kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Johanna Kristina Lindberg

Johanna Kristina Lindberg, född 1776, död 11 januari 1804, var en svensk skådespelare. Hon var den ledande skådespelerskan på Munkbroteatern i Stockholm under dess sista år (1793-99). 

Johanna Kristina Lindberg debuterade på Munkbroteatern som Virginie i Paul och Virginie under 1794-95 års spelår, och då Eleonora Säfström lämnade teatern 1795 räknades Lindberg som hennes efterträdare och som teaterns Jeune premiere. Hon övertog framgångsrikt Säfströms roller och spelade flera uppmärksammade roller. År 1798 stämde hon sin direktör för att han försökte tvinga henne att spela trots att hon hade vägrat att förnya sitt kontrakt. Hon fick rätt och spelade sedan i Johan Peter Strömbergs och sedan (1802) Johan Peter Lewenhagens trupp innan hon dog i Göteborg 28 år gammal 11 januari 1804.

Referenser 
 Johan Flodmark (1893). Stenborgska skådebanorna: bidrag till Stockholms teaterhistoria. Stockholm: Norstedt. Libris 439864
 Fredrik August Dahlgren: Förteckning öfver Svenska Skådespel uppförda på Stockholms Theatrar 1737-1863. Stockholm (1866)

Noter 

Svenska skådespelare under 1700-talet
Kvinnor
Födda 1776
Avlidna 1804
Petrus Fontelius

Petrus Olai Fontelius Uplandiensis, född 1622, död 27 april 1684 i Gävle, var en svensk prost och professor, rektor för Uppsala universitet. 

Petrus Fontelius blev 1642 student vid Uppsala universitet, och disputerade 1650 för Martinus Olai Nycopensis med Eclipsigraphia praeceptis & exemplis breviter delineata. 1652 blev han filosofie magister och 1660 professor i matematik vid Uppsala universitet. 1667 prästvigdes han samt 1669 blev han pastor i Gävle. Fontelius var gift med Katarina Bure som tillhörde Bureätten. 

Fontelius utgav såsom professor ett stort antal disputationer av vilka dock endast ett par behandlar matematiska ämnen, bland dessa respondenten Samuel Schults Cyclometria veterum (1667). Denna avhandling utgår från den grekiske geometrikern Antifon och dennes teorier, dels att cirkelns area skulle motsvara medeltalet av areorna av en om cirkeln omslutande och en omsluten kvadrat, dels att det skulle vara möjligt att skapa en månghörning som sammanfaller med cirelkns omkrets. Den första av Antifons teorier grusas i avhandlingen, vilket är korrekt. Även den andra teorin vederläggs emellertid, vilket tyder på att infinitesimaler ännu var svåra att föreställa sig i Uppsala. Han var preses för ett tiotal avhandlingar, som försvarades av bland andra Uno Terserus, Johan Columbus och Johan Bergenhielm

I nio år var Fontelius professor i Uppsala, och var 1667 universitetets rektor. Därefter lämnade han Uppsala för en tjänst som prost i Gävle. 1671 invigdes Gävle gymnasium och Fontelius blev i egenskap av prost inspektor. Fontelius var öppet kritisk mot de häxprocesser som försiggick i landet, och hade upphört med bönerna mot häxor på sina gudstjänster. Detta ledde till att borgmästaren Falck började ogilla honom. Falck drog då upp att Katarina Bures gudmor ansetts för en häxa, och ryktena ledde till att flera barn steg fram 1675 och anklagade Katarina för att ha fört dem till Blåkulla. Ett av dessa barn var borgmästarens son. Hon dömdes till döden. Fontelius försökte hjälpa sin hustru, författade flera brev, så även till kungen, för att få sin hustru frikänd. Slutligen rymde han med henne till Stockholm, där saken togs upp än en gång. Hon frikändes i Stockholm 1676, sedan det framkommit att personer tvingats att vittna. Fontelius skrivelser i målet finns på det svenska Riksarkivet.

