Grader och löner i Luftwaffe 1935–1945

Grader och löner i Luftwaffe 1935–1945 ger en översikt över det tyska flygvapnets personalstruktur, tjänsteställning, avlöningsförhållanden och gradbeteckningar före och under det andra världskriget.

Personalstruktur
Luftwaffes personal indelades i två övergripande kategorier, krigsmän (Wehrmachtangehörige) och krigsmaktens hjälppersonal (Wehrmachtgefolge).

Krigsmän
Krigsmännen (Wehrmachtangehörige) utgjordes först och främst av militär personal tillhörande olika vapenslag och personalkårer. Därtill kom de civilmilitära tjänstemännen. Under kriget överfördes auditörer och intendenter från civilmilitärer till den militära personalen i en särskild personalkategori (Truppensonderdienst).

Under kriget tillkom  Sonderführer (befäl med underofficers eller officers tjänsteställning) - vilket var personal som skulle fylla underofficers- eller officersbefattningar utan att ha föreskriven militär utbildning - och krigstjänstemän (Beamte auf Kriegsdauer) och krigsingenjörer för personal som skulle fylla civilmilitära befattningar utan att ha föreskriven försvarsutbildning.

Personalkategorier

Anställningsförhållanden
Officerskårerna förtecknades i olika rangrullor efter anställningsformen.

Strax före krigsutbrottet 1939 hade Luftwaffes underofficerare och manskap följande anställnings- och tjänstgöringsförhållanden.

Krigsmaktens hjälppersonal
I fredstid bestod krigsmaktens hjälppersonal (Wehrmachtgefolge) av civilanställda arbetare och tjänstemän. Under kriget tillkom personalen vid Luftschutzwarndienst (civilförsvarets alarmeringsorganisation) och Luftwaffenhelferinnen (flyglottor), samt Luftwaffenhelfer från Hitler Jugend och Flakwehrmänner (rustningsindustrins arbetare och tjänstemän), vilka skulle medverka vid bemanningen av hemortsluftvärnets batterier.

Till Wehrmachtgefolge räknades även personal och förband från de halvmilitära organisationer som under kriget underställdes Luftwaffe. Till dessa hörde delar av Reichsarbeitsdienst och av Transportkorps Speer.

Militär personal 
Den militära personalen utgjordes av officerare, underofficerare och manskap tillhörande flygtrupperna (Fliegertruppe), luftvärnet (Flakartillerie), flygsignaltrupperna (Luftnachrichtentruppe) , fallskärsmjägarna, sjukvårdstrupper och flygvapnets fältarbetsförband (Luftwaffenbaueinheiten) samt dess markstridsförband: elitförbandet Division "Hermann Göring" och fältförbanden (Luftwaffenfelddivisionen).

Militära grader

Grader för officerare

Grader för underofficerare och manskap

Grad och befattning 
I personaltabellerna inplacerades den militära personalen efter befattningsnivåer. För varje befattningsnivå kunde flera grader förekomma.

Fältavlöning 

Under kriget utgick som fältavlöning till all personal i Wehrmacht, dels som fältlön (Wehrsold), dels som fri förplägnad, fri förläggning, beklädnadsbidrag och beklädnadsersättning (till officerare som själv skulle hålla sig med uniform), fri sjukvård och fälttillägg av olika slag. Fälttilläggen utgjordes av flygtillägg för den flygande personalen, fallskärmjägartillägg för fallskärmsjägare, fronttillägg (med en riksmark per dag för personal i strid eller vid fronten),  minröjningstillägg och Afrikatillägg (för tjänstgöring i Afrikakåren). Fältavlöningen var skattefri.

{| 
|- bgcolor=lightblue
!Militär grad !! Lönegrad 1939!! Månadslön   Reichsmark (RM)   
|-
|  Flieger (etcetera)  (under den tvååriga första tjänstgöringen) || W16  || 30 
|-
| Hauptgefreiter  Obergefreiter  Gefreiter   Flieger (etcetera)  (efter den tvååriga första tjänstgöringen) || W15  || 36
|-
| Unteroffizier  || W14 || 42 
|-
| Underfeldwebel  Fähnrich  || W13  || 45
|-
|Feldwebel  Oberfähnrich || W12 ||54
|-
|  Stabsfeldwebel  Oberfeldwebel || W11  || 60
|-
| Leutnant || W10 || 72
|-
| Oberleutnant  || W9 || 81
|-
|Hauptmann  || W8 || 96
|-
|  Major  || W7  || 108
|-
| Oberstleutnant  || W6 || 120
|-
| Oberst  || W5 || 150
|-
|Generalmajor  || W4 || 180
|-
| Generalleutnant  || W3 || 210
|-
| General   || W2 || 240
|-
| Generaloberst ||W1B || 270
|-
|Försvarsgrenschefer  Chef OKW  || W1A ||300
|-
|Källa: || ||-
|}

