kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Burschenschaft

Burschenschaft är en tysk studentrörelse som grundades i Jena i Sachsen-Weimar-Eisenach 1815. 

Den ursprungliga föreningen i Jena, som senare fått namnet Urburschenschaft, bildades 12 juni hade 859 aktiva studenter vilket var omkring 60 procent av de studenter som studerande vid Jenas universitet 1815–1820. Som valspråk antog man ära, frihet, fädernesland och som färger svart-rött-guld, de gamla riksfärgerna inom tysk-romerska riket. Burschenschaften kämpade för Tysklands enande, liberala friheter och samtidigt ett höjande av det etiska och religiösa värderingarna bland studenterna.

Från Jena spred sig burschenschaften snabbt till andra tyska universitet och 1818 bildades Allgemeine Deutsche Burschenschaft. Karl Sands mord på August von Kotzebue, vilket vissa av föreningarna stödde ledde dock till ingripande från myndigheterna i burschenschaften förbjöds. Man fortsatte dock i verksamheten med andra namn. 1832 delades rörelsen i två delar: Arminia och Germania. Arminia arbetade för att samla studenterna i ideellt och vetenskapligt tankeutbyte medan Germania arbetade politiskt, för liberalisering och Tysklands enande. Den senare riktningen deltog i revolutionsrörelserna 1830 och 1848. Till Frankfurtparlamentet inlämnade 1848-1849 1.500 studenter en resolution, vars punkter delvis beaktades vid beslutens fattande i den konstituerade nationalförsamling, av vilka många varit medlemmar av burschenschaft. Från 1848 blev medlemskap i burschenschaft innefattat i den allmänna föreningsrätten och deras politiska betydelse minskade. Senare uppkom ett mellanting mellan Arminia och Germania genom den så kallade Teutonia, vilken mera anknöt till studentföreningstypen Landsmannschafts program och uppgifter. De olika riktningarna sammanslöt sig 1874 genom Eisenacher Konvention och 1881 till Allgemeine Deputiertenkonvent (ADC). De så kallad Reformburschenschaften, förenade sig 1883 i Allgemeine Deutschen Burschenbunde.

Alla Burschenschaften upplöstes 1935 under högtidliga former för att ingå i Nationalsozialistischer Deutscher Studentenbund.

En Burschenschaft är en speciell studentförening (på tyska Studentenverbindung). Omkring 10–15 procent av alla studentföreningar i Tyskland är Burschenschaft. Alla Burschenschaft utgår från den första Burschenschaft, den så kallade Urburschenschaft, i Jena, oavsett vilken riktning som deras nutida verksamhet utvecklat sig i. Denna hämtade dock alla sina traditioner och yttre attribut från de äldre studentverbindungarna, så kallade studentcorps, som uppkommit under det sena 1700-talet; det nya med Burschenschaften var att de till skillnad från corpser hade en politisk agenda.

Se även
Studentverbindung

Källor 

Studentorganisationer
Studentkultur
Jena
Skytte af Sätra

Skytte af Sätra är en svensk adelsätt.

Ätten hade gemensamt ursprung med ätterna Skytte och Skytte af Duderhof i det att samtliga dessas anfader var borgmästaren i Nyköping Bengt Nilsson Skräddare (död efter 1603). En av dennes söner, sedermera ståthållaren i Stockholm och Uppsala Lars Bengtsson (död 1634), adlades den 1 februari 1619 under namnet Skytte af Sätra och introducerades på Riddarhuset 1627. Ätten erhöll sedermera nummer 154.

Denna ursprungliga ätt Skytte af Sätra utgick egentligen på svärdssidan med Lars Bengtssons son, diplomaten Lars Skytte af Sätra (död 1696), vilken konverterade till katolicismen och blev munk i Rom. Dessförinnan hade dock en kusin till denne, landshövdingen Håkan Nilsson (1603-88) den 5 maj 1645 adlats under samma namn och adopterats in på den befintliga ätten (han introducerades 1650). Från dennes ättlingar stammar den ännu fortlevande delen av ätten, vilken i dag är uppdelad på tre grenar. Många av de nu levande ättemedlemmarna är bosatta i Kanada och USA och använder efternamnet "Scott". Detta gäller bland annat den nuvarande (2003) huvudmannen, den i Kanada bosatte affärsmannen Ronald Skytte af Sätra (född 1937).

