kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
40 Wall Street

{{Byggnad
|bild=40 Wall Street.jpg
|namn=40 Wall StreetTrump Building
|smeknamn=
|topphöjd=282,5 m
|takhöjd=
|våningar=70 stycken
|hissar=
|färdigdatum=1930
|golvarea=
|byggnadsstatus=
|plats= 40 Wall Street, Manhattan, New York, USA
|koordinater=
}}

40 Wall Street, eller Trump Building, är en 70-våningar hög skyskrapa i New York. Den var ursprungligen känd som Bank of Manhattan Trust building, och senare även Manhattan Company Building, men fick namnet efter dess gatuadress 40 Wall Street när dess grundande hyresgäst slogs samman för att bilda Chase Manhattan Bank. Namnet ändrades till Trump Building'' efter att den tagits över av Donald Trump 1995. Byggnaden, som ligger mellan Nassau Street och William Street på Manhattan, New York, färdigställdes 1930 efter bara 11 månaders byggnation.

Historia
Byggnaden på 40 Wall Street var världens högsta skyskrapa några veckor efter färdigställandet 1930. Konstruktörerna tävlade med bygget av Chrysler Building och hade planerat en skyskrapa som inte bara skulle bli högre än Woolworth Building, som var dåtidens högsta, utan även nå högre än konkurrentens som just då byggdes i Midtown. Gruppen bakom Chryslerbyggnaden såg dock till att i hemlighet lägga till en spira på toppen som gjorde att byggnaden blev 319 meter och därmed världens högsta. Även Chryslers tid som titelhållare blev kort, året efter var Empire State Building färdigställd och tog över och behöll titeln i många år. Byggnaden är 2014 den 24:de högsta i USA. 

40 Wall Street har även på andra sätt hamnat i skymundan jämfört med andra skyskrapor i New York. Läget mitt på Wall Street innebär dels att det inte framgår hur mäktig byggnaden är för de som rör sig i kvarteret eftersom gatorna är smala i Financial District i nedre Manhattan, dels ligger byggnaden mitt i ett kvarter till skillnad från andra höga byggnader som antingen utgör ett eget kvarter eller ligger i ena kanten och därför syns bättre.

Referenser

Noter

Externa länkar

Skyskrapor i New York
Manhattan
Donald Trump
Ceremonial Embrace

Ceremonial Embrace är ett finskt black metal-band som grundades år 1998 i Kuhmo.

Medlemmar
Senaste medlemmar
 Jani Häkli – gitarr, basgitarr
 Jani Huotari – sång
 Heikki Kähkönen – gitarr
 Olli Kokkonen – trummor
 Jari Määttä – synthesizer

Tidigare medlemmar
Tatu Polvinen – sång (1998)

Diskografi
Studioalbum
 2001 – Oblivion

EP
 1999 – Beyond the Oblivion (demo)

Externa länkar
 Ceremonial Embrace på Encyclopaedia Metallum

Finländska musikgrupper
Finländska black metal-grupper
Oskariansk

Den oskarianska eran var en historisk epok i Skandinavien, då Oscar II var kung av Sverige (1872–1907) och Norge (1872-1906, se Svensk-norska unionen). 

Den oskarianska eran överlappade delvis med den viktorianska eran, då Viktoria var drottning av Storbritannien (1837–1901), och perioden La belle époque i Frankrike (1871-1914).

Under den oskarianska eran gick Sverige igenom en omfattande industrialisering, med hög ekonomisk tillväxt. Landet hade dock även stora välståndsskillnader och utbredd fattigdom, vilket bidrog till stor utvandring till bland annat USA.

Oskariansk moral 
Trots att Oscar II:s politiska inflytande var reducerat genom motståndet från riksdagens andra kammare utövade han ett kulturellt inflytande över Sverige. Genom sin uppfostran hade han tagit del av en konservativ världsbild som byggde på monarkens överhöghet och vördnaden för denne (bland annat genom sina lärare Christopher Jacob Boström och Fredrik Ferdinand Carlson).