 Militär personal med specialistkompetens 
 Personalkårer 
Den militära personalen med specialistkompetens tillhörde följande personalkårer.Truppensonderdienst (TSD) bildades som en särskild militär personalkategori 1944, genom överföring av civilmilitära tjänstemän. Det fanns två kategorier av TSD, dels intendenturofficerskåren TSD (V), som bildades av intendenter och krigskassörer, dels auditörofficerskåren TSD (R), som bildades av auditörer.Richhardt 2002, s. 156-7.

 Militära grader för specialistpersonal 

Ingenjörsofficerare (Ingenieuroffiziere) var avsedda att ersätta den civilmilitära flygingenjörskåren (se nedan). De förde militära grader med förkortningen (Ing.) inom parentes. Några officerare med högre grad än Leutnant hann dock inte utbildas innan krigets slut. Tygofficerare (Waffenoffiziere) förde militära grader med bokstaven (W) inom parentes. Den högsta grader var Oberst (W).
 Specialistpersonalens löner 
Militära specialister avlönades efter samma principer som militär personal. Huvudregeln var att de hade samma lön enligt Reichsbesoldungsordnung C som motsvarades av deras tjänsteställning. För vissa personalkårer fanns särbestämmelser.

Flygläkare
För flygläkare fanns följande särbestämmelser för lönegradsplacering:

Musikdirektörer
Musikdirektörer och musikinspektörer avlönades i löngraderna C16 till C12.

 Sonderführer 

Under kriget tillkom  Sonderführer (befäl med officers eller underofficers tjänsteställning), vilket var personal som skulle fylla befälsbefattningar utan att ha föreskriven militär utbildning. Sonderführer var en tjänstgöringsgrad, men inte en militär grad. Sonderführer med underofficers tjänsteställning avskaffades från 1942.

Källa:

 Civilmilitära tjänstemän 

 Flygingenjörer
För att bli anställd som flygingenjör krävdes fullgjord värnplikt, reservofficersutbildning samt diplomingenjörsexamen i flygplanskonstruktion samt avlagd statsexamen för flygplanskonstruktörer (Flugbaumeister). Diplomingenjörer med tre års anställning som civilanställd ingenjör vid Luftwaffe antogs också.  

Källa:

Flygförare och flygnavigatörer
Flygförare och flygnavigatörer i icke-stridande befattningar var civilmilitära tjänstemän. Flygförarna fungerade bland annat som flyglärare, piloter på väderflyg, testpiloter och provflygare. Flygnavigatörkåren bildades 1938 och nyanställningar i kåren upphörde 1941. Lämpliga och villiga flygnavigatörer överfördes då till flygofficerskåren. Av 295 tjänstemän i flygnavigatörskåren hade 81 övergått till flygofficerskåren i början på 1942.

Flygförarnas tjänstebenämningar och löner 1940

Flygförarnas tjänstebenämningar och löner 1943

Flygnavigatörernas tjänstebenämningar och löner 1943
Flygnavigatörer avlönades efter samma löneplan som flygingenjörer.

Förvaltningstjänstemän

Förvaltningstjänstemän (Wehrmachtsbeamte) var statstjänstemän som tjänstgjorde i Luftwaffe i tekniska, administrativa och rättsvårdande befattningar. De var inte civilanställda, då de bar uniform och gradbeteckningar. Civilmilitärernas personalstruktur var dock inte militär, med officerare och underofficerare, utan ordnad som den civila statsförvaltningens, i fyra olika personalkategorier. De avlönades inte efter de militära löneplanerna, utan efter de civila eller efter en egen. Under kriget tillkom krigsingenjörer och krigstjänstemän, vilket var personal med civil kompetens, som skulle fylla försvartjänstemannabefattningar utan att ha föreskriven utbildning.
 Personalkategorier 

De civilmilitära tjänstemännen rekryterades dock i stor utsträckning som militäraspiranter, Militäranwärter, dvs. bland före detta underofficerare med tolv års tjänst. Alla lägre tjänstemän, 90 % av lägre mellantjänstemännen och 50 % av de högre mellantjänstemännen var rekryterade på detta vis. De två sistnämnda kategorierna hade därvid avlagt lägre (Abschlussprüfung I)  respektive högre examen (Abschlussprüfung II) vid en Wehrmachtfachschule (krigsmakten tillhörig fackskola). Högre mellantjänstemän i intendenturtjänst direktrekryterades bland studenter, som avtjänat två års värnplikt och genomgått ett års intendentaspirantutbildning. Det var bara de akademiskt bildade högre tjänstemännen som i sin helhet rekryterades direkt från det civila livet. De var dock i regel reservofficersutbildade. Die Wehrmachtsbeamten 2008-11-21

