kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Drniš

Drniš (tyska: Ternisch, italienska: Dernis) är en stad i landskapet Dalmatien i Kroatien. Staden har 7 465 invånare (2011) varav 3 136 invånare bor i centralorten. Drniš ligger i det dalmatinska inlandet i Šibenik-Knins län, halvvägs mellan Šibenik och Knin. Genom staden flyter floden Čikola.

Orter och demografi 
Till staden räknas följande 27 samhällen. Siffrorna på antalet invånare är från folkräkningen 2011:

Historia
Drniš nämns för första gången i ett dokument daterat den 8 mars 1494. Redan under 1400-talet härjades området av ständiga attacker från de framryckande osmanerna som 1522 även lyckades inta staden. 1664 intogs Drniš av republiken Venedig som redan 1670 återlämnade den till osmanerna. Osmanernas kontroll över staden blev dock kortvarig då den 1683 åter föll i venetianarnas händer. Efter republiken Venedigs upplösning 1797 tillföll staden kejsardömet Österrike. Sedan franska styrkor intagit den dalmatinska kusten hörde Drniš kortvarigt (1806-1813) till de av Napoleon upprättade illyriska provinserna. Efter Wienkongressen 1815 återföll staden formellt till österrikarna igen som kom att behålla kontrollen fram till första världskrigets slut 1918. Drniš ingick därefter i Sloveners, kroaters och serbers stat och i förlängningen delrepubliken Kroatien inom Jugoslavien. 

Under det kroatiska självständighetskriget 1991-1995 for staden illa. Den 16 september 1991 attackerades Drniš av de serbiska rebellerna som fördrev den kroatiska befolkningen. Staden inlemmades därefter i den av rebellera upprättade utbrytarstaten Serbiska republiken Krajina. I samband med den militära aktionen operation Storm i augusti 1995 återtog den kroatiska centralregeringen kontrollen över staden.

Se även

Referenser

Fotnoter 

Orter i Šibenik-Knins län
Čikola

Čikola är en flod i landskapet Dalmatien i Kroatien. Flodens längd är 47,8 km och den har sin källa i närheten av orten Čavoglave. Floden flyter genom Drniš och mynnar i floden Krka vid Roški slap.

Se även
Krka
Nationalparken Krka

Vattendrag i Kroatien
Ruggiero Bonghi

Ruggero Bonghi, född 20 mars 1826 i Neapel, död 22 oktober 1895, var en italiensk författare och politiker. Han var en av det sena 1800-talets största kulturpersonligheter, verksam inom en mängd områden.

Bonghi utvandrade 1848 och lärde sig under landsflykten känna Antonio Rosmini och Alessandro Manzoni. Han översatte Platon och blev professor i filosofi, antikens historia, latin och grekiska. Som framstående publicist grundade, ledde och medarbetade han i en stor mängd tidskrifter som La Stampa, La Perseveranza, Nuova antologia med flera, särskilt med artiklar kring internationell och kyrklig politik. Bonghi var en av de främsta upphovsmännen till lagen rörande garantierna för påven 1871. Han hade moderat-liberala idéer, blev deputerad, undervisningsminister med mera, grundade internatskolor för föräldralösa barn, var ordförande i sällskapet Dante Alighieri för italienska språkets skydd och spridande utom riket med mera.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Externa länkar 
 

Italiens undervisningsministrar
Italienska författare under 1800-talet
Italienska politiker under 1800-talet
Personer från Neapel
Födda 1826
Avlidna 1895
Män
Svensk uppslagsbok
Marxistisk psykologi

Marxistisk psykologi är en gren inom psykologin som omfattar olika riktningar som med start under 1920-talet ämnat förena marxistiska samhällsteorier och filosofiska och psykologiska teorier.