I likhet med den viktorianska kulturen präglades den oskarianska av en tydlig dubbelmoral som visade sig i skillnaden mellan det privata och det offentliga.

Oscar II var en varm förespråkare av sedlighet och god moral i offentligheten samtidigt som han privat höll sig med älskarinnor och fick flera utomäktenskapliga barn.
I det offentliga samlade kungen kvinnor till litterära samtal och höll egna religiösa och filosofiska utläggningar, men i det privata åkte han ut med seglarkamrater på västkusten och iakttog badande kvinnor med kikare. Han var också ägare till en av Sveriges då största samlingar av pornografi.

Referenser 

Sverige under 1800-talet
Sverige under 1900-talet (decennium)
Norge under 1800-talet
Norge under 1900-talet (decennium)
Eric Julius Biörner

Erik Julius Biörner (alternativ stavning Eric Julius Björner) född 22 juli 1696 i Timrå socken i Medelpad, död 1750, var en svensk ämbetsman och fornforskare. Han var son till häradshövdingen Mauritz Björner och Anna Katarina Teet. Han började studera vid Uppsala universitet 1715 och utgav 1717 avhandlingen De Suedia boreali. Denna värderades högt och Björner vann Johan Peringskiölds ynnest och fick en kanslistbeställning vid Antikvitetskollegium i Stockholm.

Vid den yngre Peringskiölds död 1725 utnämndes Björner till sekreterare i samma ämbetsverk och blev 1738 befordrad till assessor. Han var en enträgen fornforskare och gjorde i sina yngre år en resa till sina hemtrakter och runt om Medelpad, Ångermanland och Hälsingland för att avteckna och beskriva  fornfynd och runstenar. Han arbetade sedan som translator och översatte ett stort antal isländska sagor till svenska, vilka ansågs som en av de viktigaste källorna till Sveriges äldsta historia. Björner var en trogen elev till Olof Rudbeck d.ä. och hans lära om svensk fornhistoria. Med tiden blev han dock alltmer ensam om denna övertygelse och en av hans främsta kritiker var historikern Olof von Dalin.

Björner gifte sig med Ebba Hadelin den 2 april 1734, men äktenskapet blev barnlöst. Hans troligen mest kända verk är Nordiska kämpa dater, i en sagoflock samlade om forna kongar och hjältar (1737).

Se även 
 Göticism

Källor

Externa länkar 
 Ansedel för Erik Julius Björner
 
 

Svenska riksantikvarier
Svenska runologer
Svenska historiker under 1700-talet
Personer från Timrå socken
Födda 1696
Avlidna 1750
Män
Åsbygdens naturbruksgymnasium

Åsbygdens naturbruksgymnasium, även känt som Torstaskolan, är ett naturbruksgymnasium som ligger i centrala Ås i Krokoms kommun, Jämtlands län. Huvudmannaskapet för skolan låg fram till 2012 hos Jämtlands läns landsting övergick till Jämtlands gymnasieförbund - ett kommunalförbund.

Skolan är numer ett "Grönt Centrum" för Jämtland och ett aktiebolag för ändamålet är bildat. Bolaget, Torsta AB, ägs av Regionförbundet Jämtlands län (40%), Jämtlands gymnasieförbund (20%), Skogsnäringarna (20%), LRF (15%) samt Träindustrin (5%).

Historik 
Lantmannaskolan började som lantbruksskola i Ope 1862 och flyttade 1908 till Kvarnsved på Frösön för att få sin slutgiltiga plats på Torsta 1919.

Utbildningsprogram 
Skolan har fyra lokala inriktningar inom Naturbruksprogrammet. Djurvård, Hästhållning, Skogsbruk med profilen Skog och jakt, samt Jordbruk. Dessa inriktningar kan kombineras med naturvetarspecialen vilket ger samma behörighet som naturvetareprogrammet.

