kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Finnur Jónsson (biskop)

Finnur Jónsson (latin Finnus Johannæus), född den 16 januari 1704, död den 23 juli 1789, var en isländsk kyrkohistoriker, far till Hannes Finnsson.
 
Finnur Jónsson var son till den lärde prästen Jón Halldórsson, efter vilken han ärvde många uppteckningar angående abbotar och biskopar på Island. År 1723 blev han student i Köpenhamn, där han biträdde Arne Magnusson och tog teologie kandidatexamen 1728. 

Till Island återvände han 1729, blev präst i Reykholt 1732 samt prost i Borgarfjords prosteri och utnämndes 1754 till biskop i Skálholts stift. 1774 blev han teologie hedersdoktor. Jónsson har av eftervärlden setts som en av Islands mest upplysta och verksamma biskopar. 

Finnur Jónssons förnämsta verk, Historia ecclesiastica Islandiæ (omfattande tiden till 1740; 4 delar, 1772-78), var länge det yppersta kyrkohistoriska arbetet i Norden; det omfattar även Islands politiska och litterära historia ända från landets första bebyggande.

Källor

 

Isländska biskopar
Isländska historiker
Isländska kyrkohistoriker
Isländska fackboksförfattare
Latinskspråkiga författare
Födda 1704
Avlidna 1789
Män
Isländska författare under 1700-talet
Alumner från Köpenhamns universitet
Isländska präster under 1700-talet
New Brighton, Minnesota

New Brighton är en stad (city) i Ramsey County i delstaten Minnesota i USA. Staden hade 23 454 invånare, på en yta av 18,35 km² (2020). Den är en del av storstadsområdet Minneapolis-Saint Paul.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Orter i Minnesota
Orter grundade 1891
Ramsey County, Minnesota
Finnur Jónsson

Finnur Jónsson kan syfta på bland andra:

 Finnur Jónsson (1704-1789), kyrkohistoriker, biskop i Skálholt 
 Finnur Jónsson (1858-1934), filolog, professor i Köpenhamn
Folktandvården Stockholms län

Folktandvården Stockholms län AB är ett tandvårdsbolag som ägs av Region Stockholm via Landstingshuset i Stockholm Aktiebolag. Bolaget bildades i sin nuvarande form den 1 april 2000. Innan dess var det en förvaltning inom landstinget.

Historia

Verksamhetens historia går tillbaka till ett beslut i Stockholms stadsfullmäktige den 21 december 1906, då det bestämdes att staden ska ge tandvård till sina invånare i egen regi och i egna lokaler. Fullmäktige avsatte 6 200 kronor för att skapa en klinik i Engelbrekts folkskola vid Valhallavägen. Den kliniken följdes av flera, bland annat i Katarina församlings norra folkskola på Södermalm (1911) och vid Adolf Fredriks folkskola vid Tegnérgatan (1913). 

År 1938 fattade riksdagen beslut om att det skulle införas folktandvård i Sverige. Dåvarande Stockholms läns landsting, som vid den tiden inte omfattade Stockholms stad, fastställde 1939 en tandvårdsplan och sommaren 1940 öppnade den första distriktstandkliniken i Södertälje. År 1941 skapades kliniker i bland annat Vaxholm, Gustavsberg och Sigtuna samt Östhammar som på den tiden ingick i Stockholms län. Åren därefter tillkom kliniker på fler orter, men kriget gjorde att utbyggnadstakten inte kunde följa den planerade. År 1949 började landstinget ge bidrag till kommuner som saknade folktandvård, men bedrev skoltandvård. År 1966 inrättade landstinget en speciell styrelse, Folktandvårdsstyrelsen, som fick ansvar för tandvårdsfrågorna.

Stockholms stad fortsatte sitt arbete med skoltandvården, men dröjde med att införa folktandvården. Under 1940-talet inrättades speciella tandläkartjänster vid flera av stadens sjukhus. I maj 1949 inrättades folktandvård även i Stockholm och stadens folktandvårdsstyrelse övertog ansvaret för Eastmaninstitutet, som donerats till Stockholm år 1930.

I samband med att det sammanslagna storlandstinget skapades den 1 januari 1971 bildades en ny länsövergripande tandvårdsorganisation.

