kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Huset Luxemburg

Huset Luxemburg var en av de mest betydelsefulla ätterna under medeltiden i Centraleuropa och hade sin storhetstid mellan 1308 och 1437.

Historia 

Släktens ursprung är i Luxemburg, som var en provins i det Tysk-romerska riket. Grevinnan Ermesinda av Luxemburg (omkring 1186-1247), den enda arvingen till Henrik IV den blinde, greve av Namur och Luxemburg, gifte sig 1214 med Hertig Walram av Limburg. Därmed ökade familjens egendomar och inflytande.

Ermesinda och Walrams son, Henrik V av Luxemburg, (kung mellan 1247 och 1281), fortsatte att utvidga familjens egendomar.

Henrik VI (1240–1288) dog i slaget vid Worringen den 5 juni 1288 och förlorade därmed Limburg. 

Därefter började familjen att orientera mot Frankrike. Henrik VI:s son, Henrik VII, son till grevinnan Beatrix av Avenses-Beaumont växte upp i det franska hovet. Familjens kontakter med Frankrikes regentfamilj stärktes, när Henrik VII gifte sig med Margareta av Brabant, dotter till Filip IV av Frankrike. 1308 blev greven tysk-romersk kung, genom bland andra sin bror, ärkebiskop Balduin och ärkebiskop Peter av Mainz insatser, och därefter valdes han till kejsare 1312.

År 1310 blev Henrik VII:s son, Johann tjeckisk kung. Dynastin Luxemburg var för övrigt också mycket framgångsrik i Böhmen. Deras störste bundsförvant var huset Přemysliden.

Perioden under Karl IV av Luxemburg och närmast därefter är Luxemburgmaktens storhetstid, men landområdena blev mindre under den efterföljande generationen. 1402 förlorade man Luxemburg och Neumark samt 1415 även Brandenburg.

1400 jagades Wencel bort från den tysk-romerska tronen och de tyska furstarna valde Ruprecht av Pfalz till kejsare.

Med Sigismund av Ungerns död dog familjens manssida ut, och 1442 dog även Elisabeth av Böhmen. Hon var den sista Luxemburgaren.

Viktiga personer 

 Henrik V
 Henrik VI 
 Henrik VII Heinrich VII (1275–1313) – Kejsare i tysk-romerska riket (1308–1313).

 Johan den blinde Jan Lucemburský (Luxembourg) (1296–1346) – son till Henrik VII. Kung i Böhmen (1310–1346). Dog vid slaget vid Crécy mellan fransmän och engelsmän.

 Karl IV Karel (1316–1378) – son till Johann. Kung i Böhmen (1346–1378), kung i Rom (1346–1378), kejsare i tysk-romerska riket (1355–1378).

 Wencel IV Václav IV (Wenceslas) (1361–1419) – son till Karl IV. Kung i Böhmen (1378–1419), kung i Rom (1376–1400). Av tyska historiker kallad Wenceslas den late. Hade rykte om sig av vara suput och sadist. Avsatt som kejsare på grund av lättja.

 Zikmund (Sigismund) (1368–1437) — son till Karl IV. Kung i Böhmen (1420, 1436–1437), kung i Ungern (1387–1437), kejsare i tysk-romerska riket (1433–1437), kung i Lombardiet från 1431. Under hans regeringstid hade Jan Hus startat ett uppror.

Bildgalleri

Släktträd

Externa länkar 

Luxemburg
Huset Luxemburg
Davor Dujmović

Davor Dujmović, född 20 september 1969 i Sarajevo, död 31 maj 1999 Novo Mesto, var en jugoslavisk skådespelare.

Han är främst känd för sina roller i Emir Kusturicafilmer som 
"Perhan", i Zigenarnas tid (1989) , "Bata" i Underground (1995) och "Mirza", i When father was away on business (1989).

Hans karriär inleddes då han mötte regissören Emir Kusturica på Sarajevos gator, Emir höll på att rollbesätta When father was away on business och Davor var perfekt för rollen som "Mirza" (den äldre brodern i filmen). Emir såg att Davor hade möjligheter att bli framgångsrik och fortsatte att ha med honom i sina filmer. 

Han var med i den jugoslaviska komedishowen Top Lista Nadrealista.

