kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Odal Ottelin

Odal Ottelin, född den 8 maj 1868 i Gamlakarleby, Finland, död den 26 november 1950 i Bromma, var en svensk språkman.

Biografi
Föräldrar var borgmästaren Albert Ferdinand Ottelin; och Helena Vilhelmina Gellerstedt. Ottelin tog studentexamen i Härnösand 1886 och blev filosofie kandidat vid Uppsala universitet 1889, filosofie licentiat 1898, filosofie doktor 1901 och docent i nordiska språk där 1901–1904. Han utnämndes sistnämnda år till lektor i modersmålet och svensk litteraturhistoria vid Högre lärarinneseminariet i Stockholm, där han stannade till sin pensionering 1933. Åren 1906–1939 var han ledamot av Folkbildningsförbundets överstyrelse.

Ottelin författade bland annat Studier över Codex Bureanus (1900–1905), Utkast till svensk uttalslära (1903), Bortom sorlet
(1904), Det offentliga talandets konst (1913), Den folkliga föreläsningen (2 häften, 1918), I bildningsarbetets tjänst (1933), Hur blir man talare? (1939), Gestalter och verk ur musikens värld (1939) samt språkvetenskapliga och pedagogiska uppsatser.

Odal Ottelin var bror till Hildur Ottelin. De är begravda på Uppsala gamla kyrkogård.

Bibliografi

Källor 
 

SvenskaGravar

Noter

Externa länkar 
 

Födda 1868
Avlidna 1950
Svenska filologer under 1900-talet
Nordister
Finlandssvenska språkforskare
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Hedersledamöter vid Norrlands nation
Svenska fackboksförfattare
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Personer från Karleby
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Män
John-Edward Kelly

John-Edward Kelly, född 1958, död 2015, var en amerikansk saxofonist och dirigent.

Kelly framträdde i USA, Europa och i andra delar av världen. Han var känd för sina föreläsningar om estetik och nutida musik. Han har varit lärare vid Robert Schumann-högskolan i Düsseldorf och vid Norges musikhögskola. Kelly invaldes som utländsk ledamot av Kungliga Musikaliska Akademien 1999.

Källor

Noter

Externa länkar
John-Edward Kellys webbplats

Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Amerikanska dirigenter
Amerikanska saxofonister
Klassiska saxofonister
Män
Avlidna 2015
Födda 1958
Louis Lamothe

Louis Lamothe, född den 23 april 1822 i Lyon, död den 15 december 1869 i Paris, var en fransk målare. 

Lamothe var läromästare för många framstående konstnärer, exempelvis Edgar Degas, James Tissot, Jules-Élie Delaunay, Henri Lerolle och Henri Regnault. Själv var han lärjunge till Hippolyte Flandrin och Jean-Auguste-Dominique Ingres.

Källor 

 

Franska målare
Personer från Lyon
Födda 1822
Avlidna 1869
Män
Mogens Winkel Holm

Mogens Winkel Holm, född 1 oktober 1936 i Köpenhamn, död 31 oktober 1999 i Köpenhamn, var en dansk tonsättare och oboist.

Holm studerade instrumentation vid Det Kongelige Danske Musikkonservatorium för Jørgen Jersild och oboe för Mogens Steen Andreassen. Under några år var han oboist i Det Kongelige Kapel och medarbetare på Danmarks Radio. Mellan 1965 och 1971 var han också musikrecensent i Politiken och Ekstra Bladet. Holm innehade ett antal poster i det danska musiklivet. Bland annat var han ordförande i Det Unge Tonekunstnerselskab och i nästan 20 år ordförande i Dansk Komponistforening. Han invaldes som utländsk ledamot av Kungliga Musikaliska Akademien 1999.

Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Danska oboister
Medlemmar av Det Kongelige Kapel
Födda 1936
Avlidna 1999
Män
Personer från Köpenhamn
Fredrik Adolf Ulrik Funck

Fredrik Adolf Ulrik Funck, född 2 december 1746 i Stockholm, död 6 juli 1814 i Stockholm, var en svensk militär. Han var son till Carl Funck och bror till Johan Ture Funck.