Aktiebolaget
Den 1 april 2000 ombildades verksamheten och blev ett landstingsägt aktiebolag, som både arbetar med allmäntandvård, medicinsk tandvård och specialisttandvård för barn och vuxna i konkurrens med privata aktörer. Företaget har verksamhet vid cirka 80 kliniker inom områdena allmäntandvård och specialisttandvård, från Norrtälje till Nynäshamn, och har cirka 2 000 medarbetare. Folktandvården Stockholms län har drygt en halv miljon patienter och 1,4 miljoner patientbesök per år. Omkring 75 procent av alla barn i länet och ungefär var tredje vuxen är patienter hos Folktandvården Stockholms län.

I januari 2010 såldes tio av företagets mottagningar till det nybildade företaget Distriktstandvården i Sverige. Försäljningen skedde efter ett politiskt beslut som hade till syfte att förändra strukturen inom tandvårdsområdet i Stockholms län.

Referenser

Tandvård
Sjukvård i Stockholm
Företag med ägande av Region Stockholm
Voyage

Voyage or Voyages kan syfta på:

 Voyage (band) – en musikgrupp inom discogenren
 Voyage (musikalbum av Abba) – ett musikalbum av Abba från 2021
 Voyage (musikalbum av David Crosby) – ett musikalbum av David Crosby från 2006
 Voyage, voyage – en låt från 1987 av Desireless
 Voyage 200 –  en kalkylator från Texas Instruments

Se även
 Voyager
Nordiska Bokhandeln

Nordiska Bokhandeln (NB) var en svensk bokhandelsrörelse, grundad 1851 och nedlagd 1986. Nordiska Bokhandeln står även som utgivare av drygt 200 böcker.

Historik
Nordiska bokhandeln grundades i Stockholm av Aron Samson (1823-1887) och Erik W. Wallin (1823-1894) som Samson & Wallins bokhandel. Deras bokhandel öppnade 1851 vid Storkyrkobrinken i Gamla stan. Verksamheten övertogs 1886 av Wallin ensam och 1896 av Hulda Wallin, som 1897 tog in C. A. Strömberg som delägare. 1901 ombildades Nordiska bokhandeln till aktiebolag efter en rekonstruktion av Otto Hirsch. Efter detta kom Nordiska Bokhandeln att bli Sveriges största bokhandel. Huvudbutiken låg efter 1894 vid Drottninggatan 7 med ingång från hörnet.

Verksamheten förvärvades 1974 av Esselte, och varumärket levde vidare i Nordiska Bokhandelns Förlag med inriktning mot läromedel inom medicin och i Nordiska Bokhandelsgruppen.

Referenser

Källor
https://web.archive.org/web/20100814160225/http://akademibokhandeln.se/db/caweb/cc_layout.get?cid=55
Nordiska bokhandeln i Libris (227 poster)

Externa länkar

Bokhandelsföretag
Företag bildade 1851
Företag upplösta 1986
Aemilia

Aemilia kan syfta på:

 Aemilia (djur) – ett släkte av fjärilar
 159 Aemilia – en asteroid
 Region VIII Aemilia – en region i Augustus regionsindelning
 Via Aemilia – en via consularis som gick mellan Ariminum vid Adriatiska havet till Placentia vid floden Padus

Personer
 Aemilia (vestal) (död 114 f.Kr.), var en romersk vestal
 Aemilia Hilaria (död 363), en romersk läkare
 Aemilia Materna Thermantia (?–415), en romersk kejsarinna
Via Salaria

Via Salaria ("Saltvägen") var en väg i antikens Italien. Den utgick från Rom ut genom aurelianusmurens Porta Salaria i ostnordostlig riktning till Salaria. Via Salaria ledde till Castrum Truentinum (dagens Porto d'Ascoli) och passerade bland annat städerna Reate och Asculum. Vägen var cirka 242 kilometer. Vägen är en gammal saltväg och fick sitt namn efter den väg som sabinerna tog för att hämta salt. Det finns lämningar efter vägen. 

Det finns även en modern väg med samma namn som är del av väg SS4 som går mellan Rom och Osteria Nuova (en frazione i kommunen Rom).

Referenser

Salaria
Jällby

Jällby är kyrkbyn i Jällby socken i Herrljunga kommun i Västergötland med cirka 50-70 invånare. Den ligger cirka tre kilometer sydväst om Herrljunga.

I Jällby ligger Jällby kyrka, en träkyrka där de äldsta delarna är från 1100-talet.

Referenser 

Orter i Herrljunga kommun
Fiskeredskap

Fiskeredskap är utrustning som används vid fiske, till exempel fisknät, trål, not, dörj, fiskespö, fiskekrok, rev, håv och laxsnara.

