kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nycklar till kunskap: om människans bruk av naturen

Nycklar till kunskap: om människans bruk av naturen (red. Tunón, Håkan & Dahlström, Anna, Centrum för biologisk mångfald 2010), är en antologi om etnobiologi och hur man som forskare kan använda sig av olika typer av källor för att studera människans nyttjande av naturen och de biologiska resurserna. Forskarna beskriver hur de arbetar med hjälp av bondedagböcker, folkminnesmaterial, intervjuer, kol-14-datering, dendrokronologi, osteologi, etnokartering, lantmäterikartor, pollenanalys med mera. Syftet med boken är, enligt dess baksidestext, att den ska kunna "fungera som en lärobok för studenter inom flera olika ämnen vid universitet, högskolor samt för fritidsforskare, men också som en inspiration till tvärvetenskapliga samarbeten mellan forskare från olika ämnesområden".

Bokens skribenter 
 Vagn J. Brøndegaard
 Alf Hornborg
 Håkan Tunón
 Henrik Lerner 
 Tora Wall
Christian Richette
 Per-Anders Östling
 Örjan Kardell
 Anna Dahlström
Britt Liljewall
Ulla Ekvall
Ingvar Svanberg
Inger Larsson
Johan Åkerlund
Håkan Liby
Helena Åberg
Kristina Berg
Allan Ellenius
Pia Nilsson
Olof Karsvall
Yngve Ryd
Lilian Ryd
Karin Gustavsson
Lars-Erik Edlund
 Ewa Ljungdahl
Urban Emanuelsson
Tommy Lennartsson
Anna Andréasson
Ann-Marie Hansson
Per Lagerås
Leif Jonsson
Göran Possnert
Björn Gunnarson

Facklitteratur 2010
Svensk litteratur
Antologier
Engel (singel)

Engel är den första singeln av bandet Rammstein från albumet Sehnsucht. Låten sjungs tillsammans med Christiane "Bobo" Herbold. Singelskivan finns även med i samlingsboxen Original Single Kollektion, då tillsammans med en fan-version av singeln. En engelsk version av "Engel" spelades in och kom med på vissa versioner av albumet Sehnsucht.

Musikvideorna till "Engel" och låten "Du hast" är båda baserade på filmer av (eller med) den amerikanske regissören Quentin Tarantino, eftersom Rammstein är fans av hans filmer. Denna låt är baserad på filmen From Dusk till Dawn medan "Du hast" är baserad på filmen De hänsynslösa.

År 1999 släpptes en cover av denna låt av artisten Mambo Kurt på hans album The Return of Alleinunterhalter och 2004 släpptes en cover av denna låt av kören Scala & Kolacny Brothers. Låten kom med på både deras album Dream On och albumet Respire.

Låtlista

Engel 
 "Engel" – 4:23
 "Sehnsucht" – 4:02
 "Rammstein (Eskimos & Egypt Radio Edit)" – 3:40
 "Rammstein (Eskimos & Egypt Instrumental Edit)" – 3:32
 "Rammstein" – 4:25

Engel (Fan-Edition) 
 "Engel (Extended Version)" – 4:34
 "Feuerräder" (Live-version) – 4:47
 "Wilder Wein" – 5:41
 "Rammstein (Eskimos & Egypt Instrumental Edit)" – 3:27

Referenser

Noter 

Låtar av Rammstein
Tyska musiksinglar
Musiksinglar 1997
Göta pansarlivgardes kompani på Gotland

Göta pansarlivgardes kompani på Gotland (P 1 G) eller P 1 Gotland var ett detachement tillhörande pansartrupperna inom svenska armén som verkade i olika former åren 1944–1963. Förbandsledningen var förlagd i Visby garnison i Visby, och var fram till 1963 en del av Göta pansarlivgarde.

