kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Diademyuhina

Diademyuhina (Parayuhina diademata) är en asiatisk fågel i familjen glasögonfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läten 
Diademyuhinan är en relativt stor (14,5–18 cm), gråbrun och långstjärtad yuhina med mörk tofs. Karakteristiskt är den breda vita fläcken i nacken. Även undergumpen är vit, medan ansiktet är något mörkare grå än resten av kroppen och örontäckarna vitstreckade. Bland lätena hörs ett dämpat och oroligt ljud, återgett på engelska som "wi wrrr'i wi wrrr'i".

Utbredning och systematik 
Diademyuhinan förekommer i bergstrakter i sydvästra Kina till sydöstra Myanmar och nordvästra Tonkin. Den behandlas antingen som monotypisk eller delas in i två underarter med följande utbredning:
 Yuhina diademata ampelina – nordöstra Myanmar, södra Kina och norra Vietnam
 Yuhina diademata diademata – centrala Kina

Släktskap 
Yuhinorna behandlades tidigare som en del av familjen timalior, men är närmare släkt med glasögonfåglarna och förs numera till den familjen. Traditionellt placeras yuhinorna i släktet Yuhina, men DNA-studier från 2018 visar att de inte är varandras närmaste släktingar. Diademyuhinan intar en särposition som systerart till resten av hela familjen glasögonfåglar. Författarna till studien rekommenderar att arten förs till ett eget för ändamålet nyskapat släkte med namnet Parayuhina.

Levnadssätt 
Diademyuhinan förekommer i öppen städsegrön skog, ungskog och teplantage på mellan 1675 och 2745 meters höjd, vintertid ibland ner till 1250. Fågeln häckar i april och maj. Den placerar sitt skålformade bo i ett sly eller lågt i vegetationen, mellan 2 dm och 1,5 m ovan mark. Däri lägger den två till tre vita eller blekt grönblå fläckade ägg. Den födosöker i par eller smågrupper på jakt efter insekter som skalbaggar, men även småfrön och nektar från rhododendron.

Status och hot 
Artens population har inte uppskattats och dess populationstrend är okänd, men utbredningsområdet är relativt stort. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser inte att den är hotad och placerar den därför i kategorin livskraftig. Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vanlig till mycket vanlig i Kina och lokalt ganska vanlig i Myanmar och Vietnam.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Glasögonfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Borneoyuhina

Borneoyuhina (Staphida everetti) är en fågel i familjen glasögonfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Borneoyuhinan är en 14–15 cm lång tätting, den enda yuhinan på Borneo. Den är roströd på hjässa och nacke, olivgrå ovan, med gråbrun vingovansida och stjärt, den senare med breda vita spetsar på de yttre stjärtpennorna. Vidare är den vit på tygel och ögonbrynsstreck, liksom på undersidan.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i bergsskogar på norra Borneo. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktskap 
Yuhinorna behandlades tidigare som en del av familjen timalior, men är närmare släkt med glasögonfåglarna och förs numera till den familjen. Traditionellt placeras yuhinorna i släktet Yuhina, men DNA-studier från 2018 visar att de inte är varandras närmaste släktingar. Istället formar de tre grupper som successivt är släkt med resten av familjen glasögonfåglar. Det medför att borneoyuhina med släktingar behöver flyttas till ett nytt släkte, där Staphida har prioritet.

Levnadssätt 
Borneoyuhinan hittas i städsegrön lövskog på mellan 100 och 2800 meters höjd. Den ses vanligen i rörliga och ljudliga smågrupper med sex till tolv eller fler fåglar, ibland med andra fågelarter. Födan består av insekter, men kan också ta frön, bär och frukt, ibland även nektar.

Häckning 
Arten häckar från november till augusti, möjligen kooperativt. Det skålformade boet av mossa placeras cirka en halvmeter ovan mark på en mosstäckt slänt eller liknande. Däri lägger den en till sex ägg. Boet parasiteras ofta av gökar, som mustaschhökgök (Hierococcyx vagans).

Status och hot 
Arten har ett relativt begränsat utbredningsområde och tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Alfred Hart Everett (1848-1898), engelsk administratör i Sarawak 1872-1890, naturforskare och samlare av specimen i Filippinerna och Ostindien.

