kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bellenaves

Bellenaves är en kommun i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i de centrala delarna av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Ébreuil som ligger i arrondissementet Montluçon. År  hade Bellenaves  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Bellenaves

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Allier

Källor 

Kommuner i Allier
Amerikansk saxnäbb

Amerikansk saxnäbb (Rynchops niger) är en vadarfågel i familjen måsfåglar. Saxnäbbar är unika i att ha längre näbbunderhalva än överhalva. Detta är en anpassning till dess speciella sätt att födosöka, genom att flyga lågt över vattenytan med näbbunderhalvan i vattnet på jakt efter fisk.

Kännetecken 
Saxnäbbarna är sjöfåglar som påminner om tärnor till utseendet, men näbbens undre halva är unikt längre än den övre. Unikt är också pupiller som drar ihop sig till en smal vertikal skåra vid starkt ljus, likt de hos katter.

Amerikansk saxnäbb liknar i övrigt den indiska och afrikanska saxnäbben med svart ovansida, vit undersida och vit panna. Den är dock större än båda och har dessutom svart längst ut på den röda näbben. På ovansidan av de svarta vingarna syns en vit eller grå vingbakkant och stjärten är antingen sotfärgad eller vit med svart mitt, beroende på underart. Utanför häckningstid får den ett vitt halsband. Könen är lika, men hanen avsevärt större än honan.

Lätet är ett mjukt och nasalt skall, "yep" eller "yip".

Utbredning och underarter 
Amerikansk saxnäbb delas in i tre distinkta underarter med följande utbredning:
 Rynchops niger niger – häckar utmed USA:s och Mexikos kuster; övervintrar så långt söder som Panama.
 Rynchops niger cinerascens – förekommer vid kuster och floder från norra Sydamerika till Bolivia och nordvästra Argentina.
 Rynchops niger intercedens – förekommer från östra Brasilien till Paraguay, Uruguay och nordöstra Argentina.

Fågeln är en tillfällig gäst i Kanada, Bermuda och i Västindien Amerikanska Jungfruöarna, Brittiska Jungfruöarna, Jamaica och Grenada.

Levnadssätt 
Amerikansk saxnäbb återfinns på öppna sandiga stränder, på grus- eller skalbankar med sparsam växtlighet eller på drivved i saltvattensträsk. Den är en mycket social art, både under häckningen och andra tider på året.

Föda 
Saxnäbben har ett mycket speciellt att födosöka på. Den flyger lågt över vattenytan med den längre nedre näbbhalvan nere i vattnet på jakt efter småfisk. Eftersom den använder känsel kan den söka föda även i skymning, gryning och till och med nattetid. Födan består av småfisk (upp till 12 cm) som sill, äggläggande tandkarpar, multfiskar och kantnålar, men även små kräftdjur.

Häckning 
Fågeln häckar i kolonier, ofta med andra måsfåglar som sotvingad mås, fisktärna, sandtärna och amerikansk småtärna. Boet är en uppskrapad grop i marken. Den ruvar äggen i 21-25 dagar. 28-30 dagar efter kläckning är ungarna flygkunniga. Ungarna föds med lika långa näbbhalvor, men redan efter fyra veckor är den undre ett par centimeter längre än den övre.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population som dock minskar i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Saxnäbbar
Fåglar i neotropiska regionen
Fåglar i nearktiska regionen
Svartbukig tärna

Svartbukig tärna (Sterna acuticauda) är en asiatisk starkt hotad tärna.

Utseende och läte 
Svartbukig tärna är med sina 33 centimeter i längd en relativt liten tärna. Adult fågel i häckningsdräkt har orange näbb, svart hätta och nacke, mörkgrått bröst samt svart på buken och undergumpen. Utanför häckningstid är buken vitaktig och den orangefärgade näbben har en svart spets. Lätet beskrivs som ett klart och pipigt "peuo".