Djurbesättning
Centrum i verksamheten är Torsta gårdsbruk, med 60-talet mjölkkor och en helt igenom ekologisk profil. Till gården hör även en getbesättning om 45 getter samt ett eget mejeri, där mjölken från kor och getter förädlas. Till undervisningen hör även nybyggt smådjurshus med 60-talet arter. 25-talet välutbildade hästar av raserna svenskt halvblod, nordsvensk, varmblodstravare samt gotlandsruss finns också på skolan.

Elevantal
Skolan har ca 200 elever.

Externa länkar 
Åsbygdens naturbruksgymnasium
Jämtlands läns landsting

Naturbruksgymnasier
Byggnader och anläggningar i Krokoms kommun
Gymnasieskolor i Jämtlands län
Arturo Barea

Arturo Barea född 20 september 1897 i Madrid, död 24 december 1957 i Faringdon, Berkshire, var en spansk författare.

Barea föddes i ett fattigt hem, blev tidigt faderlös men omhändertogs av en rik släkting. Redan som ung gjorde han sig känd för sina radikala åsikter, 1920-24 gjorde han sin värnplikt och deltog därefter i striderna mot de infödda i Marocko. Han lämnade sinare armén och deltog i spanska inbördeskriget på republikanernas sida. Under en tid tjänstgjorde han som hallåman vid den republikanska radion. Han gick i exil 1938 i Frankrike, senare Storbritannien.

Han debuterade 1938 med berättelserna Valor y miedo ("Mod och fruktan"). Första delen (Smedjan) i hans självbiografiska trilogi La Forja de un Rebelde behandlar uppväxttiden, den andra (Spåret) kriget i Marocko 1920-24 och den tredje (Upproret) striderna i Madrid. Han har också skrivit essäer om spansk litteratur, om Miguel de Unamuno och en bok om Federico García Lorca.

Bibliografi (utgivet på svenska) 

 Smedjan (La forja) (till svenska av Siri Thorngren-Olin [från den engelska översättningen, The forge], Geber, 1948)
 Spåret (La ruta) (till svenska av Karin de Laval [från den engelska översättningen, The track], Geber, 1949)
 Upproret (La llama) (till svenska av Karin de Laval [från den engelska översättningen, The clash], Geber, 1950)

Noter 

Spanska författare
Spanskspråkiga författare
Födda 1897
Avlidna 1957
Män
Författare från Madrid
Simon Romanus

Simon Romanus, född 1 februari 1971, är en svensk journalist, programledare, redaktör och TV-producent.

Romanus gick på friskolan Göteborgs högre samskola. Han har varit programledare och reporter för barnnyhetsprogrammet Lilla Aktuellt i Sveriges Television tillsammans med Isabella Grybe. Han ersatte Pelle Thörnberg som programledare på Lilla Aktuellt i januari 2000. Simon Romanus har även varit redaktör och genom produktionsbolaget Jarowskij, där han också är researcher, producerat en rad kända TV-program, exempelvis Expedition Robinson, Riket, Wild Kids och Roomservice.

Referenser

Födda 1971
Män
Svenska journalister under 2000-talet
Svenska TV-programledare
Svenska redaktörer
Svenska TV-producenter
Levande personer
Isabella Grybe

Maria Isabella Grybe, född 17 april 1968 i Danderyds församling, är en svensk TV-programledare, redaktör och skådespelare.

Biografi 
Isabella Grybe är dotter till skådespelaren Stig Grybe och syster till Stefan Grybe. Hon medverkade som barn i en ledande roll i Hans Dahlbergs familjefilm  Trollsommar (1980) och i Sveriges Televisions serie Femte generationen (1986).

Hon har främst varit verksam som programledare på SVT och UR för barnnyhetsprogrammet Lilla Aktuellt 1993–2004 tillsammans med Simon Romanus. Därefter ledde hon premiärsändningen för den nya Kunskapskanalen tillsammans med Jarl Alfredius den 27 september 2004 och var verksam där, tills hon under flera år övergått till att leda olika program och satsningar rörande skolfrågor, som Skolfront, Rektorerna, Världens bästa skitskola och Lärlabbet. Hon har även gjort resereportage för SVT:s reseprogram Packat och klart och medverkar också på fritiden i countrymusikgruppen Aunt Mollie's.

