kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Per Darnell

Per Darnell född 16 januari 1955, bland annat ordförande i Djurgårdens IF Dam.

1987 valdes Darnell in som ledamot i Djurgårdens IF:s (DIF) Huvudstyrelse, där han aktivt deltog i rekonstruktionsarbetet. Detta ledde till att DIF ombildades till en alliansförening 1991. Han invaldes även som ledamot i Djurgårdens IF Alliansstyrelsen, där han var ordförande mellan 2001 och 2009. Darnell var ordförande i Djurgårdens damfotbollslag mellan 2002 och 2011. I mars 2009 valdes han till ordförande i Djurgårdens herrfotbollslags styrelse. I november 2009 ersattes han av Tommy Jacobson vid ett extra årsmöte.  Från 2009 blev han ordförande i DIF Alliansföreningens valberedning. Han har sedan 2007 varit ledamot i Sällskapet Gamla Djurgårdare.

2012 blev Darnell vald till ordförande i Elitfotboll Dam, EFD. Samma år blev han också invald som ledamot i Svenska Fotbollförbundets styrelse.

Darnell utexaminerades 1975 som civilingenjör inom Industriell Ekonomi på KTH i Stockholm och har sedan dess bland annat varit VD för internationalen .SE mellan åren 1998 och 2001. Efter det blev han Nordenchef för .NU domänen. 

2010 utnämndes Darnell till President och CEO för The IUSN Foundation, www.iusn.org, en amerikansk stiftelse som ansvarar för toppdomänen .NU.

Referenser 
 Djurgårdens IF Fotbollförenings styrelse
 Djurgårdens IF Damfotbolls styrelse
 "Vem är Per Darnell?" (dif.se, 2008-10-27)

Svenska idrottsledare
Födda 1955
Män
Levande personer
Periodisk skrift

Periodiska skrifter, även periodiska publikationer, periodika eller periodica, är regelbundet utkommande skrifter, såsom tidskrifter, tidningar och årsböcker.

Sverige 
En periodisk skrift är enligt tryckfrihetsförordningen en tidning, tidskrift eller någon annan sådan tryckt skrift som enligt utgivningsplanen är avsedd att under en bestämd titel utgivas med minst fyra vid särskilda tider utkommande nummer eller häften årligen, samt löpsedlar och bilagor som hör till skriften. Sedan utgivningsbevis för skriften har meddelats, ska denna anses som periodisk till dess att beviset återkallas eller förklaras förfallet. Reklamtrycksak, annonsblad, katalog eller program utgör aldrig en periodisk publikation. Böcker och andra trycksaker som inte utkommer minst fyra gånger om året kallas icke periodiska skrifter.

Referenser

Noter

Källor  
Rättslig vägledning om Periodiska publikationer.
Reklamskatt för periodiska publikationer.
Definition av periodisk publikation.
Svensk periodisk litteratur.

Se även 
Efemärt material
Särtryck 

Yttrandefrihet
Tidningar
Nongnu

Nongnu (kinesiska för "trälar")  är en klassisk kinesisk propagandafilm från 1963 som också är känd som Serfs på engelska och Zhing bran på tibetanska. Den spelades in av ett produktionsbolag som lydde under Folkets befrielsearmé och manus skrevs av den kände kinesiske författaren Huang Zongjiang.

Handling
Filmen handlar om samhället i Tibet före och efter införlivandet med Folkrepubliken Kina. Filmens huvudperson, Jampa, är en tibetansk träl vars far avlidit till följd av spöstraff, och Namgang, som är dotter till en smed. Jampa själv utsätts för misshandel då han i hunger ätit av mat som offrats till buddhabilder i ett tempel och biter av sig tungan i protest. Kort därefter anländer Folkets befrielsearmé till Jampas hemtrakt, där demokratiska reformer börjar inledas för att avskaffa det gamla samhällssystemet och Jampa befrias från sin feodalherre. Handlingen kulminerar vid tiden för tibetanska upproret 1959, då Jampa avslöjar en lokal sammansvärjning mot befrielsearmén.