Historik
Förbandet bildades 1944 som ett detachement på Gotland till Göta livgarde (P 1). Detachementet utgjordes huvudsakligen av ett tungt stridsvagnskompani, vilket hade tillförts från 10. pansarbrigaden. Till en början beväpnades kompaniet med 18 vagnar av Stridsvagn m/42, vilka byttes ut i september mot 20 vagnar av Stridsvagn m/41. Den 30 mars 1963 avvecklades detachementet. Detta för att den 1 april 1963 tillsammans med Gotlands infanteriregemente (I 18) bilda Gotlands regemente (P 18).

Förläggningar och övningsplatser

Förläggning
Den 1 oktober 1944 förlades detacherades kompaniet till Gotland. Detachementet förlades till ett barackläger vid Gotlands infanteriregemente (I 18). Från 1946 flyttade detachementet in i en nyuppförd kasern, Kasern IV (från 1960-talet känd som kasern Havde), vid Gotlands infanteriregemente.

Övningsplatser
Detachementet på Gotlands bedrev sin övningsverksamhet vid Hällarna i Visby samt vid Tofta skjutfält.

Heraldik och traditioner
Göta pansarlivgardes kompani på Gotland delade heraldik och traditioner med Göta pansarlivgarde.

Förbandschefer
Nedan lista är en förteckning över detachementets chefer under åren 1944–1963.

1944–1945: Kapten Rolf von Krusenstierna
1945–1949: Kapten Bengt Ewertz
1949–1953: Kapten Sten Sundblad
1953–1955: Kapten Gustaf Follin
1955–1959: Kapten Gunnar Lagerström
1959–1963: Kapten Bo Forsman

Namn, beteckning och förläggningsort

Se även

Gotlands infanteriregemente
Gotlands regemente (gamla)
Gotlands regemente (nya)
Göta livgarde
Stridsgrupp Gotland
Visby garnison

Referenser

Anmärkningar

Noter

Tryckta källor

Externa länkar

Gotlands Militärhistoria

Ej längre existerande svenska pansarregementen
Visby garnison
Svenska militära enheter bildade 1944
Svenska militära enheter upplösta 1963
Gabriel Lillieflycht

Gabriel Emporagrius adlad Lillieflycht, född 21 maj 1639 i Uppsala, död 18 december 1690 i Strängnäs, var en svensk professor, jurist och ämbetsman.

Biografi
Gabriel Emporagrius var ende sonen som professorn och biskopen Erik Gabrielsson Emporagrius av prästsläkten Emporagrius hade som överlevde barndomen och föddes i dennes första äktenskap med Sara Eriksdotter Simtelia, dotter till Ericus Thomæ Simtelius. Modern avled när Gabriel Emporagrius var liten och fadern skulle gifta om sig två gånger.

Emporagrius blev professor i historia vid universitetet i Uppsala 1666, och handledde en avhandling, Civitas morata, quam approbante ampliss (1668) som han anges som författare av. Han adlades två år senare med namnet Lillieflycht och utsågs till kommissionssekreterare, till hovråd 1675 och till lagman i Södermanlands lagsaga 1682.

Vid hovet hade Lillieflycht diplomatiska uppdrag. Han var 1675 greve Brahes sekreterare och sändes i mars som sändebud till Köpenhamn med de svenska förhållningsbreven angående kriget mot Brandenburg, där Sverige begärde medling och Danmarks neutralitet. Han återvände i maj med Danmarks förslag.

Tillsammans med Johan Bergenhjelm befalldes han 1676 att övervaka och censurera Svenska Ordinarie Post-Tijdender eftersom tidningen inte ansågs vara tillräckligt diskret vid nyhetsförmedlingen. 

Lillieflycht var gift med Maria, dotter till professorn och riksrådet Mattias Biörenklou. Paret fick bara döttrar, och Lillieflycht slöt svärdssidan själv när han avled 1690.

