kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rudolf Christians

Rudolf Christians, född den 15 januari 1869 i Middoge, Jeverland, död den 7 februari 1921 i Pasadena, Kalifornien, var en tysk skådespelare. Han var far till skådespelaren Mady Christians.

Christians var 1895–1898 anställd vid Deutsches Volkstheater i Wien, 1896–1906 vid Kungliga teatern i Berlin och ägnade sig från 1911 åt gästspel i USA.

Bland hans roller märks Hamlet, Romeo i Romeo och Julia, samt Egmont och Mefistofeles i Faust.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Externa länkar 
 

Tyska scenskådespelare
Tyska skådespelare under 1800-talet
Tyska skådespelare under 1900-talet
Födda 1869
Avlidna 1921
Män
Svensk uppslagsbok
Grow Old With Me

Grow Old With Me är en låt från 1980 skriven och framförd av John Lennon från hans och Yoko Onos album Milk and Honey från 1984. Låten spelades in 1980 i demoformat. Den var ursprungligen tänkt till Double Fantasy men hann aldrig spelas in i studion för att albumet skulle släppas till innan jul.

1994 gav Yoko Paul McCartney några kassetter som innehöll demoinspelningar av fyra av John Lennons ofärdiga låtar: "Grow Old With Me", "Free as a Bird", "Real Love" och "Now and Then". De tre återstående Beatlesmedlemmarna (Paul McCartney, George Harrison och Ringo Starr) gjorde försök att arbeta med "Grow Old With Me" på ett liknande sätt som de hade med de andra låtarna. "Free as a Bird" och "Real Love" var de enda som de lyckades med. De tvingades att avsluta arbetet med "Grow Old With Me" eftersom Lennons originaldemo krävde för mycket arbete för att nå en hygglig standard. Det förekommer dock, inspelade versioner av "Grow Old With Me".

Mikael Wiehe tolkade låten till svenska på sitt album Kärlek & Politik 2004 under titeln "Kärleken vet".

Steve Dobrogosz har gjort ett fint arrangemang med Berit Andersson som solist. Finns bl.a. med på albumet Sha-la (Steve Dobrogosz).
.

År 2019 spelade Ringo Starr in en cover på albumet What's My Name. Paul McCartney deltar med både bakgrundssång och basspel. Dessutom medverkar Jack Douglas som producerade den ursprungliga versionen.

Sånger 1980
Låtar av John Lennon
Les Motse

Les Motse är ett svenskt folksoulband bestående av Anders Eklund och Jonas Lundkvist.
Musiken är en blandning av folkmusik, soul och visa afropop och funk.
Les motse bildades av André Orefjärd och Anders Eklund 2003. Under flera års tid (2003-10)  arbetade de fram det afropopfunk inspirerade albumet Jouez avec Les Motse som släpptes i april 2010.
Ur det loungeaktiga sound som funnits på André Orefjärds eget självbetitlade album; Refreshment of thoughts, föddes viljan att blanda detta med den mer vispoporienterade musik som signerades  Anders Eklund.
Samarbetet resulterade också i ett antal framträdanden på Stockholms klubbscener. Bland annat på gamla Lydmar och Sturecompagniet.

Under 2010 startade samarbetet mellan Jonas Lundkvist och Anders Eklund. Detta har hittills resulterat i singeln Mitt i Stockholm och låten Vem kan vara som vi som blev huvudlåt i Aftonbladets kampanj Vi gillar olika.Den släpptes 29 november 2010 på skivbolaget Cosmos Music Group. Under 2011 kom Les Motse med singeln DU även denna släpptes via Cosmos Music Group.

Onsdagen den 22/9 sändes en intervju med Les Motse på P3 Lab där de nya låtarna "Mitt i Stockholm" och "Vem kan vara som vi" spelades tillsammans med visan "Allt du inte vill" där bland annat Jeppe Körsbär (Kaah, SLS-Swedish Love Story, "Cherry" internationellt) och Salem Al Fakir medverkar.