Utbredning 
Fågeln förekommer från Pakistan, Nepal och Indien till sydvästra Kina, Myanmar och Sydostasien. I Kina, Nepal och Burma är den numera mycket sällsynt och i nordvästra Thailand, Laos, Kambodja och södra Vietnam troligen utdöd. Den ses i låglänta områden upp till 730 meter över havet, men inte utmed kusterna. Arten är mycket stationär och i princip okänd utanför häckningsområdena.

Levnadssätt 

Svartbukig tärna trivs framför allt vid större floder och sjöar, där oftast på sandrevlar och öar. Den födosöker även över risfält, diken och smådammar. Fågeln lever av insekter och småfisk. Arten häckar från februari till maj, ofta med indisk flodtärna, indisk saxnäbb och mindre vadarsvala men häckar ej själv i kolonier. Boet är en uppskrapad grop i sanden, oftast mer än 200 meter från vattnet. Honan lägger i genomsnitt tre ägg.

Status och hot 
Sedan 2012 kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som starkt hotad (EN) eftersom arten minskar mycket kraftigt i antal. Från att ha varit vanligt förekommande i Bangladesh, Kina, Thailand, Kambodja, Vietnam och Laos är den möjligen eller troligen utdöd i dessa länder (i Bangladesh ha den dock återupptäckts). I Myanmar återstår endast 25 par. Även i Nepal och Burma har arten gått minskat mycket kraftigt och är numera mycket ovanlig. I Pakistan och Indien är den fortfarande vida spridd, men även här finns tecken på att den är på tillbakagång.

Världspopulationen uppskattas till 10.000-25.000 individer, även om IUCN noterar att antalet kan vara mycket lägre. Fågeln tros ha minskat på grund av en kombination av faktorer som påverkar flodsystemen i stort: uppodling av häckningsmiljöer, insamling av ägg, miljöförstöring orsakat av jordbruk och industri, illegalt fiske, överfiske samt översvämning av bon orsakade av dammar.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Måsar
Fåglar i orientaliska regionen
Bellerive-sur-Allier

Bellerive-sur-Allier är en kommun i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i de centrala delarna av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Escurolles som ligger i arrondissementet Vichy. År  hade Bellerive-sur-Allier  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Bellerive-sur-Allier

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Allier

Källor 

Kommuner i Allier
Flodtärna

Flodtärna (Sterna aurantia) är en måsfågel som förekommer i södra Asien från Pakistan till Vietnam. Arten minskar kraftigt i antal och upptas numera på IUCN:s röda lista över hotade arter, placerad i kategorin sårbar.

Utseende 
Flodtärnan är en relativt stor och robust tärna, 38–46 centimeter i längd. I häckningsdräkt har den en karakteristiskt gulorange och kraftig näbb samt dessutom svart hätta, gråvit undersida och långa gråvita yttre stjärtpennor. I vinterdräkt tappar den de yttre stjärtpennorna har en grå hätta med svart ögonmask.

Läte 
Bland lätena hörs betonade, nedåtböjda "kyEEer" samt korta och gnissliga "krree", enstaka eller i lösa serier. När den är uppspelt yttrar den ett upprepat rullande läte som i engelsk litteratur återges "keerrr-wick".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från östra Pakistan till södra Indien och Sri Lanka samt österut genom Nepal till sydvästra Kina (Yunnan) och Mekongdeltat. Den är mestadels stannfågel med endast korta nomadiska rörelser men några få fåglar övervintrar utmed södra Asiens kuster. Tillfälligt har den setts i Afghanistan och Iran. Arten behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Ekologi 
Flodtärnan bebor floder och färskvattensjöar där den uteslutande häckar på sandöar mellan februari och maj i små kolonier med vanligen färre än 20 par. Den häckar gärna tillsammans med andra tärnor, indisk saxnäbb och mindre vadarsvala. I en grund uppskrapad grop i sanden lägger den oftast tre, sällsynt fyra, ägg som den rapporteras ruva i 18–19 dagar men troligen längre. Arten lever huvudsakligen av fisk, små kräftdjur och insekter.

