kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kauko Pirinen

Kauko Antero Pirinen, född 10 januari 1915 i Eno, död 31 maj 1999 i Helsingfors, var en finländsk historiker, professor i kyrkohistoria vid Helsingfors universitet från 1961, samt var professor i allmän kyrkohistoria 1963–1980, Aarno Maliniemis efterträdare. Ortodox. Pirinen var 1936–1962 tjänsteman vid Riksarkivet i Helsingfors (från 1961 som arkivråd).

Pirinen var en av 1900-talets ledande historiker i Finland och en av landets främsta kyrkohistoriker. Hans specialgebit var Finlands medeltidshistoria, Savolax och Karelens historia samt kyrkorätt. Kyrkohistorikern Pirinens undersökningar har blivit hörnstenar för uppfattningen om den medeltida samhällsutvecklingen; hans monografi om Åbo domkapitel (1956) redogör för dess faser. Pirinen har genom en noggrann analys av 1500-talets skattelängder kunnat fastställa vilka av byarna i Egentliga Finland och Satakunta dom betalade skatt enligt svensk rätt, som gällde för nybyggare, och vilka som erlade tiondet enligt den finska rätten, vilket var gällande i gamla odlingsbygder se verket Kymmenysverotus Suomessa ennen kirkkoreduktiota (1962).  

I Savon historia har han gett sin syn på bebyggelseutvecklingen under medeltiden i östra Finland. Tidigare forskning ansåg att den stora uppodlingen av Savolax ödemarker skedde under 1500-talet. Pirinen har reviderat och fördjupat den traditionella bilden. Han har påpekat att det fanns en liten bofast befolkning i Savolax redan i början av medeltiden, och en skara samer som levde ett nomadiserande liv. En förutsättning för att bebyggelsen i Savolax skulle tätna var svedjeteknikens utveckling. Vidare har han framhållit att skillnaden mellan den ordinära svedjetekniken och finnarnas långt drivna huhta-teknik som utnyttjade barrskogarna inte var så stor under medeltiden som under senare perioder.

Bibliografi 
 Suomen vaakunat ja kaupunginsinetit. (1949, tillsammans med A.W. Rancken)
 Turun tuomiokapituli keskiajan lopulla. (1956)
 Turun tuomiokapituli uskonpuhdistuksen murroksessa. (1962)
 A History of Finland. (1962, tillsammans med Eino Jutikkala)
 Schaumanin kirkkolain synty. (1985)
 Suomen kirkon historia. (1 vol. 1991, sv. övers. 2000)

Referenser 

Finländska professorer i kyrkohistoria
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Födda 1915
Avlidna 1999
Män
Personer från Joensuu
Rörelsen för social humanism

Rörelsen för social humanism, Dviženie za Socialen Humanizum (DSH) är ett politiskt parti i Bulgarien, bildat 1995 av Stefan Radoslavov.

DSH tillhör valalliansen Koalition för Bulgarien som i valet den 25 juni 2005 fick 34,2 % av rösterna och 82 av de 240 mandaten i parlamentet.

Politiska partier i Bulgarien
Politiska partier bildade 1995
Gröna partiet i Bulgarien

Gröna partiet i Bulgarien (Zelena Partija na Balgarija) är ett miljöparti i Bulgarien.

Partiet tillhör valalliansen Koalition för Bulgarien och är representerade i den bulgariska regeringen genom justitieminister Dimitar Bongalov.

Externa länkar 
Officiell webbplats

Politiska partier i Bulgarien
Gröna partier
Politiska partier bildade 1989
Jarl Gallén

Jarl Wilhelm Erik Gallén, född 23 maj 1908 i Helsingfors, död 27 mars 1990 i Helsingfors, var en finländsk historiker, innehavare av den svenskspråkiga professuren i historia vid Helsingfors universitet 1964-1975.

Biografi 

Gallén blev student 1925, filosofie kandidat 1929, magister 1932, licentiat 1946 och doktor 1947. Under studietiden konverterade han till katolicismen och grundade Academicum Catholicum vars ordförande han var 1936-1946. Han deltog aktivt i de idépolitiska debatterna och var med om att grunda Aktiva studentförbundet, samt fungerade som redaktör för Studentbladet 1930-1932, där han gjorde sig känd som en slagfärdig och stridbar debattör på högerflygeln.