Efter att en tid ha tjänstgjort som kanslist i utrikesexpeditionen, lät Funck inskriva sig som korpral vid Livregementet 1766. Han befordrades därefter till löjtnant vid Bohusläns dragoner, och begav sig därefter till Ryssland, där han som ryttmästare i ryska armén deltog i kriget mot turkarna 1770-72. 1781 utnämndes han till major vid dragonerna, och skickades av Johan Christopher Toll till Norge för att i hemlighet ta reda på den rådande ställningen och nationens sinnesstämning mot danskarna. Hans insatser gjorde att han erhöll löfte från Gustaf III om den snart lediga överstelöjtnantsbefattningen vid Bohusläns dragoner, och när den 1786 blev ledig utnämndes Funck till positionen. Vid norrmännens infall i Bohuslän 1788 betedde sig Funck på ett som befälhavare på förunderligt sätt, att både befäl och manskap var övertygade om ett förräderi och att Funck handlade efter en med fienden överenskommen plan. Han inte bara lämnade den strategiskt viktiga bron vid Kvistrum oriven, utan inbjöd norska befälhavaren, prins Carl av Hessen att ta sitt högkvarter på hans boställe Bråland, och lät förklara sig för prinsens krigsfånge. Efter krigets slut blev han ställd inför krigsrätt, och förklarades visserligen frikänd 1790, men av kungen avsatt och ovärdig att vidare nyttjas i rikets tjänst. Han avled ogift efter att i ett år ha varit blind 1814.

Källor

Överstelöjtnanter i svenska armén
Svenska militärer under 1700-talet
Militärer från Stockholm
Födda 1746
Avlidna 1814
Män
SBH
Maserhallen

Maserhallen, är en idrottsanläggning för inomhusidrott i Borlänge som stod klar 1967. I Maserhallen finns det två inomhushallar, en bowlinghall, en 25 m simbassäng med hopptorn, ett äventyrsbad (Aqua Nova) med relaxavdelning och två gym. Dessutom finns det hallar för boxning, budo, spinning, styrketräning, gymnastik och aerobics.

A-Hallen har två läktare, en på vardera långsida och har en publikkapacitet på 1170 sittande och 580 stående människor.

Det ena av de två gymmen drivs av företaget Actic och det andra drivs av Borlänge Atletklubb.

I nära anslutning till Maserhallen ligger Maservallen med två stycken fotbollsplaner och lite längre bort ligger Sportfältet med sina 10 fotbollsplaner, en hockeyrink, en isbana och en rundisbana. Borlänge tennishall ligger inte heller långt bort. Maserhallen ligger i Borlänges kluster av träningsanläggningar.

Maserhallen har även gett namn åt en återkommande tävling som avgörs i Borlänge, dvs Maserloppet. Loppet skapades för att fira Kvarnsvedens GoIF:s 60-årsjubileum och första året var start och målgång vid Maserhallen och loppet har efter det alltid kallats för Maserloppet även om loppet har avgjorts på andra platser i Borlänge sedan dess.

Hemmalag 
Följande lag spelar sina hemmamatcher i Maserhallen
Borlänge HK (Handboll)
IBF Borlänge (Innebandy)
CSKA Borlänge (Innebandy)
Spraxkya SK (Innebandy)

Evenemang 
Hösten 2004 spelades en av grupperna i World Cup i handboll i Maserhallen. Lagen som spelade i Borlänge var Tyskland, Frankrike, Ungern och Island.

Källor

Fotnoter

Sporthallar i Sverige
Sportanläggningar invigda 1967
Sport i Borlänge
Byggnader och anläggningar i Borlänge
Sportanläggningar i Borlänge kommun
1967 i Sverige
Under dubbelörnen

Under dubbelörnen (tyska:Unter dem Doppeladler), även benämnd General-Lindler-Marsch, är en österrikisk marsch skriven av Josef Franz Wagner.

