kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tandbraxen

Tandbraxen  (Dentex dentex) är en fisk från familjen havsrudefiskar som finns nära bottnen i östra Atlanten.

Utseende 
Tandbraxen är en avlång fisk med kraftigt huvud och mun med stora tänder. Kroppen är silvrigt gråblå med mörkare fläckar och ibland 4 till 5 vaga, mörka tvärränder. Bröstfenan har en svart fläck nära fenroten. De största fiskarna kan bli rödaktiga i färgen. Når vanligen en längd av 50 cm, men de största exemplaren kan bli 100 cm långa och väga 14,3 kg.

Vanor 
Arten lever på sten- eller grusbotten ner till ett djup av som mest 200 m, även om den vanligen inte går djupare än 50 m. Ungfiskarna lever i stim, men som äldre blir fisken ensamlevande. Födan består av fiskar, bläckfiskar och blötdjur.

Kommersiell användning 
Tandbraxen är en populär matfisk som även odlas. Den är också föremål för sportfiske.

Utbredning 
Arten finns i östra Atlanten från Brittiska öarna över Medelhavet, Kanarieöarna och Mauretanien till Senegal.

Referenser 

Abborrartade fiskar
Carneiscus

Carneiscus var en filosof och anhängare av epikurismen. Han var lärjunge till Epikuros, som levde omkring 300 f.Kr.. Carneiscus är känd som författare till en essä som fragment till, hittades vid kvarlevorna i Villa dei Papyri i Herculaneum. Essäns titel är Philistas och är en essä om vänskap, mer precist hanterandet av dödsfall av en vän. Philistas (eller Philista) var en vän till Carneiscus, och hon presenteras i essän som en "mönster-epikuré". Efterlevande fragment innehåller en polemik mot Praxiphanes, Carneiscus jämför epikurismens syn på vänskap och njutning, mot den peripatetiska skolans syn på samma ämnen.

Källor

Där anges följande som källor:

Referenser

David Konstan, (1997), Friendship in the Classical World, pages 109-110. Cambridge University Press.
James Warren, (2004), Facing Death: Epicurus and His Critics, page 134. Oxford University Press.

Antikens filosofer
Epikuréer
Män
Tack (musikalbum)

Tack är det tredje soloalbumet av den svenske artisten Olle Ljungström. Skivan släpptes i oktober 1995. Skivan producerades av Dan Sundquist. Sundquist hade känt Ljungström sedan deras tid tillsammans i gruppen Reeperbahn åren 1977-82.

Låtarna "Överallt," "Norrländska präriens gudinna," "Bara himlen ser på" samt "Som du" släpptes som singlar.

Det var Ljungströms första album som släpptes hos Warner Music, efter att Warner köpt upp det oberoende skivbolaget Telegram. Namnet Telegram användes dock fortfarande på CD-skivan.

Produktion 
Materialet på Tack började skrivas på nyåret 1995. Ljungströms två föregående soloskivor, Olle Ljungström och Världens räddaste man, hade inte sålt så många exemplar som man hoppats på, så tanken med Tack lär ha varit att göra en mer lättillgänglig skiva. Låtarna spelades in hos MNW, Cosmos, Atlantis och Neptunus i Stockholm under producent Dan Sundquists regi. Vid sommarens slut 1995 var skivan så gott som färdig.

Ljungström skrev själv alla texter förutom coverlåten "Bara himlen ser på." Heinz Liljedahl hade ansvaret för nästan all musik den här gången, även om Ljungström, efter egen utsago, också "petade . . . en del i musiken." Ljungström sa sig mycket nöjd med skivan vid släppet oktober 1995, men i en intervju många år senare uttalade han att han inte var så "förtjust" i Tack: "Den kändes som ett försök att göra någon slags radiovariant av det jag gjorde under den här perioden," sa han.

Mottagande 
Tack mottog nästan uteslutande positiva recensioner. I Göteborgs-Posten fick skivan högsta betyg, 5/5, och recensenten ansåg att Ljungström för närvarande skrev "landets bästa poptexter." Aftonbladet gav skivan näst högsta betyg, 4/5, med motiveringen att den höll "lika hög klass rakt igenom." Även i Expressen och GT fick Tack 4/5 i betyg.