Kända medlemmar
 Carl Skytte
 Nils Skytte
 Wilhelm Skytte

Källor
 Gabriel Anrep: Svenska adelns ättar-taflor, band 4 (Stockholm 1864)
 Sveriges Ridderskap och Adels kalender 2004 (Stockholm 2003)

Svenska adelsätter
Artiklar som behöver faktamallar (Adelsätt)
M-audio

M-Audio är en ledande tillverkare av musikproduktionsverktyg för bland annat mobila och programvarubaserade lösningar.

Externa länkar 
 M-Audio

Amerikanska tillverkningsföretag
Företag bildade 1998
Zeiss-Planetarium Jena

Zeiss-Planetarium i Jena, Tyskland är världens äldsta planetarium som fortfarande är i drift. Det öppnades 18 juli 1926.

Externa länkar
 Zeiss-Planetarium Jena

Jena
Planetarier
Ingeborg Erixson

Signe Nanna Ingeborg Erixson, född Gustafsson 18 februari 1902 i Katarina församling, Stockholm, död 4 december 1992 i Saltsjöbaden, Stockholms län, var en svensk författare.

Biografi
Efter genomgånget flickläroverk i Västervik 1919 utbildade hon sig till telegrafexpeditör och tog examen som sådan 1920. Hon var 1927–40 anställd vid Telegrafstyrelsens katalogredaktion. 

Erixson debuterade som författare 1945 med diktsamlingen Tjällossning. Hon räknas till fyrtiotalisterna, och skrev Från debuten skrev hon en lyrik präglad av sensuella stämningar och en mystisk uppfattning av tillvaron, ofta refererande till hemliga tecken och språk. Bland annat framträder detta i diktsamlingarna Främling i eget landskap (1951), Aftonens alfabet (1957) och Landskap för länge sedan (1980). Hon har även författat en biografi över sin make, X:et – de unga åren (1978).

Privatliv 
Ingeborg Erixson var dotter till telegrafkommissarien Carl Gustafsson och telegrafisten Anna Grönvall. Hon var från 1928 gift med konstnären Sven Erixson (1899–1970). Tillsammans fick de två barn: konstnären Sverre Erixson (f. 1932) och skådespelaren Irma Erixson (f. 1937).

Ingeborg Erixson är begravd på Skogsö kyrkogård.

Bibliografi 
 Tjällossning: dikter (Stockholm: Bonnier, 1945)
 Kustlandskap: dikter (Stockholm: Bonnier, 1946)
 Ebb och flod: dikter (Stockholm: Bonnier, 1948)
 Främling i eget landskap: dikter (Stockholm: Bonnier, 1951)
 Spegelbild (Stockholm: Bonnier, 1955)
 Aftonens alfabet: dikter, ill. Sven Erixson (Stockholm: Bonnier, 1957)
 Dikter i urval, red. Stig Carlson (Stockholm: FIB:s Lyrikklubb, 1962)
 X:et – de unga åren (Stockholm: Bonnier, 1978)
 Landskap för länge sedan: dikter (Stockholm: Bonnier, 1980)

Priser och utmärkelser 
1956 – Boklotteriets stipendiat
1978 – Ferlinpriset

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar
Ingeborg Erixson i Libris

Kvinnor
Födda 1902
Avlidna 1992
Författare från Stockholm
Svenska författare under 1900-talet
Svenskspråkiga författare
Gravsatta på Skogsö kyrkogård
Jenas universitet

Jenas universitet (officiellt namn Friedrich-Schiller-Universität Jena) är ett universitet i Jena i Tyskland, grundat 1558 som Tysklands tionde äldsta universitet.

Historia
Det började sin verksamhet 1548, erhöll kejsar Ferdinand I:s privilegium 1557 och invigdes 1558. De studerandes antal var störst (omkring 3000) i mitten av 1700-talet, men sin mest lysande period hade universitetet under hertig Karl Augusts tid, huvudsakligen 1787–1806, då bland andra Reinhold, Fichte, Schelling, Hegel, Schlegel, Oken och Schiller höll föreläsningar där. Avsett som ett hem för de nya religiösa åsikterna på 1500-talet, var Jenas universitet alltid en härd för nya teorier, särskild i filosofi, och det överträffade möjligen varje annat tyskt universitet i vad som allmänt ansågs vara karakteristiskt för tyskt studentliv, särskilt burschenschaften och dueller.

Från början av 1800-talet fick Jenas universitet haft kämpa mot de tyska staternas rädsla förde demokratiska åsikterna där, varjämte öppnandet av en mängd andra tyska universitet medförde en tillbakagång. Studentantalet 1909 uppgick till 1794.