Källor 
 Faderns biografi i Biographiskt Lexicon öfver namnkunnige Svenska Män, Volym 4, 1838
 Libris http://libris.kb.se/bib/10466657
 Kungliga biblioteket, Svenska Ordinarie Post-Tijdender http://www.kb.se/Sverigesperiodiskalitteratur/1/1_6.htm
 Anders Fryxell, Handlingar rörande Sveriges Historia, Volymer 1-2, 1836

Födda 1639
Avlidna 1690
Jurister från Uppsala
Svenska professorer i historia
Personer under stormaktstiden
Män
Svenskt adlade
Lagmän i Södermanland
Lagmän i Värmland
Lagmän i Västmanlands och Dalarnas lagsaga
Släkten Emporagrius
Anna Howard Shaw

Anna Howard Shaw, född 14 februari 1847 i Newcastle-upon-Tyne, död 2 juli 1919 i Moylan, Pennsylvania, var en brittisk-amerikansk metodistpräst och kvinnorättsaktivist. 

Shaw föddes i England och kom som sexåring till USA. Hon avlade teologexamen i Boston 1878 och läkarexamen 1885. Prästvigd 1880 blev hon den första kvinnliga präst inom metodistkyrkan i USA. Hon blev teol. hedersdr. i Kansas 1902 och jur. hedersdr. 1917. 

Från 1885 ägnade hon sig helt åt den amerikanska kvinnorörelsen och samarbetade bland andra med Susan B. Anthony samt var ordförande för den amerikanska kvinnorösträttsrörelsen, National American Woman Suffrage Association (NAWSA), 1904–1915.
 
Under Internationella kvinnorösträttskongressen i Stockholm 1911 predikade hon i Gustaf Vasa kyrka.

Källor 
Svensk uppslagsbok 1955
SvD 11 juni 2011

Noter

Externa länkar 
 
 Anna Howard Shaw at Flickr
 Finding Aid for the Anna Howard Shaw Papers
 Anna Howard Shaw letter from from the Anna Howard Shaw Papers, 1917-1919 på The University of North Carolina at Greensboro
 Anna Howard Shaw quotation from the Anna Howard Shaw Papers, 1917-1919 på The University of North Carolina at Greensboro
 The Anna Howard Shaw Center at Boston University School of Theology

Amerikansk kvinnohistoria
Amerikanska kvinnorättskämpar
Amerikanska präster
Personligheter inom metodismen
Födda 1847
Avlidna 1919
Kvinnor
Personer från Newcastle-upon-Tyne
Alumner från Boston University School of Theology
Amerikanska rösträttskvinnor
Flanköppning

En flanköppning är en schacköppning som kännetecknas av att vit spelar på en eller båda flankerna (den del av schackbrädet som ligger utanför de centrala d- och e-linjerna). En del flanköppningar räknas till de hypermoderna öppningarna.

De vanligaste flanköppningarna är 1.Sf3 och 1.c4. Dessa öppningar går ofta över i något av de slutna eller halvslutna spelen.

Öppningar
Följande öppningar brukar räknas som flanköppningar: 
 Engelskt parti (1.c4)
 Zukertorts öppning (1.Sf3)
 Rétis öppning (1.Sf3 d5 2.c4)
 Benkös öppning (1.g3)
 Larsens öppning (1.b3)
 Birds öppning (1.f4)

Andra drag på flankerna, till exempel att gå fram med a- eller h-bonden, är ovanliga och räknas till oregelbundna schacköppningar.

Se även
 Öppna spel
 Halvöppna spel
 Slutna spel
 Halvslutna spel
 Oregelbundna öppningar

Schacköppningar
Los Olimareños

Los Olimareños är en uruguayansk musikgrupp som grundades 1962 av sångarna Pepe Guerra och Braulio López. Deras folkmusikinspirerade sånger har gjort dem till ett av Uruguays mest populära band med framgångar över hela Latinamerika. Bandet har även gjort sig känt för sitt politiska och sociala engagemang.