Ett av de områden som den marxistiska psykologin har intresse i är relationen mellan olika individer och samhället. Freudomarxismen försökte förena marxism och psykoanalys. Den kulturhistoriska skolan med personer som Lev Vygotskij och Aleksej Leontiev menade att språket och andra kulturella verktyg skapar människans psyke, vilket utvecklades av den kritiska psykologin i Tyskland. Georges Politzer, en fransk marxistisk filosof, hade en teori att det personliga psyket uppstår i det livsdrama som bestäms av samhället och kulturen.

Se även 
 Kritisk psykologi

Referenser 

Riktningar inom psykologi
Marxistisk teori
Marxism
Giacomo Boni

Giacomo Boni, född 25 april 1859 i Venedig, död 10 juli 1925 i Rom, var en italiensk arkeolog. Han var specialist på romersk arkitektur.

Boni, som från 1888 samordnade utgrävningarna på Forum Romanum och på Palatinen i Rom, gjorde under sina grävningar betydande upptäckter och fynd: Romulus grav, Juturnas källa och Lapis Niger.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Italienska arkeologer
Födda 1859
Avlidna 1925
Män
Personer från Venedig
Adolfo Bonilla

Adolfo Bonilla y San Martín, född den 27 september 1875 i Madrid, död där den 17 januari 1926, var en spansk vetenskapsman.

Bonilla var professor i filosofins historia i Madrid 1905–1926. Han gjorde sig minst lika känd både som rättslärd och som filosof. På juridikens och filosofins område har han efterlämnat en rad kända arbeten, däribland Historia de la filosofía española (2 band, 1908-11, ej fullbordad). Han var framstående även som litteraturkritiker.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Noter

Spanska jurister
Idéhistoriker
Spanska professorer
Jurister under 1900-talet
Spanska filosofer under 1900-talet
Spanska forskare under 1900-talet
Födda 1875
Avlidna 1926
Män
Svensk uppslagsbok
Äggstav

Äggstav kallas ett ornament som ofta täljs i trä, sten eller gips. Det består av äggformade element som växlas med pil- eller ankarliknande element. Äggstavar i joniska kapitäl återfinns i antikens Greklands arkitektur, bland annat i Erechtheion, och användes av romarna.

Motivet har varit vanligt i Europas klassicistiska arkitektur sedan renässansen.

Referenser

 
Ornament
Eduard von Bonin

Eduard Wilhelm Ludwig von Bonin, född 12 mars 1793 i Stolp i Hinterpommern, död 13 mars 1865 i Koblenz, var en preussisk general och krigsminister. Han var kusin till Gustav von Bonin.

Biografi 
Bonin blev officer vid infanteriet 1809 och deltog i fälttåget 1813–14. Han blev överste 1842 och deltog som brigadchef för en preussisk hjälpkår i slesvig-holsteinska kriget 1848 och blev efter vapenstilleståndet i Malmö samma år överbefälhavare för den slesvig-holsteinska armén, som han reorganiserade. År 1849 utnämndes han till preussisk generalmajor och vann i spetsen för slesvig-holsteinarna segern vid Kolding (i april), men blev (6 juli) slagen vid Fredericia. Efter andra vapenstilleståndet 1850 återinträdde han i preussisk tjänst och utnämndes till kommendant i Berlin. Åren 1852–54 var han krigsminister samt blev därefter befälhavare över 12:e infanterifördelningen och 1856 vice guvernör i Mainz. År 1858 blev han åter krigsminister. Han tog emellertid avsked 1859 till följd av meningsskiljaktigheter angående arméns organisation och var sedan till sin död befälhavare över 8:e armékåren (i Koblenz).

