kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ermentrude av Orléans

Ermentrude av Orléans, född 27 september 823, död 6 oktober 869, var en drottning av Frankrike; gift 842 med Karl den skallige.

Biografi
Hon var dotter till greve Odo av Orléans och Engeltrude av Paris. 

Hon gifte sig med Karl II den skallige den 14 december 842 i Quierzy-sur-Oise (eller i Crécy-en-Ponthieu). 

Ermentrude beskrivs av John Scotus Eriugena som femina fortis (stark kvinna). Hon uppges ha motsvarat de krav som ställdes på en kristen drottning, vilken var att sköta hushåll och dess ekonomi, föda och uppfostra barn och hålla efter hushållets moral och agera förebild för en kristen hustru och mor utåt. I enlighet med en kristen drottnings roll, agerade hon som beskyddare för olika kyrkor och kloster och tycks ha haft en god relation till kyrkan. Karl gav henne klostret i Chelles som förläning. År 866 blev hennes bror avrättad av hennes make för uppror. 

Hon kröntes den 25 augusti 866 i klostret Saint-Médard i Soissons av Hinkmar av Reims, över tjugo år efter att hon blev drottning. Kröningen var politisk och illustrerade den idealiska drottningen och dennas samhällsroll som ett exempel för en idealisk kristen hustru och mor, och hon jämfördes med ett flertal bibliska kvinnor. 

Ermentrude separerade från Karl år 867 på grund av meningsskiljaktigheter om Lothair II, som ville avvisa sin hustru Theutberga på grund av sterilitet. Ermentrude tog parti för Theutberge medan Karl II tog parti för Lothair II. Hon blev inte förskjuten av maken utan lämnade honom på eget initiativ till klostret Hasnon i Valenciennes, där hon dog den 6 oktober 869. Hennes make inledde 869 ett förhållande med Richilde av Provence medan Ermentrude fortfarande var vid liv, och gifte sig med henne året efter Ermentrudes död.

Referenser

 
 

Frankrikes drottningar
Födda 823
Kvinnor
Avlidna 869
Personer i Frankrike under 800-talet
Kårböle stavkyrka

Kårböle stavkyrka, även Sankt Olofs offerkyrka, är en kyrkobyggnad utanför Kårböle i Uppsala stift. Den tillhör Färila-Kårböle församling. Kyrkan ligger vid den gamla pilgrimsvägen till Nidaros och är uppförd i en skogsglänta invid Kårån. Intill kyrkan finns en stengrund som antyder att en pilgrimskyrka tidigare har funnits på platsen.

Kyrkobyggnaden
Stavkyrkan uppfördes i modern tid och invigdes 17 september 1989 av ärkebiskop Bertil Werkström. Kyrkan är en kopia av Skaga stavkyrka i Karlsborgs kommun. Byggnaden har måtten 6 x 7 meter och är tjärad utvändigt.

Inventarier
 Predikstolen är snidad av en trästock, hämtad från platsen där kyrkan byggdes.
 Altaret, träkorset på korväggen samt en siffertavla är tillverkade av prosten Harry Holm i Ljusdal.

Vidare läsning

Bildgalleri

Källor

 http://ugglemor1.se/Sv-kyrkan/kyrkor/kyrk-karb.htm

Kyrkobyggnader i Uppsala stift
Kyrkobyggnader i Ljusdals kommun
Kyrkobyggnader invigda 1989
Stavkyrkor i Sverige
1989 i Sverige
Concerto Suite for Electric Guitar and Orchestra

Concerto Suite for Electric Guitar and Orchestra (alternativt Concerto Suite for Electric Guitar and Orchestra In E Flat minor Op. 1), är ett album från 1998 av Yngwie J. Malmsteen som släpptes på skivbolaget Spitfire Records. Den utgör Malmsteens första klassiska konsertsvit för orkester med elektrisk gitarr som soloinstrument. Malmsteen komponerade all musik, men den orkestrerades av David Rosenthal. Musiken dirigerades av Yoel Levi och spelades in tillsammans med Tjeckiska filharmonin.

Konsertsviten har också framförts live i Japan med New Japan Philharmonic .

Låtlista

Referenser

Externa länkar
 Live performance with the New Japan Philharmonic
Musikalbum 1997
Regeringen Jens Otto Krag II

Regeringen Jens Otto Krag II var Danmarks regering 26 september 1964 - 2 februari 1968 och bestod uteslutande av ministrar från Socialdemokraterne.