Externa länkar

 Den stupades sång med svensk text från en konsert i Stockholm 1978
 Officiell webbsida för Los Olimareños (På spanska) 

Uruguayanska musikgrupper
Joseon

Joseondynastin (), förr Chosen, ibland Yidynastin efter den ledande klanens namn, var den regerande dynastin på Koreahalvön 1392–1897 och den längsta hittills i Koreas historia. Dynastins grundare Taejo Yi Seong-gye hade tagit makten redan år 1388 men kröntes först 17 juli 1392 och hans efterträdare fortsatte att styra till 1910, men statsbildningen omvandlades till Kejsardömet Korea år 1897. 

Inom politiken och det sociala livet fungerade konfucianismen som ortodoxi, även om buddhismen hade en fast, populär förankring.

Historia 

Dynastin brukar indelas i tre delar
 från 1392 till de japanska invasionerna på 1590-talet
 från början av 1600-talet till ankomsten av västerländska makter på 1860-talet
 och moderniseringsåldern fram till den japanska annekteringen 1910.

1392 tog Taejo Yi Seong-gye över makten efter Koryodynastin.

Den fjärde regenten Sejong den store övertog tronen 1418 och höll den till 1450. Under sin regeringstid inrättade han forskningscentra, uppfann regnmätaren, som distribuerades över landet, och såg till att en bok med praktiska råd om jordbruk skrevs och publicerades. En stor ökning bland jordbrukarnas skördar rapporterades även efter det att Sejong gett order till lokala tjänstemän att hjälpa till att maximera skördarna. Han sponsrade forskning inom utländsk och inhemsk medicin, i synnerhet inhemska örter. Dessutom var det Sejong eller forskningslaget Chipyon-jon (instiftat av Sejong) som uppfann skriften Hangul, det moderna koreanska skriftspråket.

1627 och 1636 ledde det manchuiska Qingväldet två invasioner av Joseondynastins Korea, som tvingades avbryta sina förbindelser med Mingdynastin och istället blev tributpliktigt till Hung Taijis Qingrike.

Styrelse
Korea var till 1910 en absolut monarki, ärftlig inom dynastin Yi, som regerat sedan 1392. Landet stod sedan äldre tider i vasallförhållande till Kina, vars kejsare skulle godkänna varje ny regent och till vilken fyra gånger om året skänker av siden, bomull, linne, hudar, svärd m. m. skulle sändas.

Genom fördraget 27 februari 1876
erkände dock Japan Korea som självständig stat, och detta exempel följdes av de andra makterna i handelsfördrag, som ingicks med Korea. Slutligen avstod även Kina alla sina överhöghetsanspråk genom freden i Shimonoseki (april 1895). Härefter antog kungen titeln kejsare 12 oktober 1897 för att beteckna sin oavhängighet.

Källor 

  

Stater och territorier upplösta 1910
Koreas historia
Historiska länder och riken i Asien
WP:Projekt Korea
Stater och territorier bildade 1392
David Altenstetter

David Altenstetter, född 1547 i Colmar och död augusti 1617 i Augsburg, var en tysk guldsmed och emaljkonstnär.

Altenstetter var bosatt i Augsburg från 1570. Hans mest berömda arbeten (emalj på silver) är ett ståndur i skattkammaren i Wien och den österrikiska kejsarkronan av 1602 samt delar av det pommerska konstskåpet som tidigare fanns i Berlins slottsmuseum.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1929

Födda 1547
Avlidna 1617
Män
Tyska guldsmeder
Syriska städer och byar förstörda i arab-israeliska-konflikten

Innan 1967 bestod syriska samhällen på Golanhöjderna av 2 städer, 163 byar och 108 bondgårdar. 1966 bestod den syriska befolkningen på Golanhöjderna av 147 613 invånare.
Israel ockuperade cirka 70 % av Golanhöjderna vid slutet av Sexdagarskriget. De flesta av invånarna flydde området under konflikten och vissa blev evakuerade av den syriska armén, eller utdrivna av den israeliska armén.

