kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Molson Indy Vancouver 1999

Molson Indy Vancouver 1999 var ett race som var den sextonde deltävlingen i CART World Series 1999. Racet kördes den 5 september på GM Place i Vancouver, Kanada. Racet vanns av Juan Pablo Montoya, som därmed vann sitt sjunde race för säsongen, och utökade sin mästerskapsledning. Dario Franchitti, Montoyas konkurrent om mästerskapet, blev inte bättre än tia, vilket gav Montoya ett signifikativt övertag i sammandraget. Patrick Carpentier var tävlingens största överraskning, då han kom tvåa bakom Montoya, vilket var hans bästa placering i CART på en konventionell racerbana.

Slutresultat

1999 i Kanada
Vancouver
1999
Bartella

Bartella (syriska: ܒܪܛܠܐ, arabiska, برطلّة) är en syrisk stad på Nineveslätten i norra Irak, 20 km öst om staden Mosul. 

Dess befolkning på cirka 30 000 tillhör huvudsakligen den Syrisk-ortodoxa kyrkan och en tredjedel av dess invånare är katoliker.

Se även 
Nineveslätten
Assyrier/syrianer

Referenser

Externa länkar
Bartella.com
Bartella (Baritle) and its Neighboring Villages

Orter med assyrisk/syriansk befolkning
Orter i Ninawa
Siv Andersson

Siv Gun Elisabeth Andersson, född 10 september 1959, är en svensk professor i molekylär evolution vid Uppsala universitet. Hon är även ansvarig för beredning av projektanslag vid Knut och Alice Wallenbergs stiftelse.

Biografi 
Andersson växte upp i Horndal i Dalarna, hennes mor var hemsamarit och fadern var skogsarbetare. Hon har berättat för Tidningen Curie att hon börjat läsa biologi eftersom hon i tonåren blivit intresserad av arvsmassan som ett verktyg för att förstå livets uppbyggnad. År 1990 disputerade hon i molekylärbiologi vid Uppsala universitet. Andersson sökte senare ett stipendium från EMBO för att kunna forska i USA, men blev istället rekommenderad av intervjuaren till en tjänst som postdoktor vid Universitetet i Cambridges molekylärbiologiska laboratorium och hon fick senare tjänst vid Columbia University i New York. 

Hennes forskning gäller utvecklingen av genuppsättningen hos bakterier. Hennes forskargrupp vid Uppsala universitet fick uppmärksamhet internationellt 1998 då de publicerade en kartläggning av hela arvsmassan hos Rickettsia prowazekii som man sekvenserat på egen hand utan att delta i något större internationellt projekt. Det blev den första svenska kartläggningen av en bakteries hela genom. År 2000 utsågs hon till professor i molekylär evolution vid Uppsala universitet. Under tiden var hon mellan 1999 och 2002 chef för Linnécentret för bioinformatik vid Uppsala universitet. Hon är även sedan 2018 ansvarig för beredning av projektanslag vid Knut och Alice Wallenbergs stiftelse, efter att i flera år dessförinnan varit aktiv i stiftelsens vetenskapliga råd.

Hon är medförfattare till över 130 studier som citerats mer än 11 000 gånger totalt med ett h-index (2023) på 51.

Utmärkelser 
 2000 - Invald i Kungl. Ingenjörsvetenskapsakademien. 
 2002 - Letterstedtska priset för maktpåliggande undersökningar bland annat för "en artikel i tidskriften Nature 1998, där den fullständiga genomsekvensen för den intracellulära parasiten Rickettsia prowazekii rapporteras."
 2004 - Invald i EMBO
 2005 - Invald i Kungliga Vetenskapsakademien med nummer 1514, i klassen för biologiska vetenskaper.
2005 - Göran Gustafssonpriset i molekylär biologi.
 2005 - Anslag för "excellent forskning" från Vetenskapsrådet om 44 miljoner (tillsammans med prof. Hans Ellegren).
 2011 - Wallenberg Scholar.
 2017 - Förlängningsanslag från Knut och Alice Wallenbergs stiftelse om 75 miljoner (tillsammans med prof. Gunnar von Heijne).

Källor

Externa länkar

Svenska professorer i molekylärbiologi
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1959
Levande personer
Kvinnor
Alumner från Uppsala universitet
Tel Keppe

Tel Keppe (syriska:ܬܠ ܟܦܐ, arabiska, تل كيف) är en assyrisk stad på Nineveslätten i norra Irak, cirka 15 km nordöst om staden Mosul. Dess befolkning på 35 000 tillhör huvudsakligen den kaldeisk-katolska kyrkan. 