Diskografi

Album

Singlar
 Vasagatan - Baiyana 2006
 Det är vad jag vill - Baiyana 2006
 Du och dina vänner - Baiyana 2006
 Rikki tikki tavi - Baiyana 2006
 Mitt i Stockholm - Steadysession 2010
 Reser ikväll - ur albumet ”Stort Hjärta” samarbete med Daltone 2010
 Vem kan vara som vi - Steadysession 2010
 Washaway - Pawel Kobak feat Emma, text Les Motse 2011
 Du - Steadysession 2011

Referenser

Externa länkar
Les Motse på MySpace
Les Motse Web

Svenska musikgrupper
I'm Stepping Out

"I'm Stepping Out" är en låt skriven och framförd av John Lennon från hans och Yoko Onos album Milk and Honey från 1984. Låten är dock skriven 1980 och handlar om hur Lennon hyllar nattlivet i New York.

Sånger 1984
Låtar av John Lennon
Smiley Burnette

Lester Alvin Burnett, född 18 mars 1911, död 16 februari 1967, mer känd som Smiley Burnette, var en amerikansk countrymusiker och skådespelare. Han medverkade i västernfilmer och gjorde olika roller mot bland annat Gene Autry. Under 1960-talet var han med i TV-serien Petticoat Junction. Han dog av leukemi 1967.

Diskografi (urval)
Album
1959 – Smiley Burnette And His Rodeo Songaree
1962 – Ole Frog
1997 – Smiley Burnett is Frog Millhouse
1998 – A Lazy Day In The Country
1998 – Smiley Burnette - Gentle Genius Of Country Music
2004 – Country Songs And Comic Cuts

Singlar
1935 – "The Old Covered Wagon" / "Silver Haired Mother Of Mine" (med Gene Autry och Jimmy Long)
1935 – "Uncle Noah's Ark" / "My Cross Eyed Girl" (med Gene Autry och Jimmy Long)
1935 – "Ridin' Down The Canyon" / "Wagon Train" (med Gene Autry)
1945 – "Cool Water" / "Foggy, Foggy Dew" (med The Sunshine Girls)
1946 – "Peg-Leg Bandit" / "Catfish Take A Look At That Worm"
1949 – "Smart Alec Crow" / "Blue Bottle Fly"
1950 – "I Wish That I'd Said That" / "The Donkey Engine"
1954 – "Mucho Gusto / Chuggin' On Down "66" "
1955 – "Rudolph The Red-Nosed Reindeer" / "The Swiss Boy"
1959 – "Clementine" / "Boss Of The Town"

Filmografi (urval)
1934 – In Old Santa Fe 
1935 – The Adventures of Rex and Rinty
1935 – The Phantom Empire

Referenser

Externa länkar

 Officiell webbplats
 Diskografi på Discogs
 Praguefrank's Country Music Discography: komplett diskografi

Amerikanska countrysångare
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1911
Avlidna 1967
Män
Kommuner i Badajozprovinsen

Kommunerna i Badajozprovinsen i Spanien är 164 stycken:

Provinskod: 06 Badajozprovinsen.

Se även 
Spaniens kommuner
Badajoz

Referenser 

Instituto Nacional de Estadística per den 1 januari 2009 

Spaniens kommuner
Poul S. Christiansen

Poul Simon Christiansen, född  20 oktober 1855 i Hundevad, död 14 november 1933 i Köpenhamn, var en dansk målare, som brukar räknas till de så kallade "Fynborna".

Christiansen åtnjöt undervisning av bland andra Kristian Zahrtmann på Kunstnernes Frie Studieskoler och slog sig på figurmåleriet med scener ur dikt och historia, bland annat ur Dantes verk. Ett exempel därpå är Beatrice hälsar den unge Dante på Göteborgs konstmuseum. Han målade även porträtt.

Under senare år ägnade han sig främst åt landskapsmåleri. Han målade monumentala, kärvt realistiska landskap med motiv från Danmark, främst Fyn, och Italien. Han arbetade även med teckningar.