Källa

Externa länkar 
 Friedrich Schiller Universität Jena 

Universitet och högskolor i Tyskland
Utbildning i Jena
Ostermans Aero

Ostermans Aero AB var ett svenskt företag i flygbranschen, som grundades 1943 av Lennart Osterman under namnet Aero Service AB. 

Osterman Helicopter AB har sina rötter i Aero Service AB, som var ett företag i flygbranschen och som grundades av Lennart Osterman 1943. 
I samband med att företaget blev Bell Helicopters agent för Skandinavien 1946, namnändrades det till Ostermans Aero. Företaget var en pionjär på import, försäljning och drift av helikoptrar till och i Sverige och hade omfattande verksamhet också beträffande mindre flygplan, bland andra import av amfibieflygplanet Republic RC-3 Seabee. 

Aero Service hade också generalagenturen för Auster, och den 15 januari 1946 leveransflög den brittiska piloten Vera Strodl den första av 20 stycken tresitsiga Auster J/1 Autocrat som levererades detta och nästföljande år. Många Austerplan användes i Ostermans egen flygskoleverksamhet de närmaste åren, medan andra såldes direkt till företag som sysslade med exempelvis rundflygningsturer och flygfotografering.

I november 1946 importerades den första helikoptern, en Bell 47B, till Sverige. 

År 1947 blev Ostermans Aero också generalagent för det fyrsitsiga amfibieplanet Republic Seabee och bedrev själv en betydande egen verksamhet också med denna flygplanstyp, främst i Stockholms skärgård. Seabee passade utmärkt i ett Sverige med få flygfält, men ett stort antal sjöar. Med tiden kom allt fler av Seabee-planen att hamna i fjällvärlden i bolag som Fiskflyg, Lapplandsflyg och Jämtlands Aero.

Ostermans Aero satsade så småningom mest på helikopterverksamhet med helikopterflygskola, transporttjänster och underhåll. På 1950-talet bedrevs verksamhet i Indien,  Liberia, Kenya och Grönland. Ostermans blev först i Europa att utföra civil ambulanstransport med helikopter, med en i Östersund stationerad helikopter, från 1950.

År 1981 såldes Ostermans Aero AB. En del av flygverksamheten övertogs av företaget Osterman Helicopter AB. Övrig verksamhet inom Ostermans Aero drevs vidare Nash Svenska AB och renodlades efter hand till helikopterservice och -underhåll. 

År 1999 köptes Ostermans Aero av finska Patria. Dess verksamhet finns idag inom helikopterunderhållsföretaget Patria Helicopters AB med bas på Arlanda flygplats.

Källor
Om Osterman Helicopter på www.nordicrotors.com

Noter

Externa länkar 
Patria Helicopters AB:s webbplats

Flygbolag bildade 1981
Ej längre existerande svenska flygbolag
Helikopterbolag
Onda andar

Onda andar (ry. Бесы) är en roman av Fjodor Dostojevskij, skriven 1872.

Det är en politisk roman som utgör ett vittnesbörd om det tsarryska samhället under slutet av 1800-talet. Romanen beskriver alla de politiska strömningar som florerade i landet under denna tid och döljer inte den avsmak författaren kände inför de nihilistiska politiska aktivister han kunde iaktta. Genom ett omfångsrikt persongalleri (bland andra Verchovenskij, Schatov, Stavrogin och Tichon) tecknar Dostojevskij en bild av det kommande politiska kaoset i Ryssland.

Stavrogins brott 
När Onda andar publicerades i en rysk tidskrift mellan åren 1871 och 1872 valde tidskriftsredaktören att utelämna tre kapitel. Detta beslut grundades på att de utelämnade kapitlen med all sannolikhet inte skulle godkännas av censuren och att de dessutom skulle "chockera läsekretsen". Kapitlen beskriver hur romanens huvudkaraktär Stavrogin går till en munk och bekänner ett övergrepp på en minderårig tjänsteflicka. De tre kapitlen blev tillgängliga för allmänheten först år 1921 och finns utgivna på svenska i textsamlingen Stavrogins brott och andra berättelser ().

Källor 
 "Stavrogins brott" (), Tidens förlag Stockholm 1974, s. 5-11 (inledning av docent Nils Åke Nilsson)

Skönlitteratur 1872
Romaner av Fjodor Dostojevskij
Ryssland i skönlitteratur
Jakten på lycka

Jakten på lycka (originaltitel: The Pursuit of Happyness) är en amerikansk film från 2006 med Will Smith och hans son Jaden Smith i huvudrollerna.