På 1930-talet blev Gallén aktivt skyddskårist och den vägen avancerade han under kriget till major. Under vinterkriget var han först spaningsofficer och sedan IR 10:s regementsadjutant. I den senare uppgiften gjorde han en avgörande insats för hela regementet. Mellan krigen var han i aktiv tjänst och under fortsättningskriget bland annat regementsofficer och bataljonskommendör i IR 55 och IR 13 på Hangö udd, Aunus och Karelska näset. Hans insats gavs de högsta betyg.

1947–1948 studerade Gallén vid Fribourguniversitetet och 1950 blev han docent i historia vid Helsingfors universitet samt 1964 professor. Han var ledamot av olika lärda sällskap, såsom Norske videnskaplige Selskap och Sotatieteellinen Seura och ett stort antal föreningar och arbetsgrupper.

Forskning 
Galléns specialområde var medeltiden, särskilt dominikanernas historia i Norden (1946), men han skrev också om modern krigshistoria. Hans mest uppmärksammade arbete är Nöteborgsfreden och Finlands medeltida östgräns (1968), och hans rön och grundtanke har i stort sett godtagits av den senare forskningen. 

Gallén pekade också på att det ur politisk synvinkel var ytterst osannolikt att svenskarna 1249-1250 hade företagit ett korståg till Tavastland, eftersom makthavarna då var upptagna av en allvarlig politiskt konflikt med Norge. Han ansåg därför att Andra svenska korståget borde snarare dateras till åren 1238 eller 1239, med tanke på att uppmaningen i korstågsbullan härstammar från 1237.

Ett par krigshistoriska verk som han utgav har vitsordats högt för sin sakkunskap och levande stil. Han åtnjöt högt anseende både i Finland och utomlands som kännare av Finlands och Nordens medeltidshistoria.

Bibliografi 
 Finland i medeltidens Europa. (1998)

Utmärkelser 
 Kommendörtecknet av Finlands Lejons orden
 Frihetskorset av 3:e klass med eklöv
 Frihetskorset av 4 klass med svärd
 Skyddskårernas förtjänstmedalj
 Kommendör av S:t Sylvesters orden
 Den Heliga gravens av Jerusalem riddarorden
 Nordstjärneorden

Referenser

Externa länkar 
 Nöteborgsfreden i Uppslagsverket Finland (1983), artikeln skriven av Jarl Gallén

 

Finländska professorer i historia
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Finlandssvenska historiker
Forskare från Helsingfors
Födda 1908
Avlidna 1990
Män
Brandur Enni

Brandur Enni född 15 april 1989 på Färöarna, är en sångare och skådespelare som med balladen Lullaby deltog i Melodifestivalen 2008 i den första semifinalen den 9 februari i Göteborg. Tävlingen sändes ut direkt över Färöarna på grund av Ennis medverkan. Han kom på sjunde plats och kvalificerade sig inte vidare i tävlingen. 

Enni är en av Färöarnas mest populära sångare och han har varit i branschen sedan nio års ålder. År 2010 deltog Brandur i Julkonserten 2010, tillsammans med Sanna Nielsen, Shirley Clamp, Måns Zelmerlöw, Björn Kjellman och Sonja Aldén. Samma år sjöng han in en duett med Anna Bergendahl till hennes debutalbum Yours Sincerely. 

År 2011 släppte Brandur singeln The Illusion Of på labeln SoFo Records.

Diskografi
 Waiting in the Moonlight, debutalbum, 2002
 The Way I Am, documentary, 2002
 Perfect Summer, single, 2002 
 Still Friends, single, 2003
 Brandur, single, 2003
 Brandur, album, 2003
 Lullaby, single, 2008
 Lifelong Lovesong, single, 2008
 Sometimes Truth Needs a Lie, single, 2009
 The Illusion Of, single, 2011
 Funerals and Celebrations album, Tutl, 2014

Källor

Officiell webbplats
Ennis filmerbjudande och Färöarna sänder Melodifestivalen

Födda 1989
Män
Levande personer
Färöiska musiker
Färöiska sångare
Färöiska låtskrivare
Färöiska gitarrister
Brandur
Bulgariska kommunistpartiet

Bulgariska kommunistpartiet, Komunisticeska Partija na Balgarija (KPB) är ett kommunistiskt parti i Bulgarien, bildat 1996 som Kommunistpartiet. .