Christiansen är rikt företrädd på Faaborgs museum och Statens Museum for Kunst i Köpenhamn.  Ett självporträtt finns på Nationalmuseum i Stockholm.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter

Externa länkar 

 
 

Danska målare
Mottagare av Thorvaldsenmedaljen
Födda 1855
Avlidna 1933
Män
Svensk uppslagsbok
Representerade vid Statens Museum for Kunst
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Do the Oz

Do the Oz är en sång av John Lennon inspelad 1971 och var B-sidan till God Save Oz. Singeln var en insamlingsskiva för att täcka kostnaderna för de anklagade i Oz-rättegången. Lennon och Yoko Ono engagerade sig i fallet och gick i demonstrationståg och skrev två sånger om fallet. Do the Oz finns med på John Lennon Anthology och som bonusmaterial på 2000 års John Lennon/Plastic Ono Band.

Musiker
John Lennon - sång, akustisk gitarr
Ringo Starr - trummor
Klaus Voormann - bas
Charles Shaar Murray - akustisk gitarr
Bobby Keys - saxofon

Sånger 1971
Låtar av John Lennon
Marie Mancini

Marie Mancini (Anna Maria Mancini), född 28 augusti 1639 i Rom, död 8 maj 1715 i Pisa, var en italiensk författare och adelsdam. Hon var dotter till baron Lorenzo Mancini och Geronima Mazzarini och systerdotter till Frankrikes de facto regent kardinal Mazarin. Tillsammans med sina fyra systrar och två kvinnliga kusiner var hon känd som en av de så kallade "Mazarinettes" vid det franska hovet och omtalad för att ha varit Ludvig XIV:s första kärlek.

Biografi
Marie Mancini fördes år 1650 tillsammans med sina systrar till det franska hovet av sin mor efter faderns död, för att få statusmässigt fördelaktiga äktenskap arrangerade åt sig av sin morbror, som var inflytelserik över den franska regeringen. Även deras kusiner togs till hovet, och tillsammans kallades de sju flickorna mazarinettes. 

Kung Ludvig var en tid förälskad i hennes syster Olympe Mancini, men blev sedan förälskad i henne. Hon hade vid belägringen av Dunkerque 1658 gjort intryck på honom då hon gråtit vid hans sjukbädd, och de inledde sedan ett kärleksförhållande, som dock aldrig blev fysiskt fullbordat. Hon har blivit kallad Ludvigs första och enda sanna kärlek, och han skall också ha velat gifta sig med henne. Marie själv skall ha haft ambitionen att bli drottning av Frankrike. Ett äktenskap motarbetades dock av både Ludvigs mor Anna av Österrike och Maries morbror kardinal Mazarin, som 1659 arrangerade Ludvigs politiska äktenskap med Maria Teresia av Spanien, och Marie sändes bort från hovet. 

År 1661 lämnade hon Frankrike för att gifta sig med den italienska adelsmannen furst Lorenzo Colonna i Rom, som efter bröllopsnatten sade sig vara förvånad då han bedömde att hon fortfarande varit oskuld. Hon lämnade maken 1672 då hon var rädd för att han skulle döda henne och reste sedan omkring med sin syster Hortense Mancini och sin bror. Hon författade 1677 sina memoarer.

Referenser

Noter 

Födda 1639
Avlidna 1715
Kvinnor
Personer i Frankrike under 1600-talet
Italiensk adel
Författare från Rom
Einar Christiansen

Arne Einar Christiansen, född den 20 juli 1861 i Köpenhamn, död där den 25 september 1939, var en dansk författare och teaterledare. Han var bror till psykiatrikern och neurologen Viggo Christiansen.