Under 1990-talet började Davor att använda droger och blev heroinmissbrukare. Under krigets första månader stannade han i Sarajevo men flyttade sedan till Belgrad där han medverkade i Underground. I slutet av kriget flyttade han till Banja Luka i Bosnien och Hercegovina, där han tillsammans med Andrej J. Gartner startade en fond för kulturen i Republika Srpska. Han tillbringade sin sista tid tillsammans med sin flickvän i Novo Mesto, Slovenien. Davor Dujmovic begick självmord 1999, efter en svår depression.

Externa länkar

Minnessida för Davor Dujmović

Referenser

Serbiska skådespelare
Födda 1969
Avlidna 1999
Män
Personer från Sarajevo
Finn Alnæs

Finn Alnæs född 20 januari 1932 i Bærum, död 3 november 1991 i Lillehammer, var en norsk författare. 

Alnæs debuterade 1963 med romanen Koloss.

Innan sin litterära debut hade Alnæs studerat drama i England och arbetat som bland annat skådespelare, journalist, lärare och lastbilschaufför. 

Alnæs nominerades två gånger till Nordiska rådets litteraturpris, 1964 för Koloss och 1969 för Gemini. 1993, två år efter författarens död, blev Koloss filmatiserad. Regi och manus stod Witold Leszczynski för.

Bibliografi (i urval) 

 Koloss 1963
 Gemini 1968
 Festningen faller 1971
 Svart snø 1976
 Naturkatedral 1976
 Musica 1978
 Dynamis 1982
 Restdjevelens karneval 1992 (postumt)

Priser och utmärkelser 
 Kritikerpriset 1968
 Bokhandlarpriset 1969

Externa länkar 
 

Norska journalister under 1900-talet
Norska lärare under 1900-talet
Norska romanförfattare
Norskspråkiga romanförfattare
Norska författare under 1900-talet
Norska skådespelare under 1900-talet
Personer från Bærums kommun
Födda 1932
Avlidna 1991
Män
Jäders socken

Jäders socken i Södermanland ingick i Österrekarne härad och är sedan 1971 en del av Eskilstuna kommun, från 2016 inom Kafjärdens distrikt.

Socknens areal är 51,71 kvadratkilometer, varav 51,38 land. År 1949 fanns här 929 invånare. Fiholms slott samt sockenkyrkan Jäders kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Jäders socken har medeltida ursprung. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Jäders församling och för de borgerliga frågorna till Jäders landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Kafjärdens landskommun som 1971 uppgick i Eskilstuna kommun. Församlingen uppgick 1995 i Kafjärdens församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Kafjärden, med samma omfattning som Kafjärdens församling fick 1995, och vari detta sockenområde ingår.

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Österrekarne härad.  De indelta soldaterna tillhörde Södermanlands regemente, Öster Rekarne kompani.

Geografi

Jäders socken ligger nordost om Eskilstuna söder om Mälaren och väster om Sörfjärden. Socknen är en odlingsbygd med skog i norr.

Fornlämningar

Från bronsåldern finns gravrösen. Från järnåldern finns ett 40-tal gravfält och flera fornborgar. Åtta runristningar har påträffats där Sigurdsristningen är känd.

Namnet
Namnet (1314 Jäder) kommer från kyrkbyn och iädhur, 'kant, rand' syftande på en långsträckt höjd vid kyrkan, alternativt placeringen vid kanten av Mälaren.

Personer från bygden
Från Jäder kommer Daniel Gildenlöw, sångare i Pain of Salvation.

Axel Oxenstierna, Sveriges största statsman, är uppväxt på Fiholm och blev begravd i Jäders kyrka 1655, i Oxenstiernska gravvalvet

Se även
Jäders församling

Referenser

Externa länkar

Socknar i Österrekarne härad
Indelningar i Eskilstuna kommun
Oriflame

Oriflame Holding AG är ett internationellt kosmetikaföretag av nätverksförsäljningstyp, grundat i Sverige 1967 av bröderna Jonas af Jochnick, Robert af Jochnick och Bengt Hellsten, som säljer främst skönhets- och kroppsvårdsprodukter. Huvudkontoret för Oriflame ligger i Schaffhausen, Schweiz och har ett registrerat kontor i Stockholm, Sverige. Oriflame Holding AG var noterat på Nasdaq Nordic fram till 17 juli 2019.

Verksamhet
Företaget har cirka 6 000 anställda, 1 000 produkter i sortimentet och en omsättning på över 1,3 miljarder Euro. Oriflame bedriver verksamhet i mer än 60 länder, där företagets skönhetsprodukter marknadsförs av över 3 miljoner oberoende Oriflame Brand Partners.