Källor
Thomas H. Moodie

Thomas Hilliard Moodie, född 26 maj 1878 i Winona, Minnesota, död 3 mars 1948 i Spokane, Washington, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var guvernör i delstaten North Dakota från 7 januari till 2 februari 1935.

Moodie arbetade som journalist i Minnesota och som bromsman på ett järnvägsbolag. Han fortsatte sedan sin karriär som journalist i North Dakota.

I guvernörsvalet 1934 vann Moodie mot William Langers hustru Lydia Cady Langer. Motkandidatens make guvernör Langer hade blivit avsatt några månader tidigare.

Efter några veckor som guvernör avsattes även Moodie i och med att han bevisligen hade röstat i ett val i Minnesota så sent som 1932. Enligt lagen som avgjorde Moodies politiska öde måste guvernören ha varit fast bosatt i North Dakota i fem år före ämbetstillträdet.

Moodie avled 1948 i Spokane och gravsattes på Woodlawn Cemetery i Winona, Minnesota.

Externa länkar 
 Biografi på National Governors Associations webbplats
 State Historical Society of North Dakota
 Political Graveyard

Guvernörer i North Dakota
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Winona, Minnesota
Födda 1878
Avlidna 1948
Män
Boutonne

Boutonne är en flod i västra Frankrike, högerbiflod till Charente. 

Det är den större högerbifloden till Charente som är en flod som mynnar i Biscayabukten.

Flodens källa 
Den har sin källa i Chef-Boutonne. Källan ligger 86 m ö.h.

Övre floddalen 
Hela övre floddalen är belägen i departementet Deux-Sèvres. Den rinner genom de små byarna Brioux-sur-Boutonne och Chizé. 

Chizé har ett intressant zoo och är belägen mitt i en stor bokskog (Forêt de Chizé). 

Efter Chizé rinner Boutonne på gränsen mellan departementen Deux-Sèvres och Charente-Maritime och flyter i sydlig riktning till Saint-Jean-d'Angély.

Mellersta floddalen 

I Charente-Maritime vidtar den mellersta floddalen och den nedre dalen från Dampierre-sur-Boutonne.

Dampierre-sur-Boutonne är en liten by med ett slott i renässansstil beläget på två små öar i floden.

Den flyter i sydlig riktning och sen åt väster innan den flyter ihop med Nie, en liten vänsterbiflod nära Saint-Jean-d'Angély. I den här staden finns det sluss på floden, écluse de Bernouët (Bernouëts sluss). Saint-Jean-d'Angély var en viktig hamnstad vid floden på medeltiden och floden var segelbar upp till Saint-Jean-d'Angély, det vill säga 31 km från flodmynningen.

Nedre floddalen 
Efter Saint-Jean-d'Angély flyter floden i västlig riktning till sin mynning, Charente.

I dalen mellan Saint-Jean-d'Angély och flodmynningen finns stora träsk.

Floden mynnar i Carillon, en ort som ligger 4 km söder om Tonnay-Charente som ligger 6 km väster om Rochefort.

Hydrologi 

Flodens totala längd är 98 8km. Avrinningsområdet är 1 320 km² och medelflödet vid mynningen 13 m³/s.

De större högerbifloderna är
 Béronne, 26 km lång
 Belle, 29 km lång
 Trézence, 28 km lång

Större vänsterbiflöden är
 Nie, 26 km lång.

Orter 

Några orter längs floden är
 I departementet Deux-Sèvres
 Chef-Boutonne
 Brioux-sur-Boutonne
 Chizé 
 I departementet Charente-Maritime
 Dampierre-sur-Boutonne 
 Saint-Jean-d'Angély 
 Tonnay-Boutonne

Turism 

Det finns två slussar i Charente-Maritime. Idag består trafiken på floden av fritidsbåtar och segelbåtar. Vid flodens små stränder finns bland annat några slott och herrgårdar och pittoreska byar.

Bilder på Boutonne 
</center>

Källor

Externa länkar 
 Boutonne på webbplats om SANDRE 
 SAGE Boutonne 

Vattendrag i Frankrike
Biscayabuktens avrinningsområde
Landskrona station

Landskrona station, även kallad Landskrona Östra, är Landskronas järnvägsstation. Den öppnade i januari 2001  och ligger utmed Västkustbanan. Stationen trafikeras av Skånetrafikens pågatåg och öresundståg. Stationen har förbindelse med Landskronas centrum med hjälp av trådbussar.