Kritik
Manusförfattaren hade enligt egen utsago ingen förhandskunskap om det tibetanska samhället när han skrev manus utan förlitade sig på officiella partidokument när han skildrade det traditionella tibetanska samhället, varför han har kritiserats för att ha överdrivit sin skildring. Filmen har dock haft en stor inverkan på hur i synnerhet hankineser ser på det tibetanska samhället före 1951.

Källor

Externa länkar
Artikel från Baidu baike (på kinesiska)
Nongnu på Youtube (på kinesiska)

Propagandafilmer
Kinesiska dramafilmer
Filmer 1963
WP:Projekt Kina
Miss America

Miss America är en skönhetstävling som har hållits sedan 1921.

Vinnare

Programledare
Bob Russell: 1940–1946, 1948–1950, 1954
Bert Parks: 1955–1979
Bess Myerson: 1964–1967
Phyllis George: 1975–1978
Mary Ann Mobley: 1979
Ron Ely och Dorothy Benham: 1980–1981
Gary Collins: 1982–1991
Mary Ann Mobley: 1985–1988
Phyllis George: 1989–1991
Regis Philbin: 1992–1996
Kathie Lee Gifford: 1992–1995
Eva LaRue och John Callahan: 1997
Boomer Esiason och Meredith Vieira: 1998
Donny och Marie Osmond: 1999–2000
Tony Danza: 2001
Wayne Brady: 2002
Tom Bergeron: 2003–2004
James Denton: 2006
Mario Lopez 2007, 2009–2010
Mark Steines: 2008
Chris Harrison: 2005, 2011–nutid
Brooke Burke Charvet: 2011–nutid

Arena 
1920-2004: Atlantic City, New Jersey
2006-2013: Las Vegas, Nevada

Externa länkar 
Miss America (officiell webbplats)
Dokumenthanteringssystem

Dokumenthanteringsystem (DMS) är informationssystem för att administrera dokument och andra elektroniska media inom en organisation. Detta innefattar hantering av arbetsflöden för kollaborativ redigering, versionshantering, granskning, elektronisk publicering, arkivering, indexering, automatiserad sök och byt ut text i flera dokument, och mallhantering.

Se även 

 Dokumenthantering
 Innehållshanteringssystem
 Versionshantering
 Webbpubliceringssystem (WebCMS)

Informationssystem
DMS

DMS kan syfta på:

 DMS –  informationssystem för att administrera dokument och andra elektroniska media, se Dokumenthanteringssystem
 DMS – ett historiskt-topografiskt uppslagsverk över bebyggelsen i medeltidens Sverige, se Det medeltida Sverige
I10

I10 eller I 10 eller I-10 kan syfta på:

I10 – en modellbeteckning på Hyundai i10.
I 10 – en tidigare benämning på Södermanlands regemente (infanteri) åren 1816–1942 och 1957–1963.
I-10 – en Interstate Highway i södra USA, se Interstate 10.
Aston Tirrold

Aston Tirrold är en by och civil parish i South Oxfordshire-distriktet i Oxfordshire i England. Aston Tirrold ligger ca 6,5 km sydöst om Didcot, på den norra sidan av Berkshire Downs.

Rockbandet Traffic bodde i Aston Tirrold på 1960-talet. Tennisspelaren Tim Henman har också bott i byn.

Externa länkar
Aston Tirrold United Reformed Church

Orter i Oxfordshire
Civil parishes i Oxfordshire
Ivar Virgin

Ivar Virgin kan syfta på olika personer, tillhöriga ätten Virgin:

* Ivar Virgin (1844–1920), överste
 Ivar Virgin (1872–1935), ingenjör
 Ivar Virgin (1908–1980), riksdagens andre vice talman
 Ivar Virgin (1936–2019), europaparlamentariker

Se även 
 Fritz-Ivar Virgin (1903–1984), överste
Dokumenthantering

Dokumenthantering är handhavandet av handlingar (dokument) från det att de skapas (upprättas) intill arkivställning eller utgallring (förstöring). Dokumentförvaltning är ett annat ord.
Dokumenthantering och arkivering/arkivhantering bildar en enhet under en handlings hela livscykel.