En israelisk överhuvud för demoleringarna i Golanhöjderna föreslog att demolera 127 av de syriska byarna och att 90 av dessa skulle börja demoleras strax efter 15 maj 1968. Demoleringarna utfördes av byggentreprenörer som hade anlitats för jobbet. Efter demoleringarna gavs marken till israeliska bosättare. Det fanns en strävan att bibehålla vissa byggnader av arkeologisk betydelse och byggnader som kunde användas för de planerade israeliska bosättningarna. Efter Oktoberkriget lämnades en mindre del av de ockuperade Golanhöjderna tillbaka till Syrien, inklusive staden Quneitra. Enligt en av FN tillsatt specialkommitté hade Israel avsiktligen förstört Quneitra innan de drog sig tillbaka från staden 1974.

Förstörda städer och byar

Se även 
 Etnisk rensning

Referenser

Fotnoter

Externa länkar 
 Golan Heights and vicinity: October 1994 CIA karta av Golanhöjderna, från USA:s kongressbibliotek, som visar övergivna/demonterade syriska byar.
 Karta som visar syriska byar i Golanhöjderna från innan-1967 års källor.
 Karta från University of Texas at Austin som visar syriska byar i Golanhöjderna från innan -1967 års källor.
 Golan karta som visar förstörda arabiska byar.

 Syriska städer och byar förstörda i arab-israeliska-konflikten
Syriens historia
Orm (zodiak)

Orm (蛇) är det sjätte djuret av de tolv zodiakdjuren inom kinesisk astrologi. De tolv djuren omfattar varsitt år, när tolv år har gått börjar cykeln om.

Åren och respektive element 
Personer som föds mellan nedanstående datum är födda i ormens år. Beroende på vilket år det är kopplas personen till ett av de fem elementen enligt nedan:

 4 februari 1905 - 24 januari 1906: Trä
 23 januari 1917 - 10 februari 1918: Eld
 10 februari 1929 - 29 januari 1930: Jord
 27 januari 1941 - 14 februari 1942: Metall
 14 februari 1953 - 2 februari 1954: Vatten
 2 februari 1965 - 20 januari 1966: Trä
 18 februari 1977 - 6 februari 1978: Eld
 6 februari 1989 - 26 januari 1990: Jord
 24 januari 2001 - 11 februari 2002: Metall
 10 februari 2013 - 30 januari 2014: Vatten
2025 - 2026: Trä
2037 - 2038: Eld

Ormens egenskaper

Se även 
Orm
Zodiak

Källor

Externa länkar
 Mittens rike - ormens år

Astrologi
WP:Projekt Kina
Kultur i Kina
Adam Alexander

Adam Aschar Abraham Alexander, född 19 februari 1980, är en svensk basketspelare som spelat för Sundsvall Dragons i Basketligan. Han har varit med i över 15 U20-matcher för svenska landslaget. År 2010 slutade Alexander spela och började istället som assisterande baskettränare för Sundsvall Dragons.

Han är kort för att vara basketspelare, 174 cm, och har även bara sex fingrar.

Källor 

Svenska basketspelare
Spelare i Sundsvall Dragons
Män
Levande personer
Födda 1980
Tränare i Sundsvall Dragons
Circuito de Albacete

Circuito de Albacete är en spansk racerbana belägen utanför Albacete.

Banan
Albacete öppnade sin bana 1990 och man fick relativt snabb ett avtal med Superbike-VM om att arrangera en deltävling på banan. Mellan 1992 och 1999 stod den 3,5 km långa banan som värd för den spanska omgången i världsmästerskapet, men banans publikkapacitet är begränsad till 7 500, vilket fick Superbike att flytta till Valencia istället. I dagsläget arrangerar Albacete Endurance-VM för motorcyklar och lastbilstävlingar, förutom de inhemska tävlingarna som går på banan.

Externa länkar
Officiell webbsida

Racerbanor i Spanien
Uno Terserus

Uno Johannis Terserus Dalekarlus, född 18 december 1642 i Åbo, död 3 september 1675 i Uppsala, var en svensk professor.

Biografi 
Uno Terserus föddes in i Uppsalas akademiska värld. Fadern Johannes Elai Terserus var universitetsrektor, professor i teologi och biskop. Mormodern var Stormor i Dalom. 