Stationen har två plattformar, en sidoplattform och en mellanplattform. För att ta sig mellan plattformarna finns trappor och hissar.

Historia
Fram till 2001 var stationen i Landskrona en säckstation i stadens centrum. I samband med att man började bygga ut Västkustbanan till dubbelspår byggdes en ny dubbelspårig järnväg mellan Kävlinge och Helsingborg som gick utanför Landskrona centrum. En ny station, vid namn Landskrona Östra, anlades strax utanför tätorten. Den tidigare säckstationen heter numera Landskrona godsbangård och trafikeras enbart av godståg.

För att Landskronaborna skulle kunna ta sig från stadens tätort till den nya stationen invigdes det i september 2003 en trådbusslinje mellan tätorten och stationen. Trådbussarna ansluter till ett resecentrum vid Skeppsbrokajen som invigdes 2009.

Landskrona järnvägsstation 1865–2000
Den tidigare stationen i centrum byggdes av Landskrona-Eslövs Järnvägsaktiebolag i samband med järnvägen mot Eslöv. Stationshuset ritades av Claes Adelsköld och invigdes 1865. Stationen ligger centralt i Landskrona och sedan 2001 trafikeras den enbart av godstrafik.

Trafik
Landskrona station trafikeras av de lokala pågatågen och regionaltågen öresundståg. Pågatågen körs med timmestrafik under hela trafikdygnet med förstärkning till halvtimmestrafik under rusningstrafik. Öresundstågen körs med timmestrafik under hela trafikdygnet med ytterligare 2 tåg per timme i rusningstrafik.

Busstation
Lokaltrafiken utgörs av fem av Landskronas stadsbusslinjer, varav nr 3 körs med trådbuss, den enda i Sverige. Utöver detta så stannar även ett antal regionbussar här. Busstationen är U-formad och består av 8 lägen varav läge A, B, C och D används för stadsbussar, och läge E, F, G och H används för regionbussar samt fjärrbuss och ibland ersättningsbussar. Läge A-D för stadsbussar ligger utmed busstationens utsida, medan läge E-H för region- och fjärrbuss ligger inuti stationsformen och för att ta sig till dessa krävs att passagerare korsar bussvägen. Samtliga hållplatslägen är utrustade med separata busskurer, med tillhörande tak och bänkar.

Service
Biljettförsäljning sker via Skånetrafikens biljettautomater intill plattformen för spår 3. År 2018 invigdes en väntsal ansluten till stationen med tillhörande toaletter och informationsskyltar. Mitt emot vänthallen finns ett Pressbyrån som är ombud åt Skånetrafikens kort- och biljettförsäljning.

Källor

Noter

Externa länkar
Stationsinfo om Landskronas station
Järnväg.net om Västkustbanan
Resrobot tidtabeller, se tidtabell 108
Om Landskronas trådbuss

Stationer vid Västkustbanan
Järnvägsstationer i Skåne län
Byggnader och anläggningar i Landskrona
Transport i Landskrona
Järnvägsstationer invigda 2001
2001 i Sverige
John E. Davis

John Edward Davis, född 18 april 1913 i Minneapolis, Minnesota, död 12 maj 1990 i Rancho Mirage, Kalifornien, var en amerikansk republikansk politiker. Han var guvernör i delstaten North Dakota 1957–1961.

Davis föddes vid en tidpunkt då hans familj var bosatt i Goodrich i den östra delen av North Dakota. Modern födde honom i storstaden Minneapolis där övriga släktingar bodde och tog honom hem till North Dakota då han var tio dagar gammal.

Davis utexaminerades 1935 från University of North Dakota i Grand Forks och var sedan verksam som jordbrukare i Goodrich. Han deltog i andra världskriget i USA:s armé. Efter kriget var han borgmästare i McClusky 1947–1953 och ledamot av delstatens senat 1953–1957. Han efterträdde 1957 Clarence Norman Brunsdale som guvernör i North Dakota och efterträddes 1961 av William L. Guy.

Davis avled 1990 i Kalifornien och gravsattes på Fairview Cemetery i Bismarck, North Dakota.