Marknadsföring och försäljning sker online, under 2019 placerades 96% av företagets globala ordrar online, av dessa gjordes 55% på mobila enheter. Företagets viktigaste marknadsföring sker via kataloger som utkommer cirka: 17 ggr/år, där de två sista katalogerna 16 och 17 är extra tjocka julkataloger. Katalogproduktionen är indelad i 5 olika regioner; Afrika, Asien, Central och Latinamerika, Östeuropa samt Västeuropa som alla vardera ger ut en unik, lokalt marknadsanpassad katalog till respektive region.

Samarbete med högskolor och universitet 
Företaget är en av medlemmarna, benämnda Partners, i Handelshögskolan i Stockholms partnerprogram för företag som bidrar finansiellt till högskolan och nära samarbetar med den vad gäller forskning och utbildning.

Oriflame Foundation
Oriflame Holding AG stödjer NGO:s och flera globala välgörenhetsorganisationer. Dessa inkluderar World Childhood Foundation, grundad av Drottning Silvia och medgrundad av Oriflame och Af Jochnick Foundation. Oriflame Foundation ger bidrag till projekt som är utvalda eller initierade av de lokala marknaderna.

Referenser

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Företag tidigare listade på Stockholmsbörsen
Företag bildade 1967
Skönhetsprodukter
Svenska hygienföretag
Donatorer till Handelshögskolan i Stockholm
Svenska skönhetsföretag
Fabio Liverani

Fabio Liverani, född 29 april 1976, är en italiensk före detta fotbollsspelare. Fabio är född och uppvuxen i Italien av en somalisk mamma och en italiensk pappa. År 2001 blev han den första spelaren med afrikansk bakgrund att representera Italien. 

Italienska fotbollsspelare
Italienska fotbollstränare
Män
Födda 1976
Spelare i ASG Nocerina
Spelare i Perugia Calcio
Fotbollsspelare i SS Lazio
Spelare i ACF Fiorentina
Spelare i SSD Palermo
Levande personer
Renzo Aneröd

Nils Renzo Mauriz Aneröd, född den 4 juli 1969 i Göteborg, är en svensk författare, krönikör och dokumentärfilmare.

Biografi
Aneröd växte upp i ett arbetarhem i Örgryte, där idealen kretsade kring motorcyklar, hembränningsapparater och Olof Palme. Hans far var grovarbetare innan han på grund av psykisk sjukdom och arbetsskada blev sjukskriven medan modern periodvis var hemmafru och busschaufför. Aneröd påbörjade fordonsteknisk linje på gymnasiet men hoppade av skolan. Efter att ha läst in gymnasiebetygen studerade han bland annat sociologi på universitetsnivå. På fritiden spelade han i musikgrupper med inriktning mot punk och hårdrock, bland annat som frontfigur i gruppen Eld Attack Krossa. Musikintresset kom att leda till att han senare drev ett skivbolag. Han har även arbetat med arbetslösa ungdomar, med integrationsprojekt och föreläsningar mot rasism samt som självförsvarsinstruktör.

Under början av 2000-talet började Aneröd skriva böcker samt gjorde dokumentärfilmer som berörde de ämnen och fenomen han arbetat med tidigare. År 2010 började han på med projektet Searching for happiness, där två av hans dokumentärfilmer, Too big for the world och Thailandsdrömmar hade premiär  2017. Han är även krönikör och har skrivit i bland annat GT/Expressen, tidningen ETC och Sveriges Radio.

Bibliografi

Filmografi
2004 – Under en blågul himmel (regi och ljudtekniker)
2006 – Islams barn i folkhemmet (regi och manus)
2008 – Jag vill inte leva detta livet (regi)
2010 – För alltid patriot (regi och manus)
2016/2017 - Too big for the world (regi och producent)
2016/2017 - Thailandsdrömmar (regi och producent)

Diskografi
EAK
1995 - Klass mot klass 
1996 - Stolt (Stella Rossa)
1999 - Lust (MRN)

Samlingsskivor
1996 - Äggröran 2 (Ägg Tapes and Records) (Medverkande)
1997 - 100% Adrenalin  (MRN) (Utgivare och medverkande med bland andra Hoola Bandoola Band, Stefan Sundström och Refused)
1999 - Äggröran 3 (Ägg Tapes and Records) (Medverkande)
2000 - Vi håller inte käften  (MRN) (Utgivare och medverkande med bland andra Thåström, Petter och Hardcore Superstar)
2001 - Punkstad  (Ägg Tapes and Records) (Medverkande tillsammans med Peter Birro)
2005 - Endera Dan  (Troglydot Produktion) (Medverkande)
Utgivare
 1997 - Den nakna sanningen, Sten och Stalin (MRN)
 1998 - Hammer Hill Click (MRN)
 1999 - Mina herrar, Dan Berglund (MRN)