I tidningen Pop fick skivan 7/10.

Rockbjörnen nominerade Ljungström i kategorin "Årets textförfattare" för skivan, och han vann i kategorin "Årets manliga svenska artist" det året. På albumlistan nådde den som högst plats 8.

Låtlista 
Alla låtar komponerade av Olle Ljungström och Heinz Liljedahl, förutom spår 3 som är en cover på en låt av Eric Gadd.

"Överallt" - 3:23
"Norrländska präriens gudinna" - 4:03
"Bara himlen ser på" - 5:12
"Bara på lek" - 3:25
"Hjärta, lust & smärta" - 4:25
"La la la" - 3:28
"Du borde vant dig nu" - 3:28
"Som du" - 5:18
"Sången är till dig" - 4:08
"Vem kan man lita på?" - 3:46
"Bambi" - 4:11
"Vad händer med oss" - 3:50

Medverkande
 Olle Ljungström - sång
 Heinz Liljedahl - gitarrer, körer, percussion, tamburin
 Lars Halapi - gitarrer, pedal steelguitar, piano
 Jerker Odelholm - bas
 Peter Korhonen - trummor, percussion

 Dan Sundquist - körer, el-piano, synthesizers
 Peter "Texas" Johansson - baryton- och teonsaxofon
 Fredrik Ljungkvist - teonsaxofon
 Mats Asplén - orgel

Stråkar: S.R.S.O., S.N.Y.K.O. och Drottningholms K.O. orkestrerade och dirigerade av Mats Holmqvist

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Album av Olle Ljungström
Musikalbum 1995
Svenskspråkiga musikalbum
Max Verworn

Max Verworn, född 4 november 1863 i Berlin, död 23 november 1921 i Bonn, var en tysk fysiolog.

Verworn blev e.o. professor i fysiologi i Jena 1895, professor i Göttingen 1901 och i Bonn 1910. Han var banbrytande inom områden rörande cellens och därmed också de encelliga organismernas fysiologi; även nervcellernas funktioner var föremål för hans ingående forskning. Han främsta verk är den mycket uppmärksammade Allgemeine Physiologie (1895; sjätte upplagan 1915; översatt till flera språk). Han uppsatte 1902 "Zeitschrift für allgemeine Physiologie" och redigerade 1910-18 "Pflügers Archiv für die gesammte Physiologie". Han var även verksam på den prehistoriska arkeologins område.

Verworn ville i stället för en kausal världsåskådning uppställa en "konditional", som uppvisar företeelsernas komplicerade betingelser, vilka i sin fullständiga sammanfattning är deras väsen. Han försökte påvisa en fysikalisk-mekanisk förklaring av det organiska livet, specifikt i förhållandet mellan själ och kropp en "psykomonism", enligt vilken tingen är "innehåll i psyke".

Övriga skrifter i urval 
Psychophysiologische Protistenstudien (1889)
Die Bewegung der lebendigen Substanz (1892)
Die Biogenhypothese (1903)
Die Frage nach den Grenzen der Erkenntnis (1908)
Die Mechanik des Geisteslebens (1907; tredje upplagan 1914)

Källor

Tyska fysiologer
Tyska professorer
Personer verksamma vid Göttingens universitet
Personer verksamma vid Bonns universitet
Födda 1863
Avlidna 1921
Män
Ugglan
Forskare från Berlin
Fosterhinna

Fosterhinnor är hinnor som är viktiga under utvecklingen av ett embryo eller foster. Det finns många sorters fosterhinnor.

De olika fosterhinnorna kallade amnion, korion, allantois och gulesäck finns hos alla däggdjur, fåglar och kräldjur. Dessa djur kallas amnioter.

Korion är den yttersta fosterhinnan hos amnioterna. Insekter har även en korion som utgör det yttesta skalet av insekternas ägg.