Christiansen blev student 1878 och candidatus theologiae 1886, varefter han gjorde en längre resa till södra Europa och Orienten. Som författare debuterade han 1880 med det borgerliga dramat Lindows Børn. Han skrev även en mängd skådespel såsom Annette, Mellem Brødre, Modne Mænd, Manden fra Højris med flera. Han skrev även dramer på vers i Holger Drachmanns stil såsom Nero, Broder Rus, Peter Plus, Letizia, jämte idédramer som Cosmus, Fædreland och Tronfølger. Christiansen författade vidare operatexter som Oluf (1893; musik av Axel Grandjean), Cleopatra (samma år; musik av August Enna), Vifandaka (1897, 2:a upplagan 1898; musik av Alfred Tofft), Skjøn Karen (1899; musik av Tekla Griebel), Dyveke (samma år; musik av Johan Bartholdy), Vikingeblod (1900; musik av Peter Erasmus Lange-Müller) och Saul og David (1902; musik av Carl Nielsen). Bland hans romaner, som var starkt påverkade av Vilhelm Topsøe, märks Joppe (1889), Hjarl (1894), samt Ottilie (1925). Christiansen skrev även lyriska dikter som Mine Sange (1896). Han var 1892–1899 redaktör för Illustreret Tidende och 1899–1909 direktör vid Det kongelige Teater, senare en tid vid Folketeatret tillsammans med Viggo Friderichsen. År 1909 blev han titulär professor.

Källor 
 
 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter

Externa länkar

Danska chefredaktörer
Danska teaterchefer
Danska innehavare av professors namn
Danska librettister
Danska dramatiker
Danskspråkiga dramatiker
Danska romanförfattare
Danskspråkiga romanförfattare
Danska poeter
Danskspråkiga poeter
Dramatiker under 1800-talet
Dramatiker under 1900-talet
Poeter under 1800-talet
Poeter under 1900-talet
Danska författare under 1800-talet
Danska författare under 1900-talet
Författare från Köpenhamn
Födda 1861
Avlidna 1939
Män
Svensk uppslagsbok
Ugglan
Josh Farro

Josh Farro, född 29 september 1987, var en av gitarristerna i det amerikanska bandet Paramore. Han är bror till bandets förra trumslagare Zac Farro. Josh och Zac lämnade bandet i december 2010.

Referenser 

Födda 1987
Amerikanska gitarrister
Levande personer
Män
Taylor York

Taylor York, född 17 december 1989, är gitarristen i det amerikanska bandet Paramore. Han spelar även keyboard ibland. Han är bror till Justin York.

Taylor Benjamin York föddes den 17 december 1989 i Nashville i Tennessee. Hans bror, Justin York, är medlem i bandet Cecil Adora. York hade varit i ett band med Farro bröderna (Josh Farro och Zac Farro) innan de mötte Hayley Williams. Men efteråt när Paramore bildats var han även med i skrivandet av några av bandets låtar som "Conspiracy" och "That's What You Get" trots att han inte var en officiellt medlem i bandet. Det berodde på att hans föräldrar tyckte att han skulle avsluta High School istället för att vara ute och turnera.

Taylor började spela gitarr live för Paramore efter att Hunter Lamb lämnat bandet 2007. 
I juni 2009 blev han en officiell medlem i bandet. Han var rytm-gitarrist i bandet Paramore, men efter att Zac och Josh Farro lämnade bandet i slutet av 2010 är han nu ledgitarrist istället för Josh Farro. Taylor York gillar att klippa i T-shirts så att de kan bli ponchos. Han är kallad för Paramores Justin Timberlake. Han vill inte ha namnet "Button" som smeknamn, ett namn som Hayley sa tyckte passade honom p.g.a. hans näsa under en intervju 2011.

Externa länkar 

T. York på Paramore.net

Amerikanska gitarrister
Födda 1989
Levande personer
Män
Filippus Simonsson

Filippus Simonsson, död hösten 1217, var en norsk baglerkung, son till Simon Kåresson och Margareta, som var halvsyster till Inge Krokrygg och helsyster till biskop Nikolaus Arnesson. Filippus blev vald til baglernas jarl 1204 och till kung 1207. Han erkände kung Inge Bårdssons överhöghet, men styrde sin landsdel (Viken) med kungs namn till sin död. Han utfärdade det äldsta brev som är bevarat i original på norrönt mål. Brevet är bland annat viktig som ett stadium i lagmansurkundens utveckling mot domskaraktär. Brevet är tryckt i Diplomatarium Norvegicum I nr. 3.