Handling
Filmen är baserad på verkliga händelser i Chris Gardners liv. Gardner är en familjeman som kämpar för att få ett lyckligt liv. Han försöker att få ett jobb på börsen för att nå sina mål men hans liv blir mer och mer komplicerat ju längre handlingen fortskrider.

Rollista
 Will Smith – Chris Gardner
 Jaden Christopher Syre Smith – Christopher Gardner Jr.
 Thandie Newton – Linda Gardner
 Brian Howe – Jay
 Dan Castellaneta – Alan Frakesh
 James Karen – Martin Frohm
 Kurt Fuller – Walter Ribbon
 Takayo Fischer – Mrs. Chu

Musik
Filmens musik komponerades av Andrea Guerra och släpptes som CD av det amerikanska skivmärket Varèse Sarabande.

I filmen förekommer även "Higher Ground" och "Jesus Children of America", båda framförda av Stevie Wonder.

Mottagande
Filmen mottogs av blandade recensioner av filmkritiker i Sverige, Aftonbladets recensent Karolina Fjellborg gav filmen fyra plus av fem. Expressens recensent Mats Bråstedt gav filmen två getingar av fem i betyg. På webbplatsen Kritiker.se har filmen 2,9 i snittbetyg.

Källor

Amerikanska biografifilmer
Amerikanska dramafilmer
Filmer 2006
San Francisco på film
Engelskspråkiga filmer
Filmer från Columbia Pictures
Ytterstholmen, Norrbotten

Ytterstholmen är en ö i Lule skärgård, Norrbottens län, omedelbart söder om Sigfridsön.

Externa länkar
Karta med Ytterstholmen

Öar i Lule skärgård
Zeiss-Großplanetarium Berlin

Zeiss-Großplanetarium Berlin öppnades 1987 som ett av de största och modernaste planetarierna i Europa. Planetariet tillhör idag Deutsches Technikmuseum Berlin och ligger i Prenzlauer Berg i Berlin.

Byggnader och anläggningar i Berlin
Soop af Limingo

Soop af Limingo var en, numera utdöd, svensk adelsätt. Den friherrliga ätten introducerades 1652 med nummer 19.

Ätten utgrenades ur den adliga ätten Soop, en av Sveriges äldsta frälsesläkter, i och med att riksrådet, lagmannen med mera Mattias Soop (1585–1653), den 8 april 1651 upphöjdes till friherre och erhöll ett större antal mantal i Limingo socken i finska Österbotten som friherreskap. 

Hans son Carl Soop af Limingo var riksråd 1654.

Ätten utgick på svärdssidan 1711 med Mattias Soops sonson, landshövdingen Carl Gustaf Soop (1659–1711), och på spinnsidan med dennes dotter Hedvig Ulrica Christina, 1703–1776, gift med greve Carl August Dohna, 1691–1744.

Bemärkta ättemedlemmar (utöver ovannämnda)
 Gustaf Soop (1623–1679), riksråd med mera

Källor
 Gabriel Anrep: Svenska adelns ättar-taflor, band 4 (Stockholm 1864)

Soop
Svenska friherrliga ätter
Sandgrönnorna

Sandgrönnorna är en ö i Lule skärgård. På den ganska stora ön Sandgrönnorna finns nästan ingen växtlighet utan ön täcks till största delen av sand. Ön heter Sandgrönnorna men kallas för Sandgrynnorna. Mellan juli och augusti månad är det förbjudet att vistas på ön på grund av att fågellivet inte får störas. Ön ingår i Rödkallens naturreservat.

På sommaren är vattnet varmt på sandgrynnorna och besöks därför av många barnfamiljer för att bada och sola.

Öar i Lule skärgård
Hamnögrundet

Hamnögrundet är en liten ö eller sandbank i Luleå kommun som tillhör Lule skärgård. Ön ligger cirka en kilometer nordväst om Hamnön som givit den sitt namn. Hamnögrundet är obebodd.

Se även
Lule skärgård

Referenser

Öar i Lule skärgård
Psittacosaurus

Psittacosarus (”Papegojödla”), släkte med dinosaurier som påträffats i Mongoliet och Kina, där den tros ha levt under början av Kritaperioden för omkring 130 milj. år sedan.Psittacosaurus var en Ceratopsie, och ingick samma infraordning som den behornade Triceratops. 