Hos fåglar ansluter sig allantois till korion under äggets skal. Hos många däggdjur blir allantois stor och kommer att ingå moderkakan, hos människan utvecklas den till att leda blod till och från moderkakan.
Hos så kallade äkta däggdjur (där människan ingår) är en fosterhinna kallad gulesäcken tom och tillbakabildas snart.

Människans fosterhinnor 
Människans fyra fosterhinnor bildas tidigt under fosterutvecklingen.

Människan har två fosterhinnor, en inre, amnion, och en yttre, korion.

Amnion och korion kommer att omge fostret och skyddar det mot bakterier.

Fostervatten bildas av amnion tidigt i graviditeten.

Fostrets del av moderkakan bildas av en del av korion.

Ibland har tvillingar en gemensam korion men det är sällsynt att de även delar amnion.

Referenser 

Fosterutveckling
Tolu Ogunlesi

Tolu Ogunlesi, född 1982, är en nigeriansk författare och journalist.

Ogunlesi var Nordiska Afrikainstitutets författarstipendiat under 2008 och året därpå inbjöds han till University of Birmingham. Med diktsamlingen Listen to the Geckos Singing from a Balcony gjorde han sin debut 2004, och 2008 kom ungdomsromanen Conquest and Conviviality. Det är i tidningar, tidskrifter, nigerianska och brittiska antologier han publicerar sin poesi och sina noveller, liksom på internet, i tidskrifter som 3 Quarks Daily, The Vocabula Review, Crossing Borders, Underground Voices med flera. Han har fått en rad utmärkelser och priser och deltagit i många festivaler och bokmässor i Afrika och Europa.

Källor

Tryckta källor 

Nigerianska författare
Nigerianska journalister
Engelskspråkiga författare
Alumner från University of East Anglia
Födda 1982
Levande personer
Män
Caroline Ek

Ulrika Caroline Ek, född 28 februari 1984 i Ramdala församling, Blekinge län, är en svensk kickboxare. Hon har tagit åtta SM-guld, ett EM-guld och tre VM-guld. 2009 blev hon första svensk någonsin att vinna det professionella världsmästarbältet i kickboxningens största organisation, WAKO. Hon tävlade för VKC (Västerås Kampsportscenter). Record 90-6-0

Hon var 2016 en av deltagarna i SVT:s Mästarnas mästare. Hon kom på andra plats efter Peter Forsberg.  

Ek arbetar till vardags som brandman i Eskilstuna.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Kvinnor
Födda 1984
Levande personer
Svenska kampsportare
Personer från Karlskrona kommun
Chuolinjen

Chūōlinjen  är en japansk 424,6 km lång dubbelspårig järnvägslinje, med fyrspår mellan Mitaka och Ochanomizu (som planeras byggas ut mellan Takao och Mitaka), mellan huvudstaden Tokyo och Nagoya, uppdelad i en västlig del  och en östlig del , helt färdigbyggd 1911. Linjen, med en maximal hastighet av 130 km/tim, är den långsammaste förbindelsen mellan städerna, då den kustnära Tokaidolinjen är något snabbare, medan Tōkaidō Shinkansen är den snabbaste länken.

Linjen är mycket hårt trafikerad, främst mellan Tokyo och Takao station, med frekvent trafik med pendeltåg och tunnelbanetåg (som ofta övergår mellan tunnelbana och järnväg i Stortokyo) mellan Mitaka och den vid Nakano anslutande Tozai-linjen. För att minska trafiken in till Tokyo station utgår nästan samtliga expresståg från station Shinjuku, medan vissa lokala tåg färdas, istället för till och från Tokyo station, till och från den anslutande Sobulinjen vid station Ochanomizu. Chuolinjen, som även är ett viktigt godsstråk, trafikeras därutöver även av följande expresståg:
Azusa: Shinjuku–Matsumoto.
Kaiji: Shinjuku–Kofu.
Chūō Liner: Shinjuku–Hachioji/Takao (trafikeras vardagar under rusningstid; endast reserverade platser).
Ōme Liner: Shinjuku–Ōme (trafikeras vardagar under rusningstid; endast reserverade platser).
Narita Express: Takao–Naritas internationella flygplats via Shinjuku/Tokyo station (direktturer två avgångar per dygn vardera hållet).
Wing Azusa: Tokyo station–Matsumoto (säsongstrafik).
Moonlight Shinshū: Shinjuku–Hakuba (säsongstrafik).