Referenser 
 Statsministeriets hemsida

Bildanden 1964
Upplösningar 1968
Danmarks regeringar
NaN

NaN (Not-a-Number, inte-ett-tal) är inom datateknik en sorts värden som används för att indikera att en variabel som normalt ska innehålla ett talvärde nu inte har ett (vanligt) talvärde.

NaN har en lång historia inom datateknik, och kallades ursprungligen "reserverade värden". Med det menades bit-mönster som inte tolkades som tal. Om ett reserverat värde användes, så avbröts (på ett eller annat sätt) beräkningen. IEEE 754 införde i början av 1980-talet termen "NaN" för dessa värden, och införde dessutom en skillnad mellan "signalerande NaN" och "tysta NaN", samt införde regeln att en tyst NaN ska produceras om man gör en ogiltig operation, till exempel tar kvadratroten ur ett negativt tal. Av historiska skäl används NaN främst vid flyttalsberäkningar, numera via IEEE 754-standarden.

Programfel
Programspråkselement
Matthys Bril

Matthys Bril, född omkring 1550 och död 8 juni 1583, var en flamländsk konstnär. Han var bror till konstnären Paul Bril.

Bril verkade i italienskinspirerad stil. Han fick senare uppdrag att i Rom utsmycka flera salar i Vatikanen. Av de bevarade freskerna där kan de i Geografiska galleriet vara av hans hand.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Externa länkar 

Flamländska målare
Födda 1500-talet
Avlidna 1583
Män
Geoffrey Hosking

Geoffrey Alan Hosking, född 28 april 1942 i Troon, Ayrshire, är en brittisk (skotsk) historiker, professor emeritus med Ryssland och Sovjetunionen som specialområde. Han var bland annat verksam vid School of Slavonic and East European Studies (SSEES) på University College London (UCL), från 1984 till 2007. Innan dess undervisade han vid University of Essex från 1966 till 1984.

Bibliografi 
 The Russian Constitutional Experiment - Government and the Duma 1907-1914 (1973)
 Beyond Socialist Realism: Soviet Fiction since Ivan Denisovich (1980)
 A History of the Soviet Union (1985)
 The First Socialist Society: A History of the Soviet Union from Within (1992, Second Enlarged Edition of A History of the Soviet Union)
 Russia: People and Empire, 1552-1917 (1998) Harvard University Press 
 Russia and the Russians (2001)
 Rulers and Victims - The Russians in the Soviet Union'' (2005)

Svenska översättningar

Externa länkar 
 Geoffrey Hosking på webbplatsen för UCL School of Slavonic and East European Studies (SSEES)
 

Födda 1942
Levande personer
Skotska historiker
Män
Yarrow

Yarrow kan syfta på:

 Yarrow (flod) – en flod
 Yarrow Water, vattendrag, Skottland, 
 Yarrow (kryptologi) – en kryptologisk algoritm
 Peter Yarrow (1938–), en amerikansk musiker
Paul Bril

Paul Bril, född 1554 i Antwerpen och död 7 oktober 1626 i Rom, var en flamländsk landskapsmålare verksam i Rom. Han var bror till konstnären Matthijs Bril.

Paul Bril var son till en konstnär, Matthijs Bril den äldre. 1582 flyttade han till Rom där hans äldre bror Matthijs Bril (den yngre) hade etablerat sig som konstnär. När Matthijs dog 1583 övertog Paul dennes ateljé, uppdrag och kontaktnät. Han fick inflytelserika uppdragsgivare och välgörare, bland dem påvarna Gregorius XIII, Sixtus V och Paulus V. Bril blev känd som landskapsmålare med fresker i kyrkor och palats, ibland med bibliska staffagefigurer, såsom i Laterankyrkan och i Santa Maria in Trastevere. Freskerna i Palazzo Rospigliosi visar på inflytande från Ludovico Carracci. Hans målningar förenade traditionellt nordeuropeiskt landskapsmåleri med italiensk klassicism. Utöver freskerna gjorde han även oljemålningar, ofta på koppar, teckningar och grafik. Målningarna kunde få en kraftig djupverkan genom att en detaljrik mörk förgrund kontrasterades mot en ljusare bakgrund.