Källor 
 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Preussiska generaler
Preussens krigsministrar
Födda 1793
Avlidna 1865
Män
Ugglan
Personer från Pommern
Oval

En oval (av latin: ovum, 'ägg')  är en kurva som liknar ett ägg eller en ellips, men som inte är en ellips. Till skillnad från andra kurvor är termen 'oval' inte väldefinierad (SAOB: 'som har samma form som ett ägg som genomskurits på längden (men i allänhet med lika bredd i båda ändar), äggrund, avlångt rund, långrund.', SO: 'som har sluten, lång­sträckt, rundad form som en ellips.') och många distinkta kurvor kallas ovaler. Det kurvorna har gemensamt är:
 de är differentierbara, enkla (skär inte sig själva), konvexa, slutna, plana kurvor.
 deras form avviker inte alltför mycket från ellipsens
 det finns åtminstone en symmetriaxel.

En ovoid är den yta som genereras när en oval roteras runt en av sina symmetriaxlar. Några exempel på ovaler är:
 Cassiniovaler
 elliptiska kurvor
 superellipser

Korgbåge

En korgbåge är en oval figur som konstruerats från två par bågar med olika radier.
Geometriska figurer
Charles Eudes Bonin

Charles Eudes Bonin, född 26 juni 1865 och död 30 september 1929, var en fransk diplomat och forskningsresande.

Bonins tidigaste undersökningar gällde kustområdet kring Mekong österut 1893. Med utgångspunkt från Tonkin statade Bonin en tvåårig forskningsresa genom Tibet och Mongoliet 1895, reste i Kina 1898 och ledde 1899-1900 en expedition från Peking till Ryska Turkestan. Bland hans arbeten märks Notes sur les résultats géographiques de sa mission accomplie au Tibet et en Mongolie 1895-1896 i Bulletin de la soc. de géogr. (1898), Voyage de Pékin au Turkestan russe i La géographie (1901), samt Les royaumes des neiges (1911).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Franska diplomater
Franska upptäcktsresande
Födda 1865
Avlidna 1929
Män
Richard Parkes Bonington

Richard Parkes Bonington, född den 25 oktober 1801, död den 23 september 1828, var en engelsk konstnär, verksam i Frankrike.

Bonington kom tidigt till Paris och besökte Antoine Jean Gros ateljé och tog även intryck av Eugène Delacroix men utbildade sig självständigt till landskapsmålare. Han väckte tillsammans med John Constable stor uppmärksamhet på utställningarna 1822 och 1824 samt blev genom sin friska, i ljusa toner fint stämda, landskapskonst en föregångsman för det "intima" landskapsmåleriet i Frankrike och förebådade Barbizonskolan.

Boningtons tavlor, främst landskap i olja och akvarell med motiv från Frankrike, Storbritannien och Venedig men även historiebilder och porträtt, finns främst i Londons samlingar, särskilt Wallace Collection, samt på Louvren. På Nationalmuseum i Stockholm finns två skissartade målningar av Bonington, Tintoretto målande sin dotter och Odalisk. Bonington var även framstående som litograf.

Källor
Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Externa länkar 

Födda 1801
Avlidna 1828
Män
Brittiska grafiker
Brittiska målare under 1800-talet
Romantiken
Oscar Lindberg (ishockeyspelare)

Oscar Lindberg, född 29 oktober 1991 i Skellefteå, är en svensk ishockeyspelare som spelar för Skellefteå AIK i SHL.

Han har tidigare spelat på NHL-nivå för Ottawa Senators, Vegas Golden Knights och New York Rangers och på lägre nivåer för Hartford Wolf Pack i AHL, Dynamo Moskva i KHL, och för SC Bern och EV Zug i NLA.

Klubblagskarriär

NHL

Phoenix Coyotes 
Lindberg draftades av Phoenix Coyotes i den andra rundan (57:e spelare totalt) av NHL-draften 2010.

New York Rangers 
Den 9 maj 2011 tradade Coyotes honom till New York Rangers i utbyte mot Ethan Werek.  

Han skrev på ett treårigt entry level-kontrakt med Rangers värt 2,28 miljoner dollar den 1 juni 2012, men var utlånad till Skellefteå AIK under hela efterföljande säsong.  