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations webbplats
State Historical Society of North Dakota
John E. Davis Papers vid University of North Dakota
Political Graveyard

Borgmästare i USA
Guvernörer i North Dakota
Alumner från University of North Dakota
Födda 1913
Avlidna 1990
Män
George Russell (tonsättare)

George Allen Russell, född 23 juni 1923 i Cincinnati, Ohio, död 27 juli 2009 i Boston, Massachusetts, var en amerikansk jazzpianist, tonsättare och musikteoretiker. Han var en av de första jazzmusikerna som bidrog till musikvetenskapen med en musikteori baserad på jazzharmonik snarare än västerländsk konstmusik med sin bok The Lydian chromatic concept of tonal organization for improvisation (1959).

Europeisk karriär 
Russel, som hade en vit far och en svart mor, förskräcktes av rasrelationerna i USA och flyttade 1964 till Skandinavien. Han turnerade med sin sextett i Europa och stannade i Sverige och Norge i fem år. Han spelade med unga musiker som gitarristen Terje Rypdal, saxofonisten Jan Garbarek och trummisen Jon Christensen.

Under den skandinaviska perioden fick Russel också möjligheter att komponera för större grupper. I Russel's storskaliga kompositioner från den här tiden förverkligade han sina form-idéer, bl. a. i verket Electronic Sonata for Souls Loved by Nature, beställt av Bosse Broberg, producent för Radiojazzgruppen vid Sveriges Radio. Stycket spelades in 1968 och i det fortsatte Russel sin utforskning av nya angreppssätt och ny instrumentering.

Russel återvände till USA 1969, när Gunter Schuller tillträdde som chef för  New England Conservatory of Music i Boston, och utnämnde Russel som lärare för "the Lydian Concept" i den nya avdelning för jazzstudier som hade inrättats. Här stannade Russel många år och turnerade samtidigt med sin 14-mannaorkester.

Referenser

Amerikanska jazzpianister
Amerikanska jazzkompositörer
Musikteoretiker
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Födda 1923
Avlidna 2009
Män
Projekt jazz
Feiths konditori

Feiths konditori var namnet på flera serveringar i Stockholm under de första decennierna på 1900-talet. En av serveringarna öppnades 1904 i det då nybyggda kvarteret Bodarne, med adress Strandvägen 1, intill Dramaten vid Nybroplan.

I en artikel i Svenska Dagbladet den 16 juli 1904, där signaturen Waldeck skriver om Det nya Strandvägspalatset, beskrivs Feiths som "ett stort damcafé i 1-ans souterrainvåning, rymligt, dyrbart och elegant inrett som det höfves en samlingsplats för den fina världens damer". 

Feiths var under tre årtionden en samlingsplats i Stockholms nöjesliv, och blev besjunget av Evert Taube i Stockholmsmelodi från 1929 ("...Stockholms unga damer och koketter skymta fram vid Feiths och Röda kvarn").

Skådespelaren Gösta Ekman d.ä. beskriver i sina memoarer Den tänkande August hur hans alter ego August besökte Feiths, som då var en samlingspunkt för teatermänniskor, och där blev uppmanad av skådespelaren Christian Schröder att söka sig till skådespelaryrket.

Det förekom även musikunderhållning på Feiths. Bland andra spelade kompositören och pianisten Jules Sylvain och violinisten Gösta Rybrant i en trio som uppträdde där i början av 1920-talet.

Feiths konditori vid Nybroplan stängde år 1934. Feiths hade även verksamhet på flera andra ställen i Stockholm; på Drottninggatan 40, Storgatan 4, Hornsgatan 1 och, mellan 1919 och 1935, på Sveavägen 21 i fastigheten Hästhuvudet 13 (korsningen Sveavägen/Kungsgatan). Den serveringen kallades även "Feiths hörna".

Under Helsingborgsutställningen 1903 var Feiths konditori delaktigt med caféverksamhet i en av områdets paviljonger. Utställningen pågick mellan den 11 juni och 10 september 1903 och invigdes av den då 21-årige arvfursten och hertigen af Skåne, senare konung Gustaf VI Adolf.

Referenser

Nöjeslokaler i Stockholm
Nedlagda kaféer i Sverige
Platser i Evert Taubes visor
Allen I. Olson

Allen Ingvar Olson, född 5 november 1938 i Rolla i North Dakota, är en amerikansk republikansk politiker. Han var guvernör i delstaten North Dakota 1981–1985.

Olson avlade juristexamen vid University of North Dakota och tjänstgjorde sedan i USA:s armé i Washington, D.C. och i Västtyskland. Efter militärtjänstgöringen återvände han till North Dakota och arbetade där som advokat. Han var delstatens justitieminister (Attorney General of North Dakota) 1973–1980.