Grybe och Romanus lyfte 2003 fram frågan om orättfärdiga anställningsrutiner inom televisionen med långvariga begränsade projektanställningar i stället för tillsvidareanställningar

Filmografi

Referenser 
Helsingborgs Dagblad 13 april 2008, "Isabella Grybe hittade sin egen väg"

Noter 

Svenska barnskådespelare
Svenska TV-programledare
Svenska redaktörer
Födda 1968
Kvinnor
Levande personer
Personer från Danderyds socken
Gruppchef

Gruppchef var en befälskår i Sverige som skapades vid 1972 års tjänsteställningsreform i Krigsmakten, då den tidigare underbefälskåren upphörde och delades i två olika befälskårer. Befälsnivån gruppbefäl existerar som ett separat begrepp och skall ej sammanblandas med befälskåren gruppchef.

Befälskårer
Genom den tjänsteställningsreform som genomfördes den första juli 1972 reformerades de tre existerande befälskårerna för underbefäl, underofficerare och officerare. Uppdelningen i tre olika befälskårer bibehölls, men istället förändrades deras benämningar till plutonsofficerare, kompaniofficerare samt regementsofficerare.

Underbefälen indelades genom reformen i två olika befälskårer, antingen som plutonsofficerare eller som gruppchefer.

Befälsgrader
Äldre personal, det vill säga rustmästare och överfurirer, befordrades till fanjunkare och sergeanter, medan yngre personal efter befordran placerades i den nya befälskåren för gruppchefer. Yngre personal definierades i Kungl. Maj:ts proposition som  "furirer och lägre".

Tjänsteställning

Underbefäl
Underbefäl var en yrkesanställd befälskår i Krigsmakten, hierarkiskt placerad mellan underofficerskåren och manskapet.

Gruppchefer
Efter reformen placerades sig gruppcheferna hierarkiskt mellan plutonsofficerare och manskapet. Principiellt gällde efter reformen att senioritet mellan två befäl skulle räknas endast i tjänstgöringstid, men värnpliktiga gruppchefer räknades alltid efter yrkesanställt befäl av samma grad.

Värnpliktiga gruppchefer
Yrkesanställda gruppchefer som befälskår fasades successivt ut, genom avgång och befordran mellan 1972 och 1983, vilket medförde att det till slut endast var de värnpliktiga gruppcheferna kvar. Tillsammans med värnpliktsofficerare utgjorde värnpliktiga gruppchefer de två kategorier av värnpliktigt befäl som existerade mellan 1972 och 2010.

Referenser

Befälskårer i svenska försvaret
Chmelnytskyj

Chmelnytskyj ( ; , Chmelnitskij; ) är en stad i Podolien i västra Ukraina. Staden är belägen vid floden Södra Bug, cirka 280 kilometer sydväst om huvudstaden Kiev. Den är huvudort i Chmelnytskyj oblast. Chmelnytskyj beräknades ha 274 452 invånare i januari 2022. Staden har flygplats, belägen 8 kilometer sydväst om staden.

Historia 
Staden grundades 1493 som Proskuriv (ryska: Proskurov). Den fick stadsrättigheter 22 september 1937. Den döptes om till Chmelnytskyj 1954 i samband med trehundraårsjubileet av Fördraget i Perejaslav, ett avtal som förhandlades fram av Bohdan Chmelnytskyj.