Användning 
Marschen skrevs 1902 och är Wagners mest kända. Den var också regementesmarsch för det andra österrikiska artilleriregementet tills detta lades ned 2007. Under dubbelörnen var också marsch för den svenska 1. kavalleribrigaden, senare 8. motorbrigaden under beredskapen.

Namn 
Titeln är en hänvisning till dubbelörnen i Österrike-Ungerns riksvapen.

Referenser 

Militärmusiksamfundet

Verk 1902
Marscher
Gustav Leonhardt

Gustav Leonhardt, född 30 maj 1928 i 's-Graveland, Wijdemeren, Noord-Holland, död 16 januari 2012 i Amsterdam, var en nederländsk dirigent, cembalist och organist.

Biografi
Leonhardt kom från en protestantisk familj. Hans föräldrar spelade kammarmusik tillsammans och fadern, som var affärsman till yrket, satt i styrelsen för det lokala Bachsällskapet. Då Gustav Leonhardt var 10 år gammal skaffade hans föräldrar en cembalo så att han kunde hjälpa till under familjens soaréer. 

Andra världskriget medförde många svårigheter för familjen Leonhardt; de hade ingen elektricitet, inget vatten och ont om mat och under krigets sista år tvingades Gustav Leonhardt gömma sig för tyskarna som skulle ha tvingat honom att arbeta och under denna tid hade han ingen möjlighet att gå i skolan. 

Leonhardt studerade orgel och cembalo 1947-1950 med Eduard Müller vid Schola Cantorum Basiliensis i Basel. År 1950 gjorde han sin debut som cembalist i Wien, där han studerade musikvetenskap. Han var professor i cembalo vid Musikhögskolan 1952-1955 och i Amsterdams konservatorium från 1954. Han var också kyrkoorganist. 

Under början av 1950-talet spelade han in sina första Bach-tolkningar och det dröjde inte länge förrän han blev erkänd som en enastående Bach-tolkare. 

År 1968 debuterade han som skådespelare i filmen Chronik der Anna Magdalena Bach, vilket också blev den enda filmen han kom att medverka i. Leonhardt innehade huvudrollen i denna film och han gestaltade kompositören Johann Sebastian Bach - och det var Leonhardt själv som framförde Bachs musik i filmen. 

År 1971 åtog sig Leonhardt tillsammans med Nikolaus Harnoncourt att spela in alla Bachs kantater; ett projekt som avslutades först 19 år senare (1990).  

Leonhardt var känd från talrika turnéer och grammofoninspelningar samt som ledare för ensemblen Leonhardt Consort. 
Leonhardt invaldes som utländsk ledamot av Kungliga Musikaliska Akademien 1996.

Den 12 december 2011 uppträdde Leonhardt i Paris och efter konserten tillkännagav han att detta på grund av sjukdom var hans sista konsert..

Även om han var intresserad av finare viner och snabba bilar förblev Leonhardt en trogen protestant. Ett år ombads Leonhardt att dirigera Matteuspassionen av Bach efter påsk, men det avböjde han skarpt då han ansåg att en passion inte skulle framföras efter Kristi uppståndelse.

Han var gift med den schweiziska violinisten Marie Amsler som han fick tre döttrar tillsammans med.

Under de sista åren av sitt liv led Leonhardt av ohälsa och i januari 2012 avled han vid 83 års ålder.

Asteroiden 9903 Leonhardt är uppkallad efter honom.

Referenser

Nederländska dirigenter
Cembalister
Nederländska organister
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Födda 1928
Avlidna 2012
Män
Personer från Wijdemeren
Mottagare av Erasmuspriset
Johan Ture Funck

Johan Ture Funck, född 3 april 1767, död 27 november 1824, var en svensk godsägare och politiker. Han var son till Carl Funck och bror till Fredrik Adolf Ulrik Funck.