Yrkesgrenar
Luftwaffes förvaltningstjänstmän tillhörde följande yrkesgrenar:

 Allmän förvaltning
 Driftsteknik
 Byggnadsteknik
 Lantbruk
 Geodesi
 Maskinteknik
 Elektroteknik
 Rikskrigsrätten
 Auditörer och rättsvårdspersonal
 Fototeknik
 Motorfordon
 Tygförvaltning
 Vapen- och ammunitionsteknik
 Flygplansteknik
 Kartografi
 Litografi
 Signalteknik
 Lärare
 Bibliotekarier
 Läkare
 Veterinärer
 Apotekare
 Kemister
 Tjänstemän vid den krigsvetenskapliga avdelningen
 Psykologer
 Riksväderlekstjänsten
 Militärgeologi
 Riksflygsäkerhetstjänsten
 Riksflygledningen
 Hantverkare vid beklädnadsväsendet
 Övriga hantverkare
 Inskrivning och rullföring

Källa:

 Löner
De civilmilitära tjänstemännen avlönades med försvarsmaktslön och krigstjänstemän med krigslön efter samma principer som militär personal (se ovan). Avlöningens storlek bestämdes dock av Reichsbesoldungsordnung A respektive B (löneplan A och B), dvs. samma löneplan som användes för civila statstjänstemän.

 Tjänstebenämningar och lönegrader 

 Rak stil = Einfache Dienst (lägre tjänstemän). 
 "Rak stil" inom ciatationstecken = Mittlere Dienst (mellantjänstemän). 
 Fetstil''' = Gehobene Dienst (högre mellantjänstemän). Kursiv = Höhere Dienst (högre tjänstemän). 
a.p. = extra tjänsteman

Medellönen för en industriarbetare var 1939 1459 RM per år.

Medellönen för en privatanställd tjänsteman var 1939 2772 RM per år.

Krigsingenjörer och krigstjänstemän 
Krigsingenjörer
Krigsingenjörer (Ingenieure auf Kriegsdauer) var en personalkategori som användes för att beteckna värnpliktiga som upprätthöll tjänster och befattningar avsedda för flygingenjörer utan att ha föreskriven militär utbildning.

 Krigstjänstemän 
Krigstjänstemän (Beamte auf Kriegsdauer) var en personalkategori som användes för att beteckna värnpliktiga som upprätthöll tjänster och befattningar avsedda för civilmilitära tjänsteman utan att ha föreskriven militär utbildning.

TjänsteklasserKälla:

Tjänstebenämningar
Tjänstebenämningarna berodde på vilken tjänst som utövades eller befattning som innehades. 
 En lägre mellantjänsteman med Oberfeldwebels tjänsteklass förde i teknisk tjänst titeln Werkmeister auf Kriegsdauer.
 En högre mellantjänsteman med Oberleutnants tjänsteklass förde i byggnadsteknisk tjänst titeln Regierungs-Bauinspektor auf Kriegsdauer.
Skogstjänstemän
Skogsbruket på Luftwaffes övnings- och skjutfält förvaltades av en särskild skogsteknisk kategori tjänstemän. De bar den tyska skogsvårdens gröna uniformer med det militära skogsbrukets svarta kragspeglar och militära gradbeteckningar.

 Flygbasbrandkårernas personal 
Vid varje fredstida flygbas fanns det en flygbasbrandkår, Fliegerhorstfeuerwehr, med personal som dels var civilmilitära tjänstemän i mittlere Dienst, dels civilanställd personal (se nedan). Till flygbasbrandkåren kommenderades också flygsoldater för tjänstgöring. Civilmilitärer och civilanställda bildade en släckstyrka om 14-18 man. Till denna kommenderades 4-8 flygsoldater efter ett rullande schema. Den civilanställda personalen fick militär status 1942. De civilanställda vilka inte var fälttjänstdugliga förblev civilanställda, till de 1944 blev militär personal; de två högre graderna med ställning som Sonderführer (Feuerwehr).Luftwaffe Fire Fighting Officials  2012-12-03. Under kriget förstärktes flygbasbrandkårerna även med inkallade värnpliktiga som Hilfsfeuerwehrmänner.

Geheime Feldpolizei
Geheime Feldpolizei var Luftwaffes stabspolis. Den bestod av personal från Kripo och Gestapo som inkallats till krigstjänstgöring.