Fontelius återgick sedan till sitt ämbete i Gävle, och var riksdagsman i prästeståndet vid  1680 års riksdag.

Fontelius är begravd i Trefaldighetskyrkan i Gävle, men inte hustrun som annars brukligt är, vilket beror på att hon en gång var anklagad för trolldom.

Källor 

 
 Gymnasieskolan i Gävle
 Prästfru anklagad som häxa
 Staffan Rodhe, Matematikens utveckling i Sverige fram till 1731, avhandling vid Uppsala universitet 2002
 Karin Jönsson, Häxprocesser i Gävle och Ockelbo på 1600-talet, Högskolan i Gävle 1999

Noter

Externa länkar 
 

Svenska professorer i matematik
Rektorer vid Uppsala universitet
Prästeståndets riksdagsledamöter
Personer under stormaktstiden
Födda 1622
Avlidna 1684
Män
Olof Guldbrandsson

Olof Guldbrandsson , född 29 december 1850 i Eda, död där 11 maj 1939, var en svensk lantbrukare och politiker (liberal).

Olof Guldbrandsson, som var son till en torpare, var lantbrukare i Norra Ämterud i Eda, där han också var kommunalstämmans och kommunalfullmäktiges ordförande. Han var också ledamot i Värmlands läns landsting 1907–1922.

Han var riksdagsledamot i andra kammaren för Jösse domsagas valkrets 1900–1902 och tillhörde Frisinnade landsföreningens riksdagsgrupp Liberala samlingspartiet.

Källor

Litteratur
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1990), band 4, s. 404

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Värmländska politiker
Personer från Eda socken
Födda 1850
Avlidna 1939
Män
Jösse domsagas valkrets

Jösse domsagas valkrets var i riksdagsvalen till andra kammaren 1866–1908 en egen valkrets med ett mandat. Valkretsen, som motsvarade Jösse härad, avskaffades vid införandet av proportionellt valsystem inför valet 1911 och uppgick i Värmlands läns västra valkrets.

Riksdagsmän
Olof Olsson, lmp (1867–1878)
Anders Bengtsson, lmp (1879–vårsessionen 1887)
Emil Olsson, gamla lmp 1888–1894, lmp 1895–1899 (höstsessionen 1887–1899)
Olof Guldbrandsson, lib s (1900–1902)
Magnus Matsson, lib s (1903–1908)
Per Anderson, nfr (1909–1911)

Valstatistik 
Invalda riksdagsmän till riksdagens andra kammare, data samlade från SCB statistikserie: BISOS R Riksdagsmannavalen 1872–1908

1) Eljest valberättigade men för oguldna kommunalutskylder 
2) Vid omedelbara eller elektorval

Valresultat 1887-1908
Valdatum:

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1986), band 3, s. 367
 Kungliga biblioteket: Svenska dagstidningar 

Historiska valkretsar i Värmlands län
Glömda landet

Glömda landet (franska: Le pays maudit, på svenska ofta Glömda Landet eller Det glömda landet) är dels namnet på Smurfarnas hemvist, dels ett äventyr i serien Johan och Pellevin.

Seriealbum 
Det glömda landet är titeln på ett Johan och Pellevin-album där smurfarna figurerar som bifigurer. Det är det tolfte albumet i serien men nummer sju i den svenska albumföljden.

Smurfarnas land och Smurfbyn

Plats 
Då smurfarna 1958 först framträdde i Johan och Pellevin-äventyret Den förtrollade flöjten, berättades det att de bodde i en otillgänglig del av världen kallad Det glömda landet (Le pays maudit i original). Johan och Pellevin nådde landet med magisk transport tack vare sin vän, trollkarlen Homnibus. I det senare äventyret Det glömda landet var de tvungna att färdas dit till fots, och forcerade då snårskogar, träsk, en stekande öken och ett alpliknande berg för att komma dit. Smurfarna själva flyger ofta med storkar för att färdas längre sträckor.