KPB tillhör valalliansen Koalition för Bulgarien som i valet den 25 juni 2005, fick 34,2 % av rösterna och 82 av de 240 mandaten i parlamentet.

I landets första EU-parlamentsval 2007, fick KPB 0,98 % av rösterna.

Källor 

Politiska partier i Bulgarien
Kommunistiska partier
Politiska partier bildade 1996
Eino Jutikkala

Eino Kaarlo Ilmari Jutikkala, fram till 1931 Rinne, född 24 oktober 1907 i Sääksmäki, död 22 december 2006 i Helsingfors, var en finländsk historiker, professor i ekonomisk historia vid Helsingfors universitet (1950–1954) och professor i Finlands historia (1954–1974).

Karriären 
Eino Jutikkala påverkades av den s.k. kulturhistoriska skolans inriktning på kollektiva företeelser i historien, och hans forskning har huvudsakligen gällt social och ekonomisk historia. Jutikkalas stora produktion omfattar bl.a. översiktsarbeten om nya tidens ekonomiska historia och om historisk demografi. Han har utvecklat en självständig forskningsmetodik, där kamerala källmaterialet statistiska resultat kombineras med ett bredare källunderlag, varigenom han uppnår högre grad av objektivitet. Tack vare hans forskningsmetoder har Finlands lokalhistoriska forskning förbättrat sin kvalitet avsevärt.

Bibliografi

Självständiga verk
 Läntisen Suomen kartanolaitos Ruotsin vallan viimeisenä aikana I-II (1932)
 Sääksmäen pitäjän historia (1934)
 Suomen postilaitoksen historia I (1938)
 Vääksyn kartanon historia (1939) 
 Finnlands Lebensraum (tillsammans med Väinö Auer, 1941)
 Finnland, der Vorposten Europas im Norden (tillsammans med Oskari Väänänen, 1941)
 Suomen talonpojan historia (1942)
 Die Bevölkerung Finnlands in den Jahren 1721–49 (1945)
 Puoli vuosisataa elintarviketeollisuutta I-II (1945–50)
 Suomen historian kartasto (1949)
 Uudenajan taloushistoria (1953)
 Turun kaupungin historia I-II (1957)
 Suomen historia (tillsammans med Kauko Pirisen, 1962)
 Suomen kansanedustuslaitoksen historia IV:1 (1962)
 Pohjoismaisen yhteiskunnan historiallisia juuria (1965)
 Suomen poliittinen historia 1809–1975 II (tillsammans med Viljo Rasila ja Keijo K. Kulha, 1976)
 Scandinavian Atlas of Historic Towns 1–2, II 1 (1977–90) 
 Talonpoika, aatelismies, kruunu (1979)
 Tampereen historia 1905–45 (1979)
 Kuolemalla on aina syynsä (1987) 
 Yhteistyötä yli Pohjanlahden (1992)
 Valtion tiedotuslaitoksen salainen sotakronikka (1997)

Som redaktör
 Suomen kulttuurihistoria I–IV (1933–36)
 Suomen kartanot ja suurtilat I–III (tillsammans med Gabriel Nikander, 1939–45)
 Hämeen historia I–VIII (1948–86) 
 Presidentin päiväkirja I–II (1967–68)
 Suomen maatalouden historia I (tillsammans med Anneli Mäkelä-Alitalo ja Viljo Rasila, 2003)

Källor
 Nationalencyklopedin, 10 (1993)

Noter

Externa länkar 
 Eino Jutikkala. 375 humanister 7.5.2015. Helsingfors universitet.