Källor

Personer i Norge under 1100-talet
Personer i Norge under 1200-talet
Födda 1100-talet
Avlidna 1217
Norska jarlar
Norges regenter
Män
Erling Stenvägg

Erling Stenvägg (norska: Steinvegg), död 1207, var en norsk hövding. Han påstod sig vara son till Magnus Erlingsson och bar järnbörd för att bevisa det. Erling blev vald av baglerna till kung. Det skedde i Viken 1204. Erling var ledare för baglernas anfall på Trondheim 1206 (det så kallade Blodbröllopet i Nidaros). Han fördrevs därefter till Bergen. Erling Stenvägg blev sjuk och dog i Tønsberg 1207. Upprorshövdingen Sigurd Ribbung påstod sig  vara son till Erling.

Sitt tillnamn skall han ha fått då han under sin flykt från Norge skall ha suttit fången på Visingsö, i "Steinveggen".

Referenser

Födda 1100-talet
Avlidna 1207
Norges regenter
Män
Personer i Norge under 1200-talet
Bruch (efternamn)

Bruch är ett tyskt efternamn, som också förekommer i Sverige. Den 31 december 2013 var 19 personer med efternamnet Bruch bosatta i Sverige.

Personer med efternamnet Bruch

 Bruno Bruch (1915–1998), svensk textilingenjör och företagsledare
 Carl Bruch (1819–1884), tysk anatom
 Carl Friedrich Bruch (1789–1857), tysk ornitolog
 Johann Friedrich Bruch  (1792–1874), elsassisk teolog
 Max Bruch (1838–1920), tysk kompositör och dirigent
 Ricky Bruch (1946–2011), svensk friidrottare och skådespelare
 Volker Bruch (född 1980), tysk skådespelare
 Walter Bruch (1908–1990), tysk TV-pionjär, uppfinnare

Källor

Tyska efternamn
Svenska efternamn
Johann Friedrich Bruch

Johann Friedrich Bruch, född den 13 december 1792 i Pirmasens i Rhen-Pfalz, död den 22 juli 1874 i Strassburg, var en elsassisk teolog.

Bruch blev 1821 professor vid protestantiska seminariet i Strassburg och verkade även som predikant och medlem av den lutherska kyrkostyrelsen i Elsass. Han blev efter Frankfurtfreden det tyska universitetets i Strassburg förste rektor. 

Bruch tillhörde som teolog en spekulativt rationalistisk riktning och utgav bland annat Lehrbuch der christlichen sittenlehre (1829-32), Études philosophiques sur le christianisme (1839) och Die theorie des bewusstseins (1864). Efter hans död utgavs hans självbiografiska arbeten Kindheit- und jugenderinnerungen (1889) och Wirksamkeit in schule und kirche 1821-1872 (1890).

Källor 

 

Tyska teologer
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Pirmasens
Födda 1792
Avlidna 1874
Män
Franz Jäger

Franz Jäger är en fiktiv tysk firma som tillverkar kassaskåp, larmsystem, värdetransportbilar och en hel del övrig säkerhetsutrustning. Firmans kassaskåp förekommer för första gången i filmen Olsen-banden i Jylland (1971) och har sedan dess förekommit flitigt i danska filmserien Olsen-banden och dess motsvarigheter, norska Olsenbanden och svenska Jönssonligan.

Fiktiv historik
Firman Franz Jäger ligger i Berlin där de troligen också tillverkar all sin utrustning. Även just att utrustningen är från Berlin nämns också flera gånger i filmerna.

