kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Zac Efron

Zachary David Alexander "Zac" Efron, född 18 oktober 1987 i San Luis Obispo i Kalifornien, är en amerikansk skådespelare och sångare. Han inledde sin skådespelarkarriär i början av 2000-talet, och blev känd som tonårsidol efter sina huvudroller i High School Musical, Summerland och Hairspray. Efron har sedan medverkat i filmerna 17 Again, Me and Orson Welles, Charlie St. Cloud, New Year's Eve, The Lucky One, That Awkward Moment , Bad Neighbours, "We are your friends" , Dirty Grandpa, Bad Neighbours 2, Baywatch och The Greatest Showman.

Biografi 
Efron föddes i San Luis Obispo, Kalifornien, och flyttade senare till Arroyo Grande, Kalifornien. Hans far, David Efron, är en ingenjör på ett kraftverk, och hans mor, Starla Baskett, är en före detta sekreterare som arbetade på samma kärnkraftverk. Efron har en yngre bror, Dylan.

Efrons far uppmuntrade honom att börja med teater när han var elva efter att ha hört sin son sjunga i bilen. Därefter medverkade han i teateruppsättningar på sin skola, arbetade på en teater kallad The Great American Melodrama and Vaudeville och började ta sånglektioner. Efron har varit med i uppsättningar så som Gypsy, Peter Pan, Little Shop of Horrors och The Music Man.

Karriär 
Efron inledde sin karriär under det tidiga 2000-talet med Warner Bros-serien Summerland, men han är mest känd för sin roll som Troy Bolton i High School Musical. Uppföljaren High School Musical 2 kom under 2007 på Disney Channel. High School Musical 3 gick raka vägen upp på biotoppen under hösten 2008. 

Efron spelade Link Larkin i musikalfilmen Hairspray. Under 2008 spelade han in filmen Me and Orson Welles där han spelar Richard Samuels. I filmen spelar också bland annat Clare Danes och Christian McKay. Filmen hade premiär 2009 men visades även på en del screenings under 2008.

2009 syntes han i filmen 17 again. Där delar han karaktär med Matthew Perry. Perry gestaltar den vuxne Mike O'Donell och Efron spelar Mike i 17-årsåldern. Filmen kan jämföras med Tom Hanks film Big, fast omvänt. 2009 filmades Charlie St. Cloud i Vancouver, Kanada. Efron spelar huvudkaraktären Charlie St. Cloud. Filmen hade amerikansk premiär 30 juli 2010; den kom dock aldrig ut på bio i Sverige.

Han har varit med i ett avsnitt av serien CSI: Miami och även i ett avsnitt av Cityakuten. Efron medverkar i filmen The Lucky One (2012) där han spelar Logan Thibault.

Familj 
Efron hade under fem års tid, fram till 2010, ett förhållande med Vanessa Hudgens.

Filmografi

Referenser

Externa länkar 
 

Födda 1987
Män
Levande personer
Amerikanska barnskådespelare
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Personer från San Luis Obispo
Relativt fel

Det relativa felet i en variabel  definieras som , där  betecknar det absoluta felet i . 

En god approximation är att det relativa felet vid en multiplikation  eller division  är summan av de relativa felen i  och . 

Detta kan jämföras med att absolutfelet i en addition eller subtraktion är summan av absolutfelet i de ingående variablerna.

Se även
absolut fel

Numerisk analys
Lemniskata

En lemniskata (även oändlighetssymbol eller oändlighetstecken) (∞) är en symbol som ser ut som en liggande åtta. Inom matematik används den ofta som symbol för oändligheten. Inom mysticism kan den representera Ouroboros.

I algebraisk geometri betecknar lemniskata vissa plana kurvor, framför allt Bernoullis lemniskata som har egenskapen att produkten av avstånden från en godtycklig punkt på kurvan till två givna punkter på avståndet 2a från varandra är lika med a2. Den är fotpunktskurva till den liksidiga hyperbeln och har i polära koordinater ekvationen r2 = 2a2 ⋅ cos2ν , där cos2v ≥ 0.