Olson efterträdde 1981 Arthur A. Link som guvernör i North Dakota och efterträddes 1985 av George Sinner. Efter sin tid som guvernör var Olson verksam inom bankbranschen i Minnesota. President George W. Bush utnämnde honom år 2002 till International Joint Commission som avgör dispyter mellan USA och Kanada.

Externa länkar 
 Biografi på National Governors Associations webbplats
 State Historical Society of North Dakota
 Governor Allen I. Olson Records
 International Joint Commission

Guvernörer i North Dakota
Alumner från University of North Dakota
Personer från Rolette County
Födda 1938
Levande personer
Män
Postkodlotteriets 50-50

Postkodlotteriets 50-50 var en kombinerad frågetävling och lotteridragning från Svenska Postkodlotteriet i TV4 mellan 22 september 2008 och 23 april 2009. Programmet sändes varje måndag-torsdag.

Frågesportstävlingen, tävlas i par och är en svensk version av det italienska tv-programmet 50-50, skapat av grundarna till Vem vill bli miljonär?.

Frågesporten 
Frågetävlingen inleds med att de ena av de tävlande besvarar på sju frågor, värt ett slumpat belopp. Den ena av de tävlande få se en fråga med två alternativ, därefter har den tävlande tio sekunder på sig att besvara frågan. Den andra medtävlande har ingen möjlighet att se eller höra frågan. Därefter döljs det alternativet som den tävlande inte trodde sig vara det rätta. Den andra tävlande får då se frågan och det svaret som den medtävlande valde. Den får då möjligheten att godkänna den svaret eller chansa på att det andra svaret är rätt. Svarar de fel förlorar de halva beloppet.

Final 
Finalen är uppbyggd på samma sätt, men innan de får veta det korrekta svaret måste de gissa på hur många frågor de hade rätt på, de måste svara exakt rätt antal för att komma över någon vinstsumma. Fler korrekta svar ger högre vinstsumma, svarar de rätt på alla frågor och de tävlande paret gissade att de hade alla rätt vinner de tio gånger pengarna. Högsta vinsten är 55.000 kr.

Se även
Postkodlotterietklass

Källor 

Svenska TV-program
Lotterier
Rolla

Rolla kan syfta på:

 Rolla, Kansas
 Rolla, Missouri
 Rolla, North Dakota
 Rolla (ö) – en ö i Norge

Personer
 Alessandro Rolla (1757–1841),  en italiensk violinist
 Antonio Rolla (1798–1837), en italiensk violinist
 Victor Rolla (1870-1890), ballongflygare
Rolla, North Dakota

Rolla är en ort (city) i Rolette County i delstaten North Dakota i USA. Orten hade 1 223 invånare, på en yta av 3,78 km² (2020). Rolla är administrativ huvudort (county seat) i Rolette County.

Kända personer från Rolla 
 Allen I. Olson, guvernör i North Dakota 1981–1985

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Orter i North Dakota
Orter grundade 1888
Rolette County
Rolla, Missouri

Rolla är en stad (city) i den amerikanska delstaten Missouri med en yta av 30,69 km² och en folkmängd som uppgår till 19 559 invånare (2010). Rolla är säte för Missouri University of Science and Technology samt administrativ huvudort i Phelps County, Missouri.

Kända personer från Rolla
Claire McCaskill, senator 2007–2019
Shannon Miller, gymnast

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Orter i Missouri
Phelps County, Missouri
Joachim Camerarius den äldre

Joachim Camerarius den äldre, född 12 april 1500, död 17 april 1574, var en tysk humanist. Han var far till Joachim Camerarius den yngre och farfar till Ludwig Camerarius.

Efter studier i Wittenberg blev Camerarius 1526 lärare vid gymnasiet i Nürnberg, 1535 universitetslärare i Tübingen och 1541 i Leipzig. Han grundlade här de klassiska studierna och utgav flera kommeterade upplagor av grekiska och latinska författare. Som vän till Philipp Melanchthon deltog han i dogmatiska tvisterna inom lutherdomen och försökte även ena de olika riktningarna. Camerarius utgav bland annat en levnadsteckning över Melanchthon (1566).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Noter

Externa länkar 
 

Tyska klassiska filologer
Renässanshumanister
Personer verksamma vid Tübingens universitet
Tyska författare under 1500-talet
Födda 1500
Avlidna 1574
Män
Svensk uppslagsbok