kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Stockholmskvartetten

Stockholmskvartetten är ett namn som burits av flera  skilda stråkkvartetter  med stockholmsmusiker som medlemmar. Den första verkade under åren 1928-1950, den andra framträdde 1979 och 1980, och den tredje har verkat sedan 1987.

Stockholmskvartetten (1928)
Den första Stockholmskvartetten grundades 1928 av cellisten Carl Christiansen  och violinisten  Ernst Törnqvist (primarie). Bägge hade varit medlemmar av den 1927 upplösta Kjellströmkvartetten och var konsertmästare i Stockholms Konsertförenings orkester, i dag Kungliga Filharmoniska Orkestern. Övriga medlemmar var John Hylbom (andreaviolin), och S. Blomqvist (viola). Efter att Christiansen avlidit 1947 ombildades kvartetten. Den upplöstes omkring år 1950.

Stockholmskvartetten (aktiv 1979)
En andra stråkkvartett med namnet Stockholmskvartetten framträdde 1979 i Sveriges Radio samt 1980 med en skivinspelning av verk av Brahms och Lars-Erik Larsson. Denna kvartett bestod av Tore Johnsen och Martin Bylund (violin), Holger Hansson (viola) samt Kjell Bjurling (violoncell).

Diskografi
 1980 – Johannes Brahms: Stråkkvartett nr 3 b-dur op 67 / Lars-Erik Larsson: Stråkkvartett nr 3 op 65 (LP, Caprice Records)

Stockholmskvartetten (1987)
Stockholmskvartetten nygrundades 1987 av cellisten Tommy Svanström och har sedan bestått av musiker från Kungliga Hovkapellet.  Kvartetten har förutom Svanström haft en skiftande besättning. Sedan 1991 har Ylva Larsson (Svanström) varit primarie. Säsongen 2017-2018 spelade Berit Mattsson andraviolin och Jakob Ruthberg viola. 

Kvartetten har givit konserter i Norden, Schweiz, Frankrike, Slovakien  och Tyskland. Den har också gjort flera grammofoninspelningar.

Diskografi
 1991 – Äldre svenska stråkkvartetter / Memorable Swedish string quartets, vol. 1:I-V (CD-box, Caprice Records)
 1991 – Pelle Almgren & Wow Liksom: Allting är bra! (CD, Metronome)
 1993 – Stellan Sagvik: Osannolik snarlik kammarmusik. 2  (kassett, Nosag)
 1995 – Stellan Sagvik: Efter passionen (CD, Nosag)
 1995 – Lars-Erik Larsson: Saxophone Concerto (CD, Caprice Records)
 1995 – Elfrida Andrée: Musik på Hammersta slott – Kammarmusik (CD, Caprice Records)
 1998 – Solveig Faringer & Mats Bergström: Sjung med oss mamma – 21 kända och okända visor av Alice Tegnér (CD, Albada)
 1998 –  Pearls from Nosag Records 1998 (CD, Nosag)
 1999 (?) – Stellan Sagvik: Osannolik snarlik kammarmusik. 1 (kassett, Nosag)
 2003 – Jan Wallgren: Vandring (CD, Nosag)
 2004 – Martin Larson: Uruk (CD, Nosag)
 2005 – Bo Hansson: Differences (CD, Nosag)
 2007 – Elise Einarsdotter ensemble: Snövind & sommarbris

Övrigt
Namnet "Stockholmskvartetten" har även använts av en i övrigt okänd ensemble, vilken 1935 ackompanjerade sångare såsom Gösta Kjellertz och Wilhelm Hedqvist i schlagermelodier för skivmärket Parad.

Referenser

Noter

Källor 
 "Stockholmskvartetten på Confidencen" i Dagens Nyheter 1993-08-05
 Stockholmskvartetten i Svensk mediedatabas

Svenska stråkkvartetter
Klassisk musik
Lista över avsnitt av Star Trek: Deep Space Nine

Detta är en lista över avsnitt från TV-serien Star Trek: Deep Space Nine, som ursprungligen sändes mellan 3 januari 1993 och 2 juni 1999 i syndikering. Sammanlagt producerades 176 avsnitt.

