kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Röd nattjasmin

Röd nattjasmin (Cestrum elegans) är en art i familjen potatisväxter från Mexiko. Arten odlas ibland som krukväxt i Sverige.

Röd nattjasmin blommar på natten med rödrosa blommor som sitter i klasar och doftar gott. Frukten är lila. Alla delar av växten är giftiga vid förtäring.

Synonymer

Cestrum elegans var. totutla Dunal
Cestrum elegans var. truncata Fernald
Cestrum nutans Hort. ex Francey
Cestrum paniculatum Schltdl
Cestrum purpureum (Lindl.) Standl
Cestrum rubrum Hort. ex Francey
Cestrum smithii Coutts
Cestrum sylvaticum Dunal
Habrothamnus elegans Brongn
Habrothamnus elegans Walp
Habrothamnus helleri Hort. ex Francey
Habrothamnus huegelii Regel
Habrothamnus paniculatus M. Martens & Galeotti
Habrothamnus purpureus Lindl

Referenser

Noter

Webbkällor
Svensk Kulturväxtdatabas

Potatisväxter
Krukväxter
Rö Växtindex
Gul juvelbuske

Gul juvelbuske (Cestrum aurantiacum) är en art i familjen potatisväxter.

Externa länkar

Potatisväxter
Krukväxter
Gu Växtindex
Parklek

En parklek är en av utbildad personal bemannad lekplats, ofta i en park. Om en parklek övergår till att vara obemannad, kallas den fortfarande ofta för en parklek.

Historik
De första parklekarna i Sverige startades som välgörenhet. Den allra första var förmodligen i Norrköping, där en parklek öppnades 1914 på initiativ av Maria Moberg (som tillsammans med systern Ellen också startade landets första lekskola – Kindergarten – redan 1899).

Den första större satsningen på parklekar kom två år senare, 1916, i Stockholm. Journalisten Gerda Marcus såg hur många barn sprang omkring på stans gårdar och gator medan föräldrarna arbetade, och hur de blev lätta byten för vuxna som utnyttjar barn. Ett av hennes sociala projekt på Svenska Dagbladet blev att tidningen startade parklek med anställda parktanter i Vasaparken. Redan första dagen, den 14 maj 1916, samlades 100 småbarn i parkleken.

Med hjälp av läsarnas bidrag startade Svenska Dagbladet samma sommar liknande verksamheter på Kungsholmen, i Tantolunden, Vitabergsparken och flera andra parker i Stockholm. I maj varje år följde Gerda Marcus sedan upp satsningen med fortsatta artiklar, och skrev bland annat också om parklekar i Malmö och Norrköping.

Den moderna parkleken, med kommunalt anställd personal, introducerades i Stockholm av stadsträdgårdsmästaren Osvald Almqvist. Första Parkleken provades 1936 i Observatorielunden och i Björns trädgård med stor framgång och redan två år senare fanns Parkleken i ytterligare 14 parker i Stockholm. Under Almqvists och särskilt Holger Bloms och Erik Glemmes tid tillkom allt fler bemannade lekplatser, alltså lek under uppsikt av skolad personal, som inte skulle bevaka barnen utan stimulera dem. 

Från och med 1940 omfattade Parkleken även vinterhalvåret. 1970 hade Parkleken i Stockholm 142 fast anställda lekledare och totalt 385 medarbetare.
I många kommuner ställde man ut specialbyggda hus med leksaker som, då parkleken var bemannad, lånades ut till besökare.

År 1980 fanns som mest 200 bemannade parklekar i Stockholm. Två av tre parklekar har lagts ned sedan dess och år 2008 fanns bara 54 stycken kvar. Fram till 1980-talet skulle varje barn i Stockholm ha maximalt 50 meter från porten till en småbarnslekplats och 500 meter till en bemannad parklek. Avståndsregeln 500 meter är numera ändrad till 1 000 meter.