Funck blev vid myndig ålder ägare till en betydande egendom, Hovgården, Östergötland, men ledsnade snart vid det lugna livet i Sverige och begav sig till Paris, där han lockades av den nyss utbrutna revolutionen. Med eller utan röd mössa deltog han i de revolutionära klubbarnas sammankomster och uppträdde som sen sann frihetsivrare. När Napoleon började samla makten i sina händer, intogs Funck av ett outsläckligt hat till denne, samtidigt som han med stigande beundran betraktade marskalk Bernadotte, som i hans ögon var den som skulle kunna störta kejsaren. Enligt rykten skall han även ha lejt en italiensk skulptör, som blivit efterskriven för att vid ett tillfälle förfärdiga en byst av Napoleon, att vid tillfälle stöta en dolk i kejsarens bröst. Uppgifterna har dock inte kunnat beläggas. Funck blev dock arresterad av Napoleons säkerhetstjänst, och när han släpptes ur fängelset hade han förlorat all sin förmögenhet. Återkommen till Sverige utbredde han sig i lovtal över marskalk Bernadotte, och var den som föreslog att Carl Otto Mörner skulle sändas till Paris som kurir. Hans inflytande på senare delen av tronföljarvalet blev tämligen obetydligt, även om han själv tillskrev sig en stor del av äran.

Källor

Svenska politiker under 1800-talet
Svenska godsägare under 1700-talet
Födda 1767
Avlidna 1824
Män
Svenska godsägare under 1800-talet
Delići

Delići () är en by i kommunen Vrsar i Kroatien. 2001 hade den 21 invånare.

Referenser

Noter 

Orter i Istriens län
Söne Buss

Söne Buss var ett bussföretag med säte i Lidköping. Bolaget bildades 1927 av Albert Gustafsson i orten Söne utanför Lidköping.

Företaget omsatte cirka 250 miljoner kronor (2016) och hade cirka 500 anställda och över 200 bussar i trafik. Söne Buss hade verksamhet i bland annat Eksjö, Frövi, Karlskoga, Lidköping, Lindesberg, Mariestad, Nässjö, Söderköping och Västervik. Delar av trafiken var upphandlad av trafikhuvudmännen, genom Bivab där flera bussföretag samarbetar kring offentliga upphandlingar. Söne Buss lämnade Bivab 2018.

Den 1 mars 2019 gick företaget ihop med Sandarna Transporter och bytte namn till Connect Bus Sverige AB.

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

Svenska bussbolag
Företag bildade 1927
Alf B. Svensson

Alf Bonde Svensson, känd som Alf B. Svensson, född 15 december 1943 i Ljungby, Kronobergs län, är en svensk psykolog, författare och föreläsare.

Alf B. Svensson, som är legitimerad psykolog, har arbetat som skolpsykolog i Nässjö kommun. Han har i decennier hållit föreläsningar om familjeliv och relationer. Hans böcker Håll kärleken levande och Våga vara förälder har getts ut i flera utgåvor.

Bibliografi i urval  
 1985 – Tillsammans: att leva med barn (Libris)
 1987 – Att hålla kärleken levande (Libris)
 1997 – Håll Kärleken levande, illustrerad av David Gunnarsson (Libris)
 1998 – Framgångsrikt ledarskap i klassen, illustrerad av David Gunnarsson (Relamore media)
 2001 – Våga vara förälder, illustrerad av David Gunnarsson (Libris)
 2010 – Hjälp, vi har fått en tonåring (Libris)
 2010 – Våga visa vägen till en tro som bär, tillsammans med Cilla Stjernberg, illustrerad av Anders Parsmo (Libris)
2012 – Ett rikt och meningsfullt liv, illustrationer: Anders Parsmo
2015 – Våga ge av dig själv: Du kan göra skillnad, illustrationer av Lennarth Nilsson (Libris)

Källor 

Svenska psykologer
Svenska författare
Svenskspråkiga författare
Män
Personer från Ljungby
Svenska författare inom kristen litteratur
Födda 1943
Levande personer
Fredrik Jakob Funck

Fredrik Jakob Funck, född 5 juli 1778, död 29 augusti 1864, var en svensk friherre, jurist och godsägare.

