinesiska klubben  Kunlun Red Star (med spelarnamnet "Jinguang Ye"). Han har tidigare representerat Phoenix Coyotes, Nashville Predators, Colorado Avalanche, Jukurit och Adler Mannheim. Han spelar även i det kinesiska OS-laget 2022, där han är lagkapten.

Yip är av kinesisk och irländsk härkomst men är född och uppvuxen i Kanada. Han valdes som 239:e spelare totalt av Colorado Avalanche i NHL-draften 2004.

Externa länkar 

Födda 1985
Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Colorado Avalanche
Spelare i Nashville Predators
Spelare i Phoenix Coyotes
Män
Levande personer
Idrottare från Vancouver
Spelare i Utah Grizzlies (2005–)
Ishockeyspelare i Boston University Terriers (herrar)
Spelare i Norfolk Admirals (2000–2015)
Alumner från Boston University
Spelare i Coquitlam Express
Spelare valda i NHL Entry Draft 2004
Spelare valda av Colorado Avalanche i NHL Entry Draft
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2022 från Kina
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2022
Kinesiska ishockeyspelare
Kinesiska idrottare under 2000-talet
Spelare i Ridge Meadows Flames
Bobcat (olika betydelser)

Bobcat eller bobcats kan syfta på:

 Bobcat – ett märke av lastmaskiner
 Mercury Bobcat – en version av bilen Ford Pinto
 Bismarck Bobcats – ett amerikanskt juniorishockeylag
 Bofors Bobcats – ett tidigare namn på ett svenskt ishockeylag, se BIK Karlskoga
 Charlotte Bobcats – tidigare namn på ett amerikanskt basketlag
 Quinnipiac Bobcats –  en idrottsförening tillhörande Quinnipiac University
 Sundsvall Bobcats – tidigare smeknamn på IF Sundsvall Hockey

Personer
 Bobcat Goldthwait (1962–), amerikansk skådespelare

Se även
 Bobcat Creek – flera
 Bobcat Lake – flera
Xenomorph

Xenomorph kan syfta på: 

 Xenomorph – ett väsen i filmer om Alien av Ridley Scott, se Alien
 Xenomorph (band) – ett holländskt band.
 Xenomorph (spel) – ett rollspel från 1990
Newcastles tunnelbana

Tyne and Wear Metro är tunnelbanesystemet i Newcastle upon Tyne, Gateshead, South Tyneside, North Tyneside och Sunderland. Tunnelbanan öppnades 1980. 2010 gjordes ungefär 40 miljoner resor med tunnelbanan. Det är den näst största av tunnelbanesystemen i Storbritannien efter tunnelbanan i London, och biljettintäkterna uppgick 2009/2010 till 40 miljoner pund. Systemet är egentligen ett mellanting mellan ett pendeltågsnät (eftersom det på en sträcka även går fjärrtåg och godståg och det finns vägkorsningar), ett tunnelbanenät (separerad bana med tunnel i centrum) och snabbspårväg (med lätta korta fordon). Vid ett flertal stationer och längs spåren har det uppförts konstinstallationer. Bland annat har det uppförts skyltar på engelska och latin för att påminna om det romerska arvet och ljusslingor uppsatta över en bro, vilket ger skiftande "ljusshower".

Bildgalleri

Referenser 

Tunnelbanesystem i Storbritannien
Newcastle upon Tyne
Z (lokomotor)

Motorloket Z är en svensktillverkad lokomotor som tillverkades 1926–1947. Loket är fortfarande i drift på flera ställen runt om i Sverige.

Loket konstruerades av Lambert Bjurström som ett led i att ersätta de växellok som då användes för rangeringen på bangårdarna. Därefter kom flera olika lokomotortyper från andra tillverkare exempelvis Kalmar Verkstad och Kockums.

År 1942 och 1956 ändrade SJ sitt Littera-system för dessa växellok och de delades in i olika littera enligt nedan följande tabell
.

Referenser 

Svenska diesellok
Ander Herrera

Ander Herrera Agüera, född 14 augusti 1989 i Bilbao, är en spansk fotbollsspelare (mittfältare) som spelar för Athletic Bilbao. Han tidigare representerat Zaragoza, Manchester United och Paris-Saint Germain. Herrera representerade Spaniens landslag mellan 2016 och 2017. Herrera spelar som central mittfältare, och kan spela både defensivt och offensivt.