Dokumenthantering definieras i den internationella standarden: ISO 15489:2001

Dokumenthantering omfattar bland annat:
 Identifiering av informationsbehovet och därtill nödvändiga dokument (handlingar) i aktuell organisation
 Utformning av dokument (handlingar)
Versionshantering
 Handläggningsrutiner
 Dokumentframställning; hållbarhet på informationsmediet (Arkivbeständighet) (papper, film, cd-rom et.c.) och utskriften (bläck, mm)
 Utarbetande av dokumenthanterings- och arkivbildningsplaner (DA-plan)
 Sökhjälpmedel

Se även
Dokumentstyrningsmodell
Dokumenthanteringssystem

Externa länkar
Nordisk arkivterminologi, NAT

Arkivväsen
Matthias Stenhammar

Matthias Stenhammar, född 6 juli 1766 i Västra Eds församling, Kalmar län, död 7 maj 1845 i Risinge församling, Östergötlands län, var en svensk präst, riksdagsledamot och psalmförfattare.

Biografi 
Matthias Stenhammar föddes 1766 i Västra Eds församling. Han var son till var son till prosten och kyrkoherden Adolf Stenhammar och Anna Sofia Mozelius. 
 
Efter fem års gradualstudier i Uppsala promoverades Stenhammar år 1788 till magister. Han genomförde året därpå en resa till Tyskland, Frankrike, England och Norge. Han prästvigdes 1791 på kallelse till huspredikant av landshövding Nils von Rosenstein. År 1792 utnämndes han till hovpredikant och var en av fyra hovpredikanter som under Gustaf IV Adolfs minderårighet tilläts predika för honom. År 1797 blev han befordrad till kyrkoherde i Risinge socken i Linköpings stift och 1799 blev han prost. År 1809 utnämndes han till teologie doktor och mottog vid 1839 års promotion jubelkransen. Vid detta tillfälle överlämnade han ett förseglat konvolut till filosofiska fakulteten innehållandes 15 000 riksdaler. Pengarna var ämnade för en stipendiefond för studerade vid Östgöta nation i Uppsala.

Vid tre tillfällen mottog Stenhammar pris från Svenska Akademien: Första gången år 1792 för elva kyrkpsalmer (varav några är intagna i 1793 och 1819 års provpsalmböcker), de andra gångerna för hans översättningar från Virgilius och Boileau. Han var riksdagsledamot vid alla riksmöten 1810–1823 och tillhörde vid de tre första bevillningsutskottet och vid de två senare statsutskottet. Inom sitt stånd räknades han som den frisinnade oppositionens huvudman.

Den 11 mars 1797 invaldes han som ledamot nummer 175 av Kungliga Musikaliska Akademien.

Familj 
Stenhammar gifte sig första gången 18 augusti 1798 med Anna Charlotta Reutersköld (1762–1835). Hon var dotter till ryttmästaren Axel Diedrich Reutersköld och Eva Anna Wefverstedt. De fick tillsammans barnen Axel Adolph Stenhammar (1800–1800) och Aurora Eva Sophia Stenhammar (1803–1863) som var gift med tillförordnade landshövdingen Otto Fredrik Påhlman i Östergötlands län och tillförordnade landshövdingen Carl Fredrik Hummelhielm i Östergötlands län.

Stenhammar gifte sig sig andra gången 13 november 1836 med Jacquette Jern (1816–1898). Hon var dotter till komministern i Risinge församling. De fick tillsammans dottern författaren Mathilda Lönnberg (död 1907) som var gift med filosofie doktorn Carl Lönnberg.

Han var bror till Johan Stenhammar och halvbror till Christian Stenhammar.