Referenser

Tryckta källor 
 Del Hoyo, J, A Elliott, and D Christie, eds. 2007. Handbook of the Birds of the World. Volume 12: Picathartes to Tits and Chickadees. Barcelona: Lynx Edicions.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Glasögonfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Borneo
Mustaschyuhina

Mustaschyuhina (Yuhina flavicollis) är en asiatisk fågel i familjen glasögonfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läten 
Med en kroppslängd på 12-13,5 cm är mustaschyuhinan en medelstor yuhina. Den har ett grått tofsförsett huvud, svart mustaschstreck och gulvit undersida. Underarterna (se nedan) skiljer sig åt i färgen på nacken, där den västliga albicollis är gulvit medan nominatformen är guldgul. Liknande burmayuhinan (Y. humilis) har grå nacke. Sången beskrivs som en gäll, upprepad serie: "tzii-jhu ziddi".

Utbredning och systematik 
Mustaschyuhina delas numera vanligen in i fem underarter med följande utbredning:
 Yuhina flavicollis albicollis – västra och centrala Himalaya
 Yuhina flavicollis flavicollis – östra Himalaya och sydöstra Tibet
 Yuhina flavicollis rouxi – nordöstra Indien till norra Indokina
 Yuhina flavicollis constantiae – centrala Laos
 Yuhina flavicollis rogersi – norra Thailand

Burmayuhinan (Y. humilis) har tidigare behandlats som en del av mustaschyuhinan.

Levnadssätt 
Mustaschyuhinan förekommer i städsegrön skog, ekskog, öppen lövskog eller ungskog, i Indien mellan 1435 och 1980 meters höjd, i Kina mellan 1500 och 3050 meter. Den ses födosöka rätt likt en mes relativt nära marken efter insekter, larver och sniglar, men också bär, frön och nektar. Utanför häckningssäsongen hittas den i småflockar med fem till tio fåglar, ibland med andra timalior.

Häckning 
Fågeln häckar mellan april och juni. Den bygger ett skålformat bo av mossa som hängs mellan kvistar eller placeras bland mossa på en gren, vanligen under två meter ovan mark. Däri lägger den två till fyra ägg.

Status och hot 
Artens populationstrend är okänd, men utbredningsområdet är relativt stort. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser inte att den är hotad och placerar den därför i kategorin livskraftig. Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vanligaste yuhinan i Himalaya, dock lokalt ovanlig till sällsynt på lägre nivåer.

Namn 
Yuhina kommer av namnet Yuhin för skäggyuhina på nepalesiska.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Glasögonfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Skäggyuhina

Skäggyuhina (Yuhina gularis) är en asiatisk bergslevande fågel i familjen glasögonfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Skäggyuhinan är en rätt stor (12-16 cm) och mörk yuhina med tydlig, framåtriktad tofs och något kluven stjärt. Den känns vidare igen på svartstreckad ljus strupe samt orange vingpanel och svarta handpennor. Det typiska lätet är ett högljutt, kort, dalande och mycket nasalt “mherr”.

Utbredning och systematik 
Skäggyuhina delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 Yuhina gularis vivax – västra Himalaya (från Garhwal till Kumaon)
 Yuhina gularis gularis – från Nepal till sydöstra Tibet, nordvästra Yunnan, västra Myanmar och nordvästra Vietnam
 Yuhina gularis uthaii – centrala Vietnam (i bergsområdet Ngoc Linh i provinsen Kon tum)
 Yuhina gularis omeiensis – södra Kina (i bergsområdet Emeishan, från Sichuan till nordvästra Yunnan)

Levnadssätt 
Skäggyuhinan påträffas i tempererad ek-, björk- och rhododendronskog, alternativt blandad rhododendron- och barrskog, på mellan 1200 och 3800 meters höjd. Den lever av insekter som skalbaggar och getingar, men även nektar och bär. Fågeln häckar mellan maj och juni i Indien, juli till augusti i Bhutan, april till maj i sydöstra Xizang i Kina samt mars till juni i Sydostasien. Arten är stannfågel, med viss rörelse till lägre regioner vintertid.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal till följd av habitatförstörelse, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vanlig och vida spridd i Nepal, mycket vanlig i Bhutan och vanlig till ovanlig i Indien.

Namn 
Yuhina kommer av namnet Yuhin för arten på nepalesiska.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Glasögonfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Burmayuhina

Burmayuhina (Yuhina humilis) är en fågel i familjen glasögonfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Burmayuhina är en typisk yuhina med en kroppslängd på 12–12,5 cm. Den är mellanbrun på huvudet, men mörkare på tygel och mustaschstreck, med gråbrun nacke. Ovansidan av vingen och stjärten är varmbrun. Undersidan är vitaktig med smala mörka spolstreck från haka till bröst. Den skiljer sig från liknande mustaschyuhinan genom den grå nacken, brunare på hjässa och örontäckare samt den svaga streckningen på haka och strupe.