Se även 
 Chmelnytskyj-upproret

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

 
Städer i Ukraina
Orter i Chmelnytskyj oblast
Pat Barker

Patricia "Pat" Barker, född 8 maj 1943 i Thornaby-on-Tees i North Yorkshire, är en brittisk författare.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 Union Street (Union Street) (översättare Annika Preis, Författarförlaget, 1984)
 Leken tåla (Blow your house down) (översättare Annika Preis, Författarförlaget, 1985)
 Seklets dotter (The century's daughter) (översättare Annika Preis, Forum, 1987)
 Mannen som inte var där (The man who wasn't there) (översättare Annika Preis, Forum, 1991)
 Krigets dårar (Regeneration) (översättare Rebecca Alsberg, Wahlström & Widstrand, 1998)
 En annan värld (Another world) (översättare Barbro Lagergren, Wahlström & Widstrand, 2000)

Priser och utmärkelser 
 Bookerpriset 1995 för The Ghost road

Filmatiseringar 
1990 Stanley & Iris, baserad på Union Street, regisserad av Martin Ritt och med Jane Fonda och Robert De Niro i titelrollerna
1997 Krigets dårar, regisserad av Gillies MacKinnon och med Jonathan Pryce, James Wilby, Jonny Lee Miller m.fl. i rollerna.

Engelskspråkiga författare
Engelska författare
Vinnare av Bookerpriset
Födda 1943
Kvinnor
Levande personer
Alumner från London School of Economics
Django (webbramverk)

Django är ett ramverk för utveckling av webbapplikationer skrivet i Python. Det utvecklades ursprungligen av Adrian Holovaty, Simon Willison och Jacob Kaplan-Moss 2003 för webversionen av nyhetstidningen Lawrence Journal World i Lawrence, Kansas och släpptes under BSD-licensen 2005. Namnet kommer av gitarristen Django Reinhardt.   

Djangos motto är "The web framework for perfectionists with deadlines", en tydlig artefakt från dess ursprung inom nyhetsbranchen. Mottot framgår även i att Django vill göra det möjligt att väldigt snabbt utveckla skalbara applikationer med hög säkerhet.  

Django genererar automatiskt administrations-gränssnitt utifrån data-modeller som anges i Python-kod.    

Django är idag ett av de mest populära ramverk för webbutveckling i Python tillsammans med Flask. Det stödjer bland annat SQL databaser. I och med att det är skrivet i python så finns även alla möjligheter inom databehandling som python erbjuder till hands.

Se även 
 Python

Referenser

Externa länkar 
 Django-projektets webbplats

BSD
Webbramverk
Kohesion

Kohesion kan syfta på:

 Kohesion (kemi) – en kraft som gör att ett materials eller en och samma kropps molekyler hänger tillsammans
 Kohesion (lingvistik) – en språkliga sambandsmarkörer mellan meningar och satser som explicit visar på sambanden i en text
Centerbordstrumma

Centerbordstrumma kallas den "låda" på en segeljolle genom vilken centerbordet eller sticksvärdet förs ned. Orsaken att den alls finns är att om ett hål i botten av jollen skulle mynna ut på lägre nivå än vattenytan skulle vatten börja strömma in, medan en centerbordstrummas överkant är i nivå med eller obetydligt under relingen. Vid segling kommer därför centerbordstrumman vara delvis fylld med vatten.

Skrovdelar och delar fästa på skrovet
Sticksvärd

Ett sticksvärd är ett slags centerbord som (i stort sett) endast är rörligt i höjdled i centerbordstrumman, och alltså inte kan svänga fram och tillbaka. Exempel på segeljollar med sticksvärd är optimistjollen, e-jollen och lasern. I vardagligt tal kallas sticksvärden alltid för centerbord.

Se även Läbord.

Segling
Sjötermer
Albena

Albena är en turistort i norra Bulgarien vid svartahavskusten. Albena är en modern och välordnad sommarort vid havet som byggdes i mitten på 1950-talet. De flesta hotellen är nyrenoverade, samt några helt nybyggda under 2000-talet

Externa länkar
http://www.albena.bg

Orter i Dobritj (region)
Sarajevos internationella flygplats

Sarajevos internationella flygplats är en flygplats i Sarajevo och Bosnien och Hercegovinas största flygplats, belägen några kilometer från Sarajevo. 