Bibliografi
1786 – De institutione populari, Uppsala.
1788 – Ode Eucharistica Regis Hiskiae XXXVIII, Uppsala.
1789 – De causis discrementi Litteraturae Hebreae recentiori aevo, Uppsala.

Källor 
 Gustaf Hilleström: Kungl. Musikaliska Akademien, Matrikel 1771-1971

Noter 

Svenska psalmförfattare
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Prästeståndets riksdagsledamöter
Svenska präster under 1800-talet
Svenska kontraktsprostar
Personer från Västra Eds socken
Födda 1766
Avlidna 1845
Män
Ugglan
SBH
Lista över småplaneter (2501–3000)

Detta är en lista över numrerade småplaneter, nummer 2501–3000.

Källor 
 "Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets (1)-(5000)", IAU, Minor Planet Center. Läst 2 februari 2013.

Småplaneter 002501
Sankt Laurentii kyrka, Skagen

Sankt Laurentii ödekyrka (danska: Sct. Laurentii kirke eller Den tilsandede kirke), är en övergiven kyrka omkring fyra kilometer sydväst om Skagens centrum i Danmark. Den fungerade som församlingskyrka från byggandet i slutet av 1300-talet fram till 1795. Endast kyrkans torn står kvar.

Historik
Troligen i slutet av 1300-talet uppfördes Sankt Laurentii kyrka i röd tegelsten. Det första omnämnandet av kyrkan är från 1387 i samband med en rättstvist. Kyrktornet, som är det enda som står kvar idag, är från slutet av 1400-talet och ombyggt under 1700-talet. 

Efter det att sandflykten, som börjat under 1500-talet, blivit alltför besvärande och åtkomsten till kyrkan försvårad, sökte och fick församlingen tillstånd av kung Kristian VII i juni 1795 att stänga kyrkan. Delar av inventarierna och rätten att återanvända byggnadsmaterialet såldes därefter på auktion, men tornet behölls som sjömärke. Kyrkogården användes även fortsättningsvis som gravplats fram till 1810. Verksamheten flyttade över till Skagens kyrka, som stod färdig 1841.

Kyrkan var på 1700-talet omkring 38 meter lång och 9,5 meter bred. På nordsidan fanns en utbyggd sakristia och på sydsidan ett vapenhus. Taket var blybelagt och kyrkogården omgiven av en tegelmur täckt av taktegel.

Tornet, som kalkades vitt av Det Kongelige Danske Fyrvæsen 1810, är nu k-märkt och kyrkskeppets, sakristians och kyrkogårdsmurens placering markeras i terrängen. Delar av kyrksilvret används i Skagens kyrka.

Friluftsgudstjänster arrangeras under sommarhalvåret i kyrktornets närhet.

Bildgalleri

Källor
 Informationstavlan utanför kyrkan

Noter

Externa länkar

 Skov- og Naturstyrelsen, Vandretursfolder: Skagen klitplantage

Kyrko- och klosterruiner i Danmark
Skagen
Kerstin Bränngård

Kerstin Laura Helena Bränngård, född Sandberg 28 maj 1917 i Matteus församling i Stockholm, död 19 april 2020 i Solna,
var en svensk målare, tecknare samt glas- och textilkonstnär.

Biografi

Kerstin Bränngård var dotter till skulptören Gustaf Sandberg och textilkonstnären Greta Sjunnesson. Hon studerade skulptur för sin far och måleri vid Ollers målarskola 1941–1943 Grünewalds målarskola 1943–1945  samt glas för Erik Höglund, och utbildade sig på Académie de la Grande Chaumière i Paris följt av studieresor till bland annat Spanien, Marocko och Grekland. 

Hon målade i olja och akvarell, där hon gärna avbildade musicerande människor, hästar, kor, allegoriska kompositioner och landskap men hon gjorde sig främst känd som porträttör med känsligt utförda barnporträtt. För Rössö skola utförde hon 1957 en större al secco-målning som skildrade livet runt skolan, för församlingshemmet i Fjällsjö utförde hon 1959 en väggmålning i tempera och till Höglands kapell i Dorotea en altartavla. Hennes glaskonst omfattar arkitektoniska skulpturer och blyinfattade fönster.