Se även
 Parker i Stockholm
 Parkteatern
 Stockholmsstilen

Källor

Tryckta källor

Parker
Lekplatser
Tivoli Storage Manager

IBM Tivoli Storage Manager, eller kort och gott TSM, är en centraliserad programvara för att göra säkerhetskopiering av data i olika system.

TSM är uppbyggt i en serverdel, med stöd för AIX, HP-UX, Linux, Solaris, Windows Server, och z/OS, samt en klientdel med stöd för NetWare, Macintosh, AIX, HP-UX, Linux, z/OS, Solaris, och Windows.

Serverdelen, som använder DB2 för att hålla reda på all säkerhetskopierad information, tar i en typisk installation hand om data från klienterna och lägger detta först på disk, för att sedan i lugn och ro flytta över det till billigare media som t.ex. magnetband eller optiska skivor.

Externa länkar
https://web.archive.org/web/20070212031529/http://www-306.ibm.com/software/tivoli/products/storage-mgr/

Datasäkerhet
Beherit

Beherit är ett finskt black metal (1989–1993, 2009– )/dark ambient (1994–1995) band bildat år 1989 under namnet Horny Malformity. Bandet byte senare namn till Pseudochrist. Beherit släppte också demokassetten Down There... under namnet The Lord Diabolus.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Sodomatic Slaughter (Jari Pirinen) – trummor 
Nuclear Holocausto Vengeance (Marko Laiho) – sång, gitarr, keyboard, elektronik 
Abyss, Twisted Baptizer (Pasi Kolehmainen) – basgitarr 
Ancient Corpse Desekrator (Sami Tenetz) – gitarr 

Tidigare medlemmar
GoatGoddess of Necrosodomy – keyboard
Demon Fornication – basgitarr, bakgrundssång 
Black Jesus (Arjo Wennström) – basgitarr 
Necroperversor – trummor 
Kimmo "Sir" Luttinen – trummor 

Turnerande medlemmar
Black Christ (Arjo Wennström) – basgitarr

Diskografi
Demo
 1990 – Seventh Blasphemy
 1990 – Morbid Rehearsals
 1990 – Demonomancy
 1990 – Xmas Rehearsal
 1991 – Unreleased Studio Tracks
 1992 – Promo 1992
Studioalbum
 1993 – Drawing Down the Moon
 1994 – H418ov21.C
 1995 – Electric Doom Synthesis
 2009 – Engram
 2011 – At the Devil's Studio 1990

EP
 1991 – Dawn of Satan's Millennium
 1993 – Messe Des Morts
 2012 – Celebrate the Dead

Samlingsalbum
 1991 – The Oath of Black Blood
 1999 – Beast of Beherit - Complete Workxxx
 2007 – H418ov21.C / Electric Doom Synthesis

Annat
 1991 – "Werewolf, Semen and Blood" / "Obsessed by the Vision" (delad singel: Beherit / Death Yell)
 1999 – Messe des Morts / Angelcunt (delad album med Archgoat)

Externa länkar

 Beherit på Encyclopaedia Metallum

Finländska black metal-grupper
I12

I12 eller I 12 eller I-12 kan syfta på:

I 12 – en tidigare benämning på Jönköpings regemente åren 1816–1927.
I 12 – en tidigare benämning på Jönköpings-Kalmar regemente åren 1928–1948.
I 12 – en tidigare benämning på Norra Smålands regemente åren 1948–1997.
I 12 – en tidigare benämning på Smålands regemente åren 1998–2000.
I-12 – en Interstate Highway i Louisiana, USA, se Interstate 12.
Balle

Balle kan avse:

 slangord för penis eller testikel
 slangord for stjärt (i Sveriges södra delar)
 Jånni Balle – en sång skriven av Magnus Uggla och Anders Henriksson från 1993

Geografi
 Balle, Nigeria – en stad i Nigeria
 Cerro El Balle – ett berg i Colombia
 Keur Ballé – en källa i Mauretanien
 Lac à la Balle – en sjö i Kanada
 Lac Balle – en sjö i Kanada
 Lac la Balle – en sjö i Kanada
 Mont Balle – ett berg i Kamerun
 N. E. Balle Ø – em ö i Grönland
 Wassoulou-Ballé – ett departement i Mali