Källor

Järnvägslinjer i Japan
Järnvägslinjer öppnade 1911
WP:Projekt Japan
Universitetet i Wrocław

Universitetet i Wrocław (polska Uniwersytet Wrocławski) är en av 35 högskolor i Wrocław i Polen. 

Det öppnade i sin nuvarande form 1945 som efterföljare efter Schlesische Friedrich-Wilhelms-Universität zu Breslau (ofta kallat Universität Breslau) från 1811, som i sin tur gick direkt tillbaka till högskolan Leopoldina, som grundlades 1702 i vad som då var Habsburgmonarkin. Universitetet består av tio fakulteter, och institutionen har omkring 40 000 studenter och 3301 anställda.

Nobelpristagare 

 Friedrich Bergius, nobelpristagare i kemi
 Max Born, nobelpristagare i fysik
 Hans Georg Dehmelt, nobelpristagare i fysik
 Paul Ehrlich, nobelpristagare i medicin
 Theodor Mommsen, klassisk filolog och nobelpristagare i litteratur, professor i romersk rätt vid universitetet i Breslau
 Otto Stern, nobelpristagare i fysik

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Källor 

 

Universitet och högskolor i Polen
Schlesien
Utbildningsinstitutioner bildade 1702
Anna & Senna

Anna & Senna är en nederländsk duo bestående av Anna Lagerweij (född 24 juli 2000) och Senna Sitalsing (född 6 oktober 1999).

Den 2 oktober 2010 vann de den nederländska uttagningen till Junior Eurovision Song Contest 2010. De kom därmed att representera Nederländerna i tävlingen den 20 november 2010, med låten "My Family". Låten som de kommer att tävla med har de skrivit själva, medan den har blivit producerad av Tjeerd Oosterhuis. Oosterhuis står bland annat bakom Nederländernas bidrag till Junior Eurovision 2005, då Tess sjöng "Stupid", och fjolårets Nederländska vinnarbidrag "Click Clack", framfört av Ralf. Vid finalen fick de 52 poäng vilket räckte till en nionde plats.

Källor 

Nederländska popgrupper
Nederländska duogrupper
Deltagare i Junior Eurovision Song Contest
Olle Ljungström (musikalbum)

Olle Ljungström är det första studioalbumet av den svenske artisten Olle Ljungström som soloartist, och släpptes i april 1993. Albumet producerades av Johan Vävare. Det Grammis-nominerades, i kategorin "Årets pop, manlig."

Låtarna "Hur långt kan det gå?", "Jesus kan" och "Minns i november" släpptes som singlar.

År 1997 fanns albumet med på Nöjesguidens lista över de 60 bästa svenska skivorna någonsin (49:e plats).

Produktion 
Produktionen av Olle Ljungströms första musikalbum som soloartist började hösten 1992, kort tid efter att han spelat på Hultsfredsfestivalen augusti samma år med en handfull nyskrivna låtar. Ljungström hade ett par år tidigare sjungit duett på låten "Vänner för livet" med Webstrarna, men hade inte medverkat i offentligheten i någon större utsträckning efter Reeperbahns upplösning 1984.

Skivan spelades in av producent Johan Vävare i Silence Studio, Koppom och SPI studio. Även om Heinz Liljedahl med åren kom att komponera största delen av musiken på Ljungströms låtar, ska Ljungström ha tonsatt vissa låtar själv på sin första soloskiva. Låtarna komponerades först på akustisk gitarr, varefter Ljungström skrev texter till.

Mottagande 
Olle Ljungström mottog till störstadels positiva recensioner. Lars Lindström i Expressen gav skivan näst högsta betyg, 4/5, och skrev: "Jag vet inte om det finns plats för en så uppenbar begåvning som Olle Ljungström i 90-talets Sverige. Men det borde göra det. Och vi borde vara rädda om honom." Skivan fick näst högsta betyg, 4/5, även i Aftonbladet och Göteborgsposten. Även Svenska Dagbladet var mycket positiva (även om inget specifikt betyg gavs), och skrev att skivan bjöd på "lysande texter."