Paul Brils ateljé i Rom blev en mötesplats för andra konstnärer norrifrån, bland andra Jan Brueghel den äldre och Peter Paul Rubens. 1621 blev han som förste utlänning ledare för konstnärssammanslutningen Accademia di San Luca.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Externa länkar 

Flamländska målare
Födda 1554
Avlidna 1626
Män
Svensk uppslagsbok
Storm över Frankrike

Storm över Frankrike (fransk originaltitel: Suite française) är titeln på en planerad serie om fem romaner av Irène Némirovsky, en fransk författare av ukrainsk judisk härkomst. I juli 1942, då hon just sammanställt de två första romanerna i serien, arresterades hon och fördes till Auschwitz, där hon mördades månaden därpå. Den anteckningsbok där de två romanerna fanns nedtecknade bevarades av hennes dotter Denise Epstein. Hon läste inte igenom manuskriptet förrän omkring sex decennier senare och  upptäckte då att de utgjorde ett litterärt verk. 2004 publicerades de i en volym med titeln Suite française. 2006 utgavs denna volym, i svensk översättning av Dagmar Olsson, med titeln Storm över Frankrike.

Handling 
I de två delar av romansviten som Némirovsky hann skriva får vi följa hur en handfull personer tar sig fram och överlever, eller inte överlever, i det kaos som uppstod i Frankrike efter tyskarnas invasion i juni 1940. Tiotusentals parisare ger sig iväg från staden, på vägar och i landsortsstäder trängs förskräckta civila och vilsna franska soldater. Efter några månader stationeras tyska soldater i franska byar och inkvarteras i franska hem vilket skapar spänningar och konflikter. Storm över Frankrike avslutar sin berättelse i juni 1941. Irène Némirovskys planerade att skriva ytterligare tre delar i romansviten.

Utställning i Paris 
Manuskriptet till romanserien ingick i en utställning om Irène Némirovsky som öppnades i oktober 2010 i Paris, den stad som den blivande författaren flyttade till som tonåring 1919.

Referenser 
 Storm över Frankrike, översättning av Dagmar Olsson med förord av Myriam Anissimov, Albert Bonniers Förlag, 2006.

Noter

Externa länkar 
 Irène Némirovskys webbsida
 Irène Némirovskys manuskript på The Museum of Jewish Heritage
 "As France Burned" recension av den engelska utgåvan i New York Times den 9 april 2006

Franska romaner
Andra världskriget i skönlitteratur
Frankrike i skönlitteratur
Skönlitteratur 2004
Platta

Platta kan syfta på:

 Datorplatta – en tunn handdator med pekskärm av typen multi-touch
 Grammofonskiva
 Läsplatta – en elektronisk läsenhet (e-bokläsare)
 Kakelplatta – lergodsplattor med glasyr på en sida, se kakel
 Platta (hållfasthetslära) – ett två-dimensionellt konstruktionselement som är avsett för att bära tvärlast.
 Plattan – i folkmun namnet på ett torg i Stockholm, se Sergels torg
Fletch är tillbaka

Fletch är tillbaka (originaltitel: Fletch Lives) är en amerikansk komedifilm från 1989, regisserad av Michael Ritchie. Filmen är uppföljaren till Fletch från 1985 och också denna gång spelas titelrollen, journalisten Irwin M. "Fletch" Fletcher, av Chevy Chase. Andra medverkande i filmen är bland andra Hal Holbrook, Julianne Phillips, R. Lee Ermey, Richard Libertini och Randall "Tex" Cobb. Musiken är skriven av Harold Faltermeyer.

Handling
Fletch får veta att han ärvt en egendom i Louisiana. Advokaten som sköter arvskiftet mördas kort efter Fletch's ankomst. Han beslutar sig för att gå till botten med det hela, men blir själv snart misstänkt och hamnar i fängelse. Efter en kort vistelse där fortsätter han efterforskningen med hjälp av sina alias och kvicktänkta repliker. Under tiden vill anonyma köpare åt marken,  samtidigt som någon försöker skrämma iväg Fletch.

Externa länkar
Fletch är tillbaka på Internet Movie Database (engelska)
Fletch är tillbaka på Allmovie (engelska)

Amerikanska komedifilmer
Filmer 1989
Louisiana på film
Engelskspråkiga filmer
Filmer om Ku Klux Klan
Börje Brilioth

Börje Herman Brilioth, född 11 maj 1884, död 21 mars 1968 i Stockholm, var en svensk journalist. Han var bror till teologen Yngve Brilioth.