Priser och utmärkelser
 "Artister mot nazister", 2004. 
 "Publikens Pris", Gävle Filmfestival (Under en blågul himmel), 2004. 
 Bästa dokumentär för Islams barn i folkhemmet (Children of Islam) vid DeREEL Independent Film Festival, Australien, 2008.
 "ABF Göteborgs kulturpris, 2008. (Tillsammans med Bo Harringer.)
 "Silverpocket" för Vildsvinet, 2009.
 Göteborgs stads kulturstipendium, 2010.
 "Royalbiografens vänner" stipendium 2010 (tillsammans med Bo Harringer).
 "Arvsfondens Guldkorn" (Jag vill inte leva detta livet), 2011.

Källor

Externa länkar
 Aneröd kultur
 
 

Svenska krönikörer
Svenskspråkiga författare
Svenska dokumentärfilmare
Svenska manusförfattare
Svenska filmregissörer
Författare från Göteborg
Födda 1969
Levande personer
Män
Brevis

Brevis eller breve, ˘, är ett diakritiskt tecken som kan liknas vid en liggande båge. Den påminner om en hake, ˇ, men är mjukt rundad utan skarp vinkel.

Under medeltiden var breve även beteckningen på en påvlig skrivelse, kortare och mindre viktig än en bulla eller encyklika.

Användning
 I akademiska sammanhang används brevis för att markera kort vokal i kontrast med streck (¯) som markerar lång vokal. Den används ofta på detta vis i ordlistor och läroböcker för latin, grekiska och en del andra språk. (Det är dock vanligt att endast långa vokaler – men samtliga långa vokaler – markeras med streck och att alla vokaler utan diakrit därmed ska utläsas som korta.)

 Esperanto och vitryska: Bokstaven ŭ används för att markera ett icke-syllabiskt u.

 Sinhala: Vid transkription av sinhala markerar ett brevis placerat ovanför m eller n prenasalisering. Kombinationen n̆da används exempelvis för att representera [ⁿda].

 Rumänska: Bokstaven ă representerar en neutralvokal [ə].

 Turkiska: Bokstaven ğ representerar en förlängning av föregående vokal.

 Azerbajdzjanska, tatariska och krimtatariska: Bokstaven ğ representerar en tonande velar frikativa [ɣ].

 Vietnamesiska: Ă är den andra bokstaven i det vietnamesiska alfabetet och representerar ett kort a-ljud []. Den kan kombineras med någon av fem tonmarkörer: ằ, ắ, ẳ, ẵ, ặ.

 Koreanska: I McCune-Reischauer-transkribering används ŏ och ŭ för att representera vokalerna ㅓ [] och ㅡ [].

 Vissa kinesiska dialekter: Brevis används för att indikera vokalton vid transkribering av exempelvis fukienesiska. I pinyintranskribering av mandarin används i stället hake.

Diakritiska tecken
Nini Roll Anker

Nicoline ("Nini") Magdalene Anker, född Roll den 3 maj1873 i Molde, död den 20 maj 1942, var en norsk författare. Anker var en av mellankrigstidens viktigaste norska prosaförfattare.

Biografi 
Nini Anker var 1892–1907 gift med godsägaren Peter Anker. År 1910 gifte hon om sig med skeppsbyggaren Johan Anker, som var kusin till Peter Anker.

I blinde hette Ankers debutroman som utkom 1898 under pseudonymen Jo Nein. Hennes genombrott som författare kom med novellsamlingen Lil-Anna og andre (1906), med förståelsefulla skildringar av arbetarkvinnornas liv. Därefter följde Benedicte Stendal 1909, där titelpersonen är en fattig officersdotter, Per Haukeberg (1910) och 1912 novellsamlingen De vaabenløse. Det svake kjøn från 1915 anses vara hennes mest betydelsefylla verk.

Senare utgav hon även romanerna Fru Castrups datter (1918), Huset i Sjögaten (1923), I amtmandsgaarden (1925), Prisopagaven (1928). Dessutom skrev Anker några skådespel.

Postumt utkom 1946 Ankers biografiska skildring av väninnan och författarkollegan Sigrid Undset.