Byn med omgivningar 
Smurfbyn består av ett antal svampliknande hus. Husen kan se likadana ut på utsidan, men inuti präglas de av ägarens personlighet. I Johan och Pellevin-äventyren ligger byn mitt i ett kargt och öde klipplandskap, medan det i Smurfserien är tydligt att den omges av en stor skog, bördiga områden och en mindre flod (på visst avstånd från havet).

Vid byn finns en damm med bland annat grodor. Den fryser till vintertid.

Gargamel och andra hot 
Den onde trollkarlen Gargamel bor i ett hus i skogen i närheten av byn, men eftersom det är närmast omöjligt att hitta dit utan hjälp av en smurf, lever smurfarna relativt skyddade där de bor. Vid enstaka tillfällen har andra hot såsom förslavaren Morulf och jätten Klosso hittat dit.

Den yttre världen 
I senare äventyr (framförallt efter smurfarnas skapare Peyos död) interagerar smurfarna mer ihop med människornas värld. Invånare från den yttre världen (skogshuggare, Homnibus, hundvalpen Smulan, mäster Ludovic med flera) dyker numera då och då upp i Glömda Landet – ibland rentav i Smurfbyn.

Se även 
 Smurfarna
 Figurer i Glömda landet

Referenser 

Smurferna
Fiktiva länder
Malin Lennartsson

Malin Lennartsson, född 1967, är lektor i historia vid Växjö universitet.

Lennartsson doktorerade 1999 vid Lunds universitet med avhandlingen I säng och säte. Relationer mellan kvinnor och män i 1600-talets Småland. Hon är anställd vid Växjö universitet och hennes forskning är inriktad på äktenskapsbildning och familjerelationer i det tidiga moderna samhället, samt våld inom familjen ur ett kulturellt perspektiv. 2007 intervjuades hon i Smålandsposten angående Carl von Linné.

Bibliografi
1995 Älskogen, äran och äktenskapet. En kvinnas kamp för skilsmässa i stormaktstidens Småland, i Kronobergskvinnor, Kronobergsboken.
1997 De som älskar varandra måtte få komma tillsammans i Jämmerdal och fröjdesal, redaktör Eva Österberg, Atlantis, Stockholm.
1999 Nya bilder. Kvinna, kyrkan och rätten under 1600-talet i Aktuellt om kvinnoforskning, nr 1, 1999.
1999 I säng och säte. Relationer mellan kvinnor och män i 1600-talets Småland

Priser och utmärkelser
Vasamuseets vänners pris 2001

Referenser

Svenska historiker under 2000-talet
Personer verksamma vid Växjö universitet
Födda 1967
Levande personer
Kvinnor
Personer verksamma vid Linnéuniversitetet
200 meter för herrar i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008

Herrarnas 200 meter i Olympiska sommarspelen 2008 ägde rum 18-20 augusti i Pekings Nationalstadion.
Kvalificeringsstandarden var 20,59 s (A standard) och 20,75 s (B standard).

Medaljörer

Rekord 
Före tävlingarna gällde dessa rekord:

Resultat 
 Q innebär avancemang utifrån placering i heatet.
 q innebär avancemang utifrån total placering.
 DNS innebär att personen inte startade.
 DNF innebär att personen inte fullföljde.
 DQ innebär diskvalificering.
 NR innebär nationellt rekord.
 OR innebär olympiskt rekord.
 WR innebär världsrekord.
 WJR innebär världsrekord för juniorer
 AR innebär världsdelsrekord (area record)
 PB innebär personligt rekord.
 SB innebär säsongsbästa.
 w innebär medvind > 2,0 m/s

Omgång 1

Heat 1

Heat 2

Heat 3

Heat 4

Heat 5

Heat 6

Heat 7

Heat 8

Omgång 2

Omgång 2 hölls den 18 augusti 2008.