Status och hot 
Flodtärnan var tidigare en vanlig och vida spridd art, och fram till 2016 ansågs beståndet vara livskraftigt. Data visar dock att arten minskar relativt kraftigt i antal, en utveckling som tros fortgå på grund av dammbyggen och antagande om mer störningar från människan. Internationella naturvårdsunionen har därför höjt dess hotstatus, först till nära hotad 2016 och 2020 till sårbar. Världspopulationen uppskattas till mellan 50 000 och 100 000 individer.

Namn 
På svenska har den även kallats indisk flodtärna. Dess vetenskapliga artnamn aurantia betyder "orangefärgad".

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Tärnor
Fåglar i orientaliska regionen
Bert, Allier

Bert är en kommun i departementet Allier i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i de centrala delarna av Frankrike. Kommunen ligger  i kantonen Jaligny-sur-Besbre som ligger i arrondissementet Vichy. År  hade Bert  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Bert

Referens: INSEE

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Allier

Källor 

Kommuner i Allier
Sydamerikansk tärna

Sydamerikansk tärna (Sterna hirundinacea) är en fågel i familjen måsfåglar inom ordningen vadarfåglar.

Utseende 
Med en kroppslängd på 40-44 centimeter är sydamerikansk tärna större än både fisktärna (Sterna hirundo) och silvertärna (Sterna paradisaea) som den i övrigt mycket liknar i alla dräkter. Den hos adulta fåglar röda näbben är större och den saknar den mörka bakkanten på handpennorna som både fisktärna och silvertärna har. Den svarta hättan når nedanför ögat som den skiljs från av en vit halvmåne. Juvenila fåglar är mörk ovan och kraftigt bandad och behåller bandade tertialer hela första håret till skillnad från fisk- och silvertärna.

Utbredning och systematik 
Sydamerikansk tärna häckar längs kuster och på öar i södra Sydamerika och Falklandsöarna, på Atlantkusten från östcentrala Brasilien söderut genom Argentina till Tierra del Fuego, på Stillahavskusten i södra Peru och Chile. Vintertid flyttar sydliga populationer norrut till Ecuador, Uruguay och södra Brasilien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Sydamerikansk tärna är nästan uteslutande kustlevande. Den häckar på klippiga och sandiga stränder, klippavsatser och mindre öar. Den lägger två till tre ägg från april till juni i Brasilien, i början av november i norra Argentina och början av december i södra Argentina. Utanför häckningstid besöker den kustnära vatten, stränder, flodmynningar och hamnar på jakt efter småfisk, kräftdjur och troligen också insekter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Ökad turism kan ligga bakom att arten minskar i Chile där endast två häckningskolonier återstår, liksom i Argentina. I södra Brasilien är äggsamling ett problem, och detta kan även ha påverkat den chilenska populationen. I Falklandsöarna utgör fiskeindustrin ett potentiellt hot.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Tärnor
Fåglar i neotropiska regionen
Vitkindad tärna

Vitkindad tärna (Sterna repressa) är en fågel i familjen måsfåglar inom ordningen vadarfåglar.

Utseende och läten 
Vitkindad tärna är i det stora hela en typisk Sterna-tärna med sin röda näbb, svarta hätta och grå ovansida, men är avgjort mörkare. Den är relativt lik fisktärnan, men har längre näbb, smalare vingar och mer elegant flykt. I sommardräkt är den mörkare grå ovantill, så att ryggen och övergumpen har samma färg. Även undertill är den grå, så att en smal vit kind mellan den svarta hättan och grå strupen bildas, därav namnet. På så sätt påminner den om skäggtärnan, men har helt andra proportioner. Vingens ovansida i flykten kännetecknas av en ganska bred och suddig grå bakkant. Lätena liknar fisktärnans.

Utbredning och systematik 
Den häckar på öar och utmed kuster vid Röda havet söderut till Somalia och Kenya, österut till Persiska viken och Oman samt lokalt i nordvästra Indien. Merparten är flyttfåglar. Dess vinterkvarter är till största delen okända men tros övervintra till havs utanför västra Indien och i viss utsträckning även utanför östra Afrika. Ett mindre antal övervintrar ute till havs i södra Röda havet utanför Eritrea, utanför Masirah Island i Oman, och utanför Bahrain.