Biografi
Fredrik Jakob Funck var son till Alexander Funck och Beata Margareta Löfgren, vars far var borgmästare i Söderköpings stad. Fredrik Jakob Funck var farbror och svärfar till Fredrik Alexander Funck.

Funck valde den juridiska banan och ingick som auskultant vid Göta hovrätt 1795 och vid Svea hovrätt 1799. 1805 tilldelades han häradshövdings fullmakt och förordnades samtidigt till adjungerad ledamot i Göta hovrätt och utnämndes till lagman i Tiohärads lagsaga 1807. 

Efter 1817, då Funck tog avsked från sitt lagmansämbete, ägnade han sin tid, dels åt vården av sina egendomar Almsta, Myckelby, Skjörstad, Brunneby och Sörbyholm i Östergötland, del åt en omfattande patriotisk verksamhet. I den senare egenskapen tog han initiativet till en rad nya institutioner såsom sockenskolor, sockenbibliotek, hushållsföreningar, sparbanker med mera. Han tog även initiativ till ett flertal vägprojekt, försåg tekniska skolan i Norrköping med ett mineralkabinett, skänkte altarprydnader och silverföremål till ett flertal kyrkor och så vidare. På sin huvudgård, Almstad, samlade han ett dyrbart bibliotek och en rik myntsamlingar. Han verkade även som författare av i första hand ekonomiska arbeten. Funck var ledamot i ett flertal hushållnings- och bildningssällskap.

Funck var gift med Althea Maria De Geer (nr 291), dotter till majoren Alexander De Geer och Ulrica Wolffelt.

Källor

 Gabriel Anrep, Svenska adelns ättartavlor

Noter 

Lagmän i Tiohärads lagsaga
Svenska jurister under 1800-talet
Svenska filantroper under 1800-talet
Födda 1778
Avlidna 1864
Män
Jeremy Camp

Jeremy Thomas Camp, född 12 januari 1978 i Lafayette, Indiana, är en amerikanska musiker som spelar samtida kristen musik. Han har släppt tolv studioalbum varav fyra sålt guld enligt RIAA standard. Musiken som han själv skriver är ballader blandade med rock och av hans låtar har 17 blivit listtoppare. Jeremy Camp är också präst.

År 2000 gifte sig Camp med Melissa Lynn Henning. Äktenskapet blev kortvarigt, då Melissa avled i cancer 2001. Han gifte om sig 2003 med den sydafrikanska singer/songwritern Adrienne Liesching. Paret har två döttrar och en son.

Den biografiska dramafilmen I Still Believe från 2020 handlar om Jeremy Camps romans med Melissa. Jeremy spelas av KJ Apa och Melissa av Britt Robertson. Filmens titel baserar sig på Camps sång, vilken han skrev strax efter Melissas bortgång.

Uppväxt
Jeremy Camps far är pastor i Harvest Chapel och det var han som lärde Jeremy spela gitarr. Efter high school studerade Jeremy Camp på en bibelskola i södra Kalifornien under två år. Efter att en lovsångsledare hört honom spela i köket började han bidra till lovsången som han snart började leda runt om i södra Kalifornien.

Diskografi

Referenser

Externa länkar
Officiell webbsida
Jeremy Camp på PureVolume

Amerikanska musiker
Musiker inom kristen musik
Personer från Lafayette, Indiana
Födda 1978
Levande personer
Män
Alf Svensson (olika betydelser)

Alf Svensson kan syfta på:
Alf Svensson (möbelformgivare) (1923–1992), bland annat verksam för DUX
Alf Svensson, KD-politiker, född 1938
Alf B Svensson, psykolog, född 1943
Alf Svensson, hårdrocksgitarrist och omslagsformgivare, medlem i At the Gates 1990-1993
Bombus unicus

Bombus unicus (saknar svenskt namn) är en insekt i överfamiljen bin (Apoidea) och släktet humlor (Bombus) som finns i östligaste Sibirien.