Från flockar hörs "chuck" och tjippande läten.

Utbredning och systematik 
Burmayuhinan delas in i två underarter med följane utbredning:
 Yuhina humilis clarki – sydöstra Myanmar och västra Thailand
 Yuhina humilis humilis – östra Myanmar

Tidigare har den behandlats som en del av mustaschyuhinan (Yuhina flavicollis).

Levnadssätt 
Burmayuhinan hittas i städsegrön lövskog, tallskog och ekskog på mellan 1075 och 2275 meters höjd. Den ses vanligen i par eller smågrupper, på jakt efter frukt, nektar och insekter. Arten häckar i april i Myanmar och i februari i Thailand. Ett beskrivet bo bestod av en mossklump med en sidoingång, fastsydd på en kvist.

Status och hot 
Arten har ett relativt stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC). Den beskrivs som ovanlig i merparten av dess begränsade utbredningsområde.

Referenser

Tryckta källor 
 del Hoyo, J, A Elliott, and D Christie, eds. 2007. Handbook of the Birds of the World. Volume 12: Picathartes to Tits and Chickadees. Barcelona: Lynx Edicions.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Glasögonfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Rödnäbbad yuhina

Rödnäbbad yuhina (Yuhina nigrimenta) är en fågel i familjen glasögonfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Rödnäbbad yuhina är minst av yuhinorna med en kroppslängd på endast 9–10 cm. Ovansidan är matt gröngråbrun, undersidan beigefärgad. På det grå huvudet syns svart haka och tygel, en gråstreckat svart tofs samt en smal, röd näbb.

Under födosök hörs ett strävt tjatter, medan den ringande och repetetativa sången består av ljusa visslingar.

Utbredning och systematik 
Rödnäbbad yuhina behandlas antingen som monotypisk eller delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Yuhina nigrimenta nigrimenta – Himalaya (Garhwal till östra Assam)
 Yuhina nigrimenta intermedia – Myanmar till södra Kina (Liaoning, Sichuan, Yunnan) och norra Indokina
 Yuhina nigrimenta pallida – höglänta områden i sydöstra Kina (nordvästra Fujian, Guangxi och Guangdong)

Levnadssätt 
Fågeln hittas i städesgrön lövskog, ungskog och igenväxta gläntor och hyggen, vanligen mellan 200 och 2000 meters höjd, men i vissa områden upp till 2500 meter. Den födosöker både i trädtaket och i låga buskar, ibland också i gräs, ofta i grupper med upp till 20 fåglar och i artblandade flockar. Födan består av insekter och deras larver, men tar också bär, frön och nektar.

Häckning 
Rödnäbbade yuhinans häckningstid varierar geografiskt, i Indien från mars till juli. Det korglika boet av mossa och annat material hängs under en gren eller fästs vid bambu. Däri lägger den tre till sex ägg.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal till följd av habitatförstörelse och fragmentering, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Referenser

Tryckta källor 
 del Hoyo, J., Elliott, A. and Christie, D.A. eds. 2007. Handbook of the Birds of the World. Vol. 12. Picathartes to Tits and Chickadees. Barcelona: Lynx Edicions.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Glasögonfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Rostnackad yuhina

Rostnackad yuhina (Yuhina occipitalis) är en asiatisk bergslevande fågel i familjen glasögonfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Rostnackad yuhina är en rätt stor (12–14 cm), gråbrun yuhina med smal och spetsig näbb. Den har grå och hög tofs, tydlig vit ögonring, ett svart mustaschstreck och är roströd på tygeln, i nacken och på undergumpen. Strupe och bröst är vinrosa medan ryggen är brun. Sången är en svag, enkel och ljus ramsa medan lätena är nasala och elektriska.

Utbredning och systematik 
Rostnackad yuhina delas in i två underarter med följande utbredning:
 Yuhina occipitalis occipitalis – förekommer i östra Himalaya (Nepal till sydöstra Tibet och norra Assam)
 Yuhina occipitalis obscurior – förekommer från nordöstra Myanmar (Kachin State) till södra Kina (nordvästra Yunnan)

Liksom alla yuhinor behandlades arten tidigare som en del av familjen timalior.

Levnadssätt 
Rostnackad yuhina hittas i städsegrön skog, skogskanter och ungskog i bergstrakter på mellan 1830 och 2440 meters höjd, vintertid ner till 1220 meter. Den intar mest insekter sommartid, vintertid även bär. Den har också setts besöka rhododendronblommor på jakt efter nektar och troligen även insekter. Den häckar mellan april och juni på Indiska subkontinenten och bygger ett skålformat bo som placeras i mossa eller hänglav eller hängs från en gren. Fågeln lägger två eller fler ägg.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde , men tros minska i antal på grund av habitatförstörelse, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vanlig i Nepal, Bhutan, Myanmar och Kina, och ovanlig till vanlig i Indien.