Bibliografi (urval)
 Lill-Anna og de andre (1906)
 Benedicte Stendal (roman, 1909)
 "Benedicte Stendal" (översättning Ingrid Smith, Åhlén & Åkerlund, 1928)
 Per Haukeberg (roman, 1910)
 "Per Haukeberg" (översättning Ingrid Smith, Åhlén & Åkerlund, 1925)
 De vaabenløse (1912)
 Fru Castrups datter (roman, 1918)
 "Fru Castrups dotter" (översättning Amalia Fahlstedt, Bonnier, 1919)
 Huset i Søgaten (1923)
 "Huset vid Sjögatan" (översättning Inga Leander, Åhlén & Åkerlund, 1924)
 Kvindesind (noveller, 1924)
 Det svake kjønn (roman, 1924)
 "Det svaga könet" (översättning Ejnar Smith, Åhlén & Åkerlund, 1926)
 I amtmandsgaarden (1925)
 Under skraataket (1927)
 Prisopgaven (1928)
 Enken (1932)
 "Änkan" (översättning Elsa Thulin, Geber, 1934)
 Elling Torsens hjem (1934)
 Den som henger i en tråd (roman, 1935)
 "Den som hänger i en tråd" (översättning Elsa Thulin, Tiden, 1936)
 På egen grunn (1936)
 "På egen mark" (översättning Elsa Thulin, Tiden, 1937)
 Små avsløringer (1937)
 Bak Munkeruds fasade (1938)
 Kvinnen og den svarte fuglen (roman, 1945)
 Min venn Sigrid Undset (1946)

 Källor Svensk uppslagsbok''. Lund 1929

Noter

Externa länkar 
 

Norska romanförfattare
Norskspråkiga romanförfattare
Norska novellförfattare
Norskspråkiga novellförfattare
Norska författare under 1900-talet
Födda 1873
Avlidna 1942
Kvinnor
Svensk uppslagsbok
Min frus förste älskare

Min frus förste älskare är en svensk komedifilm från 2006 i regi av Hans Åke Gabrielsson, med Marika Lagercrantz, Mikael Samuelson, Philip Zandén och Sissela Kyle i rollerna.

Handling 
Vivi och Magnus har levt ihop sedan 25 år tillbaka. Vivvi ska åka på affärsresa med jobbet till Italien men den blir inställd. Istället hamnar hon på en restaurang med sin ungdomskärlek, konstnären Robert, allt medan Magnus har återlivat sitt gamla proggband.

Rollista

Externa länkar 
 

Svenska komedifilmer
Filmer 2006
Filmer i regi av Hans Åke Gabrielsson
Svenskspråkiga filmer
Claes Jägevall

Claes Robert Jägevall, född 2 maj 1950 i Göteborg, är en svensk politiker (folkpartist) och sedan mitten av 1990-talet kommunstyrelsens ordförande i Tibro kommun. Han har även suttit i Folkpartiets partistyrelse fram till 2013.

Claes Jägevall är även ordförande i Svenska Borgwardklubben, som arbetar med bilar som heter Borgward, Goliath, Hansa och Lloyd. Nu för tiden bor han i Hörnebo, några kilometer utanför orten Tibro.

Referenser

Personer i Liberalerna och Folkpartiet
Politiker från Göteborg
Födda 1950
Levande personer
Män
Tord Gustafsson

Tord Nils Gustaf Gustafsson, född 3 februari 1945 i Skövde, död 20 oktober 2023 i Skövde distrikt, var en svensk politiker (moderat) och kommunstyrelsens ordförande i Skövde kommun från 2002 till 2010. Gustafsson var utbildad tandläkare och studerade vid Tandläkarhögskolan i Malmö i slutet av 1960-talet.

Referenser

Externa länkar 
Tord Gustafssons webbplats

Svenska moderata kommunalråd
Kommunalråd i Skövde kommun
Svenska tandläkare under 1900-talet
Svenska politiker under 2000-talet
Politiker från Skövde
Födda 1945
Avlidna 2023
Män
Chrétien Urhan

Chrétien Urhan, född 16 februari 1790 i Montjoie, nära Aix-la-Chapelle, Frankrike, död 2 november 1845 i Belleville nära Paris i Frankrike, var en fransk tonsättare. 