Karriär

Real Zaragoza 
Herrera föddes i Bilbao i regionen Baskien och inledde sin seniorkarriär i klubben Zaragoza i spanska andraligan under säsongen 2008/2009. Han gjorde sitt första mål den 2 maj 2009 mot CD Tenerife. Han skulle snabbt etablera sig som en startspelare i laget och spelade sammanlagt 30 matcher under sin debutsäsong i La Liga säsongen 2009/10. Han fick sitt stora genombrott under nästföljande säsong och värvades efter säsongen 2010/11 till Athletic Bilbao.

Athletic Bilbao 
Herrera debuterade för Athletic Bilbao den 18 augusti 2011, där han spelade samtliga 90 minuter i en 0-0-match mot turkiska Trabzonspor i UEFA Europa League 2011/2012. Han spelade 54 tävlingsmatcher under hans första säsong med den baskiska klubben som gick till final i både Copa del Rey och Europa League. I hans tredje och avslutade säsong i klubben spelade han 33 ligamatcher när klubben kvalificerade sig till UEFA Champions League för första gången på 16 år.

Manchester United 
Herrera anslöt från Athletic Bilbao till Manchester United den 26 juni 2014 efter att hans utköpsklausul aktiverats. Herrera gjorde sin debut för klubben i premiärmatchen i Premier League den 16 augusti i en 2-1–förlust hemma mot Swansea. Han spelade fem säsonger för klubben och gjorde 12 mål på 132 matcher i Premier League.

Paris-Saint Germain 
Den 4 juli 2019 värvades Herrera av Paris Saint-Germain, där han skrev på ett femårskontrakt. Den 27 augusti 2022 återvände Herrera till Athletic Bilbao på ett säsongslån med option för köp.

Återkomst till Athletic Bilbao 
Herrera värvades tillbaka permanent till Athletic Bilbao den 31 januari 2023.

Referenser

Noter

Spanska fotbollsspelare
Spanska landslagsspelare i fotboll
Franska mästare i fotboll
Spelare i Real Zaragoza
Spelare i Athletic Bilbao
Spelare i Manchester United FC
Spelare i Paris Saint-Germain FC
Spelare i La Liga
Spelare i Segunda División
Spelare i Premier League
Spelare i Ligue 1
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Spanien
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2012
Personer från Bilbao
Födda 1989
Levande personer
Män
Spanska idrottare under 2000-talet
T66

T66 är ett diesellok tillverkat av General Motors på uppdrag av TGOJ.. Loken tillverkas efter en brittisk förlaga varför de ser ovanligt smala ut jämfört med motsvarande lok av svensk modell. Den svenska Litteran kommer sig av att loket i Storbritannien har littera 66. Den norska versionen av loket fick i Norge littera CD66. 5 av 6 av de norska loken har flyttats över till svensk trafik sedan 2010. Loktypen används också i Tyskland, Danmark, Frankrike och fler länder. Alla loken hyrs sedan 2016 av Hector Rail.

Referenser

Externa länkar
 T66 på Jarnvag.net
 Beaconrail

Svenska diesellok

fr:Classe 66
Karl Gussow

Karl Gussow, född 25 februari 1843 i Havelberg, död 27 mars 1907 i Pasing, var en tysk konstnär.

Gussow hyllade i sina tidigare arbeten den romantiska riktningen, medan hans senare utveckling visar honom som en alltmer utpräglad realist. Med sin synnerligen skickliga teckning blev han stundom nästan fotografiskt exakt. Gussow var mycket uppskattad som porträttmålare. Som stillebenmålare visade han sig som en utmärkt kolorist.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö, 1932.

Externa länkar 
 

Tyska porträttmålare
Stillebenmålare
Tyska målare under 1800-talet
Personer från Havelberg
Födda 1843
Avlidna 1907
Män
Svensk uppslagsbok
Johan och Stefan

Johan och Stefans äventyr (franska: Johan et Stephan) är en belgisk tecknad serie, skriven och tecknad av Bob de Moor. Titelfigurerna har fått sina originalnamn efter de Moors söner. Efter författarens död avstannade serien, som totalt omfattar nio seriealbum.

Två album gavs ut på svenska, genom Nordisk boks bokklubb Tintins äventyrsklubb i slutet av 1980-talet.