Födda 1907
Avlidna 2006
Finländska professorer i historia
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Män
Personer från Valkeakoski
Akademiker (Finland)
Papillödem

Papillödem är en svullnad av synnerven, som oftast beror på högt tryck i kraniet (intrakraniellt tryck). Papillödem syns vid ögonbottenundersökning: synnervens utgång (blinda fläcken) är normalt en skarpt avgränsad gulvit cirkel mot näthinnans orangeröda fond. Vid papillödem är gränsen suddig, och blinda fläcken får ett "fluffigt" utseende.

Källor

Externa länkar 

Ögonsjukdomar
Solbacken

Solbacken kan syfta på:

 Solbacken, Malmö – ett bostadsområde i Västra Innerstaden, Malmö
 Solbacken, Skellefteå – en stadsdel i Skellefteå
 Solbacken, Huddinge kommun – småort i Huddinge kommun
Solbacken, Södertälje kommun - småort i Södertälje kommun
 Villa Solbacken – en villa belägen strax norr om Djurgårdsbrunnskanalen vid Djurgårdsbrunn på Djurgården
 Solbackens sanatorium – utanför Säter
 Solbacken: Avd. E – en svensk miniserie för TV
Arvi Korhonen

Arvi Heikki Korhonen, född 
den 9 januari 1890 i Utajärvi, död den 26 december 1967 i Helsingfors, var en finländsk historiker och professor i allmän historia vid Helsingfors universitet 1949–59.

Drivvedsteorin 
Under andra världskriget tjänstgjorde Arvi Korhonen i högkvarteret, och befordrades till major 1942. Korhonen studerade bl.a. Finlands ställning under andra världskriget i Barbarossa-suunnitelma ja Suomi (1961), där han är känd för drivvedsteorin som går ut på att Finland sakteligen drevs in i fortsättningskriget, som just drivved. Finland gjorde enligt honom inget medvetet val. Teorin kritiserades först på amerikanskt håll, av C. Leonard Lundin, vars verk Finland in the Second World War utkom 1957. Enligt honom hade Finland aktivt förberett sig för ett krig vid Tysklands sida och dess ledare hade i flera kritiska skeden agerat oberoende av riksdagen. Korhonens recension i Suomen Kuvalehti under rubriken med den talande rubriken "En amerikan agerar domare över Finlands krigstida politik" var bitsk. Korhonen provocerades också till att skriva Barbarossa-suunnitelma ja Suomi (1961), där hann underströk att Finlands militära ledning inte hade förbundit sig att på ett organiskt sätt delta i Barbarossa-planens fullföljande. Ilkka Herlin har funnit bevis för att Korhonen under sin materialinsamling stötte på källor, som avslöjade ett betydligt aktivare engagemang från Finlands sida. Istället för att lyfta fram fynden teg han om dem. Ohto Manninen har i sin analys av verket påpekat att det knappast var en slump att Barbarossa-suunnitelma ja Suomi publicerdes i stora upplagor just hösten 1961. Korhonen hörde till Urho Kekkonens motståndarläger och boken fungerade som ett indirekt inlägg i den intriganta kampanjen inför presidentvalet 1962.

Arvi Korhonen tillhörde vid sidan av Pentti Renvall och Eino Jutikkala professorseliten i det finländska historikerskrået vid Helsingfors universitet. Hans elever var mest framgångsrika och tog över nästan alla vakanta stolar i s.k. allmän historia mellan 1950 och 1980. När de nya universiteten grundades i Uleåborg, Tammerfors, Jyväskylä och Joensuu och dess personal utökades, hade majoriteten av deras disputerat vid Helsingfors universitet. 

Arvi Korhonen är begravd i Utajärvi i Niska kyrkogård.

Bibliografi
 Suomalaisten vanhasta ajanlaskusta (1915)
 Vakkalaitos (1923)
 Tutkielma Turun tuomiokirkosta vv. 1700–1827 (1929)
 Suomen itärajan syntyhistoria (1938)
 Hakkapeliittain historia
 del 1. 1617–1625 (1939)
 del 2. 1626–1629 (1943)
 (Red.) Suomen historian käsikirja, del I och II (1949)
 Toisen maailmansodan aika (1949)
 Pienet kansat maailmanhistoriassa (1951)
 Eerikki Antinpoika (1953)
 Käräjäpukareita ja käräjäjuttuja (1956)
 Viisi sodan vuotta (1958)
 Barbarossa-suunnitelma ja Suomi (1961)
 Utajärven vaiheita (1962)
 Barbarossaplanen och Finland (1963)
 Oman maan puolustaminen (1964)