Översikt

Avsnitt

Säsong 1 (1993)

Säsong 2 (1993–94)

Säsong 3 (1994–95)

Säsong 4 (1995–96)

Säsong 5 (1996–97)

Säsong 6 (1997–98)

Säsong 7 (1998–99)

Se även 
 Lista över rollfigurer i Star Trek
 Övriga Star Trek serier:
 Lista över avsnitt av Star Trek: The Original Series
 Lista över avsnitt av Star Trek: The Animated Series
 Lista över avsnitt av Star Trek: The Next Generation
 Lista över avsnitt av Star Trek: Voyager
 Lista över avsnitt av Star Trek: Enterprise
 Lista över avsnitt av Star Trek: Discovery

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 Lista över avsnitt på startrek.com
 Avsnittsdatabas på startrekdb.se

Star Trek: Deep Space Nine
Star Trek: Deep Space Nine

ca:Star Trek: Deep Space Nine#Capítols
Stockholms Atletförening

Stockholms Atletförening var en förening som bildades i Stockholm år 1893.

Bland föreningens medlemmar märks Gustaf Söderström (kulstötning, dragkamp m.m.) och C.L. Wikström (som vann det första svenska mästerskapet i viktlyftning 1896).

Referenser

Källor
Nordisk Familjebok

Göteborgs Kraftsportklubb, historia

Sportklubbar i Stockholms kommun
Sportklubbar bildade 1893
Pelikanfallet (roman)

Pelikanfallet från 1992 är en kriminalroman av John Grisham. 

Berättelsen börjar med mordet på två mycket olika domare i USA:s högsta domstol, en i sitt hem och en på en porrbiograf. Allmänheten spekulerar över vem som skulle ha kunnat mörda dem medan bokens huvudperson, juridikstudenten Darby Shaw, beslutar sig för att undersöka de båda domarnas fall och misstänker att det riktiga motivet varit girighet snarare än av politiska skäl. Hon skriver att oljemagnaten Victor Mattiece beställt morden för att han ville borra efter olja i ett träskområde i Louisiana, som var ett stort naturområde för en utrotningshotad pelikanart.  Mattice har överklagat ett fall för att få tillgång till marken, och det är ett fall som antas gå till högsta domstolen. 

Det enda de två mördade domarna hade gemensamt var sitt miljöintresse. Därför antar Darby att Mattiece, som har en tidigare affärsrelation med presidenten, hoppas att kunna vända fallet till sin fördel genom att eliminera domarna. Detta genom att presidenten skulle kunna utse domare som troligen skulle döma till Mattieces fördel. 

Darby visar fallet, vilket kommer att kallas 'Pelikanfallet' för sin juridikprofessor/mentor/älskare, Thomas Callahan, som visar det för sin vän i Washington, Gavin Verheek, en jurist som arbetar för FBI. Båda männen dödas kort därefter.  

Darby blir rädd att hon är nästa måltavla och flyr. Hon kontaktar reportern Gray Grantham på Washington Herald (Herald existerar inte, men man lyckades inte få tillstånd att använda Washington Post så bytte man ut det mot Herald) . De båda börjar undersöka om hennes teori stämmer.

Presidenten försöker dölja sitt band till Mattiece, vilket skulle kunna skada honom politiskt. FBI vill plocka in Darby för att skydda henne och verifiera hennes historia. Mattieces allierade försöker döda henne.

Slutet
Alla bitar faller så småningom på plats. Grantham lyckas få fram ett vittnesmål från en anonym advokat "Garcia" som pekar på att hans advokatkontor, som arbetat för Mattiece, varit inblandat. Med all denna bevisning går Grantham och Darby till Heralds chefredaktör och historien hamnar i nästa nummer med fotografier på Mattiece med flera. Darby får vittnesskydd och flyttar till Karibien.

Källor

Skönlitteratur 1992
Kriminalromaner
Amerikanska romaner
Bill Hugg

Gunnar Bill Tore Hugg, född 26 maj 1955 i Harmånger, död 15 januari 2023 i Möllevångens distrikt i Malmö, var en svensk skådespelare.

Hugg gick ut Statens scenskola i Malmö 1978   och spelade bland annat på Malmö Stadsteater, Unga Teatern, Bruksteatern och Riksteatern. Han hade rollen som Terje i den svenska uppsättningen av Mamma Mia!. För den stora flertalet var han känd som den snälle Rasmus Fagerlind i SVT:s dramaserie Andra Avenyn.