Han fick sitt definitiva genombrott säsongen 2012–13 i SHL då han bidrog till att Skellefteå AIK tog sitt första SM-guld sedan 1978. Efter slutspelet fick han också motta Stefan Liv Memorial Trophy som delades ut till SM-slutspelets mest värdefulla spelare.  

Han debuterade i NHL 24 februari 2015 när han ersatte Rick Nash som hade feber, i en match som Rangers vann med 1-0. 

Under Rangers träningsläger 2015 utsågs Lindberg till bästa rookie och fick en plats i laget till säsongspremiären mot Chicago Blackhawks, då han också gjorde sitt första NHL-mål mot Corey Crawford. 

Den 14 juli 2015 skrev han på ett nytt tvåårskontrakt med Rangers, värt 1,3 miljoner dollar.

Han spelade 134 matcher och gjorde 48 poäng under sina tre säsonger i Rangers.

Vegas Golden Knights
Den 21 juni 2017 blev Lindberg vald av Vegas Golden Knights i expansionsdraften och den 5 juli skrev han på ett tvåårskontrakt värt 3,4 miljoner dollar.

Ottawa Senators 
Den 25 februari 2019 tradades han, tillsammans med Erik Brännström och ett draftval i andra rundan 2020, till Ottawa Senators i utbyte mot Mark Stone och Tobias Lindberg.

Landslagskarriär
Lindberg var med och vann VM-guld med det svenska landslaget under Hockey-VM 2013. Han var även med och vann VM-guld 2017.

Klubbar 
  Skellefteå AIK J20, J20 Superelit (2007/2008 – 2011/2012)
  Skellefteå AIK, Elitserien (2009/2010 – 2012/2013)
  Hartford Wolf Pack, AHL (2013/2014 – 2014/2015)
  New York Rangers, NHL (2014/2015 – 2016/2017)
  Vegas Golden Knights, NHL (2017/2018 – 2018/2019)
  Ottawa Senators, NHL (2018/2019)
  EV Zug, NLA (2019/2020)
  Dynamo Moskva, KHL (2020/2021 – 2021/2022)
  SC Bern, NLA (2022/2023)
  Skellefteå AIK, SHL (2023/2024 –)

Referenser

Externa länkar

Födda 1991
Svenska ishockeyspelare
Spelare i Vegas Golden Knights
Spelare i New York Rangers
Ishockeyspelare i Skellefteå AIK
Män
Levande personer
Idrottare från Skellefteå
Världsmästare i ishockey
Svenska mästare i ishockey
Spelare valda i NHL:s expansionsdraft 2017
Spelare valda i NHL Entry Draft 2010
Spelare i Hartford Wolf Pack
Spelare i Ottawa Senators
Spelare valda av Phoenix Coyotes i NHL Entry Draft
Bretagnare

Bretagnare kan syfta på

 Bretagnare (hästras) – en hästras
 Bretagnare (folk) – folk i Bretagne
 Bretagnare (målning) – två målningar av Axel Törneman från 1905
Johannes Theobald

Johannes Theobald, född 22 februari 1987 i Stuttgart, är en tysk racerförare. Han är bror till racerföraren Julian Theobald.

Racingkarriär 
Theobald tävlade fram till och med 2002 i karting, innan han tog steget till Formula König 2003. Under sin första säsong nådde hans placeringar till en tolfte plats, innan han blev tvåa totalt med nio pallplatser 2004. Detta trots att han inte tagit en enda seger.

Under 2005 tävlade han i det tyska Formel 3-mästerskapet, Recaro Formel 3 Cup, för SMS Seyffarth Junior Team, men lyckades inte ta mer än tre poäng och en total sjuttondeplats. Han fortsatte i samma serie även 2006, men då i den mindre klassen kallad Recaro Formel 3 Trophy. Han tog tre segrar och fjorton pallplatser i Trophy-klassen och slutade totalt tvåa. I den stora klassen slutade han på trettonde plats.