Från fossil vet forskarna också att Psittacosaurus ungar utgjorde föda åt samtida däggdjur.

Beskrivning
Psittacosaurus var en relativt liten dinosaurie. Huvudet var mycket rundat, med kortare nosparti än någon annan dinosaurie. Munnens främre del var utformad till en rundad näbb som liknade en papegojas. Man har därför gissat att Psittacosaurus åt en hel del nötter. Fossil visar också att Psittacosaurus svalde magstenar (gastroliter), troligen för att lättare bearbeta födan. Från fossil tror man också att Psittacosaurus till viss del hade hårliknande borst på kroppen.

Källor

Externa länkar.
Erickson G.M. & Tumanova T.A. (2000), "Growth curve of Psittacosaurus mongoliensis Osborn (Ceratopsia: Psittacosauridae) inferred from long bone histology", Zoological Journal of the Linnean Society 130(4): sid. 551-566.

Ceratopsier
Ornithischier
Dinosaurier
Dinosaurier från Asien
Dinosaurier från kritaperioden
Kunoön

Kunoön är en ö i den södra delen av Lule skärgård, norr om Mannön. Förleden "kuno" är ett gammalt liksom dialektalt ord för kvinna.

Referenser 

Öar i Lule skärgård
Mannön

Mannön är en ö i Luleå kommun, belägen i södra delen av Lule skärgård, söder om Kunoön. Rosvik ligger i närheten.

Ön ligger nära Alhamn och fungerade tidigt som fårbete åt Ersnäsborna. I samband med skeppsbyggeriet fick Mannön bofast befolkning i början av 1800-talet. Det var Mattias Jönsson Thurfjell som flyttade hit från Alvik och som blev anfader till släkten Thurfjell i Luleå, utan samband med den äldre borgerliga släkten Turdfjæll.

Referenser 

Öar i Lule skärgård
Anna Wohlin Andersson

Anna Margareta Wohlin Andersson, född Wohlin 15 november 1928 i Uppsala, död 8 maj 1989 i Oskarshamn (kyrkobokförd i Vånga församling i Östergötlands län), var en svensk politiker och riksdagsledamot 1982–1989 för Centerpartiet från Östergötland. Hon var ersättare i riksdagen perioderna 1976–1978 och 1979–1982.

I samband med en flygolycka utanför Oskarshamn 1989 omkom Wohlin Andersson tillsammans med ett antal ytterligare ledamöter i Post- och Teleutredningen efter att ha deltagit i ett studiebesök vid en av Televerkets växlar.

Wohlin var dotter till Nils Wohlin, syster till Åsa och Lars Wohlin och halvsyster till Ulla Lindström.

Anna Wohlin Andersson är begravd på Vånga nya kyrkogård i Östergötland.

Referenser

Externa länkar 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Centerpartiet
Personer som omkommit i flygincidenter
Politiker från Uppsala
Födda 1928
Avlidna 1989
Kvinnor
Likskäret

Likskäret är en ö i de inre delarna av Lule skärgård. Ön satt tidigare ihop med Sandön men genom att farleden till Luleå grävdes/muddrades blev Likskäret en egen ö liksom den tidigare varit. På den norra delen av ön ligger Altappen som runt år 1900 hade ett av Norrbottens största sågverk. Denna industribebyggelse förstördes dock av en förödande brand.

Likskäret utgör ett naturreservat i Luleå kommun i Norrbottens län.

Referenser 
Länsstyrelsen, naturreservat Likskäret

Naturreservat i Luleå kommun
Öar i Lule skärgård
Naturskyddsområden bildade 1997
James Barry

James Barry, född Margaret Ann Bulkley cirka 1795 i Cork på Irland, död 25 juli 1865 i England, var en irländsk militärläkare. Barry föddes som kvinna, men levde hela sitt vuxna liv som man.

Barry läste medicin och tog examen vid universitetet i Edinburgh 1812. Barry var sedan anställd hela livet som arméläkare i de brittiska kolonierna i Indien och Kapstaden, där Barry steg i graderna. Barry var en av de få under sin tid som genomförde ett kejsarsnitt där både modern och barnet överlevde.

James Barry dog den 25 juli 1865 av dysentri. Sophia Bishop som tvättade kroppen upptäckte då att Barry var en kvinna. Kroppen hade också bristningar, vilket tolkades som att Barry hade fött ett barn som mycket ung. 