Heat 1

Heat 2

Heat 3

Heat 4

Semifinaler

Semifinalerna hölls den 19 augusti 2008,

Semifinal 1

Semifinal 2

Final

Vind: -0,9 m/s

Referenser

Friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Brian Lee

Brian Lee, född 26 mars 1987 i Moorhead, Minnesota, är en amerikansk professionell ishockeyspelare. Lee är back och spelar i NHL-klubben Ottawa Senators. 

Lee valdes av Ottawa Senators som 9:e spelare totalt i NHL-draften 2005. Efter att ha spelat universitetshockey under två säsonger började han 2007 spela i Senators farmarlag Binghamton Senators. Samma säsong fick han debutera i NHL, och spelade sex matcher med Senators 2008. Säsongen 2007-08 blev han uttagen i AHL:s All Star Team. 

Inför säsongen 2008–09 ansågs Lee vara ordinarie i Senators backuppsättning. Han har därefter alternerat mellan Ottawa Senators och farmarlaget i Binghamton.

Lee är en snabb, puckförflyttande back, med god spelförståelse och offensiv skicklighet. Han behöver dock förbättra sitt fysiska spel.

Statistik
USHL = United States Hockey League, WCHA = Western Collegiate Hockey Association

Klubbkarriär

Internationellt

Externa länkar
Brian Lee NHL Statistics - Hockey-Reference.com
Brian Lee - nhl.com

Amerikanska ishockeyspelare
Spelare i Ottawa Senators
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Personer från Clay County, Minnesota
Födda 1987
Levande personer
Män
Spelare i Lincoln Stars
Spelare i Binghamton Senators
Spelare i Tampa Bay Lightning
Spelare i Syracuse Crunch
Ishockeyspelare i North Dakota Fighting Hawks (herrar)
Alumner från University of North Dakota
Spelare i Billings Bulls
Spelare valda i NHL Entry Draft 2005
Spelare valda av Ottawa Senators i NHL Entry Draft
Tribe (musikalbum)

Tribe är det åttonde studioalbum av det amerikanska progressiv metal-bandet Queensrÿche, utgivet 22 juli 2003 av skivbolaget Sanctuary Records. Musiken på "Tribe" ligger närmare alternativ rock än den progressiva metal som bandet gjorde sig känd för i början av sin karriär. Många av bandets fans ser dock denna skiva som en klar uppryckning efter missnöjet med det föregående albumet, Q2K. Bandets originalgitarrist Chris DeGarmo gjorde comeback i bandet som låtskrivare och skulle även medverkat på den kommande turnén. Han hoppade dock av igen strax innan dess och ersattes då av Mike Stone.

Låtlista 
 "Open" (Chris DeGarmo, Geoff Tate, Michael Wilton) –  4:32
 "Losing Myself" (Mike Stone, Tate) – 4:12
 "Desert Dance" (DeGarmo, Scott Rockenfield, Tate, Wilton) –  3:58
 "Falling Behind" (DeGarmo, Tate) –  4:29
 "The Great Divide" (Tate, Wilton) – 4:01
 "Rhythm of Hope" (Eddie Jackson, Rockenfield, Tate) – 3:31
 "Tribe" (Jackson, Rockenfield, Tate, Wilton) – 4:40
 "Blood" (Tate, Wilton) – 4:14
 "The Art of Life" (DeGarmo, Tate) – 4:12
 "Doin' Fine" (DeGarmo, Tate) – 3:52

Medverkande 
Queensrÿche-medlemmar
Geoff Tate – sång
Michael Wilton – gitarr
Eddie Jackson – basgitarr
Scott Rockenfield – trummor

Bidragande musiker
Chris DeGarmo – sång
Mike Stone – gitarr
Tim Truman – orkesterarrangemang & keyboard (spår 6)

Produktion
Queensrÿche – producent
Scott Olson – ljudtekniker
Tom Hall – assisterande ljudtekniker
Adam Kasper – ljudtekniker (spår 2), ljudmix
Sam Hofstedt – assisterande ljudmix
Howie Weinberg – mastering
Rory Berger – omslagsdesign, omslagskonst
Takeshi Ishikawa – omslagskonst
Karen Moskowitz – foto