Han drev sitt filmproduktionsbolag Bill Hugg AB. Hugg var gift med skådespelaren Katarina Lundgren-Hugg. 

Hugg avled i januari 2023 i sviterna av en hjärntumör.

Filmografi  

1987 – Sanning och konsekvens – Derek
1995 – Mördare utan ansikte – Sten Widén
 – Tony Verdiccio
1999 – Pierre Robert, älskling – Frank
 – granmannen
2000 – Vi behöver ingen Yoko Ono
 – Hammar
2003 – Capricciosa – Tomas
2003 – Kommer du med mig då – Paulas far
2005 – Kvalster – Thomas
2007 – Beck – Det tysta skriket – uteliggare vid Slussen
2007–2010 – Andra Avenyn – Rasmus Fagerlind
2011 – The Stig-Helmer Story– Julle
2011 – Barda – Livläkaren och Furste Acklan
2011 – Hur många lingon finns det i världen?'' – ryttmästaren

 – avsnitt 8

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Externa länkar
Bild på Bill Hugg.

Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 1900-talet
Svenska skådespelare under 2000-talet
Alumner från Teaterhögskolan i Malmö
Personer från Harmångers socken
Födda 1955
Avlidna 2023
Män
Niklas Riesbeck

Niklas Felix Måns Riesbeck, ursprungligen Göran Niklas André Riesbeck, född 19 maj 1973 i Kulladals församling i dåvarande Malmöhus län, är en svensk skådespelare.

Biografi
Niklas Riesbeck är utbildad vid Malmö Teaterhögskola 1995-1999. Han har därefter spelat roller som Putte Hågen i Dåliga Mänskor av Mikael Wiehe på Malmö Musikteater, Angel i Rent på Gladsaxe Teater i Köpenhamn, Malte Hasselkvist i Yngsjömörderskans sista resa Teater Nostra. Han hade rollen som Tom i den svenska uppsättningen av Mamma Mia! och rollen som Tintomara i Folkteatern Gävleborgs uppsättning Tintomara. Sedan 2009 är han anställd på Stockholms Stadsteater och har medverkat i De tre musketörerna och Full Speed Ahead.

På film och TV har han medverkat i Det nya landet, Snapphanar, Oskyldigt dömd 2008, Wallander – Läckan 2009. Den 2 maj 2011 bjöd Riesbeck på urpremiären av monologen PÅ JAKT - av och med Niklas Riesbeck.

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Externa länkar
 
 
 Niklas Riesbeck på Östgötateatern
 

Svenska skådespelare
Män
Födda 1973
Levande personer
Black Lodge

Black Lodge är ett svenskt skivbolag med metal som inriktning. Ägare är distributionsbolaget Sound Pollution. Grupperna som ligger eller har legat på Black Lodge är Hellfueled, 8th Sin, Abruptum, Amorphis, Bullet, Candlemass, Construcdead, Death Breath, Dissection, Elvira Madigan, Eternal Oath, Face Down, Faceshift, Harms Way, In Flames, Insania, Katatonia, The Kristet Utseende, Marduk, Maze Of Torment, Merciless, Månegarm, Mörk Gryning, Netherbird, Raise Hell, Rutthna, Sabaton, Serpent Obscene och The Storyteller.

Externa länkar
Black Lodges webbplats

Svenska skivbolag och skivmärken
Skivbolag och skivmärken bildade okänt år
Gunnar Romdahl

Gunnar Romdahl, född 6 juni 1907 i Masthuggs församling, Göteborg,  död 15 oktober 1975 i Annedals församling, Göteborg, var en svensk målare och grafiker. Han var son till Axel Romdahl och bror till Åke Romdahl.

Romdahl studerade konst vid Slöjdföreningens skola 1924–1925, därefter vid Valands konstskola 1927–1928. Han fortsatte på Konstakademien i Stockholm 1928–1932 samt vid den italienska Konstakademien i Rom 1932–1934. Han debuterade i en större utställning i Göteborg 1935. Romdahl var verksam som porträttmålare, figurtavlor och landskapsmålare. Han finns representerad på Moderna museet, Göteborgs konstmuseum, Gripsholm, Göteborgs Historiska museum  med flera verk.