Under 2007 körde Theobald bara två race i serien, som nu bytt namn till ATS Formel 3 Cup. Han körde även två race i Formula Renault 3.5 Series 2007 för EuroInternational. Han tog inga poäng i något av mästerskapen.

Efter två års uppehåll från bilsporten testade han och hans bror, Julian Theobald, FIA Formula Two Championship-bilen, Williams JPH1B F2, i samband med tävlingen på Brands Hatch 2010. Julian var den enda av dem som körde racen, då Johannes var tvungen att återvända hem till sitt universitet. 

Ungefär en och en halv månad senare gjorde han sin tävlingsdebut i FIA Formula Two Championship, på Motorsport Arena Oschersleben, och slutade under sin första tävlingshelg på en sextonde respektive trettonde plats. Han var även med på Circuit de la Comunitat Valenciana Ricardo Tormo och fick där med sig som bäst en elfteplats.

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats
Johannes Theobald på Driver Database.

Födda 1987
Tyska racerförare
Tyska F3-mästerskapsförare
Formula Renault 3.5 Series-förare
FIA Formel 2-förare
Levande personer
Män
François Bonivard

François Bonivard, född omkring 1495 och död 1570, var en schweizisk andlig politiker och författare.

I en strid mellan Genève och hertig Karl III av Savoyen tog Bonivard stadens parti. 1519 föll han i hertigens händer och hölls fången en tid. 1530 greps han på nytt och hölls fången på slottet Chillon till 1536. Bonivard vann på grund av sina många fångenskaper för sin tro stort anseende i Genève. Han fick bland annat uppdraget att skriva stadens historia, ett uppdrag han även utförde, även om det dröjde till 1800-talet innan hans verk kom ut i tryck.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Schweiziska författare under 1500-talet
Schweiziska politiker under 1500-talet
Födda okänt år
Avlidna 1570
Män
Kutjevo

Kutjevo (tyska: Chuteowo) är en kommun och stad i östra Kroatien. Kommunen har 7 472 och staden 4 007 invånare (2001). Kutjevo ligger i Požega-Slavoniens län i landskapet Slavonien och är i Kroatien känd för sin långa tradition av vinproduktion.

Orter i kommunen
Kutjevo utgör huvudorten i kommunen med samma namn. I kommunen finns förutom Kutjevo följande 16 orter: Bektež, Bjeliševac, Ciglenik, Ferovac, Grabarje, Gradište, Hrnjevac, Kula, Lukač, Mitrovac, Ovčare, Poreč, Šumanovci, Tominovac, Venje och Vetovo.

Historia
1232 nämns staden Kutjevo för första gången i ett skrivet dokument då den katolska Cisterciensorden grundar klostret Vallis Honesta de Gotho i staden. Staden intogs 1536 av de framträngande osmanerna men inkorporerades i det habsburgska riket 1686.

1698 överlämnade den kroatiske adelsmannen Ivan Josip Babić, med samtycke från den habsburgske kejsaren Leopold I, sina besittningar i staden till jesuiterna. Som motkrav ställdes att jesuiterna skulle använda alla intäkter till förmån för den andliga och pedagogiska utvecklingen av folket. Under de kommande åren och decennierna undergick staden stora förändringar. Jesuiterna uppförde 1698 ett gymnasium i närliggande Požega, renoverade det gamla klostret och dess vinkällare, byggde en ny kyrka samt uppförde ett slott i barockstil som stod klart 1735. De främjade vinodling och produktion men även andra hantverk som ledde till en ekonomisk utveckling av Kutjevo och dess omgivningar.

Efter att Jesuitorden upplösts 1773 kom staden att domineras av det statliga ungerska handelskompaniet. Denna epok kännetecknades av stagnation som avbröts först 1882 då den kroatiske baronen Turković från Karlovac tog över handelskompaniets besittningar i Kutjevo. Mellan 1882-1945 främjade familjen Turković vinodlingen i staden samt utökade odlingsarealen vilket skapade flera arbetstillfällen hos lokalbefolkningen och satte Kutjevo på den internationella kartan.