Källor

Externa länkar 
 
 
 Persongalleri (finska)

Födda 1890
Finländska historiker
Finländska professorer
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Män
Avlidna 1967
Personer från Norra Österbotten
Åke Kromnow

Ernst Åke Kromnow, född 21 maj 1914 i Stockholm, död 27 april 1986 i Stockholm, var en svensk historiker, kansliråd och riksarkivarie. Han var gift med historikern Birgitta Lager-Kromnow. 

Åke Kromnow var son till direktör Axel Kromnow och hans hustru Emma, född Norman. Han tog fil.kand. 1939, och var därefter anställd vid Riksarkivet medan han fortsatte sin akademiska bana som ledde till en fil.lic. 1942. År 1945 blev han förste amanuens, 1948 arkivarie, och företog i dessa befattningar offentliga arkivuppdrag till Berlin, England och Sovjetunionen. 

År 1950 värvades han till utrikesdepartementet, där han 1952 blev chef för dess arkiv med titeln kansliråd. Han var under den tiden också verksam med näringslivets arkivråd, som ordförande från 1955. År 1965 utsågs han till riksarkivarie, vilket han var till 1979 då han gick i pension. Hans främsta insats som riksarkivarie var initiativet till dataarkiveringskommittén.

Till Kromnows forskargärning hör arkivhistoriska verk i den svenska industrihistorien framför allt med arbeten om järnmalmshantering och övermasmästarämbetet, Jernkontorets historia med Bertil Boëthius, Kabinettets för utrikes brefväxling hemliga räkenskaper i riksarkivet (1951), och många fler alster.

År 1969 blev han filosofie hedersdoktor. Han var ledamot av Kungl. Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien, Kungl. Gustaf Adolfs Akademien och Kungl. Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia

Referenser

Noter

Tryckta källor
 
 
 
 Vem är det 1961

Kansliråd
Svenska riksarkivarier
Ledamöter av Kungliga Gustav Adolfs Akademien
Ledamöter av Kungliga Samfundet för utgivande av handskrifter rörande Skandinaviens historia
Ledamöter av Vitterhetsakademien
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Personer från Stockholm
Födda 1914
Avlidna 1986
Män
Kent Sänd

Kent Sänd, född 18 maj 1941 i Engelbrekts församling i Stockholm, död 19 september 2005 i Sävsjö församling i Jönköpings län, var en svensk samhällsdebattör. Han var yngre halvbror till Bengt Sändh. 

Sänd, som var utvecklingschef för ett tobaksföretag, grundade 2004 Samhällets styvbarn, som är en förening för barnhems- och fosterbarn. Han blev bland annat intervjuad av SVT:s Dokument inifrån om sin svåra uppväxt på Vidkärrs barnhem i Göteborg. Några veckor därefter begick Sänd självmord efter att först ha försökt döda sin hustru.

Han gav ut boken Sago- sång och målarbok (2001) tillsammans med Anders Petson.

Referenser

Externa länkar
Nordiska Kommittén för Mänskliga Rättigheter: Till minne av Kent Sänd 
Kent fick upprättelse till sist Göteborgs Fria, 28 april 2006

Födda 1941
Avlidna 2005
Män
Svenska direktörer
Personer som begått självmord
Laboratorierock

Laboratorierock (informellt Labbrock) är ett knälångt klädplagg som används för att skydda hud och kläder. De används, som namnet antyder, i laboratorier. Materialet varierar med arbetsplatsens krav; de som arbetar med elektronik kan ha labbrockar med antistatiska egenskaper.

I biologiska laboratorier används rockar för att hindra mikroorganismer från att komma in i, eller ut från, laboratoriet.

Arbetskläder
Laboratorieutrustning
Jaakko Suolahti

Jaakko Wilhelm Suolahti, född 18 januari 1918 i Brändö, Helsinge, död den 28 januari 1987 i Helsingfors, var en finländsk historiker. Han var son till Gunnar Suolahti.