Se även 
 Bernoullis lemniskata
 Geronos lemniskata
 Booths lemniskata
 Möbiusband
 KF:s oändlighetssymbol

Källor 

Kurvor
Matematisk terminologi
Oändlighet

it:Lemniscata
ro:Lemniscată
Haverikommissionen (TV-program)

Haverikommissionen (vid visning på National Geographic Channel) eller Mayday (vid visning på TV4), är en dokumentär tv-serie producerad av det kanadensiska produktionsbolaget Cineflix. Serien som är skapad av André Barro 2003 sänds av Discovery Channel i Kanada och av National Geographic Channel i resten av världen. Serien behandlar diverse flyghaverier i modern tid, såsom bombningar, närkrascher, luftkollisioner och andra olyckor. Kärninnehållet består av att avsnittet beskriver händelserna som ledde till olyckan samt olyckans förlopp med hjälp av flygplanets svarta lådor,  rekonstruktioner med CGI och intervjuer med överlevare, pensionerade piloter, flygexperter och haveriutredare . 

I serien har man bland annat visat Scandinavian Airlines Flight 751, Linateolyckan och Air France Flight 447.

Svenska flygolyckor 

 Avsnitt 3, säsong 10 handlar om Scandinavian Airlines Flight 751, ett SAS-plan kraschar i Gottröra, Uppland.
 Avsnitt 2, säsong 20 handlar om West Air Sweden Flight 294, ett West Air Sweden-plan kraschar nära Akkajaure i Norrbotten.

Svenskrelaterade flygolyckor 

 Avsnitt 4, säsong 11 handlar om ryska hockeylaget Lokomotiv där den svenske idrottaren Stefan Liv omkom.
 Avsnitt 12, säsong 11 handlar om Linateolyckan, där ett SAS-plan kolliderade med ett mindre plan på startbanan.
 Avsnitt 5, säsong 15 handlar om 1961 Ndola United Nations DC-6 crash, där ett Transair-plan med Dag Hammarskjöld ombord kraschar i den brittiska kolonin Nordrhodesia i Afrika.

Källor

Dokumentärer på TV
Euromissile MILAN

MILAN (franska: missile d’infanterie léger antichar) är en pansarvärnsrobot tillverkad av ett fransk-tyskt konsortium.
 
MILAN började konstrueras 1962. Den var redo för tester 1971 och blev produktionsklar 1972. Det är en trådstyrd robot som kan avfyras från fordon eller av fotsoldater från lavett. Räckvidden är upp till två kilometer. Stridsdelen har en tandemladdning med riktad sprängverkan för att maximera sitt pansargenomslag.

MILAN-robotar har sålts till många länder. Den användes under den senare delen av kalla kriget av många av de europeiska medlemmarna av försvarsalliansen NATO. Den har använts i strid i exempelvis Afghanistan.

Liknande vapen 
 BGM-71 TOW
 Robot 56 Bill

Franska pansarvärnsrobotar
Tyska pansarvärnsrobotar
Fransk krigsmateriel under kalla kriget
Tysk krigsmateriel under kalla kriget
Aérospatiale
Ernst Barlach

Ernst Barlach, född 2 januari 1870 i Wedel i Holstein, död 24 oktober 1938 i Güstrow, var en tysk skulptör, tecknare och författare nära befryndad med expressionism.

Asteroiden 6428 Barlach är uppkallad efter honom.

Biografi 
Ernst Barlach studerade vid konsthantverksskolan i Hamburg, konstakademien i Dresden, 1895 och 1896 vid Académie Julian i Paris. 1899-1901 uppehöll han sig i Berlin, 1901-1904 i Wedel. 1904-1905 var han lärare vid keramikfackskolan i Höhr i Westenwald. 1906 reste han till Ryssland där han tog intryck av bondelivet i sin konst. År 1910 flyttade han till Güstrow, där han fick ett arbetsrum efter personliga önskningar. 1919 blev han medlem av Akademie der bildenden Künste i Berlin. Konstakademin i München upptog Barlach 1925 som hedersmedlem.

Barlach blev främst känd som skulptör. Han var även känd som poet och grafiker, som grafiker skapade han främst träsnitt och litografier.

Efter nazisternas maktövertagande 
I augusti 1934 publicerades ett upprop formulerat av Joseph Goebbels i NSDAP:s partiorgan Völkischer Beobachter. I korthet handlade detta om att offentligt visa Führern sin trohet. Det var undertecknat av namnkunniga författare, bildkonstnärer, konsthistoriker, arkitekter, skådespelare, musiker och tonsättare. Bland dem fanns Ernst Barlach. År 1937 beslagtog Propagandaministeriet cirka 400 av hans verk från konsthallar och museer, därför att hans verk definierades som så kallad Entartete Kunst. En del av dem återfanns på vandringsutställningen "Entartete Kunst" 1937–1941.