I tidningen IDag mottog skivan det något mer reserverade betyget 3/5, men recensenten ansåg att den var en "Lovande inledning på en karriär" som kunde "komma att berika den svenska rockscenen framöver."

I tidningen Pop fick skivan det medelbra betyget 6/10.

Dock sålde inte albumet så mycket som många förväntat sig; enligt en källa såldes Olle Ljungström i ca. 6.000 exemplar under första året efter skivsläppet.

Låtlista 
Text: Olle Ljungström, förutom spår 12 av Gösta Rybrant. Musik: Heinz Liljedahl och Olle Ljungström, förutom spår 12 av Harvey Schmidt och Tom Jones.

"Hur långt kan det gå?" - 4:22
"Jag spelar vanlig" - 4:11
"Du och jag" - 5:09
"Jesus kan" - 4:32
"Jorden" - 5:11
"Min trädgård" - 4:31
"Drömmar" - 6:14
"Leka farligt" - 4:26
"Tivoli" - 3:52
"Tänk om det vore värt nåt" - 5:03
"Du gråter" - 5:34
"Minns i november" - 3:06

Medverkande 
 Olle Ljungström – sång, gitarr
 Heinz Liljedahl – gitarrer, kör, bas, orgel, tremologitarr
 Mattias Thorell – gitarr, elgitarr, solo, slide
 Sven Lindvall - bas, kör, akustisk gitarr
 Peter Korhonen - trummor, slagverk
 Johan Vävare - ljud

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Album av Olle Ljungström
Debutalbum 1993
Musikalbum 1993
Svenska debutalbum
Svenskspråkiga musikalbum
Håkon Grjotgardsson

Håkon Grjotgardsson, död någon gång mellan 910 och 920, var en norsk storman och jarl i Tröndelag under Harald Hårfagers tid. Han är den förste av Ladejarlarna. Hans ätt kom från Hålogaland. Håkon slog sig ner i Lade, vid Nidälvens utlopp i Trondheimsfjorden. Enligt Snorre Sturlasson allierade han sig med Harald Hårfager under dennes erövring av Tröndelag och befäste alliansen med att gifta bort son dotter Åsa till Harald. Harald ska ha gett honom kontroll över hela Tröndelag. Håkon ska ha stupat vid Stavanesvågen (nu Stongfjorden) i nuvarande Askvoll, Sogn og Fjordane. Håkons hustrus namn är okänt. Han var far till Sigurd Ladejarl, som efter faderns död fick ta över som Tröndelags jarl.

Källor 
 Jørn Sandnes: Store norske leksikon, snl.no, artikeln "Håkon Grjotgardsson – utdypning (NBL-artikkel)" 

Födda 800-talet
Avlidna 910-talet
Ladejarlar
Norska politiker
Personer i Norge under 900-talet
Personer som stupat i strid
Män
Personer i Norge under 800-talet
Bäst

Bäst är ett samlingsalbum av den svenske artisten Olle Ljungström som släpptes 10 augusti 2001. CD 1 innehåller låtar ur hans fem första soloalbum Olle Ljungström (1993), Världens Räddaste Man (1994), Tack (1995), Det stora kalaset (1998), En apa som liknar dig (2000) samt bonusspåren Du sköna värld och Balladen om all kärleks lön, medan CD 2 innehåller olika B-sidor.

Mottagande 
Bäst mottog högsta betyg, 5/5, i Aftonbladet när den släpptes, och Ljungström kallades för "den felande länken mellan Ulf Lundell och Håkan Hellström." I Expressen fick samlingsskivan näst högsta betyg, 4/5.

Låtlista

CD 1
Alla låtar komponerade av Olle Ljungström och Heinz Liljedahl förutom Balladen om all kärleks lön av Cornelis Vreeswijk, Minns i november av Gösta Rybrant samt Nåt för dom som väntar och Jag och min far som Olle Ljungström komponerat egenhändigt.