Brilioth blev filosofie doktor vid Uppsala universitet 1913 med avhandlingen A grammar of the dialect of Lorton, Cumberland. Efter att några år ha verkat som lärare övergick Brilioth 1918 till publicistisk verksamhet, och han var 1918–1920 medarbetare i Nordiska presscentralen, 1920–1921 utrikeschef för Tidningarnas telegrambyrå, 1921–1926 chef för American-Swedish news exchange i New York. 1927 grundade Brilioth Svensk-internationella pressbyrån i Stockholm, vars chef han förblev fram till 1938. Brilioths stora kännedom om utländska förhållanden togs upprepade gånger i anspråk för nyhetsförmedling vid och propaganda för kongresser och dylikt. Åren 1938–1948 var han chefredaktör för Stockholms-Tidningen. Han ansågs protysk under andra världskriget, men hade ett mycket begränsat inflytande över tidningens redigering. Börje Brilioth är begravd på Norra kyrkogården i Visby.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.
 Nationalencyklopedin, cd-utgåvan 2000.

Noter 

Svenska journalister under 1900-talet
Personer från Vreta Klosters socken
Gravsatta på Norra kyrkogården i Visby
Födda 1884
Avlidna 1968
Män
Pan American (olika betydelser)

Pan American kan syfta på:

 Pan American World Airways – ett amerikanskt flygbolag 1927-1991 och 1996–2004
 Pan-American Highway – ett vägnät genom Amerika
 Pan-American Team Handball Federation –en handbollsorganisation
 Pan American Games – engelska namnet fpå ett sportevenemang öppet för hela Amerika, se Panamerikanska spelen
Original (film)

Original är en svensk/dansk film från 2009. Den är skriven och regisserad av Alexander Brøndsted och Antonio Tublén

Handling 
Henry har blivit en blek kopia för att han försökt leva upp till andra människors förväntningar. Henrys pappa dog när Henry var liten och pappans bortgång tog hårt på Henrys danska mamma Harriet, som bryter ihop och blir inlagd på en klinik i Danmark. När man först möter Henry jobbar han som bankman och har en flickvän, och Henry planerar att fria till henne över en romantisk middag. Men tjejen gör slut och till råga på allt får Henry sparken från sitt jobb. För att få kontroll över sitt liv måste Henry sluta vara en blek kopia och förvandla sig till det glittrande ursprung han verkligen är. Han träffar Jon som övertalar Henry att följa med till Spanien för att öppna en restaurang där. De hoppar in i Jons gröna husbil och så börjar deras äventyr. Men vägen är inte spikrak; de besöker konstiga ställen och är med om märkliga saker – de hamnar på en strippklubb, träffar rockabillyn Marie, fastnar i en knarkhärva och mycket mer.

Rollista 
 Sverrir Gudnason – Henry
 Tuva Novotny – Marie
 David Dencik – Jon
 Dejan Cukic – Max
 Ghita Nørby – Harriet
 Magnus Krepper – Berd, Henrys far
 Thomas Bo Larsen – Pedro
 Jesper Christensen – Bruno
 Charlotte Fich – Helm
 Michalis Koutsogiannakis – Alberto
 Patrik Karlson – Hockeytränaren
 Saga Gärde – Ebba
 Eric Ericson – Henrys chef på banken
 Erik Lundin – älskaren

Externa länkar 
 Intervju med Antonio Tublén

Danska filmer 2009
Svenska filmer 2009
Danska dramakomedifilmer
Svenska dramakomedifilmer
Danskspråkiga filmer
Svenskspråkiga filmer
American International

American International kan syfta på:

 American International Group – ett försäkringsbolag
 American International Building – en skyskrapa
Christopher Brinchmann

Christopher Brinchmann, född 1 april 1864 i Leka, Namdalen, död 26 februari 1940 i Oslo, var en norsk arkivarie.

Brinchmann studerade språkvetenskap och historia och tog filologisk ämbetsexamen 1889, varefter han inriktade sig på omfattande litterär och journalistisk verksamhet, som kritiker i Dagbladet 1890–1897 (varunder han försvarade 1890-talets nya författare<ref>Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.</ref>), medarbetare i tidskriften Kringsjaa 1893–1895 och var dess redaktör 1898–1907. År 1895 anställdes han i Riksarkivet, där han från 1896 var arkivarie och fullmäktig, och där han från 1905 förestod utgivningen av de senare banden av Diplomatarium Norvegicum. Från 1908 var han fast medarbetare i Aftenposten. Han utgav bland annat Nationalforskeren P.A. Munch, hans Liv og Virke (1910), Statsraad Niels Aalls Erindringer fra 1814 (1911), tillsammans med stiftsarkivarie Anders Daae minnesskriften Norges Storting 1814–1914 (1914–1915) samt var medredaktör för Hvem er Hvem? (1912). Han skrev i Det norske geografiske Selskabs Aarbog för 1919–1921 studien Grønlands overgang til Danmark'', ett arbete, som kom att spela en betydande roll under den norsk-danska diskussionen om grönlandsfrågan.