Efter kriget 
Efter andra världskriget samlades hans konfiskerade verk huvudsakligen i Güstrow, i ett särskilt Barlachmuseum. Andra skulpturer finns idag i flera kyrkor i nordöstra Tyskland.

I oktober 1962 öppnade ett konstmuseum i hans namn, Ernst-Barlach-Haus i Hamburg, med över 140 skulpturer av bildhuggaren, tillsammans med 400 teckningar och en närapå fullständig katalog med grafiska blad. Här finns även ett bibliotek med litteratur om Barlach och hans tid.

Referenser 
 Freie Universität Berlin: Beschlagnahmeinventar Entartete Kunst. (emuseum.campus.fu-berlin.de)

Noter

Externa länkar

 
 Böcker om och med verk av Ernst Barlach på svenska bibliotek. (libris.kb.se)

Tyska skulptörer under 1900-talet
Tyska illustratörer
Födda 1870
Avlidna 1938
Män
Expressionister
Konstnärer på Entartete Kunst-utställningar
Tyska poeter under 1900-talet
Tyska skulptörer under 1800-talet
G.I.

För andra betydelser, se GI.
G.I. är en slangbeteckning på amerikanska soldater, som i engelskan ibland även används om dessa soldaters utrustning (G.I. rifle och så vidare). Etymologiskt härstammar beteckningen från en förkortning för galvaniserat järn (galvanized iron) som användes i USA:s armé för att beskriva utrustning som var tillverkat av materialet i fråga (till exempel G.I. trash can om en papperskorg). Betydelsen av förkortningen tappades dock bort. Begreppet fick ännu större spridning i och med andra världskriget då en mycket större grupp amerikaner tjänstgjorde i det militära över ett större geografiskt område och då överfördes beteckningen även på soldaterna själva. Olika betydelser av förkortningen har uttolkats genom åren, en av de vanligaste är government issue (ungefär "regeringens utrustning") och begreppet används då ofta ironiskt; soldaterna är inte längre individer utan tillhör regeringen i likhet med sin utrustning.

Externa länkar 
 GI - Definitions from Dictionary.com
 G.I. Wordorigins.org

USA:s militär
Lista över avsnitt av Vita huset

Detta är en lista över avsnitt av Vita huset, som sändes i NBC mellan 1999 och 2006.

Säsong 1

Säsong 2

Säsong 3

Säsong 4

Säsong 5

Säsong 6

Säsong 7

Källor

Fotnoter

Vita huset
Ona (språk)

Ona eller selk'nam är ett chonanspråk, ursprungligen talat av den numera troligen utrotade befolkningen selk'nam på Eldslandet.

I slutet av 1800-talet och början av 1900-talet kom Selk'nam i stort sett att utrotas genom massmord genomförda av kolonisatörer.  Den onatalande befolkningen har därför utdött genom våld, sjukdomar och genom att gradvis gått över till spanska. 1991 fanns 1–3 onatalande personer kvar. Uppskattningar år 2000 anger språket som ”sannolikt utrotat”.

Källor 

Språk i Argentina
Språk i Chile
Utdöda språk
Utrotningshotade språk
Sydamerikanska ursprungsspråk
Objekt–verb–subjekt-språk
Tehuelche

Tehuelche, eller Aoniken är ett i utdött chonspråk det brukade vara talat i Patagonien men med den sista talarens död, Dora Manchado under 2019. Den större  etnisk grupp består av 200 personer. Den etniska gruppen var ursprungligen nomadiska jägare i Chile.

Resurser för att lära sig språket:

 Diccionario de lengua Tehuelche (aonekko 'a'ien) by Living Dictionaries

https://livingdictionaries.app/80CcDQ4DRyiYSPIWZ9Hy/entries/list

 Tehuelche Dictionary by The Intercontinental Dictionary Series

https://ids.clld.org/contributions/310

 Lengua tehuelche de la Patagonia by Javier Domingo

https://qadeshiakk.wordpress.com/

Källor
SIL

Språk i Argentina
Språk i Chile
Sydamerikanska ursprungsspråk
Sven Låftman

Sven Låftman, född 16 december 1887 i Filipstads församling, Värmlands län,, död 5 juli 1977 i Engelbrekts församling, Stockholms län, var en svensk friidrottare (allround - längdhopp, 200 meter, 400 meter) och idrottsledare.