Referenser

Externa länkar 
Låttexter på DarkLyrics

Musikalbum 2003
Album av Queensrÿche
Spanair Flight 5022

Spanair Flight 5022 (JK5022) var en McDonnell Douglas-82, registrering EC-HFP, som skulle flyga från Madrid, Spanien till Las Palmas, Gran Canaria den 20 augusti 2008 men havererade på Madrid-Barajas flygplats vid starten. Flyget var en codeshare med Lufthansa, dvs. Lufthansa hade köpt ett antal platser på planet, och Spanair utförde flygningen. Det var den första olyckan med dödlig utgång i Spanair (del av SAS Group) under bolagets 20-åriga historia. I människoliv räknat är det den värsta flygolyckan på västeuropeisk mark sedan Lockerbieolyckan 1988. En svensk kvinna i 40-årsåldern var bland de omkomna.

Olycksförlopp 

Olyckan inträffade klockan 14:45 lokal tid under starten på Madrid-Barajas flygplats, bana 36L. Flygplanet var en McDonnell Douglas-82 med registrering EC-HFP, levererad till Korean Air den 18 november 1993 och övertagen av Spanair i juli 1999. Ombord på flygplanet fanns totalt 172 personer, varav 162 passagerare, 4 passiva besättningsmedlemmar och 6 aktiva besättningsmedlemmar. Enligt de första vittnesuppgifterna ska brand ha utbrutit i den vänstra motorn (en Pratt & Whitney model JT8D-217C turbofan) under accelerationen på startbanan. Flygplanet hade då passerat V1 (den högsta hastigheten där det är möjligt att avbryta starten). En video tagen av den spanska flygplatsmyndigheten AENA visar dock ingen brand vid denna tidpunkt. Piloterna försökte sedan få upp planet i luften, men av någon anledning svängde det åt höger, och havererade i marken, varpå det bröts upp i minst två bitar och började brinna kraftigt. Spanair har rapporterat att piloten fick avbryta det första startförsöket på grund av för hög värme i motorns luftintag. Det rapporteras att en trasig temperaturgivare då byttes, och att avgången därmed blev försenad en dryg timme. Vid nästa startförsök inträffade katastrofen.

Konsekvenser 
26 överlevande hittades i eller utanför vraket och togs till sjukhus. Av dessa överlevde 18 personer. Övriga passagerare ombord på planet hade troligen dött i haveriögonblicket eller till följd av den kraftiga brand som uppstod omedelbart efteråt. En svensk kvinna i 40-årsåldern, från Ekerö utanför Stockholm omkom i kraschen. Initialt rapporterades dödssiffran vara mellan två och 45 personer, men vartefter räddningsarbetet fortskred stod det klart att antalet omkomna översteg 100 för att slutligen hamna på 154 personer.

Utredning 
En preliminär rapport om olyckan släpptes av de civila luftfartsmyndigheterna den 10 oktober 2008. Svarta lådan visade att flygplanet hade startat med 0° vingklaff, jämfört med 11° som behövdes, och att larmet för detta inte hade fungerat. Det medförde att lyftkraften var kraftigt försämrad. Rapporten pekade inte ut någon annan orsak till olyckan, och uteslöt fel på motorer som orsak till olyckan. 

Representanter från amerikanska National Transportation Safety Board, flygplanstillverkaren Boeing (som efterträdare till McDonnell Douglas, den ursprungliga flygplanstillverkaren) och motortillverkaren Pratt & Whitney stödde utredningen.

Referenser

Externa länkar 

2008 i Spanien
Flygincidenter 2008
Flygincidenter i Spanien
Bränder 2008
Bränder i Spanien
Jason Smith

Jason Matthew Smith, född 3 november 1973 i Calgary, är en pensionerad kanadensisk ishockeyspelare. Smith var en defensiv back och spelade för New Jersey Devils, Toronto Maple Leafs, Edmonton Oilers, Ottawa Senators och Philadelphia Flyers. 