Källor

Noter

Norska arkivarier
Norska journalister under 1800-talet
Födda 1864
Avlidna 1940
Män
Svensk uppslagsbok
Salmonsens
Den sanna berättelsen om kamrat Mayta

Den sanna berättelsen om kamrat Mayta (Historia de Mayta) är en roman av Mario Vargas Llosa publicerad första gången på spanska 1984. Svensk översättning 1987 av Jens Nordenhök.

Romanen är gjord i form av en undersökning som försöker rekonstruera Alejandro Maytas liv, den  trotskistiske peruan som 1958 satte igång ett djärvt revolutionsförsök och som efter att ha fängslats flera gånger slutade sitt liv i glömska och anonymitet. Handlingen i romanen överensstämmer med uppgifter som Vargas Llosa har fått fram vid olika intervjuer med personer som hade att göra med huvudpersonen Mayta. Som vanligt är i Vargas Llosas romaner, syftar berättelsen förutom sökandet efter den verkliga identiteten hos Mayta, till att utreda våldet som en viktig del i Perus historia.

Handlingen i romanen består i beskrivningen av undersökningen i sig och de olika aspekter på romanens huvudgestalt som de skapar, element i berättelsen som under romanens gång smälter samman. Den fiktiva berättelsen återspeglar också

Fotnoter

Litteratur
Chrzanowski, Joseph, «Historia de Mayta de Mario Vargas Llosa», La Palabra y el Hombre, julio-septiembre 1987, nº. 63, págs. 85-90. 
García-Posada, Miguel, «El libro de la Semana: Mario Vargas Llosa, Historia de Mayta», ABC-Sábado Cultural, 196, 27-10-1984, pág. 47. 
Torres-Gutiérrez, Carlos L., «La historia de Mayta: entre Lima la horrible y las cumbres de la revolución», Espéculo. Revista de estudios literarios, 14. 

Skönlitteratur 1984
Romaner av Mario Vargas Llosa
Peru i skönlitteratur
Taoyuan

Taoyuan (kinesiska: 桃園, pinyin: Táoyuán) är en stad i norra Taiwan, och är administrativ huvudort för ett län (xian) med samma namn som staden. Folkmängden uppgick till 401 096 invånare i slutet av 2009, på en yta av 34,80 kvadratkilometer. Taoyuan bildar tillsammans med Zhongli samt tio andra omgivande städer och kommuner ett storstadsområde med 1 973 451 invånare 2009. Taiwan Taoyuans internationella flygplats är belägen strax nordväst om staden.

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

Orter i Taiwan
WP:Projekt Kina
Rangjung Rigpe Dorje

Rangjung Rigpe Dorje var en tibetansk lama. Han var den 16:e inkarnationen av Karmapa och därmed överhuvud över Karma-Kagyü-skolan inom den tibetanska buddhismen.

Han föddes i Denkhok i Derge-distriktet i den tibetanska regionen Kham, nära Yangtze-floden. Sedan han identfierats som den 16:e inkarnationen av Karmapa fördes han till Palpungklostret i Derge. Vid sex års ålder genomförde han ceremonin med den "svarta kronan", som är symbol för Karmapa.

I februari 1959 strax innan det tibetanska upproret tog han med sig 160 studenter från Tsurphuklostret och begav sig till Bhutan, medförande många av skolans heligaste föremål och reliker. Kungen av Sikkim, Tashi Namgyal, erbjöd Karmpa land nära den plats där den 14:e Karmapa grundat ett kloster. Här grundade Karmapa 1966 ett nytt högkvarter för Karma-Kagyü i exilen.

1974 reste Rangjung Rigpe Dorje för första gången till Väst, då han besökte Europa, Kanada och USA, samt fick audiens hos påve Paulus VI. De följande åren ägnade han stor energi åt att sprida den tibetanska buddhismen i Väst och grundade många buddhistiska centra och kloster. Bland hans främsta anhängare i Väst återfinns bland annat den danske laman Ole Nydahl. Rangjung Rigpe Dorje avled hastigt och oväntat i Zion, Illinois, under ett längre besök i USA.