Se även
 Lac de la Balle – flera

Personer
 Balle (runristare) (senare hälften av 1000-talet), en runristare
 Nicolai Edinger Balle (1744–1816), en dansk biskop
 Carl Christian Nicolaj Balle (1806-1855), en dansk kompositör och kyrkomusiker

Se även
 Ball

Källor
Suomen Kuvalehti

Suomen Kuvalehti (ordagrant översatt: Finlands bildtidskrift) är en  finländsk tidskrift som ges ut av Otavamedia Oy. 

Tidningen är landets äldsta finskspråkiga tidning i sin genre och den grundadades 1916. På Juhani Aho rekommendation blev den förste redaktören Matti Kivekäs. Suomen Kuvalehti hade föregångare med samma namn mellan 1873 och 1880 och på nytt under 1894. Tidningen utkommer en gång i veckan (fredagar) och hade 1998 en upplaga på omkring 95 300 exemplar. Den har stor betydelse som opinionsbildare..

Redaktörer
 Matti Kivekäs 1916–18
 L. M. Viherjuuri 1918–36 
 Ilmari Turja 1936–51
 Ensio Rislakk 1952–60
 Leo Tujunen 1961–74
 Jouko Tyyri 1974 
 Mikko Pohtola 1974–86
 Pekka Hyvärinen 1987–92
 Martti Backman 1993–96 
 Tapani Ruokanen 1996–2014
 Ville Pernaa 2014–

Källor

Noter

Externa länkar
  Suomen Kuvalehtis webbplats

Finländska tidskrifter
Bildtidskrifter
Ding Junhui

Ding Junhui, född 1 april 1987 i Yixing, Jiangsu i Kina, är en kinesisk snookerspelare. Han är professionell sedan 2003, och har vunnit 14 rankingtävlingar. Han bor i Sheffield, England.

Ding vann sina två första rankingtitlar China Open och UK Championship 2005 och sin tredje, Northern Ireland Trophy, 2006. Efter den snabba klättringen på rankingen säsongen 2005/06 gick det lite sämre under säsongerna 2007/08 och 2008/09, men resultaten var ändå av den klass att Ding stadigt var rankad bland topp-16, och han gjorde sitt första maximumbreak i tävlingssammanhang i Masters 2007, i första omgången mot Anthony Hamilton och blev då den yngste genom tiderna som gjort ett maximumbreak i en professionell tävling. År 2009 vann han för andra gången UK Championship. Han vann sin femte rankingtitel i februari 2012 vid Welsh Open.

År 2013 vann han Players Championship, Shanghai Masters, Indian Open och International Championship. År 2014 vann han German Masters, och därmed sin tionde rankingtitel. Samma år vann han för andra gången China Open. Han blev efter dessa framgångar i december 2014 rankad som världsetta, och som en av de tre bästa spelarna totalt under säsongen 2013/2014. 

År 2016 vann han för andra gången Shanghai Masters, 2017 vann han World Open och 2019 vann han för tredje gången UK Championship, och den sistnämnda blev hans fjortonde rankingtitel. Mindre rankingtitlar han har vunnit är Players Tour Championship 5 (2010), Scottish Open (2012), Yixing Open (2014) och Haining Open (2015). Ding har också vunnit lagtävlingen World Cup två gånger, 2011 och 2017, båda gångerna tillsammans med Liang Wenbo. Han har även vunnit Asiatiska spelen i snooker två gånger, 2002 och 2006.