Tillsammans med sina föräldrar ställde hon ut i Östersund 1946 och tillsammans sin far i Sollefteå 1947, tillsammans med Folke Jakobsson och Margareta Hyltén-Cavallius-Gontcaroff i Backe 1961. Under 1950- och 1960-talen var hon en regelbunden utställare Östersunds konstförenings höst- och vårsalonger. Hennes arbeten är representerade i bland annat flera av Sveriges kommuner och landsting, Statens konstråd, Folkets Hus samt Jamtli.

Kerstin Bränngård var från 1946 gift med skogvaktaren Nils Bränngård (1915–1979), och är mor till konstnären Agneta Bränngård Lind, arkitekten Björn Bränngård och pianisten Anders Bränngård  samt syster till konstnären Birgitta Sandberg. Hon var sedan 1921 bosatt på Ornässtugan i Ulriksdal, på Ulriksdals slottsområde och hade sin uppväxt här.

Utställningar i urval  
 Unga tecknare, Nationalmuseum i Stockholm 1942
 Föreningen Svenska Konstnärinnors jubileumsutställning på Konstakademien 1960
 Liljevalchs Stockholmssalonger 1963 och 1965
 Parissalongen 1964
 Stockholms stadsmuseum
 Lidingö stadshus
 1970 genomförde hon en utställning med konst av Laura Sjunnesson, Greta Sjunnesson-Sandberg och Agneta Bränngård på Galerie Goya i Sundsvall.

Offentlig utsmyckning i urval  
 Väggmålningar i Rossön och Strömsund
 Bildvävar i sjukhusen i Backe och Östersund samt Frösö kyrka
 Glasarbete för fönster i Fjällsjö kyrka, Bodums kyrka samt Odensala kyrka
 Fristående skulptur hos Jämtkraft

Referenser

Tryckta källor 
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 39, Allhems Förlag, Malmö.

Webbkällor 
 Kerstin Bränngård från Konstnärslexikonett Amanda

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 Kerstin Bränngård på Jämtlandskvinnor Wikia
 Artikel i  Smålandsposten 2008-11-25
 Artikel i Östersunds-Posten 2009-09-26

Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska konsthantverkare under 1900-talet
Svenska textilkonstnärer under 1900-talet
Svenska textilkonstnärer under 2000-talet
Konstnärer från Stockholm
Svenska hundraåringar
Födda 1917
Avlidna 2020
Kvinnor
Stora Sjötullen (Blockhusudden)

Stora Sjötullen, även känd som Blockhusuddstullen, ligger vid Blockhusudden på Södra Djurgården i Stockholm. Tullen, som var en så kallad sjölandtull, tog ut "bompeng" av sjötrafiken som kom från Stockholms skärgård. Den nämns första gången år 1623. 

Stora Sjötullen på Blockhusudden bestod av en hel grupp av byggnader som bestod av "Stora Sjötullen" (adress Sjötullsbacken 22), "Stora Sjötullen 2" (adress Sjötullsbacken 27) och "Stora Sjötullen 3" (adress Blockhusringen 35). Byggnaderna för Stora Sjötullen är numera ett statligt byggnadsminne och används idag som privatbostäder som ägs och hyrs ut av Djurgårdsförvaltningen.

Stora Sjötullen

Det första tullhuset tillkom 1622, förmodligen på husgrunden av Gustav Vasas blockhus, som givit Blockhusudden dess namn. På den tiden var segelleden avspärrad med en dubbel rad av bommar mellan Blockhusudden och dagens Nacka strand. Innan dess fanns tullstationer i Vaxholm och Baggensstäket. Tullhuset förstördes vid en brand i mitten av 1720-talet. 