 Den stora villervallan, 1988 ("La grande pagaille", 1987)
 "Le trésor du brigand", 1987
 "L'espion jaune, Boogaloo", 1987
 Drottning Thias cigariller, 1989 ("Les cigarillos de la Reine Thia", 1988)
 "Le caballero rouge", 1989
 "Les boucs émissaires", 1989
 "Le Dragon Noir", 1993
 "Le secret de Volcanie", 1993
 "Le renard qui louche", 1994

Referenser 

Belgiska serier
Belgiska seriefigurer
Fiktiva radarpar
Hellen Onsando Obiri

Helen Onsando Obiri, född 13 december 1989, är en kenyansk friidrottare som tävlar i medeldistanslöpning.

Karriär
Obiri tog silver på 5 000 meter vid olympiska sommarspelen 2020 i Tokyo.

I juli 2022 vid VM i Eugene tog Obiri silver på 10 000 meter efter ett lopp på personbästat 30 minuter och 10,02 sekunder.

Källor 
Hellen Onsando Obiri på World Athletics webbplats

Noter

Kenyanska medeldistanslöpare
Världsmästare på 5 000 meter löpning
Kenyanska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2016
Olympiska silvermedaljörer 2020
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Kenya
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Kenya
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Kenya
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1989
Kvinnor
Levande personer
Kenyanska idrottare under 2000-talet
I rollerna tre

[[Fil:Harriet Andersson Chritina Olofson.JPG|miniatyr|Harriet Andersson och Christina Olofson diskuterar Olofsons film I rollerna tre på ett filmseminarium, som anordnats av Sveriges Förenade Filmstudios i Stockholm i mars 2012]] I rollerna tre är en svensk dokumentärfilm från 1996, regisserad av Christina Olofson. Mai Zetterling hade planerat att göra en uppföljning av sin film Flickorna (1968). Christina Olofson tog upp idén efter Mai Zetterlings död 1994.

Handling
Filmen skildrar hur de tre kvinnliga huvudrollsinnehavarna Flickorna träffas 1995 på Mai Zetterlings gård i Provence i Frankrike och samtalar om Mai Zetterling, om skådespelareyrket och om sina erfarenheter av karriär och liv. I filmen är inklippt scener från Flickorna.

Medverkande
Gunnel Lindblom - Gunnel Lindblom
Harriet Andersson - Harriet Andersson
Bibi Andersson - Bibi Andersson

Vidare läsning
Tidskriften Filmkonst nr 38 ägnas helt år I rollerna tre.Harriet Andersson - samtal med Jan Lumholdt'', Alfabeta, , sidorna 175-79

Externa länkar
Recensioner på Svensk Filmdatabas

Filmer 1996
Svenska dokumentärfilmer
Tretal
Svenska 1990-talsfilmer
Svenskspråkiga filmer
Hovprotokoll

Hovprotokoll är de protokoll som förs över den svenske monarkens beslut i ärenden som rör Kungliga Hovstaterna. Protokollen förs vanligtvis när ärendet i fråga föredras av riksmarskalken. Exempel på beslut som tas upp i hovprotokoll är instiftandet av kungliga medaljer och tilldelandet av hederstitlar som hovsångare och hovdansare.

Referenser

Kungliga hovstaterna
Abraham Gustafschöld

Abraham Gustafschöld, före adlandet Hellichius, född 6 januari 1723 i Allerums församling, död 26 oktober 1792 i Kristianstad, var en svensk militär.

Biografi
Abraham Gustafschöld var son till kyrkoherden i Allerum och Fleninge Olof Håkansson Hellichius och Katarina Dryselius. Trots att både möderne och fädernesläkten var ansedda prästsläkter, valde han en militär karriär och ingick 1741 som volontär vid Kronprinsens regemente. Genom penningunderstöd av överste Otto Adrian Berg von Linde, med vars dotter han en tid var förlovad, kom han ur underofficersgraden och gick i fransk tjänst. 

Under pommerska kriget utnämndes han 1759 till kapten för nämnda regemente, och låg med det samma förlagd i Kristianstad, då Johan Christopher Toll 21 januari 1772 kom dit för att förbereda Gustav III:s statskupp. 

Abraham Gustafschöld ställde sig helt på kungens sida och tog 12 augusti som befälhavare för den 300 man starka garnisonen kontrollen över staden och utfärdade en proklamation där han under sitt och stadens namn uppsade de så kallade riksens ständer all tro och lydnad, emedan de hade sönderslitit alla rättvisans och billighetens band, därigenom att de ej fogat några anstalter, att förekomma den hungersnöd, som tryckte de flesta rikets provinser, att de låtit näringar, handel och penningerörelse förfalla, förstört den allmänna och hvars och ens enskilda säkerhet och kränkt konungens lagliga makt. 