Han studerade vid Uppsala universitet och tillhörde Westmanlands-Dala Nation där han var kurator 1664-1666. Han umgick i kretsen med andra professorsbarn, Jonas Columbus söner av vilka en också skulle bli professor, nämligen Johan Columbus. Terserus tog 1668 examen pro gradu in phil för Petrus Fontelius i Uppsala med Quaestio pragmatica, animum elatum cum abjecto, ex occasione verborum Aristotelis om ett stycke i Aristoteles Nichomachiska etiken.

Uno Terserus utsågs till professor i orientaliska språk 1672, till följd av att företrädaren Johannes Buskagrius fått avgå efter att ha drabbats av en djup depression, melankoli. Tre år senare lades den första avhandlingen fram, De ambitionis peste dissertatio. Hans ende respondent var Olaus Blidh Upsaliensis som sedermera blev pedagogus vid Gävle skola.

1675 gifte Terserus sig med Laurentius Stigzelius och Christina Buraeas dotter Elisabeth Lilljemarck (Bureättling), och Johan Columbus skrev till bröllopet ett epigram över namnet Terserus. Han avled dock redan samma år som han gifte sig, tre år efter att han tillträtt professuren. Släktingen Andreas Grubb övertog hans post.

Källor 
 Alfred L. Wennström, "Astrils och Dödens Pijlebyte", Samlaren 1900
 Håkan Malmberg, Professuren i semitiska språk 400 år, Uppsala universitets webbplats https://web.archive.org/web/20111111220013/http://www.lingfil.uu.se/afro/semitiska/forskning/semiticprofhistory.pdf
 Libris http://libris.kb.se/bib/10509229 http://libris.kb.se/bib/10530428
 Vasaskolan, http://www.vasa450.se/rektor_och_larare_trivialskolan.php?lastid=89

Noter 

Svenska professorer i österländska språk
Personer under stormaktstiden
Födda 1642
Avlidna 1675
Män
Personer från Åbo
Balladen om Mackie Kniven

Balladen om Mackie Kniven, tysk originaltitel Die Moritat von Mackie Messer, är en mordballad från pjäsen Tolvskillingsoperan, komponerad av Kurt Weill med text skriven av Bertolt Brecht. Den uruppfördes i Berlin den 31 augusti 1928. Sången inleder pjäsen, och presenterar vem Mackie Kniven är. Den återkommer även senare i pjäsen, och kommenterar då vad som utspelas.

Vid uruppförandet sjöngs sången av Kurt Gerron. Vid den första skivinspelningen (i december 1928 för Homocord) sjöngs den däremot av Harald Paulsen, vilken i pjäsen spelat rollen som den person sången handlar om: Mackie Messer själv. Även Gerron gjorde dock året därpå en insjungning av melodin för Electrola som del av ett längre potpurri med melodier ur pjäsen.

Stycket fick snabbt ett populärmusikaliskt liv även utanför pjäsen, och redan 1929 spelade exempelvis orkesterledaren Hans Schindler in en foxtrotversion för dans på Parlophon. Senare har melodin gjorts i många kända inspelningar, även på engelska där stycket brukar heta Mack the Knife alternativt The Ballad of Mack the Knife.

Ytterligare popularisering i bredare lager fick sången på 1950-talet genom insjungningar av Louis Armstrong (1956) och Bobby Darin (1959). Båda utgick från Marc Blitzsteins översättning av operan till engelska från 1954. Darins version nådde förstaplatsen på Billboard Hot 100 och han fick en Grammy Award för årets inspelning. Sången har blivit en del av jazzstandardrepertoaren. Andra översättningar och versioner har framförts av bland andra Ella Fitzgerald, Sting, Nick Cave, Lyle Lovett, Frank Sinatra och Robbie Williams. Rammstein omformulerade den tyska originaltexten till låten "Haifisch" från albumet Liebe ist für alle da.