År 1727 uppfördes den nuvarande byggnaden efter ritningar av stadsarkitekten Johan Eberhard Carlberg. Huset har två våningar och tullens expedition låg på bottenvåningen, medan tullinspektorens bostad fanns på övervåningen. Den siste tullinspektoren var Carl Magnus Ekbohrn. Han tillträdde tjänsten 1856 och innehade den till sin död 1881, då upphörde även tullverksamheten.

Stora Sjötullen 2
I början av 1760-talet byggdes ytterligare ett tullhus snett bakom Stora sjötullen. Huset var hamninspektorns bostad och kallades Stora sjötullen 2. Även detta hus hade Carlberg som arkitekt och en viss släktskap i exteriören mellan dessa båda byggnader kan lätt anas. Byggnadens höga gavlar tillkom dock först 1904 unter ledning av arkitekt Isak Gustaf Clason. I början av 1900-talet bodde publicisten Otto Järte och hans maka i husets övre våning.

Stora Sjötullen 3
Till de ursprungliga tullbyggnaderna räknas även "Stora Sjötullen 3" som ligger några hundratals meter väster om huvudbyggnaden. Huset som kallas även "Sjöstugan" byggdes som ett komplement till tullstationen. Från mitten av 1700-talet till slutet av 1800-talet var det en krog och ett brygghus, där sjöfarare kunde få förfriskningar, då de tvingades stanna för tullvisitation. Ursprungligen låg byggnaden längre österut, nedanför "Stora Sjötullen 2". År 1905 revs huset och återuppfördes på dess nuvarande plats. I Sjöstugan bodde bland annat Stockholms-Tidningens chefredaktör Börje Brilioth på 1930-talets slut och dåvarande borgmästaren i Stockholm Gunnar Fant.

Se även
 Lilla Sjötullen
 Stora Sjötullen (Långholmen)

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar

Byggnader och anläggningar på Djurgården
Historiska tullar i Stockholm
Byggnadsminnen i Stockholms kommun
Blåmärkta byggnader i Stockholm
Alexandros Papadimitriou

Alexandros Papadimitriou (), född den 18 juni 1973, är en grekisk friidrottare som tävlar i släggkastning.

Papadimitrious främsta merit är att han slutade på tredje plats vid EM 2002 i München efter ett kast på 80,21. Han var även i final vid VM 2003 där han slutade på en åttonde plats med ett kast på 77,79 meter. Vid Olympiska sommarspelen 2000 slutade han tolva.

Personliga rekord 
 Släggkastning - 80,45 meter

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1973
Grekiska släggkastare
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Grekland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Grekland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Grekland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Grekland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Grekland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
Pierre Edström

Pierre Edström, född 1976 i  Eindhoven, är en svensk fotbollsspelare som har spelat i Örgryte IS och GAIS. Han är son till Ralf Edström och bror till Joakim Edström.

Edström har en civilekonomexamen från Lynn University i Boca Raton, Florida.

Han var mellan 1 januari 2015 och 21 december 2016 klubbdirektör i Örgryte IS Fotboll.

17 september 2016 vann Edström 1887-Cup med laget Kurre Boys tillsammans med spelare som Niclas Sjöstedt och Karl Corneliusson. Samma år som "cupframgången" fick Edström utstå häftig kritik från såväl supportrar, sponsorer, branschkollegor, tidigare kollegor samt ÖIS egna styrelseledamöter för sättet han har utfört sina arbetsuppgifter som #klubbdirren (hans eget uttryck för sin titel som klubbdirektör) vilket fick rubriker i flera dags- och kvällstidningar.
Den 21 december 2016 fick Edström sparken som "klubbdirre" i en av ÖIS kallad omorganisering. Han innehade posten i totalt 720 dagar.