Smith var en utpräglat defensiv back; han var fysiskt stark och bra på att blockera skott. Han var också känd för sitt goda ledarskap, och var lagkapten både i Edmonton Oilers och Philadelphia Flyers.

Födda 1973
Kanadensiska ishockeyspelare
Levande personer
Män
Spelare i Edmonton Oilers
Spelare i New Jersey Devils
Spelare i Ottawa Senators
Spelare i Philadelphia Flyers
Spelare i Toronto Maple Leafs
Idrottare från Calgary
Spelare som har spelat minst 1000 matcher i National Hockey League
Spelare i Regina Pats
Lagkaptener i Edmonton Oilers
Lagkaptener i Philadelphia Flyers
Spelare valda i NHL Entry Draft 1992
Spelare valda av New Jersey Devils i NHL Entry Draft
Spelare i Calgary Canucks
Geoff Tate (musikalbum)

Geoff Tate är Queensrÿche-sångaren Geoff Tates första, självbetitlade, soloalbum som utkom den 23 juni 2002. Musiken var långt ifrån huvudbandets metal och flirtade med ambient och alternative rock. Tate gjorde även en mindre turné i samband med releasen.

Låtförteckning
 "Flood"
 "Forever"
 "Helpless"
 "Touch"
 "Every Move We Make"
 "This Moment"
 "In Other Words"
 "A Passenger"
 "Off The TV"
 "Grain Of Faith"
 "Over Me"

Musikalbum 2002
Ishotell

Ett ishotell är ett hotell som byggts av snö och is. Väggarna byggs av så kallad snis; en blandning av snö och is som gör att strukturen håller bättre.

Det första ishotellet var ishotellet i Jukkasjärvi, som byggdes för första gången i början av 1990-talet. Snöslottet i Kemi byggdes första gången 1996. Idag finns det flera ishotell runt om i världen.

Se även 
 Ishotellet i Jukkasjärvi

Externa länkar 

Hotell
Byggnader och strukturer av is eller snö
Festliga Franssons

Festliga Franssons, i original The Happy Hollisters, är en serie barndeckare, som den amerikanske författaren Andrew E. Svenson skrev och gav ut under pseudonymen Jerry West. Originalserien omfattar 33 delar och gavs ut mellan 1953 och 1970. I Sverige gavs tolv böcker ut 1967-1978 av B. Wahlströms förlag i serien B. Wahlströms flickböcker med de röda ryggarna - dock utkom de svenska översättningarna i annan ordning än originalutgåvorna.

Böckerna handlar om den lyckliga familjen Fransson (orig. Hollister), som bor i en amerikansk småstad. Familjen har fem välartade barn i åldern 4-12 år, som alla älskar att lösa mysterier. Barnen är till stora delar porträtterade på Andrew Svensons egna barn.

Svenska översättningar
 Spöket i det gamla huset: Festliga Franssons första fall (The Happy Hollisters and the Haunted House Mystery, #21) (översättning Helge Åkerhielm, 1967)
 Äventyret med spökhästen: Festliga Franssons andra fall (The Happy Hollisters and the Ghost Horse Mystery, #29) (översättning Helge Åkerhielm, 1968)
 Äventyret vid Slottsklippan: Festliga Franssons tredje fall (The Happy Hollisters and the Castle Rock Mystery, #23) (övers. Gallie Jacucci, 1969)
 Äventyret med guldhäxan: Festliga Franssons fjärde fall (The Happy Hollisters and the Mystery of the Golden Witch, #30) (översättning Eva Larsson, 1970)
 Äventyret på Spökberget: Festliga Franssons femte fall (The Happy Hollisters at Mystery Mountain, #5) (översättning Aina Bergvall, 1971)
 Äventyret i klippgrottan: Festliga Franssons sjätte fall (The Happy Hollisters and the Cowboy Mystery, #20) (översättning Gunvor Håkansson, 1972)
 Äventyret med silverskatten: Festliga Franssons sjunde fall (The Happy Hollisters and the Mystery of the Midnight Trolls, #33) (översättning Inga Lill Högberg, 1973)
 Äventyret med monstret i grottan: Festliga Franssons åttonde fall (The Happy Hollisters and the Monster Mystery, #32) (översättning Gunvor Håkansson, 1974)
 Äventyret med guldklockan: Festliga Franssons nionde fall (The Happy Hollisters and the Cuckoo Clock Mystery, #24) (översättning Kerstin Salomon, 1975)
 Äventyret med lyckoslanten:Festliga Franssons tionde fall (The Happy Hollisters and the Secret of the Lucky Coins, #22) (översättning Christina Dernevik, 1976)
 Äventyret med gula nyckeln: Festliga Franssons elfte fall (The Happy Hollisters and the Swiss Echo Mystery, #25) (översättning Inga Lill Högberg, 1977)
 Äventyret med kasper-teatern: Festliga Franssons tolfte fall (The Happy Hollisters and the Punch and Judy Mystery, #27) (översättning Inga Lill Högberg, 1978)