Sedan Daytonavtalet 1996 har flygplatsen utökat avtalen med flera flygbolag, bland annat B&H Airlines, Austrian Airlines, Lufthansa, Jat Airways, Croatian Airlines, Turkish Airlines. 2016 reste 838 966 passagerare genom flygplatsen jämfört med endast 25 000 år 1996. 2005 tilldelade europeiska flygplatsrådet Sarajevo utmärkelsen som den bästa flygplatsen som har under 1 miljon passagerare. 2018 nådde flygplatsen över 1 miljon passagerare.

Historia 
Behovet av en flygplats i Sarajevo uppstod i mitten av 1960-talet, och efter förslag om att flygplatsen Sokolac (35 km från Sarajevo) skulle rivas, började byggandet av flygplatsen 1966 på dess närvarande läge.
Sarajevo-Ilidža-flygplatsen öppnade 2 juni 1969. 1970 blev Frankfurt-Sarajevo den första linjen. Under denna period användes flygplatsen mest för flyg till Zagreb och Belgrad. Under denna period passerade mellan 70 000 och 100 000 passagerare varje år. Den första utvidgningen kom i och med vinter-OS i Sarajevo 1984 då landningsbanan förlängdes med 200 meter och flera justeringar gjordes.

Bosnienkriget 
Flygplatsen togs snabbt över under de första veckorna av Bosnienkriget av Serbiska styrkor, som allvarligt skadade och plundrade flygplatsen. Från juni 1992 till krigsslutet var flygplatsen under FN-kontroll och användes för att humanitära transporter av mat och utrustning.

Flygplatsen återöppnades för civil flygtrafik den 16 augusti 1996 och har därefter renoverats och har långsamt gått tillbaka till sin tidigare funktion. Den 18 oktober 2005 föreslog irländaren Paddy Ashdown att flygplatsen skulle få namnet Alija Izetbegovic, den första presidenten av Bosnien Hercegovina. Förslaget blev kritiserat eftersom det missgynnade den icke muslimska befolkningen.

Framtid 

De 3 maj 2017 presenterades en expansion av Sarajevos flygplats värd 20 miljoner euro. 2020 ska en ny terminal på 9000 kvadratmeter och med 4 våningar stå färdig. Den nya terminalen kommer att ha en kapacitet för ta emot 2 miljoner passagerare per år.

Passagerarstatistik

Flygbolag och destinationer

Referenser

Noter

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Flygplatser i Bosnien och Hercegovina
Flygplatser invigda 1969
Choe Deok-sin

Choe Deok-sin, född 17 september 1914, död 14 november 1989, sydkoreansk dissident, politiker och Sydkoreas utrikesminister 1961 till 1963. Efter sin tid som utrikesminister tjänstgjorde han som Sydkoreas ambassadör i Västtyskland mellan 1963 och 1967. Åter i Sydkorea kom han att leda Chondoiströrelsen i landet tills han 1977 sökte asyl i USA.

1986 hoppade han, tillsammans med sin hustru Ryu Miyong, av till Nordkorea och fram till sin död 1989 var han ordförande för det nordkoreanska Chondoistiska Chongupartiet, en post som hans hustru kom att ta över efter hans död.

Källor 

Sydkoreas utrikesministrar
Nordkoreanska politiker under 1900-talet
Dissidenter
Födda 1914
Avlidna 1989
Chondoister
Män
Personer från Norra Pyongan
WP:Projekt Korea
Sydkoreanska politiker under 1900-talet
Fulgence Raymond

Fulgence Raymond, född 29 september 1844 i Saint-Christophe, departementet Indre-et-Loire, död 28 september 1910 på sitt slott vid Planche d'Andillé, nära Poitiers, var en fransk läkare.