2015 häckade ett par på en plattform i Aqabaviken utanför Eilat, den första konstaterade häckningen i Israel.

Ekologi 
Vitkindad tärna häckar med andra tärnarter i väl utspridda kolonier med 10-200 par, tillfälligtvis upp till 900 par. Häckningen sker på sten-, sand-, grus- eller korallöar, på exponerade sandbankar eller sparsamt bevuxna sanddyner och stränder. Den födosöker relativt nära strand, huvudsakligen över korallrev inom 3 km från kusten, men har setts 10 km ut. Födan består av småfisk och invertebrater.

Status och hot 
Vitkindad tärna minskar i antal, men inte tillräckligt snabbt för att internationella naturvårdsunionen IUCN ska behandla den som hotad. Istället placeras den i kategorin livskraftig.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Tärnor
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i etiopiska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Vitpannad tärna

Vitpannad tärna (Sterna striata) är en nyzeeländsk och australisk fågel i familjen måsfåglar inom ordningen vadarfåglar.

Utseende 
Vitpannad tärna är en medelstor (41 centimeter) tärna med svart hätta, vit panna, svart näbb och mörkröda ben. Ovansidan är ljust grå, på håll vitaktig. Handpennornas innerfan bildar ett vitt band utmed handens överkant på sittande fågel. Vintertid förlorar den adulta fågeln sin svarta hjässa. Jämfört med fisktärna och silvertärna är ovansidan ljusare och på avsaknad av mörk bakkant på undersidan av handpennorna.

Utbredning och systematik 
Vitpannad tärna delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Sterna striata incerta – Flinders Island och Cape Barren Island utanför Tasmanien
 Sterna striata striata – häckar på Nya Zeeland och tillbringar vintrarna i kustnära områden i sydöstra Australien
 Sterna striata aucklandorum – Chathamöarna, Aucklandöarna och eventuellt Snareöarna

Vissa behandlar arten som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Ekologi 
Arten återfinns i kustnära områden där den livnär sig nästan uteslutande av fisk, men också räkor. Den födosöker ofta flockvis i bränningszonen eller flera kilometer ute till havs. Den dyker från sju till tio meters höjd, med eller utan att ryttla innan.

Fågeln är sällskaplig och häckar mellan augusti och januari på klippiga eller sandiga stränder, men även grusöar i floder och på kustklippor. Den häckar i kolonier som för det mesta innehåller 100 till 500 par, men i utkanten av utbredningsområdet har den också konstaterats häcka i enstaka par. Mellan oktober och december lägger den ett till två ägg.

Status och hot 
Fram till 2018 behandlades artens population som livskraftig av internationella naturvårdsunionen IUCN. Ny data visar dock att den minskar relativt kraftigt i antal, varför den numera kategoriseras som nära hotad. Tidigare uppskattades världspopulationen till 1,5 miljoner individer, men detta tros nu vara en kraftig överskattning. Nominatformen tros bestå av mellan 5.000 och 20.000, aucklandorum 1.000–5.000 och incerta av endast 120 vuxna individer.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Tärnor
Fåglar i australiska regionen
Svartnackad tärna

Svartnackad tärna (Sterna sumatrana) är en måsfågel som förekommer i tropiska och subtropiska delar av Indiska oceanen och västra Stilla havet.

Utseende 
Svartnackad tärna är en medelstor, 35 centimeter lång tärna. I fjäderdräkten är den mycket ljus tärna som till skillnad från många av sina närmaste släktingar saknar en svart hätta. Adult fågel i häckningsdräkt är gråvit ovan med svarta ben och näbb, med en svart ögonmask och ett svart band i nacken. Utanför häckningstid är det svarta bandet suddigare.

Läte 
Lätet beskrivs som en kort och raspigt "kirit".