Referenser

Källor
Svenskt konstnärslexikon Allhems förlag 1961, band IV sid 503-504,

Noter 

Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Födda 1907
Avlidna 1975
Svenska målare under 1900-talet
Män
Konstnärer från Göteborg
Svenska grafiker under 1900-talet
Intern (olika betydelser)

Intern kan syfta på:

Intern – fånge på fängelse eller liknande anstalt; inspärrad person
Internalisering –  införlivning av andras tankar, värderingar och reaktionssätt i den egna personen
Internalisering (nationalekonomi) – i ekonomisk teori att externa effekter omvandlas till interna ekonomiska effekter
Grävande journalistik

Grävande journalistik (även granskande eller undersökande journalistik) är ett begrepp som brukar användas för att särskilja en typ av journalistik som snarare än att bara rapportera om händelser syftar till att avslöja förhållanden som kan vara svåra och tidskrävande att få fram information om. Nils Hansson, ansvarig utgivare för Sveriges Televisions program för grävande journalistik, Uppdrag Granskning, definierar grävande journalistik som En egen granskning för att publicera uppgifter av stort allmänintresse som annars inte skulle komma fram. Ofta handlar det om uppgifter som någon har ett intresse av att dölja för allmänheten.

Grävande journalistik kan delas in i tre typer:

 Rapportering om för allmänheten okända förhållanden som en journalist eller en grupp journalister upptäckt själva genom egna undersökningar.
 Rapportering som kombinerar, analyserar och tolkar förhållanden som redan är kända.
 Rapportering om för allmänheten okända förhållanden som grundar sig på annans upptäckt som förmedlats till journalisten eller en grupp journalister. Dessa förhållanden kan sedan kompletteras med egna undersökningar och egen tolkning och analys.

Wallraffande 
En särskild form av undersökande journalistik är att en längre tid vistas utklädd, under falsk identitet, i den miljö man önskar undersöka, vilket kallas wallraffande efter den tyske journalisten Günther Wallraff.

Kända journalister som ägnar sig åt grävande journalistik 
Bob Woodward
Seymour Hersh
Jan Guillou
Janne Josefsson
Hamid Mir
Hanna Krall
Maria Ressa

Sverige

Guldspaden 
Varje år delar Föreningen Grävande Journalister ut priset Guldspaden till den eller de journalister som gjort det främsta arbetet inom den grävande journalistiken i Sverige. Guldspadejuryn kan också dela ut ett eller flera hedersomnämnanden.

Silverscoopan 
2012 instiftade Föreningen Grävande Journalister tidskrift Scoop det nya journalistpriset Silverscoopan, som sedan lagts ned.

Bristande mediegranskning 
Therese Rosenvinge, journalist och producent för det mediegranskande radioprogrammet Medierna i P1,beskrev det 2019 som ett problem att det i Sverige är ont om oberoende mediegranskande journalistik.

Referenser

Externa länkar 
Nils Hanson. "Grävandets ABC - en introduktion", svt.se, 12 augusti 2012. Läst den 9 mars 2012.
Johan Julius Åstrand

Johan Julius Åstrand, född 22 september 1819 i Göteborg, död 19 februari 1900 i Bergen, var en svensk matematiker och astronom.

1855 anlitades Åstrand som chef för det nyupprättade astronomiska observatoriet i Bergen i Norge, beläget på Nordnes. Han hade tidigare varit verksam som matematiklärare i samma stad. En ny observatoriebyggnad stod färdig 1869, något öster om den första, nu utrustad med en refraktor med 108 mm öppning. Till observatoriets uppgifter hörde kalibrering av kronometrar och navigationsinstrument för sjöfarten. Observatoriet deltog i gradmätningen av Norges västkust 1862-1866.

Åstrand invaldes 1873 i akademien i Cherbourg och 1878 i Royal Astronomical Society i London. 1890 utgav han Hülfstafeln zur leichten und genauen Auflösung des Keplerschen Problems (Leipzig). Hans bibliografi finns förtecknad i Pogg. Vol. 3 (1898), sid. 47.