Källa:

 Krigsmaktens hjälppersonal 

Kategorier
I Luftwaffe utgjordes krigsmaktens hjälppersonal (Wehrmachtgefolge) under andra världskriget av följande kategorier.
 Civilanställda tjänstemän och arbetare i Luftwaffe.
 Manlig personal i civilförsvarets undsättningsorganisation av första ordningen (SHD), till 1942 då den ombildades till Luftschutzpolizei samt i civilförsvarets alarmeringsorganisation (LSW). 
 Kvinnlig hjälppersonal, Helferinnen (lottor).
 Civila arbetare och tjänstemän som av sina civila arbetsgivare tilldelats arbetsuppgifter i Luftwaffe.
 Civilpersoner som var anställda vid företag (till exempel byggnadsföretag) som utförde arbetsuppgifter för Luftwaffe.
 Personal och medlemmar i bestämda organisationer som delvis var anslutna till Luftwaffe och insattes för att genomföra försvarsuppgifter. Till exempel NSKK-Transportregiment Luftwaffe (Nationalsozialisticher Kraftfahrkorps), OT-Einsatz Luftwaffe (Organisation Todt) och TENO-Einsatzgruppe Luftwaffe (Technische Nothilfe). 
 Flakwehrmänner - från militärtjänsten frikallade och överåriga tjänstemän och arbetare som vid sidan av sitt ordinarie arbete bemannade luftvärnsbatterier i hemorten. Infört 1942.
 RAD-Kriegshilfdienst - manlig och kvinnlig personal från Reichsarbeitsdienst i den mån den avtjänades i Luftwaffe.
 Luftwaffenhelfer (vanligen kallade Flakhelfer) - 15-17-åriga manliga gymnasister som vid sidan av skolarbetet bemannade luftvärnsbatterier i hemorten. Infört 1943. Från 1944 var även manliga lärlingar skyldiga att bli Luftwaffenhelfer.

Manlig civilförsvarspersonal
I luftskyddsorter av första ordningen (de största städerna och de städer som hade krigsviktig industri, transportanläggningar, militära anläggningar etc.) uppsattes ständigt tjänstgörande enheter ur civilförsvarets undsättningsorganisation Sicherheits- und Hilfsdienst (SHD) bemannad med tjänstepliktig personal av äldre och icke fälttjänstedugliga årgångar. SHD var administrativt underställd Riksluftfartsministeriet och Luftwaffe till 1942, då civilförsvaret omstrukturerades och SHD av första ordningen överfördes till Ordnungspolizei som Luftschutzpolizei.Luftschutzwarndienst (LSW) (civilförsvarets luftskyddstjänst) ansvarade för flyglarm vid rapporter om ankommande fientliga flyganfall mot tyska städer och inrättningar. Den lydde administrativt under Riksluftfartsministeriet och Luftwaffe. Den bemannades också med tjänstepliktig personal.

Grader för manlig civilförsvarpersonal

Kvinnlig hjälppersonal (flygvapenlottor)
Luftwaffe använde sig av cirka 130 000 kvinnor som hjälppersonal (lottor) under kriget.
Dessa tjänstgjorde inom följande tjänstegrenar: 
 Flugmeldehelferinnen (luftbevakningslottor)
 Luftnachrichtenhelferinnen (signallottor)  Januari 1943 fanns det 14 000 signallottor i Luftwaffe.
 Stabshelferinnen (stabslottor) 
 Flakhelferinnen (luftvärnslottor) 
 Luftschutzwarndiensthelferinnen (lottor vid civilförsvarets alarmeringsorganisation) 
 Sanitätshelferinnen (sjukvårdslottor)
 Wetterdiensthelferinnen'' (väderlottor)

Grader för flygvapenlottor
Flygvapenlottorna innehade tjänstgöringsgrader, men det var inte en militär grad eftersom de inte hade befälsrätt över manlig personal.

Uniformer

Gradbeteckningar

Källa:

Vapenslags- och personalkårsfärger

Källa:

Yrkesgrensfärg för förvaltningstjänstemän
Utöver sin gröna vapenslagsfärg bar de civilmilitära förvaltningstjänstemännen en bifärg under axelklaffen eller axeltränsen för att ange yrkesgren.

Källa:

Huvudfärg för skogbrukstjänstemän
Skogsbrukstjänstemännen bar skogsvårdsväsendets gröna uniformer med det militära skogsbrukets svarta kragspeglar. 

Källa:

Noter

Se även 
 Tysklands flygvapen under andra världskriget
 Militära grader i Wehrmacht (Heer)
 Militära grader i Kriegsmarine

Militära grader under andra världskriget
Tysklands flygvapen
Tyskland under andra världskriget
Luftwaffe 1935-1945