 "Överallt"
 "Jag spelar vanlig"
 "Norrländska präriens gudinna"
 "Du sköna värld"
 "Hur långt kan det gå?"
 "Nåt för dom som väntar"
 "En apa som liknar dig"
 "Jag och min far"
 "Som man bäddar"
 "Tysk indian"
 "Kaffe & en cigarett"
 "Balladen om all kärleks lön"
 "Vatten, sol och ängar"
 "Som du"
 "Du och jag"
 "Sthlm, Sthlm"
 "Det betyder ingenting"
 "Minns i november"

CD 2
Spår 2, 4, 6 och 9 är komponerade av Olle Ljungström, övriga spår är komponerade av Olle Ljungström och Heinz Liljedahl.

 "Du är min"
 "Bara du & jag"
 "Jag ljuger"
 "Du ligger under"
 "Människor kan"
 "Naken"
 "Friheten"
 "Vad händer med oss"
 "Saker som jag samlat på"
 "Psalm"

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Album av Olle Ljungström
Samlingsalbum 2001
Svenskspråkiga samlingsalbum
Karl von Vierordt

Karl von Vierordt, född 1 juli 1818 i Lahr, Baden, död 22 november 1884 i Tübingen, var en tysk fysiolog. Han var far till Hermann Vierordt.

Vierordt blev 1841 medicine doktor och 1843 överkirurg vid ett badensiskt regemente. Som sådan fann han tillfälle att ägna sig åt fysiologiska studier, särskilt över andningen. Han kallades 1849 till extra ordinarie professor i teoretisk medicin och var 1855–1884 ordinarie professor i fysiologi i Tübingen. 

Vierordt var den förste, som grafiskt registrerade pulsen. Han utförde viktiga undersökningar över blodets strömningshastighet och gjorde betydelsefulla studier över spektralanalysens användning för kvantitativa ändamål.

Bibliografi (i urval)
Physìologie des Athmens mit besonderer Rücksicht auf die Ausscheidung der Kohlensäure (1845)
Die Lehre vom Arterienpuls in gesunden und kranken Zuständen (1855)
Die Erscheinungen und Gesetze der Stromgeschwindigkeiten des Blutes (1858)
Grundriss der Physiologie (1869-61; femte upplagan 1877)
Die Anwendung des Spectralapparats zur Messung der Stärke des farbigen Lichtes (1871)
Die Anwendung des Spektralapparates zur Photometrie der Absorptionsspectren und qvantitative chemische Analyse (1873)
Die qvantitative Spectralanalyse in ihrer Anwendung auf Physiologie, Chemie und Technologie (1876)
Physiologie des Kindesalters (1877; andra upplagan 1881)

Källor

Militärläkare
Tyska fysiologer
Tyska professorer i medicin
Personer verksamma vid Tübingens universitet
Tyska läkare under 1800-talet
Födda 1818
Avlidna 1884
Män
Ugglan
Iowa-klass

Iowa-klass är en fartygsklass som består av sex snabba slagskepp i amerikanska flottan som beställdes 1939 och 1940 för att eskortera hangarfartygsgrupper. Samtliga av fartygen kom att tjänstgöra under andra världskriget, främst i Stilla havskriget. 

Fyra av de beställda fartygen var i tjänst från 1944 och ytterligare två var kölsträckta, men dessa två avbeställdes innan slutförandet och skrotades. Slagskeppen i Iowa-klassen tjänstgjorde i alla stora amerikanska krig från andra världskriget fram till Gulfkriget 1991. 

Fartygen i Iowa-klassen var de sista amerikanska slagskeppen som kom att byggas och alla fyra färdigställda är numera museifartyg, varav två på USA:s östkust, en på västkusten och en på Hawaii.

Bakgrund

Under andra världskriget försvarade de hangarfartyg och besköt japanska positioner. Den japanska kapitulationen ägde rum 2 september 1945 ombord på USS Missouri i Tokyobukten. Efter krigsslutet placerades tre utav Iowa-klassens slagskeppen i reserv. 