På svenska
Sången, liksom resten av pjäsen, översattes till svenska av Ebbe Linde 1957, med titeln Moritat om Mackie Kniven. De tidigaste svenska inspelningar av sången som förtecknas i Svensk mediedatabas är från 1956: dels en instrumentalversion (som "Tema ur Tolvskillingsoperan") med Gunnar Lundén-Weldens orkester och Ernie Englund som trumpetsolist, inspelad den 15 februari för Metronome, dels en vokalversion (som "Mackie Kniven") med Simon Brehm, gjord för Karusell i mars samma år.

Källor

Noter

Verk av Kurt Weill
Sånger 1928
Singelettor i USA
Maj-Len Grönholm

Maj-Len Grönholm, född Eriksson, född 5 juni 1952 i Helsingfors, död 22 juni 2009 i Ingå, var en finländsk politiker (Svenska folkpartiet) som 1972 blev Miss Finland.

Grönholm arbetade som rektor för flera olika skolor och var långvarigt kommunalpolitiskt aktiv i Esbo, Grankulla och Ingå.

Hon insjuknade i bröstcancer första gången i maj 2004 och efter flera återfall i sjukdomen avled hon 2009.

Källor  

Personer i Svenska folkpartiet i Finland
Finländska fotomodeller
Miss Finland
Födda 1952
Avlidna 2009
Kvinnor
Finlandssvenska politiker
Politiker från Helsingfors
Lärare från Helsingfors
Larnax

Larnax, plural larnakes (grekiska: ), är en speciell typ av små begravningsskrin. De kan i viss mån jämföras med en modern begravningsurna.

De användes framför allt under den grekiska antiken, de äldsta exemplen går så långt tillbaka som till minoisk tid 2000 f.Kr.

De tillverkades i en mängd olika material, främst lera. Många av dem dekorerades på samma vackra sätt som vaser och krukor. Det finns bara några få funna exemplar tillverkade i metall. 

Världens mest kända larnax är ett exemplar från 300-talet f.Kr., tillverkad i guld, som hittades 1977 i det som då förmodades vara kung Filip II av Makedoniens grav i Vergina, norra Grekland. Datering av fyndet säger dock att kvarlevorna är från 317 f.Kr, och därmed för unga för att vara Filip II. Noggrannare studier har nu visat att skrinet innehåller de kremerade kvarlevorna efter Filip III av Makedonien, yngre halvbror till Alexander den Store.

Referenser 

Arkeologiska artefakter
Begravning
Kambodjas provinser

Kambodja är indelat i 20 provinser (khet) och 4 kommuner (krong).

Se även 
ISO 3166-2:KH

Externa länkar 
 Statoid

Provinser i Kambodja
Administrativa indelningar av länder i Asien
Får (zodiak)

Får (羊), även översatt till get, är det åttonde djuret av de tolv zodiakdjuren inom kinesisk astrologi.  De tolv djuren omfattar varsitt år, när tolv år har gått börjar cykeln om.

Åren och respektive element 
Personer som föds mellan nedanstående datum är födda i fårets år. Beroende på vilket år det är kopplas personens temperament till ett av de fem elementen enligt nedan:

 13 februari 1907 - 1 februari 1908: Eld
 1 februari 1919 - 19 februari 1920: Jord
 17 februari 1931 - 5 februari 1932: Metall
 5 februari 1943 - 24 januari 1944: Vatten
 24 januari 1955 - 11 februari 1956: Trä
 9 februari 1967 - 29 januari 1968: Eld
 28 januari 1979 - 15 februari 1980: Jord
 15 februari 1991 - 3 februari 1992: Metall 
 1 februari 2003 - 21 januari 2004: Vatten
 19 februari 2015 - 7 februari 2016: Trä
 2027 - 2028: Eld

Fårets egenskaper

Se även 
 Get
 Får
 Zodiaken

Referenser

Noter

Externa länkar
 Mittens rike - fårets år

Astrologi
WP:Projekt Kina
Kultur i Kina