Barry hade då tjänstgjort i 46 år som militärläkare, och upptäckten väckte stor uppståndelse i det viktorianska Storbritannien. Artiklar och böcker skrevs om historien, och 1919 sattes en pjäs upp om Barrys liv med Sybil Thorndike i huvudrollen.

Referenser 

Personer under viktoriansk tid
Födda 1795
Avlidna 1865
Brittisk kvinnohistoria
HBTQ-historia
Personer från Cork
Personer med alternativ könsidentitet
Alumner från Edinburghs universitet
Antnäs Börstskär

Antnäs Börstskär eller Börstskär är en ö i Lule skärgård. Ön ligger mellan Germandön och Kunoön. Den består av flera olika naturtyper, såsom tallhed, storskog och klippområden. Ön har en "midja" med två stora ankringsvänliga vikar.

Kuriosa 
Artisten E-Type bodde på Antnäs Börstskär under sin barndom.

Se även 
Degerö Börstskär

Källor 
Intervju med E-Type i Norrbottens-Kuriren

Externa länkar 
Informationssida om Antnäs Börstskär på Luleå kommuns webbplats

Informationssida om Antnäs Börstskär från Bottenviken.se

Öar i Lule skärgård
Karbanjon

En karbanjon är en jon med en negativ laddning helt eller delvis utspridd på en kolatom.

Struktur och stabilitet
En karbanjon med tre substituenter är tetraedral, men har så låg inversionsbarriär (cirka 4-10 kJ/mol) att den kan betraktas som plan.

Alla karbanjoner är baser, och många är nukleofiler. Hur reaktiva de är bestäms av flera faktorer, till exempel elektrondragande och -donerande substituenter, steriska faktorer och vad de har för motjon. Elektrondragande substituenter (karbonylgrupper, nitrogrupper, halogener, med mera) har en stabiliserande verkan då de bidrar till laddningsspridning.

Framställning
Icke-stabiliserade karbanjoner kan framställas genom metallering av en haloalkan:
    R-X + 2 M → R-M + MX
Karbanjoner som är mindre basiska (till exempel acetylider) kan framställas i en jämviktsreaktion med ett ämne som är mer basiskt.
    R-H + B- ⇌ R- + HB

Reaktioner

Bas
Karbanjoner som inte är stabiliserade tillhör de starkaste av de vanliga organkemiska baserna. Några vanliga föreningar är n-butyllitium, tert-butyllitium, metyllitium och fenyllitium. Dessa baser har viss nukleofil karaktär men används ofta för att framställa svagare, men mer steriskt hindrade baser, till exempel litiumdiisopropylamid.

Nukleofil
Beroende på vilken motjon karbanjonen har kan den utföra olika nukleofila attacker, till exempel på karbonylkol, på haloalkaner och vid 1,4-addition.

Se även
 Karbokatjon
 Grignardreaktion
 E1cB-reaktion

Organisk kemi
Melderstein

Melderstein är ett gammalt bruk i Råne älvdal. Bruket anlades av Jonas Meldercreutz, Abraham Steinholtz och Carl Thingvall på 1740-talet för att förädla järnmalmen från Malmberget. Hammarsmedjor startades 1741 och 1743 för att producera stångjärn.

Några år senare sålde Steinholtz sin del till Meldercreutz vilken då blev ensam ägare. Året efter Meldercreutz död 1785 köpte den förmögne godsägaren Jean Fredrik Bedoire bolaget och anläggningarna för 15 000 riksdaler. Han drev anläggningarna en kort tid, fram till år 1799, då bergsrådet Samuel Gustaf Hermelin köpte hela brukskoncernen för 84 000 riksdaler.

Bruksdriften fortsatte fram till 1892. Från 1825 och tre årtionden framåt var bruket i kunglig ägo. Karl XIV Johan hade köpt in hela Gällivareverken i vilket Melderstein ingick.

Namnet Melderstein är en sammanslagning av namnen Meldercreutz och Steinholtz. (Se även Svansteins namnursprung.)

Se även
Kvarnån (Norrbotten)

Källor

Externa länkar
Meldersteins herrgård
Malmens väg i Råne älvdal
Geokodade foton från Melderstein (Flickr)
, Riksantikvarieämbetet.

Byggnader och anläggningar i Luleå kommun
Herrgårdar i Norrbotten
Svenska järnbruk
Industriminnen i Norrbotten
Fornminnen i Norrbotten
Orter i Råneå socken