När kunskaper om hans tilltag inkom till Stockholm, beslutade ständerna att skicka trupper mot Kristianstad, men statskuppen 19 augusti hindrade planernas fullföljande. 

Efter kuppen adlades Hellichius med namnet Gustafschöld för sina insatser och övertog chefskapet för regementet, som senare kom att kallas Konungens eget värvade regemente. År 1778 befordrades Gustafsschöld till generalmajor och 1792 till generallöjtnant.

Utmärkelser
Riddare av Svärdsorden - 23 november 1767
Adlad - 13 september 1772 efter Gustav III:s statsvälvning

Bilder

Källor

Noter

Vidare läsning
 

Svenska generaler
Svenskt adlade
Svenska militärer under 1700-talet
Personer från Allerums socken
Födda 1723
Avlidna 1792
Män
SBH
Emma Bærentzen

Emma Bærentzen, född Zoffmann 17 februari 1882 i Hjørring, död 20 augusti 1921 på Thurø, var en dansk författare och stipendiestiftare (Emma Bærentzens Legat).

Emma Bærentzen var dotter till apotekaren Carl Alexander Johannes Zoffmann (1854–1885) och Johanne Christine Christensen (1858–1898). Hon tog studentexamen (privat dimitterad) från Schneekloths Skole 1901 och året därpå examen philosophicum från Köpenhamns universitet. Efter att ha gjort studieuppehåll på flera tyska universitet gifte hon sig 1907 med den norske köpmannen Halvard Batlhazar Rolfsen (1871–1950) och flyttade med honom till Istanbul. Hon utvecklade här en stor passion för den turkiska kulturen och det turkiska folket, vilket kom att vara en stor inspirationskälla i hennes författarskap. Hon debuterade 1909 med romanen I Kalifens Nærhed, vilken följdes av Kuplen (1915), Stambuls vandrende Skygger (1915), Irene (1917) och den postumt utgivna romanen Carla, Stoppekonens Datter (1922). Flertalet av dessa skildrar krocken mellan västerländskt och österländskt tänkande i 1910-talets Turkiet. Däremot utspelar sig handlingen i romanerna Kuplen och Carla, Stoppekonens Datter i dansk miljö och fick inte samma mottagande som de övriga romanerna.

Bærentzen skilde sig från Rolfsen 1913 och gifte om sig samma år med bildhuggaren Thomas Bærentzen. Efter separationen 1917 flyttade hon till Köpenhamn. Hon gav ekonomiskt bistånd till fattiga konstnärer och efter att ha ärvt en förmögenhet från sin morfar lät hon 1918 testamentera den till ett stipendium som kom att bära hennes namn. Stipendiet var på 300 000 danska kronor och tilldelades bildkonstnärer, skådespelare, musiker och skönlitterära författare fram till 1999, då det upphörde.

Referenser 

Tryckta källor
 Marianne Majgaard Jensen: Dansk Kvindebiografisk Leksikon, Rosinante, Köpenhamn 2001. .

Födda 1882
Avlidna 1921
Kvinnor
Personer från Hjørring
Alumner från Köpenhamns universitet
Danska romanförfattare
Danskspråkiga romanförfattare
Sveriges Kortfilmfestival

Sveriges Kortfilmfestival (SKFF) är Sveriges äldsta filmfestival. Arrangör är Sveriges Film- och Videoförbund, en ideell förening som grundades 1940.

SKFF ska vara en festival som skapar möjligheter för filmskapare att visa sina filmer och tävla, gå på seminarium och föreläsningar. SKFF ska vara en plattform för visning av film, en mötesplats för filmskapare och en plats att bli inspirerad.

Det finns tre tävlingsklasser på festivalen: 

 Individuella klassen - för film som är icke-kommersiell
 Filmskoleklassen -för landets filmskolor
 SM i minutfilm - tävlingen för filmer som är 60 sekunder långa

Festivalens målsättning är att hylla Sveriges bästa icke-kommersiella kortfilm med nationellt intag, det vill säga film som främst görs i konstnärligt och inte kommersiellt syfte, samt att skapa dialog och stimulera utbyte mellan filmintresserade oavsett nivå. Det är även viktigt att skapa band mellan alla i Sverige, oavsett bakgrund för att tillsammans skapa och ta del av kultur.