Utbredning och systematik 
Svartnackad tärna delas in i två underarter med följande utbredning:
 sumatrana – förekommer från Andamanerna och Nikobarerna till Japan, Malaysia och Australien
 mathewsi – förekommer på Aldabra, Amiranterna, Chagos och Maldiverna

Arten har även påträffats utmed östra och södra Afrikas kust, troligen vinddrivna från kolonierna i Seychellerna.

Släktskap 
DNA-studier visar att svartnackad tärna troligen är närmast släkt med rosentärna (Sterna dougallii) och vitpannad tärna (Sterna striata).

Ekologi 
Fågeln födosöker i atollaguner eller nära land över vågbrytare, men även ute till havs. Den lever främst av småfisk som den jagar genom grunda dyk. Häckningssäsongen varierar efter område. Den häckar oftast i små kolonier om fem till 20 par, men ibland upp till 200 par. Kolonierna är oftast artrena, men kan samhäcka med rosentärna eller tygeltärna.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med okänd utveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC). 

Världspopulationen har inte uppskattats, men tusentals bon finns genom sydvästra Stilla havet, vilket verka vara artens starkaste fäste. Den har minskat i vattnen kring Malaysia där beståndet är under 2000 par. I Indonesien betraktas svartnackad tärna vara en av de vanligaste sjöfåglarna med upp till 100 par på vardera av cirka 50 häckningslokaler.

Underarten mathewsi är däremot fåtalig, med 125-205 par på sex platser i Seychellerna. I Chagosöarna häckar endast 20-100 par.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Måsar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i australiska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Vitkronad tärna

Vitkronad tärna (Sterna trudeaui) är en sydamerikansk fågel i familjen måsfåglar inom ordningen vadarfåglar.

Utseende 
Vitkronad tärna är en rätt stor men slank tärna med en kroppslängd på 41 centimeter. Den är mycket ljust tecknad med blågrå ovan- och undersida men vita axillarer, övergump och stjärttäckare. Olikt många andra tärnarter är huvudet vitt, med en gråsvart fläck runt och bakom ögat. Näbben är ungefär lika lång som huvudet, tunn och något böjd, karakteristiskt svart med gul spets á la kentsk tärna, men dessutom gulkantade näbbhalvor och gul bas på nedre näbbhalvan. Vingarna är långa, smala och spetsiga, ibland med lite svart längst ut på vingspetsen. Stjärten är djupt kluven och fötterna orangegula.

Lätet 
Lätet består av en serie snabba "je-je-je-je" eller ett kort och gnissligt "jeeer".

Utbredning och systematik 
Vitkronad tärna förekommer i laguner och kärr från sydöstra Brasilien och Uruguay till Patagonien. Den har även påträffats i Paraguay och i Falklandsöarna. Fågeln behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Vitkronad tärna påträffas i sötvattens- och saltvattensvåtmarker, både vid kusten och inåt land. Den födosöker över klart vatten utmed laguner, floder och flodmynningar på jakt efter småfisk eller insekter, i Chile främst fiskarten Odontesthes regia. Den kan också leta efter föda i upplogade åkrar. Arten häckar från oktober till december huvudsakligen i våtmarker. Den försvarar ungar och ägg aggressivt och kan till och med attackera inkräktare.

Status och hot 
Världspopulationen av vitkronad tärna uppskattas till endast 1.000-10.000 individer, men eftersom utvecklingen tros vara stabil och utbredningsområdet är relativt stort betraktas den inte som hotad. IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Dr James de Berty Trudeau (1817-1887), amerikansk läkare, upptäcktsresande, samlare av specimen samt konstnär.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Tärnor
Fåglar i neotropiska regionen
Kerguelentärna

Kerguelentärna (Sterna virgata) är en måsfågel med mycket begränsad utbredning på några öar i södra Indiska oceanen.

Utseende och läten 
Kerguelentärnan är en liten, 31 centimeter lång och relativt mörk tärna. Adulta fåglar i häckningsdräkt är generellt mörkt grå med svart hätta och nedanför en smal vit kil på kinden som skiljer hättan från den grå nacken. Utanför häckningstid är pannan vitfläckad och undersidan blekare. Ungfågeln är kraftigt brunbandad på manteln med brun hätta. Från antarktistärna som förekommer i samma område skiljer den sig genom att vara mörkare, och ha kortare vinge och stjärt samt tunnare och spetsigare näbb.