Arkitektur
Slottet Kutjevo uppfördes 1721-1735 av jesuiterna och är byggt i barockstil. Den är uppförd på platsen för det medeltida kloster som Cisterciensorden tidigare hade uppfört här. Den är uppförd enligt en modell av jesuiten, konstnären och arkitekten Josip Kraljić.

Se även

Kroatiska viner

Referenser 

Orter i Požega-Slavoniens län
Ferdinand Bonn

Ferdinand Bonn, född 20 december 1861, död 24 september 1933, var en tysk skådespelare och teaterledare.

Bonn var 1886–1891 anställd vid hovteatern i München, 1891–1896 vid Burgteatern i Wien, och därefter vid olika teatrar i Berlin, bland annat den kungliga 1902–1904. Han spelade 1904 i Amerika, och var teaterdirektör för Berlinertheater 1905–1907. 

Han väckte stort uppseende när han framförde Richard III som utstyrselsstycke i Cirkus Busch i Berlin och ägnade sig därefter främst åt gästspel. Bonn kom att bli mycket uppmärksammad genom sitt originella och moderna spelsätt, som gjorde honom älskad av vissa och hatad av andra. 

Bland hans roller märks Hamlet, Othello, Rikard III, Marcus Antonius i Julius Cæsar, Shylock i Köpmannen i Venedig, Mefistofeles i Faust och Franz Moor i Rövarbandet.

Filmografi (urval)

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Tyska skådespelare under 1800-talet
Tyska teaterchefer
Födda 1861
Avlidna 1933
Män
Tyska skådespelare under 1900-talet
Bert Patenaude

Bertrand "Bert" Arthur Patenaude, född den 4 november 1909 och död den 4 november 1974, var en amerikansk fotbollsspelare. Han är mest känd för att vara den förste spelaren som gjort ett hattrick i VM i fotboll.

Klubbkarriär
Patenaude debuterade i den amerikanska proffsligan American Soccer League (ASL) redan 1928 som nittonåring för Philadelphia Field Club. Han bytte första säsongen klubb två gånger och hamnade till slut i Fall River Marksmen i hans hemstad Fall River i Massachusetts. 1930 bytte han klubb till Newark Americans, men han flyttade redan samma säsong tillbaka till Fall River. Året därpå slogs Fall River Marksmen samman med New York Soccer Club och bildade då New York Yankees där han spelade våren 1931 innan han gick vidare till New York Giants.

Under hösten 1931 började organisationen kring ASL att falla samman och resultaten från den tiden är idag borta, men Patenaude skall ha flyttat till Philadelphia och Philadelphia German-Americans 1933. 1934 flyttade han sedan till St. Louis och St. Louis Central Breweries FC. Där blev han kvar i två år innan han avslutade karriären med en säsong i Philadelphia Passon.

Landslagskarriär
Patenaude blev 1930 uttagen till USA:s VM-trupp till det första världsmästerskapet i fotboll 1930 i Uruguay. Han spelade i båda gruppspelsmatcherna mot Belgien och Paraguay och han gjorde ett mål i den första matchen mot Belgien och tre i matchen mot Paraguay. USA van därmed gruppen och gick till semifinal där de förlorade med 6-1 mot Argentina. Efter VM spelade Patenaude ytterligare en vänskapsmatch mot Brasilien och han spelade sedan aldrig mer i landslaget.

I den andra matchen i VM mot Paraguay blev Patenaude historisk då han som förste spelare i VM-historien satte ett hattrick, alltså tre mål i samma match. Det här rekordet är dock omtvistat då det andra målet tidigare officiellt av Fifa räknats som ett mål av Patenaudes kollega Tom Florie. Fifa meddelade 2006 att det inte var Florie som hade gjort det andra målet utan att det var Patenaude som hade gjort det och som därmed hade gjort det första hattricket i VM:s historia. Innan de ändrade sig 2006 räknades det första hattricket som Guillermo Stábiles tre mål i Argentinas match mot Mexiko två dagar senare. Den oberoende fotbollsstatistikorganisationen RSSSF räknade dessutom målet som ett självmål av Paraguays Aurelio González.