Dessa tre återinkallades emellertid i tjänst under Koreakriget där de understödde FN-styrkor med artillerield mot Nordkoreas offensiv. 

Under 1968 återkallades USS New Jersey för strid i Vietnamkriget och besköt mål nära den vietnamesiska demilitariserade zonen. 

Alla fyra fartygen i klassen återaktiveras och beväpnades med kryssningsrobotar av typ Tomahawk under Ronald Reagans administration på 1980-talet. Återaktiveringen var en del av marinminister John Lehmans målsättning om att upprätthålla en örlogsflotta om 600 fartyg för att avskräcka Sovjetunionen. 

I början av 1991 besköt Missouri och Wisconsin Tomahawkrobotar och sina 406 mm kanoner på irakiska mål under Gulfkriget. 

Alla fyra slagskepp togs ur bruk i början av 1990-talet då det kalla kriget tog slut, och de togs till en början bort från fartygsregistret. Efter påtryckningar från USA:s kongress återinfördes två till fartygsregistret för underhåll i reservflottan 1995. Dessa två sista slagskeppen ströks från fartygsregistret 2006.

USS Missouri öppnade som museifartyg 1998, följt av USS New Jersey år 2000 och USS Wisconsin ett decennium senare. I och med att USS Iowa öppnades som museifartyg under 2012 var därmed samtliga fyra fartyg i den sista slagsskeppsklassen som varit i aktiv tjänst bevarade för eftervärlden.

Fartyg i klassen

Se även
 Naval History and Heritage Command
 United States Navy Memorial

Referenser

Tryckta källor 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 
 Polmar Norman.  The Naval Institute Guide to the Ships and Aircraft of the US Fleet.  2001, Naval Institute Press.  .

Noter

Externa länkar 

Slagskeppsklasser
Sju (musikalbum)

Sju är det sjunde soloalbumet av den svenske artisten Olle Ljungström. Skivan släpptes 4 mars 2009, nästan sju år efter hans förra album Syntheziser. Den nådde plats 5 på den svenska albumlistan. Albumet har producerats av Torsten Larsson. Detta är första musikalbumet Ljungström gjort som soloartist där hans tidigare samarbetare Heinz Liljedahl ej medverkar.

Låten "Försökskanin" släpptes som digital singel.

Albumet är tillägnat Reeperbahn-basisten Peter Ivarss som dog 1983.

Mottagande 
Sju mottog i överlag väldigt positiva recensioner. "Ljungström gör lysande poplyrik," skrev Håkan Steen i Aftonbladet, och gav skivan 4/5 i betyg. Även Per Hägred i Expressen gav den 4/5 och kallade Sju för "sjukt bra, om man säger så." Även i Nöjesguiden fick skivan näst högsta betyg, 5/6, och Ljungström jämfördes med Cornelis Vreesvijk. I tidningen Sonic mottog skivan 8/10, och det skrevs att Sju bjöd på några av Ljungströms "bästa låtar."

Låtlista 
Alla låtar komponerade av Olle Ljungström och Torsten Larsson.

"Sju" - 2:14
"Blända livet" - 3:00
"En förgiftad man" - 3:23
"Svenskt stål" - 3:54
"Jag äger något du inte har" - 3:59
"Uppröra" - 2:57
"MC 7" - 3:35
"Hjältar" - 4:41
"Försökskanin" - 3:38
"Kastrull" - 3:44
"Mina blommors mamma" - 3:18
"Sverige" (bonusspår - Spotify)
"Jag är blind" (bonusspår - iTunes)
"Tagen" (bonusspår - CDON)

Medverkande
 Olle Ljungström - gitarr, sång
 Torsten Larsson - gitarr, bas, kör
 Anna Järvinen - sång på "Hjältar"
 Patrik Bengtsson - stråkar
 Sune Falk - gitarr, kör
 Mattias Hellberg - Munspel
 Jaqee - kör
 Johan Håkansson - trummor

Listplaceringar

Referenser 

Album av Olle Ljungström
Musikalbum 2009
Svenskspråkiga musikalbum