Efter Rangjung Rigpe Dorjes död uppstod en schism inom Karma-Kagyü om vem som skulle erkännas som den 17:e reinkarnationen av Karmapa. Både Dalai Lama i den tibetanska exilregeringen och de kinesiska myndigheterna erkänner Ogyen Trinley Dorje, medan Shamarpa, den andre högsta laman inom Karma-Kagyü, erkände Trinley Thaye Dorje.

Källor 

Födda 1924
Avlidna 1981
Personer från Tibet
Män
WP:Projekt Kina
Personer i Tibet under 1900-talet
Søren Brinck

Søren Brinck, född 1668 och död 1743, var en dansk militär.

Brinck deltog bland de danska legotrupperna i sjömakternas tjänst i en rad fälttåg i västra Europa och räddade under sin tid där 1709 livet på prins Fredrik av Hessen, senare kung Fredrik I av Sverige. Brinck, som började sin bana som mening soldat, erhöll 1734 överstes avsked.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Danska militärer under 1700-talet
Födda 1668
Avlidna 1743
Män
John Brinckman

John Brinckman, född den 3 juli 1814 i Rostock, död den 20 september 1870 i Güstrow, var en tysk författare.

Brinckman var lärare på skilda orter i sin hembygd och vistades även en tid i New York. Han skrev på mecklenburgsk dialekt skepparromanen Kasper Ohm un ick (1855, nu upplaga 1868, svensk översättning "Morbror Kasper och jag" 1928), som har betraktats som ett av den plattyska litteraturens mästerverk. Berättelsens huvudperson är en motsvarighet till Reuters "onkel Bräsig". Vidare skrev han Peter Lurenz bi Abukir (1868) och Uns' hergot up reisen (1869) med flera noveller. Ett urval föreligger i Ausgewählte plattdeutsche Erzählungen (1876–1887; ny upplaga 1895). En samlad upplaga av Brinckmans plattyska arbeten utgavs 1901. Diktsamlingen Vogel Grip (1859) är påverkad av Groth.

Referenser 
 
 John Brinckman i Svensk uppslagsbok (andra upplagan, 1955)

Noter 

Tyska lärare under 1800-talet
Tyska romanförfattare
Tyskspråkiga romanförfattare
Tyska novellförfattare
Tyskspråkiga novellförfattare
Lågtyskspråkiga författare
Tyska författare under 1800-talet
Personer från Rostock
Födda 1814
Avlidna 1870
Män
Ugglan
Svensk uppslagsbok
Justus Brinckmann

Justus Brinckmann, född 23 maj 1843 och död 8 februari 1915, var en tysk museiman.

Brinckmann grundade 1874 konstindustrimuseet i Hamburg, och blev som ledare för detta inte bara banbrytande för stadens museala utveckling, utan museet kom även att inspirera andra museer i fråga om föremålsvård och museal inredning, särskilt i Tyskland och Skandinavien. 

Bland annat var Brinckmann en av de första som fick upp ögonen för den japanska konstens stora betydelse. Hans 1894 utgivna Das hamburgische Museum für Kunst und Gewerbe. Führer var en betydelsefull orientering inom hela konstindustrins område. Han arbetade även kraftigt mot förfalskningsindustrin genom bildandet av ett internationellt museiförbund.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Tyskt museifolk
Tyska konsthistoriker
Födda 1843
Avlidna 1915
Män
Albert Erich Brinckmann

Albert Erich Brinckmann, född 4 september 1881 och död 10 augusti 1958, var en tysk konsthistoriker.

Brickmann blev professor 1912, och upprättade konsthistoriska institutioner i Rostock och Köln, samt var från 1921 ledare för den senare. Han var en framstående författare särskilt beträffande barockens arkitektur och skulptur. Bland hans verk märks Die Baukunst des 17. und 18. Jahrhunderts in den romaischen Ländern (1916-27), Stadtbaukunst (1920), Deutsche Stadtbaukunst (1921), Barockskulptur (2 band, 1920-21), Plastik und Raum (1922), Barock und Rokoko (1924), samt Barock-Bozzetti (4 band, 1923-25). Brinckmann var även utgivare av Handbuch der Kunstwissenschaft.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Tyska konsthistoriker
Födda 1881
Avlidna 1958
Män