Externa länkar
 

Svenska astronomer under 1800-talet
Svenska matematiker under 1800-talet
Födda 1819
Avlidna 1900
Män
Forskare från Göteborg
Vetenskapsåret 1819



Händelser

Astronomi
Okänt datum - Pons-Winneckes komet siktas för första gången .
Okänt datum - Enckes komet siktas för första gången .

Teknik
Okänt datum - Kapten John H. Hall uppfinner en förbättring av flintlåset.
Okänt datum - René Laënnec uppfinner stetoskopet.

Pristagare
Copleymedaljen: Utdelades ej.

Födda
 5 juni - John Couch Adams (död 1892), brittisk matematiker och astronom.
 13 augusti - George Gabriel Stokes (död 1903), irländsk-brittisk matematiker och fysiker.
 18 september - Léon Foucault (död 1868), fransk fysiker.
 22 september - Johan Julius Åstrand, (död 1900), svensk astronom.
 23 september - Hippolyte Fizeau (död 1896), fransk fysiker.

Avlidna
 19 augusti - James Watt (född 1736), skotsk matematiker och ingenjör, uppfinnare på ångmaskinens område.
Elsa Beata Bunge (född 1734), svensk botaniker.

Källor

Fotnoter
Lihiröarna

Lihiröarna (tidigare Gerrit Denys öarna eller Gerrit de Nijs öarna) är en ögrupp i Bismarckarkipelagen i västra Stilla havet och tillhör Papua Nya Guinea.

Geografi
Lihiröarna utgör en del av New Ireland-provinsen och ligger cirka 900 km nordöst om Port Moresby och cirka 50 km nordöst om huvudön Niu Ailan. Dess geografiska koordinater är 3°04′ S och 152°37′ Ö. Ögruppen ingår i en ökedja som löper parallellt öster om Niu Ailanön med övriga Tabaröarna - Lihir - Tangaöarna- Feniöarna - Greenöarna och Bougainvilleön.

Öarna är av vulkaniskt ursprung och har en area om ca 205 km². Den högsta höjden är på cirka 700 m ö.h.

Befolkningen uppgår till ca 17.000 invånare är främst fördelad på byar längs kusten och öarnas inre täcks till största del av regnskog. Huvudorten Palie ligger på Lihiröns södra del.

Lihiröarna omfattar
 Niolam Island, även Lir, oftast Lihir Island, huvudön, ca 21 km lång och 10 km bred
 Mahur Island, tidigare San Francisco, norr om huvudön
 Mali Island, tidigare San Antonio, öster om huvudön
 Masahet Island, även Massait, tidigare San Jose, norr om huvudön
 Sanambiet Island, öster om huvudön

Öarna har en liten flygplats (flygplatskod "LNV") för lokalt flyg.

Historia
Ögruppen har troligen bebotts av melanesier sedan cirka 1500 f.Kr. De upptäcktes i april 1643 av nederländske Abel Tasman som då döpte området till "Gardenijsöarna".

Området hamnade 1885 under tysk överhöghet som del i Tyska Nya Guinea. Området förvaltades till en början av handelsbolaget Neuguinea-Compagnie.

Efter första världskriget hamnade området under australisk kontroll och Australien fick senare även officiellt mandat för hela Bismarckarkipelagen av Förenta Nationerna. 

1942 till 1945 ockuperades området av Japan men återgick sedan till australisk förvaltningsmandat tills Papua Nya Guinea blev självständigt 1975.

1982 upptäcktes en guldfyndighet på Lihirs östra del vid Luise Harbour som utvinns i dagbrott sedan 1983. Gruvan uppskattas som en av världens största guldfyndigheter.

Externa länkar
 om Lihiröarna
 karta över Lihiröarna
 om Lihiröarnas historia (tyska)
 bilder från Lihir
 om Lihir-gruvan

Papua Nya Guineas öar
Melanesien

nl:Lihir
True Believer

True Believer, en: sann troende, är en eurodancelåt gjord av den svenske artisten E-Type. Låten finns med på albumet Eurotopia. Den radiospelades första gången 11 maj 2007 i radioprogrammet RIX MorronZoo. Som nykomling kom den direkt upp på en femteplats på Tracks-listan i Sveriges Radio P3.
Den 24 maj 2007 gick singeln upp på en förstaplats på den svenska singellistan, en förstaplats den stannade på i en vecka. I Finland nådde den som högst tredjeplatsen på singellistan.