Namn 
Yuhina kommer av namnet Yuhin för skäggyuhina på nepalesiska.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Glasögonfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Abessinglasögonfågel

Abessinglasögonfågel (Zosterops abyssinicus) är en fågel i familjen glasögonfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Abessinglasögonfågeln är en tio till tolv centimeter lång fågel. Ovansidan är grön, mörkare och gråare i nordligare populationer. Runt ögat syns en tunn vit ring och mellan öga och näbb ett tunt svart streck. Undersidan varierar från blekgul till gråvit. Den liknande kenyaglasögonfågeln (Z. flavilateralis), tidigare behandlad som underart till abessinglasögonfågel, har helsvart och något kortare näbb, gul istället för grå eller gråvit buk, grönare ovansida, något mindre storlek och avvikande läten.

Utbredning och systematik 
Abessinglasögonfågel delas numera in i tre underarter med följande utbredning:
 Zosterops abyssinicus arabs – södra Arabiska halvön i sydvästra Saudiarabien, Jemen och södra Oman
 Zosterops abyssinicus abyssinicus – nordöstra Sudan, Eritrea samt norra och centrala Etopien
 Zosterops abyssinicus omoensis – västra Etiopien

Vilket taxon populationer av glasögonfåglar som bebor mangroveträsk utmed södra Rödahavskusten i Saudiarabien och Jemen, helt skilda från bergslevande populationer, är ännu oklart.

Traditionellt behandlas kenyaglasögonfågel (Zosterops flavilateralis) och sokotraglasögonfågel (Zosterops socotranus) som en del av abessinglasögonfågeln, men DNA-studier visar att inte är närmast släkt och urskiljs därför allt oftare som egna arter.

Levnadssätt 
Abessinglasögonfågeln återfinns i öppet skogslandskap, buskmark, wadis och trädgårdar, i Afrika, upp till 1800 meters höjd men på Arabiska halvön 3100 meters höjd. Fågeln födosöker vanligen bland grenar uppe i träd, men söker sig ibland ner till marken. Den livnär sig av insekter och nektar från blommor. Båda könen bygger boet.

Status 
Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som livskraftig med okänd populationsutveckling, men inkluderar sokotraglasögonfågeln i bedömningen. Arten är vanlig i merparten av utbredningsområdet.

Referenser 
Artikeln bygger på en översättning från engelskspråkiga wikipedias artikel Abyssinian White-eye, läst 2018-10-03 som anger följande källor: 
 Hollom, P. A. D.; Porter, R. F.; Christensen, S. & Willis, Ian (1988) Birds of the Middle East and North Africa, T & AD Poyser, Calton, England.
 Sinclair, I. & Ryan, P. (2003) Birds of Africa South of the Sahara, Struik, Cape Town.
 Zimmerman, D. A.; Turner, D. A. & Pearson, D. J. (1999) Birds of Kenya & Northern Tanzania, Christopher Helm, London.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Glasögonfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Vitbröstad glasögonfågel

Vitbröstad glasögonfågel (Zosterops albogularis) är en fågel i familjen glasögonfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Vitbröstad glasögonfågel är en medelstor (13-14 cm), sångarlik fågel. Huvudet är grönt, ryggen olivgrön och undersidan vit. Runt ögat syns en vit ögonring. Den skiljer sig från andra glasögonfåglar genom större storlek och den vita undersidan.

Utbredning och status 
Fågeln är endast känd från Norfolkön i Stilla havet, men är troligen utdöd. De största hoten mot arten har varit habitatförluster och predation ifrån introducerade svartråttor. IUCN kategoriserar arten som akut hotad.

Referenser

Externa länkar

Glasögonfåglar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Norfolkön
Svartmaskad glasögonfågel

För fågelarten Lophozosterops goodfellowi, se mindanaoglasögonfågel.

Svartmaskad glasögonfågel (Zosterops anomalus) är en fågel i familjen glasögonfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Svartmaskad glasögonfågel är en liten tätting med grön rygg, en stor svart fläck över ögat, gult på strupen och under stjärten samt vitt på buken. Den skiljs från sångglasögonfågeln och gulbukig glasögonfågel genom frånvaro av en vit ögonring. Sången är kort, avklippt och kvittrande. Även drillande toner och enkla "chew" kan höras.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer endast på sydvästra Sulawesi i Indonesien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Svartmaskad glasögonfågel hittas i skogar, skogsbryn och buskiga områden i både lågland och förberg. Där ses den i par och smågrupper i undervegetationen eller i trädkronorna.