Raymond ägnade sig först åt veterinärmedicinen, men övergick till läkarstudier under Alfred Vulpians och Jean Martin Charcots ledning och blev medicine doktor 1876, professeur agrégé 1880 samt efter Charcots död professor i neurologi 1899. Bland hans vetenskapliga skrifter kan framhållas arbeten om tabes dorsalis, paralysie générale och neurodegenerativa sjukdomar. Han gjorde sig även känd som en framstående och flitig medarbetare i franska kliniska handböcker.

Källor

Externa länkar
Deux illustres enfants de Saint Christophe (franska)

Franska neurologer
Franska professorer i medicin
Franska läkare under 1800-talet
Personer från Indre-et-Loire
Födda 1844
Avlidna 1910
Män
Ugglan
Lagringsring

En lagringsring är en typ av cirkulär partikelaccelerator i vilken elementarpartiklar eller joner som accelererats till relativistiska energier i en separat partikelaccelerator kan lagras. En mikrovågskavitet behövs för att tillföra precis den mängd energi som partiklarna förlorar genom synkrotronstrålning i avlänkningsmagneterna. Fördelen med lagringsringar gentemot andra typer av acceleratorer är just att partiklarna kan gå många varv. Detta är speciellt viktigt när syftet är att producera synkrotronstrålning, eftersom man då kan få en kontinuerlig och jämn strålningsproduktion.

I själva verket är lagringringar, som består av ett lufttomt rör där partiklarna hålls kvar i sin bana av ett magnetfält, aldrig cirkulära utan har polygon form. I varje hörn finns så kallade böjmagneter som styr och fokuserar elektronstrålen.

Funktion
De nya partiklar, som bildas då strålen från en accelerator träffar ett strålmål, får så stor rörelseenergi att bara en ringa del av acceleratorenergin kan användas till produktion av dem, men om man låter två partikelstrålar mötas får de nya partiklarna låg hastighet så att den tillgängliga energin utnyttjas maximalt.

Partikelströmmen från acceleratorer är emellertid så liten att sannolikheten för kollisioner är försvinnande låg. Om man däremot samlar upp partiklar under lång tid i lagringsringar kan man få strömmar på tiotals ampere, vilket är fullt tillräckligt för kollisionsexperiment.

Källor

Partikelfysik
Elektromagnetisk strålning
A-jolle

A-jollen är en norsk lågprisjolle baserad på optimistjollen, och den tillverkas fortfarande tillverkas i viss omfattning. Grundiden var att skapa en billig och enkel jolle för barn, och då optimistjollen på 1940-talets slut tillverkades av plywood blev den väl dyr, så till A-jollen användes istället Huntonitt, ett bark-baserat material från Hunton fabrikker. En monteringsfärdig A-jolle kostade år 1955 340 norska kronor.

A-jollen fick sin nuvarande utformning i mitten av 1950-talet av Hans H. Riddervold och Rudolf Olssen på Aftenposten (därav namnet), en tidning som sedan ägnade jollen en del uppmärksamhet. I sitt ursprungliga utförande är A-jollen byggd spririggad. I dag säljs den även med trekantigt storsegel och en liten fock.
I Sverige är optimistjollen sedan länge den dominerande segeljollen för barn.

Källor
a-butikken.no

Jollar
Berkut

Berkut kan avse:
 Беркут är det ryska och ukrainska ordet för kungsörn
Berkut (specialstyrka) – en tifigare inom Sovjetunionen, Ukraina och nu Rysslands polis

Personer
Arthur Berkut, en rysk rocksångare.

Fartyg
Projekt 1134 Berkut – ett fartyg i Kresta I-klass
Projekt 1134A Berkut-A – ett fartyg i Kresta II-klass
Projekt 1134B Berkut-B – ett fartyg i Kara-klass

Flygplan
Suchoj Su-47 Berkut – ett ryskt jaktflygplan
Berkut 360 – ett ultralätt flygplan

Vapen
S-25 Berkut (SA-1 Guild) – ett sovjetiskt luftvärnsrobotsystem.
Berkut (gevär) – ett halvautomatiska vapen