Under idrottskarriären tävlade Låftman fram till och med 1908 för IFK Karlstad och därefter för IFK Stockholm.

Låftmans främsta insatser inom svensk och internationell idrottsverksamhet var som ledare. Han var:
 Ordförande i Svenska idrottsförbundet 1916–1919.
 Ordförande i Svenska Skridskoförbundet 1949–1971.
 Vice president i Internationella skridskoförbundet 1951–1970.
 Honorär Vice president i Internationella skridskoförbundet 1971–1977.

Idrottskarriär 
Den 21 juli 1907 förbättrade Låftman i Karlstad Hjalmar Mellanders svenska rekord i längdhopp, från 6,42 till 6,59. Rekordet behöll han till oktober samma år då Arvid Ringstrand förbättrade det med 10 cm.

1908 vann han SM på 400 meter (tid 52,7). Detta år satte han också svenskt rekord på 440 yards med tiden 50,6. Han var även med vid OS i London detta år - på 200 meter vann han ett försöksheat på 23,6, men fortsatte inte tävlingarna; på 400 meter kom han trea och sist i sitt försöksheat och slogs ut - tid okänd. Han deltog också i det svenska laget i långa stafetten - 200+200+400+800 meter - som blev utslaget i försöken (de andra var Knut Lindberg, Knut Stenborg och Evert Björn).

Låftman tävlade även i bandy, tio- och femkamp, fotboll, tennis samt konst- och hastighetsåkning på skridskor.

Som oldboy tävlade han bland annat i segling, ridning och tennis - han vann SM i dubbel i oldboys-klassen tillsammans med J. Söderström.

Idrottsledarkarriär 
Låftman var sekreterare i IFK Karlstad 1903–1905 och ordförande 1905–1908. Han var sekreterare i Värmlands Idrottsförbund 1906–1909.

Han var även en av de tidiga entusiasterna att sprida bandyn som sport i Sverige. Det var just Låftman som introducerade bandyn i sitt hemlandskap Värmland mellan 1905 och 1910.

Han flyttade 1909 till Stockholm och var 1906–1910 medlem av IFK:s centralstyrelse och tillhörde 1910–1913 styrelsen i Svenska Skridskoförbundet (sekreterare 1910–1912). Han var 1909 samt 1915–1919 medlem i Svenska Idrottsförbundet (sekreterare 1915–1916 och ordförande 1917–1919).

Han tog initiativet till triangelmatcherna i friidrott mot Norge och Danmark.

Han var sekreterare i Olympiska Sällskapet och 1917–1919 medlem av Riksidrottsförbundets Överstyrelse, 1917 av dess förvaltningsutskott.

Vid OS 1912 tillhörde han överledningen för friidrott, brottning och dragkamp och skrev tillsammans med J. S. Edström de första internationella tävlingsreglerna i friidrott.

På 1920- och 1930-talet var Låftman ordförande i Stockholmsklubben IK Göta. Han utvecklade föreningen till en ledande storklubb i landet. Enligt en artikel i SvD 10 oktober 1975 räknas Låftman som en av de riktigt stora i klubben då 75-åriga historia.

Referenser

Noter

Vidare läsning 
 

Svenska längdhoppare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1908 från Sverige
Födda 1887
Avlidna 1977
Män
Personer från Filipstad
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Bloodhound (bär)

Bloodhound är en mörkrödfärgad krusbärsort som odlats i Sverige sedan sent 1800-tal. Detta krusbär passar både till att ätas direkt som för att användas i köket. Söt och saftig smak. Bloodhound mognar relativt tidigt och ger mycket frukt.

Referenser
Pomologen, nummer 3, 2007.

Krusbär
Jägarboll

Jägarboll är en bollek som ofta används som uppvärmning på gymnastiklektionerna i skolorna. Man brukar använda en mjuk boll.

Regler
En deltagare börjare som jägare, och kastar bollen på de andra deltagarna, som skall försöka springa iväg för att undvika den. Den som träffas blir antingen utslagen eller får vara med och jaga själv, i skolorna används ofta den senare versionen, dels för att alla skall få vara med så mycket som möjligt, och dels för att de som inte gillar idrott särskilt mycket inte skall kunna göra allt för att medvetet bli träffade precis i lekens början och sedan "sitta och lata sig" resten av tiden.

Jägaren, och de som blir tagna, brukar bära ett band så att alla ser vilka som är jägare. Ibland kör man även en annan omgång, där jägaren tar av sig bandet och de andra behåller banden tills de blir tagna eller inte.