Utseende
Humlan har huvudsakligen grå päls. På mellankroppen mellan vingarna har den ett brett, svarthårigt band, och de tredje och fjärde bakkroppssegmenten räknat framifrån är även de svarthåriga, med undantag för bakkanterna. Honorna blir 16 till 17 mm långa, hanarna 13 mm.

Vanor 
Arten lever på ängar och kalhyggen, där den besöker ett stort antal olika, blommande växter.

Status 
Arten är mycket sällsynt, och rödlistad som hotad. Den minskar, framför allt på grund av modernt jordbruk som resulterat i att den tidigare biotopen (ängarna) plöjts upp eller betats ner. Påverkan av bekämpningsmedel spelar också in.

Utbredning
Bombus unicus finns bara i östligaste Sibirien, framför allt i Primorje kraj. Fynd har även gjorts i det angränsande Chabarovsk kraj.

Källor

Humlor
Bombus
Insekter i palearktiska regionen
Stefan Dahlbo

Stefan Dahlbo, född den 30 april 1959 i Helsingborg, är en svensk civilekonom. 

Dahlbo var 1984-1991 handlare på olika fondkommissionärsbolag, bland andra Alfred Berg. 1991 kom han till HQ-sfären och var 1995-2000 VD i HQ AB och 2000-2007 vice VD i Investment AB Öresund. Då HQ Bank i augusti 2010 förlorade sin oktroj och av Finansinspektionen tvingades i likvidation var Dahlbo sedan tre månader bankens VD. Stefan Dahlbo är sedan 2007 ordförande i Svenska tennisförbundet. Han har även haft styrelseuppdrag i börsbolagen Wihlborgs, Fabege och Klövern. Dahlbo är VD och koncernchef i Fabege sedan 2019. Han är även styrelseledamot i Nordstjernan Kredit AB och Byggmästare Anders J Ahlström Holding AB (publ).

Se även
HQ-rättegångarna

Källor 
 https://www.fabege.se/om-fabege/bolagsstyrning/koncernledning/
 Den stora bankhärvan, Carolina Neurath, Norstedts 2011.

Noter

Män
Födda 1959
Levande personer
Alumner från Handelshögskolan i Stockholm
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Näringslivspersoner från Helsingborg
Jakob Funck

Jakob Funck, född 1715 eller 1716 i Karlskrona, död 1 maj 1788 i Stockholm, var en svensk fortifikationsofficer.

Som konduktör vid fortifikationen inträdde Funck vid 30 års åder i fransk tjänst och användes till en början som ingenjör under fälttåget i Flandern. Efter kriget slut utarbetade han tvenne arbeten, det ena om belägringen av Maastricht, det andra om alla belägringar i Nederländerna 1744–1748, vilka arbeten gjorde honom känd över hela Europa och skaffade honom gratifikationer både i Sverige och Frankrike. Han övergick därefter som fortifikationsofficer i Brittiska Ostindiska Kompaniets tjänst och erhöll inspektionen över alla dess fästningar i Indien. Här framstod hans skicklighet i sin glans, särskilt vid iståndsättandet av fästningsverken i Bombay och vid anläggningen av en ny stad på ön Durmapatam. Detta väckte guvernörens avund. Missnöjd med den behandling han rönte, återvände Funck till Storbritannien, men hade olycka att genom ett skeppsbrott på Irländska sjön förlora all sin egendom. Hans klagomål föranledde en undersökning, som ledde till att guvernören och en del av indiska konseljens ledamöter blev avsatta, varemot Funck av ostindiska kompaniet fick motta en skadeersättning av 500 guinéas. En tid därefter utnämndes han till överstelöjtnant i brittisk tjänst, och erhöll regeringens order att avgå till Havanna, där en av honom uppfunnen ny belägringsmetod avsevärt underlättade erövringen av fästningen Moro Castle. År 1763 blev Funck överstelöjtnant i svenska armén, och senare brigadier i portugisisk tjänst, generalkvartermästare-löjtnant vid svenska fortifikationen och slutligen överste. Han adopterades 1787 som avlägsen släkting på adliga ätten Funcks namn och nummer på svenska riddarhuset. Han var ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien, Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala, samt flera andra lärda samfund.