Tidigare hette festivalen SFV-festivalen men bytte år 2012 till Sveriges Kortfilmfestival.

Se även 
Sveriges film- och videoförbund

Referenser

Externa länkar 
Sveriges Film- och Videoförbund (SFV)
Sveriges Kortfilmsfestival

Filmfestivaler i Stockholm
Kortfilmsfestivaler
Fridolf Gustafsson

Fridolf Wladimir Gustafsson, född 19 juni 1853, död 16 mars 1924, var en finländsk filolog.

Fridolf Gustafsson blev filosofie doktor i Helsingfors 1879 och var professor i romerska litteraturen där 1882–1920. Han var även en högt betrodd skolman. Han blev 1906 ledamot av Svenska folkpartiets styrelse och ledare för dess högerfraktion  och var partiets nyländske representant vid lantdagarna 1907–1908. Bland Gustafssons skrifter märks Paratactica latina (1909–11) och den metodiskt briljanta Octavia (1915). Gustafsson skrev även skönlitterära verk såsom Främmande sådd (1923). 

Gustafsson var ivrigt verksam för den svenska kulturens bevarande i Finland och bl. a. hörde till Svenska litteratursällskapets bestyrelse sedan dess stiftelse samt (jämte M. G. Schybergson) varit hufvudredaktör för Finsk tidskrift 1887-1895.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö, 1932.

Noter

Externa länkar 
 
 
 

Finländska filologer
Finländska politiker
Finländska författare
Födda 1853
Avlidna 1924
Män
Uralskij

Uralskij (ryska: Уральский) är en stängd stad i Sverdlovsk oblast i Ryssland. Den ligger 32 kilometer sydost om Jekaterinburg. Folkmängden uppgår till cirka 2 400 invånare.

Referenser

Noter

Orter i Sverdlovsk oblast
Teaterfabriken

Teaterfabriken är en fri teater med säte i Nacka. Teaterfabriken bildades 2009 och hade premiär 2010 med föreställningen Kolarhistorier av Dan Andersson. Teaterfabriken är en turnerande musikteater som arbetar i hela landet. Senaste föreställningen är Nils Ferlin & Klarabohemerna.

Föreställningar
Kolarhistorier
Nils Ferlin & Klarabohemerna

Externa länkar 
Officiell webbplats

Teatergrupper i Sverige
Teater i Stockholm
Kyotos tunnelbana

Kyotos tunnelbana har två linjer, den nord-sydliga Karasumalinjen öppnad 1981 - 1997 och den väst-östliga Tozailinjen öppnad 1997 - 2008. Systemet har ända från början byggts med tanke på att möjliggöra samtrafik med omgivande pendeltågsoperatörer och är därför byggts med normalspår 1435 mm spårvidd och 1500 V likströmsmatning. 
1997 öppnades samtrafik mellan Tozailinjen och Keihans Keishin-linje till Hamaotsu. Sedan 2000 kan man åka från tunnelbanan ända till Nara med Kintetsu som har genomgående trafik.

Historia 
Kyoto var den första staden i Japan med kommersiell elektrisk spårvagnstrafik som öppnade 1895. Den drevs av ett kommersiellt bolag men överfördes senare till staden. En tunnelbana började byggas 1974 för att ersätta spårvagnssystemet. Bygget försenades och den sista spårvagnslinjen lades ner 1978 utan att tunnelbanan invigts vilket ledde till stora trafikstockningar i staden. 1981 öppnades den första delen av tunnelbanan, Karasumarulinjen mellan Kitaoji och Kyoto station. Den senaste utbyggnaden öppnades för trafik 16 januari 2008.

Källor 

Tunnelbanesystem i Japan
Kyoto
WP:Projekt Japan
Kolarhistorier

Kolarhistorier är Dan Anderssons debutroman, som snarare är en novellsamling. 

Boken utkom 1914 i tryck av Wilhelmssons Boktryckeri. Åtskilliga upplagor är tryckta efter det på bland annat Tidens Förlag och Zindermans.

Externa länkar 

Svenska debutromaner
Skönlitteratur 1914
Verk av Dan Andersson
Leon Jucewicz

Leon Jucewicz, född 18 november 1902 och död 13 januari 1984, var en polsk hastighetsåkare på skridskor. Han deltog i de olympiska spelen i Chamonix 1924. Som bäst kom han på åttonde plats i allroundtävlingen.