Kejsarinnan Josephine bekostade hans undervisning i Paris. Giacomo Meyerbeer skrev solot i första akten av Operan Hugenotterna (Raouls Romance) för Urhan efter att han hört honom spela Viole d'amour. Urhan utnämndes 1830 till förste soloviolinist på Stora operan i Paris och tjänstgjorde som organist i Église Saint-Vincent-de-Paul i Paris. Han komponerade bland annat stråkkvartetter, pianostycken och romanser.

Verk
Se, tidens timglas sjunker

Externa länkar 
 

 

Franska koralkompositörer
Franska kompositörer
Franska violinister
Klassiska violinister
Franska organister
Klassiska organister
Violinister under 1800-talet
Franska musiker under 1800-talet
Födda 1790
Avlidna 1845
Män
Karsten Alnæs

Karsten Alnæs, född 29 maj 1938 i Hønefoss, Norge, är en norsk författare och journalist. 

Alnæs produktion omfattar både skönlitteratur och sakprosa, dels inom journalistikämnet, dels översiktsverk om Norges och Europas historia. Karsten Alnæs romaner har ofta knutit an till historiska skeenden och personer. Ett exempel är romanen Sabina vilken utspelar sig runt Sabina Spielrein, en av psykoanalysens pionjärer.

Priser och utmärkelser 
1992 – Bokhandlarpriset
1992 – Bragepriset för Trollbyen
1992 – Bokhandlarpriset för Trollbyen
1998 – Doblougska priset
2001 – Sverre Steen-priset
2003 – Brageprisets hederspris

Bibliografi (utgivet på svenska) 
1978 – Fälttåget
1981 – Havsherre och sjöträl
1996 – Sabina
2004 – Historien om Europa. Uppvaknande 1300–1600
2005 – Historien om Europa. Besatthetens tid 1600–1800
2007 – Historien om Europa. Mörkrets tid

Norska romanförfattare
Norskspråkiga romanförfattare
Norska författare under 1900-talet
Personer från Hønefoss
Födda 1938
Levande personer
Män
Lista över avsnitt av The A-Team

The A-Team är en TV-serie från 1980-talet med George Peppard, Dirk Benedict, Dwight Schultz och Mr. T med flera, och sändes ursprungligen 1983-1987 i NBC. Denna lista visar antal säsonger inklusive dess episoder. Siffror inom parentes anger avsnittsnummer räknat från första säsongen.

Säsongsöversikt

Avsnitt

Säsong 1 (1983) 
Säsong ett gjordes 1983. Till första säsongen gjordes endast 14 episoder till skillnad från efterföljande säsonger som hade betydligt fler, bortsett från säsong 5 som endast hade 13 episoder. Observera att i pilotavsnittet spelades Face av Tim Dunigan och inte av Dirk Benedict som i resterande avsnitt.

Säsong 2 (1983–84) 
Säsongen 1983/1984 var andra säsongen av serien som nu hade blivit kultförklarad. Säsong två hade totalt 23 episoder.

Säsong 3 (1984–85) 
Säsong tre från 1984/1985 hade totalt 25 episoder och var allra populärast.

Säsong 4 (1985–86) 
Säsong fyra från 1985/1986 hade totalt 23 episoder och innehöll mest action.

Säsong 5 (1986–87) 
Säsong fem från 1986/1987 hade totalt 13 episoder. I början av den femte säsongen ändrades grundkonceptet i och med att teamet blev infångade och tvingades jobba för den amerikanska regeringen. Mycket av humorn och den tidigare panachen försvann, till exempel byttes signaturmelodins inledningstext ut mot kulspruteljud. Serien fick snabbt kraftigt minskade tittarsiffror och lades därför ned efter femte säsongen.

Källor

Fotnoter

The A-Team
A-Team
Gästning

Gästning var den skyldighet som allmogen i Sverige förr hade att härbärgera och förpläga kungliga personer, och de av kungen utskickade. Denna skyldighet ändrades under medeltiden till stående skatt, så kallad gengärd. Missbruket av gästning kallades våldgästning.

Källor

Historiska svenska skatter
The Breathtaking Blue

The Breathtaking Blue är ett album som släpptes 1989 av gruppen Alphaville

Låtförteckning
Summer Rain (4:10)
Romeos (5:20)
She Fades Away (4:57)
The Mysteries of Love (4:55)
Ariana (3:42)
Heaven or Hell (3:27)
For a Million (6:09)
Middle of the Riddle (3:19)
Patricia's Park (4:12)
Anyway (2:48)

Källor 

Album av Alphaville
Musikalbum 1989
Engelskspråkiga musikalbum