Titlar

Rankingtitlar 
 China Open - 2005, 2014
 UK Championship - 2005, 2009, 2019
 Northern Ireland Trophy - 2006
 Welsh Open - 2012
 Players Championship - 2013
 Shanghai Masters - 2013, 2016
 Indian Open - 2013
 International Championship - 2013
 German Masters - 2014
 World Open - 2017

Mindre rankingtitlar 
 Players Tour Championship 5 - 2010
 Scottish Open - 2012
 Yixing Open - 2014
 Haining Open - 2015

Andra titlar 
 World Cup - 2011, 2017 (båda lagtävling med Liang Wenbo)
 Asiatiska spelen - 2002, 2006

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Profil på snookerdatabase.co.uk

Födda 1987
Kinesiska snookerspelare
Män
Levande personer
WP:Projekt Kina
Personer från Wuxi
Shannon Leto

Shannon Leto, född 9 mars 1970 i Bossier City i Louisiana, är en amerikansk trummis i bandet 30 Seconds to Mars, där hans skådespelande bror Jared Leto är sångare och gitarrist. Shannon Leto är även professionell fotograf och har gjort det mesta av fotograferingen till bandets album A Beautiful Lie.

Diskografi 
Studioalbum med 30 Seconds to Mars:
 2002 – 30 Seconds to Mars
 2005 – A Beautiful Lie
 2009 – This Is War
 2013 – Love Lust Faith + Dreams

Studioalbum med The Wondergirls:
 1999 – Drop That Baby
 1999 – Let's Go All The Way

Filmografi

Externa länkar 

 
 Officiell twitter

Amerikanska trummisar
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska rockmusiker
Personer från Bossier City
Födda 1970
Levande personer
Män
Bitefight

Bitefight är ett datorrollspel som spelas på en webbplats. Spelare kan antingen ha rollen som varulv eller som vampyr. Möjlighet finns att spela gratis; det går även att betala för ett så kallat Shadow-Lord konto och så kallade hellstones, som innebär vissa förmåner. Man kan antingen jaga människor, demoner eller andra spelare. Vampyrer kan bara attackera varulv-spelare och varulvar kan bara attackera vampyr-spelare.

Det finns elva servrar på BiteFight.se.

Källor 
 

Datorrollspel
Penningförfalskning

Penningförfalskning eller falskmynteri innebär förfalskning av pengar – sedlar eller mynt.

Myntförfalskning kan utföras antingen genom att förfalska eller förändra ett äkta mynt. Sedelförfalskning har genom allt mer avancerade sedeltryckningsmetoder med avsikt att försvåra olaglig pressning blivit ett allt mindre förekommande brott i västvärlden. Falskmynteri har alltid straffats hårt, främst på grund av att omfattande falskmynteri kan rubba den ekonomiska balansen i ett land, och minska förtroendet för valutan.

Lista över kända falskmyntare

 Abel Buell (1742–1822), amerikansk guld- och silversmed även verksam som juvelerare
 Albert Talton, amerikansk falskmyntare som producerade falska sedlar till ett värde  motsvarande 7 miljoner dollar med hjälp av en vanlig bläckstråleskrivare
 Alves dos Reis (1896–1955), portugisisk brottsling och falksmyntare
 Anatasios Arnaouti, brittisk falskmyntare som dömdes till fängelse 2005
 Arthur Williams (född 1972), amerikansk falskmyntare känd för att ha producerat extremt välgjorda förfalskningar av 100-dollarsedlar
 Catherine Murphy, engelsk falskmyntare och den sista person i Storbritannien som dömdes till att avrättas genom bränning på bål
 David Farnsworth (1760–1778), brittisk agent under Amerikanska frihetskriget
 Edward Bonney (1807–1864), amerikansk mjölnare, hotellägare, prisjägare, detektiv, postmästare, köpman, soldat, författare, och falskmyntare
 Francis Greenway (1777–1837), engelskfödd arkitekt som satt fängslad i Australien efter att blivit dömd för falskmynteri
 Isaiah L. Potts (född cirka 1784, död efter 1843), amerikansk saltmakare och tavernaägare
 John Duff, amerikansk kriminell under senare delen av 1700-talet
 John Murrell (1806–1844), amerikansk bandit känd som "Great Western Land Pirate"
 Mary Butterworth (1686–1775), förfalskare under USA:s kolonialtid
 Mike DeBardeleben (1940–2011), amerikansk kidnappare, våldtäktsman och misstänkt seriemördare
 Peter Alston, en falskmyntare som verkade i slutet av 1700-talet och början av 1800-talet
 Petter Stenberg (1821–1913), svensk falskmyntare som under mer än 50 år ägnade sig åt penning- och växelförfalskningar, och som satt fängslad i omkring 30 år av sitt liv
 Philip Alston, en falskmyntare som verkade under 1700-talet
 Samuel C. Upham (1819–1885), ibland kallad "Honest Sam Upham", känd som den första kända förfalskaren av Confederate States dollar ($CSA) under det amerikanska inbördeskriget
 Stephen Jory, Storbritanniens mest kände falskmyntare
 Sturdivant Gang (1780- till 1820-talet), en amerikansk släkt som förfalskade pengar under flera generationer 
 Wesley Weber, Kanadas mest kände förfalskare, fängslad 2001
 William Chaloner, brittisk förfalskare som dömdes till döden 1699 för landsförräderi av Sir Isaac Newton, då direktör för brittiska myntverket