Källor

Överstar i svenska armén
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Svenska ingenjörer under 1700-talet
Svenska militärer under 1700-talet
Svenska fortifikationsofficerare
Militärer från Karlskrona
Födda 1710-talet
Avlidna 1788
Män
SBH
Otto Funcke

Otto Julius Funcke, född 9 mars 1836, död 26 december 1910 i Bremen, var en tysk teolog och präst.

Funcke var präst i Bremen 1868-1904. Funcke är mest känd som författare till en mängd på sin tid mycket lästa uppbyggelseskrifter, ofta med apologetiskt syfte, men även karakteriserade av en konkret och folklig framställningskonst. Många av Funckes skrifter finns i svensk översättning.

Svenska översättningar (urval)
 Kristliga frågetecken, eller huruledes man vid lifvets svårare frågor och dessas afgörande skall kunna veta, hvad som är Guds vilja (Christliche Fragezeichen, Norman, 1870)
 Resebilder och hemlandstoner (Reisebilder und Heimatklänge) (1872-1877)
 Dagliga andaktsstunder (översättning Marcus Wester, Norman, 1876-1877)
 Christliga föredrag (översättning Marcus Wester, Norman, 1876-1879)
 Samlade skrifter (huvudsakligen översatta av Axel Strandell, Norman, 1886-1887)
Bröd och svärd: en bok för hungrande, tviflande och kämpande hjertan (översättning Marcus Wester, Norman, 1889)
 Huru man blir lycklig och gör andra lyckliga (översättning Gustaf Lundström, Norman, 1895)
 Guds fotspår på min lefnadsväg (Norman, 1898-1900)
 Osminkade sanningar om kristligt lefverne (Norman, 1902)
 Resetankar och tankeresor. 1, Resebilder från Sverige (översättning Vilhelm Sundberg, Folkskolans vän, 1905)

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932.

Tyska teologer
Tyska evangelisk-lutherska präster
Personer från Nordrhein-Westfalen
Män
Födda 1836
Avlidna 1910

Svensk uppslagsbok
Leo Funtek

Leo Funtek, född 21 augusti 1885 i Ljubljana, död 13 januari 1965 i Helsingfors, var en slovensk-finsk musiker. 

Funtek blev 1906 konsertmästare vid Filharmoniska orkestern i Helsingfors. Utom 1914-19, då Funtek hade anställning vid operan i Stockholm, verkade Funtek i Helsingfors som lärare, dirigent och kritiker (i Dagens Press). Från 1925 var han kapellmästare vid Finska operan. Han var gift med sångerskan Ingeborg Liljeblad med vilken han hade dottern, översättaren Gemma Snellman.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932.

Finländska dirigenter
Födda 1885
Avlidna 1965
Män
Personer från Ljubljana
All This Way (musikalbum)

All This Way är Amanda Fondells första studioalbum, utgivet 2011 av Universal Music AB. Fondell spelade in albumet den 10–11 december 2011 i en studio på Östermalm i Stockholm. Albumet är ett slags sammanfattning av Fondells tid från Idol 2011. Albumet innehåller vinnarlåten All This Way samt nio låtar av hennes egna favoriter som hon framfört under fredagsfinalerna i Idol 2011.

Låtlista

Listplaceringar

Referenser 

Musikalbum 2011
Engelskspråkiga musikalbum
Svenska debutalbum
Debutalbum 2011
Albumettor i Sverige