Den 10 juni 2007 testades melodin som utmanare på Svensktoppen , men tog sig inte in på listan .

I augusti 2007 passerade True Believer gränsen för att ha sålt guld i Sverige.

Listplaceringar

Övrigt 
Andra artister som släppt låtar med titeln "True Believer" är bland andra. Edith Backlund, The Elders, The Famous, Mary Beth Maziarz, Phileo, Raven, West of Eden.

"True Believer" är även titeln på en roman av författaren Nicholas Sparks.

Referenser

Externa länkar 
 Information i Svensk mediedatabas.

 

Musiksinglar 2007
Låtar av E-Type
Singelettor i Sverige
Yxningen

Yxningen är en sjö i Valdemarsviks och Åtvidabergs kommuner och ingår i . Sjön är  meter djup och är tredje djupaste sjö i Götaland efter Vättern och Vänern, och har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Sjön avvattnas av 'Söderköpingsån (Gusumsån).

Sjön ligger i skärningen mellan Skärkinds och Hammarkinds härader i Östergötland och Norra Tjusts härad i Småland. Sjön är känd för sin fina vattenkvalitet, med ett siktdjup på som mest sju meter. Största uppmätta sjödjup är officiellt 74 meter mellan gården Slottet och Lindholmen. Sjön sträcker sig tre mil från Yxnerum i nordväst till Fallingeberg i sydöst och mäter en mil i bredd mellan Gärdsnäs i syd och Säverum i norr. De cirka 90 öarna utgör en insjöskärgård, varför Yxningen är populär bland friluftsutövare.

Sjön är dricksvattentäkt för Ringarums och Gusums samhällen genom vattentäkt vid Frörum, och för Valdemarsviks samhälle genom dricksvattentäkt vid Fallingeberg. Dricksvattnet har från vattenverket i Frörum under 1990-talet utnämnts till Sveriges näst godaste kranvatten. Kommunalt bad och camping bedrivs i Åketorpsvikens inre del.

Den nuvarande badplatsen vid Yxningens Camping i Gusum var tidigare lastkaj i ett omfattande transportsystem av trävaror. Från sent 1800-tal trafikerades sjön av S/S Yxningen och S/S Yxningen II, och vid 1900-talets början bildades Yxningens Ångbåts Aktiebolag, där Gusums bruk var den stora aktören. Även Borkhults bruk i sjöns nordvästra del nyttjade sjön för bland annat malmtransporter och för frakt med material till och från pappersbruket.

Runt sjön fanns ett flertal sågar, bland annat i Långserum, Gärdsnäs, Fallingeberg, Åketorp och Hjulerum, varifrån ångbåtar transporterade virke och ved. Till kajen vid Åketorp ledde från 1906 ett stickspår från Vikbolandsbanan, järnvägen mellan Valdemarsvik och Norrköping. Tack vare denna kunde invånarna i exempelvis Gärdsnäs och Borkhult komma till Norrköping och hem igen under samma dag. Resan mellan Yxnerum och Åketorp tog 70 minuter med sjöns största ångbåt "Yxningen", vilken kom i trafik 1908. Sedan denna skrotats på 1940-talet, gick ytterligare några år ångbåten "Yxningen II", innan denna lämnade sjön på 1950-talet.

Idag är det fritidsbåtar som dominerar sjöfarten, och sedan slutet av 1990-talet har sjön uppmärksammats för sin rikliga tillgång på fisk. 

 Delavrinningsområde 
Yxningen ingår i delavrinningsområde (646166-153109) som SMHI kallar för Utloppet av Yxningen. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 12 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Avrinningsområdets utflöde Söderköpingsån (Gusumsån'') mynnar i havet. Avrinningsområdet består mestadels av skog (60 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Se även 
 Lista över insjöar i Valdemarsviks kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Söderköpingsåns avrinningsområde
Insjöar i Östergötland
Insjöar i Valdemarsviks kommun
Insjöar i Åtvidabergs kommun
Insjöar i Småland
Insjöar i Sverige om minst 10 kvadratkilometer