Se även
Killerball
Spökboll

Bollsport
Lekar
Arvid Ringstrand

Arvid Ringstrand, född 3 februari 1888 i Västervik, död 1 december 1957 i Göteborg, var en svensk friidrottare (längdhopp och 400 meter). Han tävlade inhemskt för IFK Norrköping.

Karriär  
Den 13 oktober 1907 förbättrade Ringstrand i Stockholm Sven Låftmans svenska rekord i längdhopp, från 6,59 till 6,69. Rekordet behöll han till 1909 då Knut Stenborg förbättrade det med 22 cm. 

1908 deltog Ringstrand vid OS i London där han blev utslagen i försöken på 400 m (han kom trea i sitt försöksheat). Han var även med i längdhopp, men blev där oplacerad.

Referenser

Fotnoter 

Födda 1888
Avlidna 1957
Svenska längdhoppare
Svenska kortdistanslöpare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1908 från Sverige
Män
Idrottare från Västervik
Knut Stenborg

Knut Stenborg, född den 25 mars 1890 i Södra Fågelås församling, Skaraborgs län, död 10 oktober 1946 i Väne-Ryrs församling, Älvsborgs län
, var en svensk friidrottare 

Stenborg tävlade i löpgrenarna 200 meter och 400 meter samt i längdhopp). Han tävlade fram till och med 1908 för IS Lyckans Soldater, sedan för AIK och efter 1909 för Örgryte IS.

Efter idrottskarriären arbetade han som fabrikör i Ryr (mellan Vänersborg och Uddevalla).

Karriär  

1907 vann Stenborg SM-guld på 400 meter och i längdhopp (på 6,34).

1908 deltog Stenborg vid OS i London. Här kom han på 100 meter tvåa i det sjunde heatet på 11,5 och blev därmed utslagen. På 200 meter slutade han fyra och sist i sitt försöksheat och slogs ut även i denna gren. Han deltog också i det svenska laget i långa stafetten (200+200+400+800 meter) som blev utslaget i försöken (de andra var Sven Låftman, Knut Lindberg och Evert Björn). Den 13 september i Stockholm satte han det första officiella svenska rekordet på 400 meter, med 51,3. Han fick behålla det till 1910 då Erik Lindholm förbättrade det.

Den 29 augusti 1909 förbättrade han i Göteborg Arvid Ringstrands svenska rekord i längdhopp, från 6,69 till 6,91. Rekordet behöll han till 1912 då Georg Åberg förbättrade det med 27 cm och därmed även bröt 7-metersgränsen. Detta år vann han även SM på 400 meter (på 52,6).

1910 vann Stenborg ytterligare ett SM-tecken i längdhopp, nu på 6,60 meter, och deltog även (tillsammans med F. Almqvist, Ivan Möller och L. Sörvik) i Örgrytes segrande lag i stafett 4x100 meter (de vann på 46,7). 

Vid SM 1911 vann han dels guld på 400 meter individuellt (53,3), dels i stafett 4x100 meter (ihop med A. Botvidson, Knut Lindberg och Ivan Möller, på 46,0).

Knut Stenborg var även med vid OS i Stockholm 1912. På 200 meter kom han trea i sitt försöksheat och slogs ut. På 400 meter vann han sitt försöksheat på 61,6, men i semifinalen kom han bara fyra på 50,5 och blev utslagen. Stenborg deltog även i det svenska laget i stafett 4x400 meter som blev utslaget som tvåa i semifinal nummer 3 på tiden 3:25,0 (övriga deltagare var John Dahlin, Paul Zerling och Erik Lindholm). Även detta år deltog han vid SM i det segrande laget på 4x100 meter.

Referenser

Källor

Swedish Athletic Page

Noter 

Svenska längdhoppare
Svenska kortdistanslöpare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1908 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Sverige
Födda 1890
Avlidna 1946
Män
Svenska idrottare under 1900-talet
Whitesmith

Whitesmith är en grönfärgad krusbärsort vars ursprung är England - känd sedan tidigt 1800-tal. Mognar vid slutet av juli, och ger mycket frukt. Smaken är aningen syrlig, samt söt och aromatisk. Passar bra i köket.

Whitesmith räknas som en svensk mandatsort.

Källor
Pomologen, nummer 3, 2007.