Referenser

Brott mot allmänheten och staten
Disaster: Day of Crisis

Disaster: Day of Crisis är ett spel som finns till Nintendo Wii. Spelet utvecklades av andrapartstillverkaren Monolith Soft, och släpptes 2008 i Europa, och släpps troligen i USA under 2009. Spelet kretsar kring karaktären Ray som måste överleva en rad olika naturkatastrofer samtidigt som han även måste störta en kärnvapenorganisation.

Externa länkar
Gamespot - Disaster: Day of Crisis

Wii-spel
Datorspel 2008
Bergsgruvan

Bergsgruvan ligger på Södra stationsområdet på Södermalm i Stockholm. Bergsgruvan är dels ett bergigt område norr om Södra station, dels namnet på den park som ligger där. Parken gränsar med sin västra del till Rosenlundsgatan.

Historik
Redan 1650 anges den nyanlagda Timmermansgatan delvis vara belägen "ytterst i Berggrufwan på Södermalm". Bergsgruvan Större är även namnet på ett kvarter som återfinns norr om parken. Bergsgruvan Mindre däremot finns inte längre. Troligen har någon form av bergsbrytning och gruvdrift ägt rum i trakten.

Den välbesökta parken har en bollplan och en väl tilltagen lekplats. Bergsgruvan ansluter mot en förskolegård. På vintern kan man åka skridskor på bollplanen och pulka i en liten backe som utgör foten av det berg som har givit parken dess namn.

Källor

Externa länkar
Stockholms grönkarta

Parker i Stockholms kommun
Södermalm
Informella områden i Stockholm
Chinua Achebe

Chinua Achebe, född 16 november 1930 i Ogidi, Anambra, Nigeria, död 21 mars 2013 i Boston, Massachusetts, USA, var en nigeriansk romanförfattare och poet, ansedd och kontroversiell litteraturkritiker, och en av 1900-talets mest lästa författare inom afrikansk litteratur.

Biografi
Achebe var son till en lärare i en missionsskola och utbildade sig vid Ibadans universitet och började därefter vid radion. Han var diplomat i Biafras regering 1967–1970 och har undervisat vid universiteten i Massachusetts, Connecticut och Nsukka i Nigeria. Achebe var starkt kritisk mot bristen på politisk och ekonomisk utveckling i Nigeria och levde från 1990 i USA då han efter en bilolycka förlamades från midjan och nedåt.

Hans verk kretsar i huvudsak kring afrikansk politik, skildringen av Afrika och afrikaner i västvärlden, såväl som följderna av koloniseringen av afrikanska samhällen. Achebes magnum opus Things Fall Apart (Allt går sönder) från 1958 är en historisk roman, förlagd till det sena 1800-talet, som visar koloniseringens följder i ett igbo-samhälle. Boken har översatts till mer än 50 språk. 2012 gavs hans självbiografi There was a country – a personal history of Biafra ut. Där berättade han för första gången i detalj om sina upplevelser i samband med Biafrakriget på 1960-talet.