Lätena beskrivs i engelsk litteratur som hårda "chittick" och utdragna "keeeaaar".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i södra Indiska oceanen på öarna Marion Island, Crozetöarna och Kerguelen. Tidigare häckade den även på Prince Edward Island men är där utgången sedan 2011. Den delas vanligen in i två underarter, där nominatformen virgata förekommer på Kerguelen och mercuri på Crozet och i Prins Edwardöarna.

Levnadssätt 
Arten är stannfågel och rör sig även utanför häckningstid endast i närområdet. Den häckar på sparsamt bevuxna klippavsatser eller i floddalar mellan mitten av oktober till januari. Fågeln lägger ett till två ägg som ruvas i 24 dagar.

Föda 
Kerguelentärnan lever av fisk och skaldjur som den hittar i kelpfält, i bränningszonen och i grunt vatten nära strand. Den kan också ses leta efter ryggradslösa djur på land.

Status och hot 
Kerguelentärnans population anses vara stabil men mycket liten, endast 3.500-6.500 individer, varav den stora merparten häckar på Kerguelen. Det får internationella naturvårdsunionen IUCN att kategorisera arten som nära hotad. Det största hotet mot arten är extremt väder som hindrar den att födosöka och tvingar den att överge häckningskolonier.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tärnor
Kerguelenöarna
Antarktistärna

Antarktistärna (Sterna vittata) är en mycket sydligt förekommande fågel i familjen måsfåglar inom ordningen vadarfåglar, nära släkt med norra halvklotets fisktärna och silvertärna.

Utseende 
Antarktistärnan är en medelstor (41 cm) tärna med i sommardräkt röd näbb, röda ben och svart hätta. Ovansidan är grå med mörka spetsar och kanter på de yttre handpennorna. Även undersidan är grå, under svarta hättan vanligen ett vitaktigt band. Övergumpen och stjärten är vit.

Vintertid har den mörkare ben och näbb, på huvudet tecknad som en silvertärna (se denna). Den skiljer sig dock från denna, liksom sydamerikansk tärna och fisktärna i vinterdräkt, på kortare och grövre näbb, ingen mörk bakkant på undersidan av handpennorna och ovantill mörkare yttre handpennor. Kerguelentärnan är mindre, mörkare under, mer tydligt ljust band på kinden och en mörkare, mindre näbb.

Utbredning och systematik 
Antarktistärnan häckar på ett antal öar i södra Atlanten, södra Indiska oceanen och söder om Nya Zeeland, dock endast marginellt på själva Antarktis. Efter häckningen flyttar den så långt norrut som till södra Sydamerika och Sydafrika. Arten delas in i två grupper med sex underarter, med följande häckningsutbredning:
 vittata-gruppen
 Sterna vittata tristanensis – Tristan da Cunha och Gough Island 
 Sterna vittata sanctipauli – Amsterdamön och Saint-Paul
 Sterna vittata gaini – Sydshetlandsöarna och Antarktiska halvön söderut till Marguerite Bay
 Sterna vittata vittata – Prins Edwardöarna, Crozetöarna och Kerguelen och Heard Island i södra Indiska Oceanen
 Sterna vittata bethunei – Stewart Island, Snareöarna, Aucklandöarna, Campbellön, Macquarieön, Bountyöarna och Antipodöarna
 Sterna vittata georgiae – Sydgeorgien, Sydorkneyöarna, Sydsandwichöarna och Bouvetön

Antarktistärnan är närmast släkt med norra halvklotets fisktärna, silvertärna och rosentärna samt sydamerikansk tärna.

Levnadssätt 
Antarktistärnan är en sällskaplig fågel året runt och häckar i kolonier mellan september och maj. Den är uttryckligen havsbunden i sina vanor.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med okänd utveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Måsar
Fåglar i antarktiska regionen