Franz Jäger tycks ha ett högt förtroende och deras utrustningar brukar ses som högklassiga i samhället. Ändå framgår det att kassaskåpen tycks öppnas ganska lätt med lite talk, ett par gummihandskar och ett stetoskop. Jönssonligans ledare Charles-Ingvar "Sickan" Jönsson har specialiserat sig på samtliga av Franz Jägers konstruktioner. Så pass mycket att polisen till och med dessemellan ser det som ett kännetecken för just Jönssonligan om ett inbrott skett just i någon av Franz Jägers utrustningar. Vanheden kallar Franz Jäger för "gamle franz" i en av filmerna för att poängtera hur välkänt märket är för dem.

Det framgår i filmerna att Franz Jäger har existerat under en längre tid. I vissa fall har inbrotten nämligen skett i äldre kassaskåp från 1930-talet. Men Franz Jäger har också byggt betydligt modernare konstruktioner med bland annat laser och som styrs elektroniskt. Det förekommer även större värdetransportbilar för sedlar där lås styrs via dator och öppnas även med datorn.

I Sverige är det flera som använder utrustning tillverkat av Franz Jäger. Bland dessa kan nämnas den svenska försvarsmakten, Ikea, Sveriges sedeltryckeri och Nationalmuseum. På Nationalmuseum har man till och med ett speciellt utställningsrum som har utrustning helt byggt av Franz Jäger och detta kallas för Franz Jägerrummet.

Omnämnanden 
I spelet Payday 2, en förstapersonsskjutare skapat av Overkill Software som fokuserar på att utföra olika rån och andra kriminella aktiviteter, nämns i uppdraget "Counterfeit" ett "Franz Jäger" kassaskåp. I ett set från Lego, 4512 Cargo Train finns ett kassaskåp av märket Franz Jäger.

I den sydkoreanska actionfilmen The Good, the Bad, the Weird omnämns Franz Jäger på ett kassaskåp under namnet "Franz Jäger Moskva 1925".

I verkligheten 
Sedan 2014 tillverkas det kassaskåp, dokumentskåp och vapenskåp med mera under namnet Franz Jäger.

Referenser

Noter 

Fiktiva företag
Jönssonligan
Ongjin-gun, Sydkorea

Ongjin-gun (hangul: 옹진군. hanja: 甕津郡) är en landskommun  i staden och provinsen Incheon i den nordvästra delen av Sydkorea. Ongjin-gun består av 23 bebodda öar och 90 obebodda öar. Flera av öarna ligger mycket nära gränsen till Nordkorea.
Ögruppen kallas också Sir James Hall gruppen efter James Hall vars son, Basil Hall, var en tidig besökare i Korea från väst.

Historia 
Ongjin var under 300-talet en del av Hanimperiets Lolang-distrikt och kallades Oncheon under de tre kungadömenas period. Området fick namnet Ongjin under kung Taejos av Goryeo regeringstid. År 1018 etablerades Ongjin som ett av de stora administrativa distrikten i landet.

Administrativ indelning 

Ongjin-gun är uppdelat i sju socknar (myeon).
 Baengnyeong-myeon (백령면)
 Bukdo-myeon (북도면)
 Daecheong-myeon (대청면)
 Deokjeok-myeon (덕적면)
 Jawol-myeon (자월면)
 Yeongheung-myeon (영흥면)
 Yeonpyeong-myeon (연평면)

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Ongjins officiella hemsida

Indelningar i Incheon
WP:Projekt Korea
Victor Dorph

Victor Dorph, född 29 juli 1862 i Karlstad, död 14 juli 1950 på Lidingö, var en svensk arkitekt. Som sådan nämns han ofta i samband med arkitektfirman Dorph & Höög där han var delägare mellan 1897 och 1910, huvudsakligen verksam i Stockholm.

Biografi
Victor Dorph genomgick en lång utbildning till arkitekt. Efter studentexamen vid läroverket i Vänersborg 1882 blev han stipendiat i fysik och i frihandsteckning 1884-1885. Därefter följde studier vid Chalmers tekniska läroanstalt i Göteborg 1883-1886, vid Kungliga tekniska högskolan i Stockholm 1887 och slutligen vid Kungliga Akademien för de fria konsterna 1887-1890. 