Achebe har två gånger, 2004 och 2011, tackat nej till den prestigefulla nigerianska utmärkelsen "Commander of the Federal Republic". Achebe tackade nej av politiska skäl och nämnde särskilt den utbredda korruptionen i landet som skäl.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 Allt går sönder (översättning Ebbe Linde, Bonnier, 1967. Ny upplaga Tranan, 2004, med illustrationer av Uche Okeke.) (Things Fall Apart, 1958)
 En folkets man (översättning Ebbe Linde, Bonnier, 1968) (A Man of the People, 1966)
 Termitstackarna på savannen (översättning Hans O. Sjöström, Ordfront, 1989) (Anthills of the Savannah, 1987)
 Inte längre hemma (översättning Hans Berggren, Tranan, 2014) (No Longer at Ease, 1960)
 Guds pil (översättning Hans Berggren, Tranan, 2015) (Arrow of God'', 1964)

Priser och utmärkelser 
2002 – Friedenspreis des Deutschen Buchhandels
2007 – Internationella Bookerpriset

Källor

Noter

Engelskspråkiga författare
Nigerianska författare
Personer från Anambra
Födda 1930
Avlidna 2013
Män
Alumner från University of London
Presidentvalet i USA 1976

Presidentvalet i USA 1976 hölls den 2 november 1976 över hela USA.

Valet stod mellan den sittande republikanske presidenten Gerald Ford från Michigan och den demokratiske guvernören Jimmy Carter från Georgia.

Carter tog hem segern i valet. En anledning var att Ford gav amnesti till ex-president Richard Nixon och andra inblandade efter Watergate-skandalen.

Demokraternas nominering
Anmälda kandidater:
Birch Bayh, senator från Indiana
Lloyd Bentsen, senator från Texas
Jerry Brown, guvernör från Kalifornien
Robert Byrd, senator från West Virginia
Jimmy Carter, tidigare guvernör från Georgia
Frank Church, senator från Idaho
Fred R. Harris, tidigare senator från Oklahoma, samt tidigare ordförande för DNC, och kandidat för 1972 års nominering.
Henry M. Jackson, senator från delstaten Washington, samt tidigare ordförande för DNC och kandidat för 1972 års nominering.
Terry Sanford, tidigare guvernör från North Carolina
Milton Shapp, guvernör från Pennsylvania
Sargent Shriver, tidigare USA:s ambassadör i Frankrike, direktör för Fredskåren och OEO, samt 1972 års medkandidat från Maryland
Adlai Stevenson III, senator från Illinois
Mo Udall, kongressledamot från Arizonas 2:a distrikt
George Wallace, guvernör från Alabama kandidat för 1972 och 1968 års nominering (för Demokraterna respektive American Independent Party)

Demokraternas konvent
Jimmy Carter 2278 röster
Mo Udall 329 röster
Jerry Brown 300 röster
George Wallace 50 röster
Ellen McCormack (hemmafru från New York) 22 röster
Frank Church 19 röster
Hubert Humphrey 10 röster
Henry M. Jackson 10 röster
Fred R. Harris 9 röster
Milton Shapp 2 röster
Robert Byrd 1 röst
César Chávez (ledare för UFW från Arizona) 1 röst
Ted Kennedy (senator från Massachusetts) 1 röst
Barbara Jordan (kongressledamot från Texas 18:e kongressionella distrikt) 1 röst
Jennings Randolph (senator från West Virginia) 1 röst

Medkandidaten valdes simultant med presidentkandidaten:
Walter Mondale (senator från Minnesota) 2837 röster
Carl Albert (talman från Oklahoma) 36 röster
Ron Dellums (kongressledamot från Kaliforniens 9:e kongressionella distrikt) 20 röster
Barbara Jordan 17 röster
övriga 65 röster