Status 
Trots det begränsade utbredningsområdet kategoriserar IUCN arten som livskraftig. Beståndsutvecklingen är okänd.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Glasögonfåglar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter på Sulawesi
Svarthättad glasögonfågel

Svarthättad glasögonfågel (Zosterops atricapilla) är en fågel i familjen glasögonfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Svarthättad glasögonfågel är en typisk medlem av släktet Zosterops, med gröngult på ovansidan, strupen och undergumpen, grått på buken och runt ögat en vit ring. Ögonringen hos denna art är påtagligt bred. Noterbart är även rökgrått till svart i pannan och på tygeln (alltså inte i en hätta som namnet antyder). Sången består av en torr serie med ryckiga strofer, vanligen med inslag av ett hårt "ti-tick". Bland lätena hörs ljusa och nasala visslingar, liksom tjittrande "chik" och "chi-chik".

Utbredning och systematik 
Svarthättad glasögonfågel delas in i två underarter med följande utbredning:
 Zosterops atricapilla viridicatus – förekommer i bergstrakter på norra Sumatra
 Zosterops atricapilla atricapilla – förekommer i bergstrakter på centrala och södra Sumatra samt norra Borneo (berget Kinabalu)

Levnadssätt 
Svarthättad glasögonfågel är en vanlig art i bergsskogar, även upp i buskmarker kring och ovan trädgränsen. Där rör den sig aktivt och ses ofta i artblandade flockar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Bilder

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Glasögonfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Halmaheraglasögonfågel

Halmaheraglasögonfågel (Zosterops atriceps) är en fågel i familjen glasögonfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Halmaheraglasögonfågeln är en mycket liten tätting med ljus ögonring. De flesta bestånd är grönaktiga ovan och gråaktiga under, med gult under stjärten och varierande med svart på pannan. Fåglar på Morotai, av vissa behandlad som egen art, skiljer sig tydligt, med kolsvart huvud, bredare vit ögonring, ljust streck i pannan, ljus fläck mellan öga och näbb, grå rygg och inget gult under. Den skiljs från sångglasögonfågel genom vitaktig eller grå undersida. Sången är ljus och kvittrig.

Utbredning och systematik 
Halmaheraglasögonfågel förekommer i norra Moluckerna och delas in i tre distinkta underarter med följande utbredning:
 Zosterops atriceps dehaani – Morotai
 Zosterops atriceps fuscifrons – Halmahera
 Zosterops atriceps atriceps – Bacan

Vidare finns en obeskriven form av glasögonfågel på ön Obi som möjligen tillhör arten. Vissa urskiljer dehaani som den egna arten morotaiglasögonfågel.

Levnadssätt 
Halmaheraglasögonfågeln bebor skogsområden och jordbruksbygd i lågland och lägre bergstrakter. Den ses enstaka, i par eller i grupper.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Glasögonfåglar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Moluckerna
Svartpannad glasögonfågel

Svartpannad glasögonfågel (Zosterops atrifrons) är en fågel i familjen glasögonfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Svartpannad glasögonfågel är en liten och grön tätting med en tydlig vit ögonring, svart panna och vitaktig undersida, bortsett från gult på strupen och under stjärten. Ungfåglar är mattare färgade, med mindre svart i pannan. Arten skiljs från gulbukig glasögonfågel på den vitaktiga buken. Sångglasögonfågel och ljusbukig glasögonfågel saknar den svarta pannan. Sången är varierande, innehållande korta och ljusa strofer. Även tjattrande och kvittriga toner kan höras, liksom ett "tzew" och ett uppreppat drillande "titititititit".

Utbredning och systematik 
Svartpannad glasögonfågel förekommer i Indonesien och delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 Zosterops atrifrons atrifrons – norra, centrala och sydöstra Sulawesi och Peleng Island (Banggaiöarna)
 Zosterops atrifrons sulaensis – Sulaöarna (Taliabu, Seho, Mangole och Sanana)
 Zosterops atrifrons surdus – centrala Sulawesi
 Zosterops atrifrons subatrifrons – Peleng

Levnadssätt 
Svartpannad glasögonfågel hittas i skogsområden och jordbruksbygd i låglant och lägre bergstrakter. Den ses i grupper, ofta som en del av kringvandrande artblandade flockar.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som livskraftig. Beståndsutvecklingen är dock oklar.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Glasögonfåglar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Indonesien