Efter studierna fick han anställning hos arkitekt Agi Lindegren år 1891. Som arkitekt deltog han i Operans nybygge (1893-1895). För kort tid var han biträdande stadsarkitekt i Gävle stad. År 1895 startade han egen verksamhet tillsammans med arkitekt Sam Kjellberg under namnet Kjellberg och Dorph. År 1897 slog han ihop sig med Anders Höög och grundade firman Dorph & Höög. Kompanjonen Höög hade ingen arkitektutbildning utan var ursprungligen murare i Stockholm 1887, sedan byggmästare 1902 och slutligen arkitekt 1903. Inom företaget var det Höög som skaffade fram uppdragen medan Dorph stod för arkitekturen. 

Företaget Dorph & Höög hade stor framgång och producerade ritningar för över 200 byggnader främst på Södermalm och i Vasastan. 1907 hade kontoret ett trettiotal anställda och var därmed "hela Nordens största byggnadsfirma", som det hette i en tidningsartikel från 1910. Strax innan första världskrigets utbrott hade firman bara sex anställda. Victor Dolphs "svulstiga" arkitektur med bulliga hus, barockgavlar och hörntorn var inte längre efterfrågad. Stilen, som föraktfullt kallades "birkastilen" (efter stadsdelen Birkastaden), stod inte högt i kurs. Samtida kritiker menade att den var tråkigt och saknade stil och karaktär. 

1906 uppförde Dorph i Uppsala ett hyreshus beställt av en grosshandlare Beskow från Stockholm. Detta var fem våningar och 22 meter högt och 55 meter långt. Det byggdes omedelbart på andra sidan gatan och endast 26 meter från Universitetshuset och ansågs torna upp sig som en dominant och missprydande koloss, utan hänsyn till omgivningen. Bygget föranledde en motion i Uppsalas stadsfullmäktige om "vanprydande hus". Huset fick snabbt i folkmun namnet "Skandalhuset" och så kallas det fortfarande. Det inrymde Uppsala universitets centralförvaltning fram till 2017. 

År 1910 lämnade Dorph företaget och ersattes med den 16 år yngre Gunnar Morssing, som hade en för tiden modernare arkitekturstil. Firman kallades nu Höög & Morssing. Efter 1910 redovisar Arkitekturmuseets arkitektregister inga fler arbeten av Dorph.

Han var gift från 1896 med Anna Katarina Franciska (1868–1951) från Danmark.

Bilder, verk i urval

Referenser

Noter

Källor

Arkitekter från Karlstad
Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1862
Avlidna 1950
Män
Viggo Christiansen

Knud Viggo Christiansen, född 9 december 1867, död den 3 november 1939, var en dansk psykiatriker och neurolog, bror till Einar Christiansen.

Viggo blev medicine doktor 1898, docent i neurologi 1902 samt professor och ledare för Rigshospitalets neurologiska poliklinik från 1913. Han var överläkare vid avdelningen för nervsjukdomar från 1929 och sundhetsstyrelsets konsulent i ärenden rörande sinnessjukvården 1909-22. Dessutom var Christiansen sakkunnig i ett stort antal kommittéer för byggande av sinnessjukhus, omarbetande av sinnessjukhusstadga, ordnande av personalförhållanden vid sinnessjukhusen med mera.

Bland Christiansens skrifter märks Om Urinens Giftighed (doktorsavhandling, 1898), Kliniska föreläsningar över nervsjukdomar (1905) och över sinnessjukdomar (1906), Christian den VII:s Sindssygdom (1906), Hjærnesvulster (1917), Les tumeurs du cerveau (1921), Charles Bell (1922), Migrænen (1925) och Sindets Lidelser (1927).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.
 Dansk Biografisk Lexikon

Noter

Danska neurologer
Danska psykiatrer
Födda 1867
Avlidna 1939
Män