Suolahti disputerade för filosofie licentiatgrad 1955. Han var 1947–1956 tjänsteman vid Riksarkivet och 1960–1981 professor i allmän historia vid Helsingfors universitet. Från 1962 till 1965 tjänstgjorde han som föreståndare för Finlands Rominstitut Villa Lante

Jaakko Suolahti intresserade sig för romarrikets social- och kulturhistoria samt de historiska relationerna mellan Finland och Italien.

Bibliografi 
 The Junior Officers of the Roman Army in the Republican Period. (1955)
 The Roman Censors. (1963)

Källor

Födda 1918
Finländska historiker
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Avlidna 1987
Män
Personer från Vanda
Stötande hund

Stötande hundar är jakthundar som används vid småviltjakt. Enligt den internationella kennelfederationen Fédération Cynologique Internationales (FCI) rasgruppsindelning ingår de i grupp 8, stötande och apporterande hundar, sektion 2, stötande hundar. De flesta i denna sektion är av typen spaniel. Men även hundar av andra typer kan användas vid jakt med stötande hund. I praktiken är det främst de varianter av cocker spaniel och engelsk springer spaniel som går under benämningen jaktspaniel.

Hunden ska söka av terrängen "under bössan" dvs inte längre från föraren att föraren kan nå det vilt hunden stöter upp med ett skott från sitt hagelvapen. Det innebär i praktiken att hunden ska befinna sig högst tjugo meter från jägaren i sidled och högst tio meter framför föraren.

Hunden ska stöta småvilt (kanin, hare, fasan, ripa osv) så att jägaren får skottchans i uppsprång eller uppflog. Omedelbart efter att hunden stött fågel eller hårvilt ska den stanna och bli kvar, helst med blicken fäst på det flyende viltet. Om jägaren väljer att skjuta, ska hunden sedan på kommando apportera (hämta) villebrådet till denne och avlämna det till hans eller hennes framsträckta hand.

Se även
 Fågelhund

Externa länkar
Svenska Spaniel och Retrieverklubben
Jaktspanielklubben
Jari-Matti Latvala

Jari-Matti Latvala, född 3 april 1985 i Töysä, är en finländsk rallyförare som kör utvalda tävlingar som privatförare för Toyota Gazoo Racing i WRC.

Karriär 
Latvala VM-debuterade i Wales Rally GB 2002.

Ford 
Mellan 2008 och 2012 körde han för fabriksstallet BP-Ford där han tog sju segrar. När han vann sin första deltävling i Svenska rallyt 2008 blev han den dittills yngste föraren att någonsin vinna en WRC-tävling.

Volkswagen 

2013 började han köra för Volkswagen Motorsport i en VW Polo R WRC. Han tog nio segrar under sina fyra säsonger med Volkswagen.

I juli 2010 vann han för första gången Finlands VM-rally, då han slog fransmannen Sébastien Ogier med 10,1 sekunder.

Toyota 
När Volkswagen drog sig ur WRC efter säsongen 2016, skrev Latvala på för Toyota.

Inför säsongen 2020 fick han inte längre en ordinarie plats hos Toyota, men körde under 2020 utvalda tävlingar i privat regi hos Toyota.

Co-driver 
Mellan 2003 och 2019 var Miikka Anttila Latvalas kartläsare. Inför 2020 tog den tidigare WRC-föraren Juho Hänninen över som kartläsare för Latvala.

Vinster i WRC

Referenser

Externa länkar 

 jarimattilatvala.com

Finländska rallyförare
Rally-VM-förare
Personer från Töysä
Födda 1985
Levande personer
Män
United States Naval Ship

United States Naval Ship eller USNS är en fartygsbeteckning på civila fartyg i tjänst hos amerikanska flottan.

Översikt
United States Naval Ships är vanligtvis trängfartyg ägda av amerikanska flottan och som opereras av Military Sealift Command. United States Naval Ships har vanligtvis civil besättning i stället för personal ur flottan. I jämförelse så har fartyg som tas i tjänst i amerikanska flottan med personal ur flottan, är i tjänst och tillhör USA:s regering beteckningen USS.

Referenser

USA:s flotta