Källor
Fotnoter

Spelare i Örgryte IS Fotboll
Män
Födda 1976
Levande personer
Personer från Eindhoven
Aston (flod)

Aston är en flod i sydvästra Frankrike som rinner genom departementet Ariège. Aston är 23,5 km lång, och har sin källa i Pyrenéerna, i närheten av Andorra. Den förser Laparan-dammen och Riète-dammen med vatten och förenar sig med floden Ariège på dess vänstra strand, vid Les Cabannes

Hydrologi 
Aston är en typisk bergsflod och är därför inte särskilt regelbunden men har riklig vattenföring, precis som övriga floder i Pyrenéerna. Dess flöde observerades under en period av 36 år (1948-1983), i Château-Verdun, strax före dess sammanflöde med Quioulès eller Quiol. Det studerade området är 52,8 km², eller bara en tredjedel av hela flodens upptagningsområde som är 165 km².

Referenser

Noter 

Vattendrag i Frankrike
Garonnes avrinningsområde
Tryckt skrift

Tryckt skrift är term som används i tryckfrihetsförordningen (TF). Definitionen av tryckt skrift är att skriften framställts genom tryckpress. Vad som  omfattas är därmed bl.a. tidningar och böcker. Att det rör sig om tryckt skrift är en förutsättning för att grundlagsskydd enligt TF ska gälla.

Därtill uppställs en möjlighet att skrifter som har framställs genom stencilering, fotokopiering eller ett liknande tekniskt förfarande (t.ex. i en skrivare eller kopiator) kan omfattas, förutsatt att utgivningsbevis finns eller att skriften är försedd med mångfaldigandeuppgifter. Även sådana skrifter kan alltså betecknas som tryckt skrift i TF:s mening.

Tryckt skrift ska, för att anses som sådan, vara utgiven. En skrift anses utgiven då den blivit utlämnad till försäljning eller för spridning på annat sätt i Sverige.

I fråga om skrift som trycks utom riket och som utges här men som inte huvudsakligen är avsedd för spridning inom riket och för vilken inte heller utgivningsbevis finns, gäller inte TF, men däremot gäller vissa bestämmelser, bl.a. om meddelarfrihet.

Se även
Grundlagsskydd
Tryck- och yttrandefrihetsbrott
Ansvarig utgivare
Meddelarfrihet
Meddelarskydd
Tryckfrihetsförordningen
Yttrandefrihetsgrundlagen
Efterforskningsförbud
Källskydd
Anskaffarfrihet

Fotnoter

Massmedia
Yttrandefrihet
Tidningar
Maestro-kort

Maestro-kort är ett debetkort utgivet av MasterCard sedan 1991. Kortet är ett så kallat online-kort, vilket innebär att kortet i princip är omöjligt att övertrassera.

Logotypen består av två lika stora cirklar som överlappar varandra. Den högra cirkeln är blå och den vänstra är röd (tidigare det omvända). Där cirklarna möts är det lila. I vit text mitt över cirklarna står texten Maestro. Varumärket ägs av Maestro International Incorporated, Delaware USA.
Maestro-kortet kan ses som MasterCards variant på Visa Electron.

Källor
MasterCard USA

Kontokort
Forest

Forest kan syfta på:

 Forest (bok) – en bok utgiven av den australiska författaren Sonya Hartnett

Personer 
 Lee de Forest (1873–1961), en amerikansk uppfinnare
 Forest Whitaker (1961–), en amerikansk skådespelare, regissör och filmproducent

Geografi

Australien 

 Forest (ort i Australien), Tasmanien, Circular Head,

Belgien 

 Forest, Belgien, kommun, Bryssel,

Frankrike 

 Forest-sur-Marque, departementet Nord i regionen Hauts-de-France, 
 Forest-Saint-Julien, departementet Hautes-Alpes i regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur, 
 Forest-en-Cambrésis, departementet Nord i regionen Hauts-de-France,

Guernsey 

 Forest (parish),

USA 

 Forest, Louisiana, Natchitoches Parish, 
 Forest, Louisiana, West Carroll Parish, 
 Forest, Mississippi, Mississippi, Scott County, 
 Forest, Virginia, Bedford County, 
 Forest, Ohio, Hardin County,

Se även 
 Nottingham Forest FC – en engelsk fotbollsklubb
 Lake Forest

Robotskapade Australienförgreningar
Robotskapade USAförgreningar