Republikanernas nominering
Gerald Ford, president av USA
Ronald Reagan, tidigare guvernör från Kalifornien

Republikanernas konvent
President Ford 1187 röster
Ronald Reagan 1070 röster
Elliot Richardson (försvars- och socialminister under Nixon) 1 röst

Medkandidatsvalet:
Bob Dole (senator från Kansas) 1921 röster
Jesse Helms (senator från North Carolina) 103 röster
övriga 235 röster

Resultat

(a) Mike Padden, en republikansk trolös elektor (faithless elector) från delstaten Washington, gav Ronald Reagan sin elektorsröst.

Källor

Externa länkar

1976 i USA
1976
USA
Jimmy Carter
Gerald Ford
Chris O'Neil

Christine "Chris" O'Neil, född 19 mars 1956, Newcastle, New South Wales, är en australisk högerhänt tidigare professionell tennisspelare.

Chris O'Neil vann som professionell spelare under 1970-talet endast en singelturnering och rankades som bäst på 80:e plats (1978). Det året nådde O'Neil, oseedad och då rankad på proffstouren som nummer 111, finalen i Grand Slam-turneringen Australiska öppna, där hon sensationellt besegrade amerikanskan Betsy Nagelsen (6-3, 7-6). Hon blev därmed den första oseedade kvinnliga spelaren som vann den australiska titeln under the "Open Era". 

O'Neil var en storväxt spelare med ett typiskt attackerande serve-volley-spel.

Tillsammans med sina två bröder Keith och William har hon på senare tid tagit över the Morisset Sports and Tennis Centre i hemstaden Newcastle.

Grand Slam-finaler, singel

Titlar

Referenser

Källor
Bud Collins, Tennis encyklopedia, 1998, eds. Bud Collins and Zander Hollander. Visible Ink Press ().
Engelska Wikipedia

Australiska tennisspelare
Kvinnor
Födda 1956
Levande personer
Personer från Newcastle, New South Wales
Thérèse: The Story of saint Thérèse of Lisieux

Thérèse: The Story of saint Thérèse of Lisieux är en amerikansk film från 2004, och bygger på Thérèses egna självbiografiska skrifter.

Handling
Filmen skildrar en ung nunnas liv i Frankrike i slutet av 1800-talet.

Tagline
Ordinary girl. Extraordinary soul.

Rollista i urval
Lindsay Younce - Therese Martin
Leonardo Defilippis - Louis Martin
Maggie Rose Fleck - Marie Martin
Linda Hayden - Pauline Martin
Jen Nikolaisen - Celine Martin
Mandy Rimer - Leonie Martin
Judith Kaplan - Mother Marie de Gonzague

Externa länkar
Filmens hemsida
haro-online sida om filmen

Amerikanska dramafilmer
Amerikanska biografifilmer
Filmer 2004
Lindsay Younce

Lindsay Younce, född 31 maj 1982 i Vancouver, Washington, är en amerikansk skådespelare som filmdebuterade 2004 i filmen "Thérèse: The Story of saint Thérèse of Lisieux".
På sin 19-årsdag 2001 konverterade hon från kväkarna till katolska kyrkan.

Externa länkar
 
 Lindsay Younce

Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Födda 1982
Kvinnor
Levande personer
Den självläkande människan

Den självläkande människan är en hälsofilosofisk bok av Sanna Anandala, som handlar om hälsa och välbefinnande. Boken behandlar självläkning. Den publicerades av bokförlaget Forum 1999.

Vetenskap och Folkbildning har kritiserat boken och hävdat att den är pseudovetenskaplig. Dan Larhammar har skrivit en kritisk recension av boken där han menar att Sanna Anandala saknar vetenskaplig grund för flera av sina uppgifter samt hävdar att råden kan vara "direkt livsfarliga" . Ehdin har svarat på denna och annan kritik, bland annat i en replik i Läkartidningen

Referenser

Litteratur 1999
Svenskspråkig litteratur