Externa länkar
 "Jerry Wests" familjs officiella sajt

Amerikanska barnböcker
Barndeckare
Amerikansk barnlitteratur
Bokserier
Helsingfors stadsbibliotek

Helsingfors stadsbibliotek (finska Helsingin kaupunginkirjasto) är det största allmänna biblioteket i Finland. Biblioteket ägs av Helsingfors stad. Bibliotekssystemet består bland annat av 36 bibliotek och har cirka 500 anställda samt innehåller över 1,6 miljoner böcker. Stadsbibliotekets huvudbibliotek ligger för närvarande i stadsdelen Böle. Byggandet av ett nytt huvudbibliotek har inletts invid Helsingfors järnvägsstation. Sedan 1981 är Helsingfors stadsbibliotek även centralbibliotek för de allmänna biblioteken i Finland.

Historik

Helsingfors stadsbibliotek har anor från 1860-talet. På ett privat initiativ grundades Helsingfors folkbibliotek den 7 oktober 1860. Den drivande kraften bakom initiativet var Fruntimmersföreningen i Helsingfors. Lärarinnan Helene Simelius och föreningens sekreterare Zacharias Topelius och Frans Ludvig Schauman hade huvudansvaret för genomförandet.

Biblioteket öppnade sina dörrar i Hällströmska huset i hörnet av Regeringsgatan och Fabiansgatan i oktober 1860. Under det första verksamhetsåret innehöll biblioteket cirka 500 böcker och det lånade ut cirka 1700 lån. Biblioteket hade finansiella problem och var tvunget att flytta från den ena lokalen till den andra under de första verksamhetsåren. År 1871 började biblioteket få understöd av Helsingfors stad och 1876 överläts folkbiblioteket i stadens ägo.

År 1882 fick biblioteket flytta till en ny biblioteksbyggnad vid Richardsgatan i stadsdelen Gardesstaden. När Richardsgatans bibliotek hade blivit färdigt väcktes frågan om möjliga filialbibliotek. Stadsdelarna Tölö och Rödbergen fick sina egna filialbibliotek mellan 1898 och 1899. Det privata Sörnäs folkbibliotek, som senare blev Berghälls bibliotek, gick i stadens ägo. År 1908 grundades ett filialbibliotek i Vallgård och 1926 i Kottby. Filialbiblioteken fungerade i hyreslokaler, med undantag av Berghälls bibliotek som fick en ny biblioteksbyggnad ritad av stadsarkitekt Karl Hård af Segerstad år 1912.

Officiellt blev folkbiblioteket Helsingfors stadsbibliotek 1910. Stadsbibliotekets nuvarande huvudbibliotek i Böle är ritat av arkitekt Kaarlo Leppänen och stod färdigt 1986.

Externa länkar 
 Helsingfors stadsbibliotek

Bibliotek i Finland
Kultur i Helsingfors