Referenser

Källor
 FIFA.com Statistik över Bert Patenaudes landskamper

Amerikanska fotbollsspelare
Män
Födda 1909
Avlidna 1974
Spelare i VM i fotboll 1930
Quixote Winery

Quixote Winery är en vingård i Napa Valley, Kalifornien. Den framställer ekologiskt rött vin i första hand men bjuder också på ovanlig, eklektisk arkitektur  och etikettdesign.

Historik

Efter 25 framgångsrika år i branschen beslöt sig vinodlaren Carl Doumani 1996 för att avyttra en storskalig vinproduktion och helt inrikta sig på en bärkraftig organisk vinodling i mindre skala. Han hade vid det laget utvecklat en nära vänskap med den österrikiske konstnären Friedensreich Hundertwasser efter att ha sett dennes arbeten i en utställningskatalog 1988. Tillsammans arbetade de på projekteringen och byggandet av Quixote Winery fram till 1998 . Mycket på grund av den ovanliga utformningen, och lika ovanliga byggmetoder, tog det över tio år att bli klar. Hundertwasser formgav även några av vingårdens okonventionella vinetiketter. Det var också han som övertalade Doumani att göra vinet av organiskt-biologiskt odlade druvor .

Vinerna
Quixote Winery framställer enbart viner av druvorna petite syrah och cabernet sauvignon. Vinerna heter Quixote och Panza efter Cervantes romanfigurer Don Quijote och hans vapendragare Sancho Panza. Frukten hämtas från 11 ha med ekologiskt bedriven odling sedan 1999. Vinet  tappas på flaska med skruvlock i stället för kork, för högre kvalitet och varaktighet . Vinerna skattas högt och har belönats med otaliga priser . Quixote Winery ansågs som en av världens tjugo förnämsta nya vingårdar mellan 1999 och 2004 .

Hundertwassers byggnadsverk

Quixote Winery och dess omgivande marker är det enda projektet som Friedensreich Hundertwasser genomförde i USA . En konstruerad gångstig i Hundertwassers typiskt mjukt ojämna stil slingrar sig genom vildgräsen fram till vingårdens ingång. Vingårdens huvudbyggnad förmedlar något av konstnärens byggnadsfilosofi: att byggnadsverk inte bara bör skänka människan en högre självkänsla, de bör också inordna sig i landskapet. Hundertwassers starka varma färger finns här. Keramikplattor specialtillverkades för hand i Österrike för att motsvara Hundertwassers krav på intensivt laddad kulör. Hans oregelbundna mosaikmönster och naturnära former finns här också, liksom de lysande keramikpelarna i olika färg och form, ornamenteringen och det medvetet ojämna, mjukt vågformade golvet för en kännbar taktil upplevelse . Det finns inga räta vinklar någonstans utom  bland raderna av stora runda träfat i vinkällaren. Förtroliga vrår för arbete, vinprovning och bjudningar finns lite varstans. Quixote Winery kröns av en gyllene lökkupol för att förhöja människans självkänsla. Den är klädd med bladguld för hand och därefter polerad. Byggnaden har även ett grönt tak med gräs, buskar och träd. Och den lilla dammen ovanför rymmer vingårdens reservoar med hjälp av en långsträckt vägg i Hundertwassers byggnadsverk.

Fotogalleri

Fotnoter

Externa länkar

 Quixote Winery Website
  Article discussing Carl Doumani and the Quixote Winery of Stags Leap Ranch

Friedensreich Hundertwasser
Vingårdar i Kalifornien
Postmodernistisk arkitektur