Noter

Krusbär
Georg Åberg (friidrottare)

Nils Georg Åberg, född 20 januari 1893 i Hellestad,  död 18 augusti 1946 i Engelbrekts församling i Stockholm, var en svensk friidrottare (längdhopp och trestegshopp). Han tävlade under sin idrottskarriär för IFK Norrköping utom 1913–1914 då han tävlade för Örgryte IS.

Han utsågs 1928 retroaktivt till Stor grabb nummer 15 i friidrott. Åberg är begraven på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Karriär 
Den 13 juli 1912 deltog Åberg vid OS i Stockholm där han med resultatet 7,18 i längdhopp dels tog brons, dels förbättrade Knut Stenborgs svenska rekord i längdhopp (6,91) och blev därmed även förste svensk över 7 meter. Rekordet behöll han till 1918 då William Pettersson förbättrade det med 2 cm. Under OS vann han även en silvermedalj i tresteg med 14,51. Samma år vann han även SM i längdhopp, på 7,15.

Även 1913 vann han SM i längd, denna gång på 6,70.

År 1915 vann han SM i längdhopp en tredje gång, med resultatet 6,89.

År 1916 deltog Åberg i Svenska Spelen och vann då i längdhopp på 6,98.

Referenser

Swedish Athletic Page
Stora grabbars märke

Noter 

Svenska längdhoppare
Svenska trestegshoppare
Svenska mästare i längdhopp
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Sverige
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1912
Svenska olympiska silvermedaljörer
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1912
Olympiska bronsmedaljörer 1912
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Svenska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Norrköping
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1893
Avlidna 1946
Män
Friidrottare i Örgryte IS
Friidrottare i IFK Norrköping
A.J.P. Taylor

Alan John Percivale "A. J. P." Taylor, född 25 mars 1906 i Birkdale i Lancashire, död 7 september 1990 i London, var en brittisk historiker. Han är mest känd för Origins of the Second World War (1961) där Taylor argumenterade för att krigets orsaker huvudsakligen stod att finna i missförstånd och framförallt Versaillesfredens villkor, vilka Taylor menade var så pass stränga att de födde revanschism hos tyskarna, men samtidigt inte var tillräckligt stränga för att omöjliggöra Tysklands återkomst som europeisk stormakt. Taylor beskriver Adolf Hitler som en opportunist som inte alls planerat ett världskrig. Boken väckte stort uppseende vid publiceringen, och kritiserades för att bygga på tendentiöst källurval och felaktiga resonemang.

Taylor var under hela sitt verksamma liv vänligt inställd till Sovjetunionen, och argumenterade för att Storbritannien istället för att alliera sig med USA borde närma sig östblocket. Han lade ansvaret för det kalla kriget på USA och var under 1950- och 1960-talen en ledande person inom den brittiska fredsrörelsen CND.

Bibliografi (böcker på svenska) 
 1968 - Förspelet till andra världskriget

Se även 
 Första kongressen för intellektuella för försvar av freden

Litteratur 
 Burk, Kathleen: Troublemaker: The Life And History Of A.J.P. Taylor,Yale University Press, New Haven, 2000, 
 Cole, Robert: A.J.P Taylor: The Traitor Within The Gates, Macmillan, London 1993,

Källor

Noter 

Brittiska historiker
Brittiska författare
Engelskspråkiga författare
Alumner från Oriel College, Oxford
Födda 1906
Avlidna 1990
Män
Piprensare

En piprensare är en metalltråd klädd med bomull som är avsedd för att rengöra tobakspipor. Piprensare används också för pyssel.

Ordet "piprensare" är belagt i svenska språket sedan 1749.

Uppfinnare 

Piprensare uppfanns av John Harry Stedman och Charles Angel i Rochester, New York på tidigt 1900-tal. Uppfinningen såldes till BJ Long Company som fortfarande tillverkar dem. 

Den svenska uppfinnaren Johan Petter Johansson är också sagt att ha uppfunnit piprensare 1923.

Referenser 

Rökdon
David Conrad

David Conrad, född 17 augusti 1967 i Pittsburgh, Pennsylvania, är en amerikansk skådespelare. Han har medverkat i ett flertal filmer och amerikanska teveserier, däribland Ghost Whisperer och filmerna Men of Honor och Return to Paradise.
Han började sin skolgång på "The Kiski School", en privatskola för pojkar, och fortsatte sedan på Brown University och Juilliard School.

Filmografi

Externa länkar 
 

Födda 1967
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Skådespelare från Pittsburgh
Levande personer
Alumner från Brown University