Källor

Externa länkar
 Speed skating 1924 

Födda 1902
Avlidna 1984
Män
Polska skridskoåkare
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1924
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1924 från Polen
Saint-Aquilin

Saint-Aquilin är en kommun i departementet Dordogne i regionen Nouvelle-Aquitaine i sydvästra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Neuvic som tillhör arrondissementet Périgueux. År  hade Saint-Aquilin  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Saint-Aquilin

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Dordogne

Källor 

Kommuner i Dordogne
Saint-Astier, Dordogne

Saint-Astier är en kommun i departementet Dordogne i regionen Nouvelle-Aquitaine i sydvästra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Saint-Astier som tillhör arrondissementet Périgueux. År  hade Saint-Astier  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Saint-Astier

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Dordogne

Källor 

Kommuner i Dordogne
Saint-Aubin-de-Cadelech

Saint-Aubin-de-Cadelech är en kommun i departementet Dordogne i regionen Nouvelle-Aquitaine i sydvästra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Eymet som tillhör arrondissementet Bergerac. År  hade Saint-Aubin-de-Cadelech  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Saint-Aubin-de-Cadelech

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Dordogne

Källor 

Kommuner i Dordogne
Saint-Aubin-de-Lanquais

Saint-Aubin-de-Lanquais är en kommun i departementet Dordogne i regionen Nouvelle-Aquitaine i sydvästra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Issigeac som tillhör arrondissementet Bergerac. År  hade Saint-Aubin-de-Lanquais  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Saint-Aubin-de-Lanquais

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Dordogne

Källor 

Kommuner i Dordogne
Saint-Aubin-de-Nabirat

Saint-Aubin-de-Nabirat är en kommun i departementet Dordogne i regionen Nouvelle-Aquitaine i sydvästra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Domme som tillhör arrondissementet Sarlat-la-Canéda. År  hade Saint-Aubin-de-Nabirat  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Saint-Aubin-de-Nabirat

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Dordogne

Källor 

Kommuner i Dordogne
Saint-Aulaye

Saint-Aulaye är en kommun i departementet Dordogne i regionen Nouvelle-Aquitaine i sydvästra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Saint-Aulaye som tillhör arrondissementet Périgueux. År  hade Saint-Aulaye  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Saint-Aulaye

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Dordogne

Källor 

Kommuner i Dordogne
Saint-Avit-de-Vialard

Saint-Avit-de-Vialard är en kommun i departementet Dordogne i regionen Nouvelle-Aquitaine i sydvästra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Le Bugue som tillhör arrondissementet Sarlat-la-Canéda. År  hade Saint-Avit-de-Vialard  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Saint-Avit-de-Vialard

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Dordogne

Källor 

Kommuner i Dordogne
Saint-Avit-Rivière

Saint-Avit-Rivière är en kommun i departementet Dordogne i regionen Nouvelle-Aquitaine i sydvästra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Monpazier som tillhör arrondissementet Bergerac. År  hade Saint-Avit-Rivière  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Saint-Avit-Rivière

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Dordogne

Källor 

Kommuner i Dordogne
Saint-Avit-Sénieur

Saint-Avit-Sénieur är en kommun i departementet Dordogne i regionen Nouvelle-Aquitaine i sydvästra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Beaumont-du-Périgord som tillhör arrondissementet Bergerac. År  hade Saint-Avit-Sénieur  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Saint-Avit-Sénieur

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Dordogne

Källor 

Kommuner i Dordogne
Saint-Barthélemy-de-Bellegarde

Saint-Barthélemy-de-Bellegarde är en kommun i departementet Dordogne i regionen Nouvelle-Aquitaine i sydvästra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Montpon-Ménestérol som tillhör arrondissementet Périgueux. År  hade Saint-Barthélemy-de-Bellegarde  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Saint-Barthélemy-de-Bellegarde

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Dordogne

Källor 

Kommuner i Dordogne
Saint-Barthélemy-de-Bussière

Saint-Barthélemy-de-Bussière är en kommun i departementet Dordogne i regionen Nouvelle-Aquitaine i sydvästra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Bussière-Badil som tillhör arrondissementet Nontron. År  hade Saint-Barthélemy-de-Bussière  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Saint-Barthélemy-de-Bussière

Referens:INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Dordogne

Källor 

Kommuner i Dordogne