Det sägs att Tel Keppe ursprungligen var en förort till den forntida assyriska huvudstaden Nineve.

Se även 
 Nineveslätten
 Assyrier/syrianer

Referenser

Externa länkar 
 Telkape.com
 The Town of Tel-Kepe (Telkaif)

Orter med assyrisk/syriansk befolkning
Orter i Irak
Elisabeth Rachlew

Gerd Elisabeth Rachlew (tidigare Källne), född 12 januari 1944, är en svensk fysiker.

Rachlew disputerade 1973 vid Uppsala universitet och är professor i fysik vid Kungliga Tekniska högskolan (KTH).

Hennes forskning gäller dels fusion (framför allt studier av fusionsplasma) och dels utnyttjande av synkrotronstrålning. Inom det senare området utnyttjar hennes forskargrupp vid KTH MAX-lab i Lund för experiment.

Rachlew invaldes 2005 som ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien.

Källor

Externa länkar
Elisabeth Rachlew webbsida vid KTH

Svenska professorer i fysik
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Kvinnor
Födda 1944
Levande personer
Pseudochirulus

Pseudochirulus är ett släkte i familjen ringsvanspungråttor bland pungdjuren. Det finns åtta arter i släktet som är nära släkt med den vanliga pungekorren. Vissa zoologer räknar därför arterna till pungekorrens släkte, Pseudocheirus.

Beskrivning 

Dessa djur förekommer i Nya Guinea (6 arter) och på Kap Yorkhalvön i Queensland, Australien (2 arter). Habitatet utgörs av skogar, främst regnskogar, och de vistas nästan hela livet i träd. Arterna är aktiva på natten och sover på dagen i självbyggda bon av bladverk eller i trädens håligheter. De äter nästan uteslutande blad, möjligtvis även några frukter. Det antas att varje individ utanför parningstiden lever ensam.

Individerna har en tät och ullig päls i grå, brun eller svart. Undersidan är vanligen ljusare eller helt vit. Vissa arter har även strimmor i ansiktet eller på ryggen. Svansen är bara glest täckt med hår och vid spetsens undersida naken. Den används som gripverktyg. Liksom andra ringsvanspungråttor har de ett litet huvud, små öron och två fingrar vid främre handen som är motsättliga. Kroppslängden ligger mellan 17 och 37 centimeter och därtill kommer svansen som är 15 till 39 centimeter lång. Vikten ligger mellan 100 och 1500 gram.

Det är inte mycket känt om arternas fortplantning. Honor har fyra spenar i pungen (marsupium), men två av dem saknar funktion. Honan föder ett eller två ungar åt gången, vilka lever sina första månader i pungen. Sedan stannar de ett tag i bon innan de blir självständiga.

Dessa pungdjur hotas av förstöringen av levnadsområdet. För flera arter saknas tillfredsställande populationsdata.

Släktets arter är:

 Pseudochirulus canescens, lever i Nya Guineas låglänta delar.
 Pseudochirulus caroli, finns i Nya Guineas centrala delar.
 Pseudochirulus cinereus, finns på Kap Yorkhalvön.
 Pseudochirulus forbesi, förekommer i östra Nya Guinea.
 Herberts pungekorre (Pseudochirulus herbertensis), lever på Kap Yorkhalvön.
 Pseudochirulus larvatus, arten räkmnas ibland som en subpopulation P. forbesi.
 Pseudochirulus mayeri, förekommer i Nya Guines bergstrakter, är en av de mindre arter i släktet.
 Pseudochirulus schlegeli, är bara känd från två individer som hittades vid Nya Guineas västra udde.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak (1999): Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press,

Externa länkar 
Avbildning: Pseudochirulus canescens

Fåframtandade pungdjur
Pseudocheiridae
Thomas Nyström (biolog)

Thomas Nyström, född 1960, är en svensk professor i mikrobiologi vid Göteborgs universitet.

Nyström disputerade 1989 vid Göteborgs universitet med en doktorsavhandling inom marin mikrobiologi, specifikt om marina Vibriobakteriers anpassning till näringsbrist. Han har senare blivit professor i mikrobiologi vid samma lärosäte.

Nyströms forskargrupp är inriktad på molekylärbiologisk forskning kring bakteriers stressreaktioner till följd av förändringar i deras miljö. Gruppen har bland annat studerat det universella stressproteinet (UspA) i Escherichia coli, gener som hör ihop med detta protein och förekomsten av liknande gener i en bredare uppsättning organismer. Mer generellt har man fokuserat på defekter i cellernas mitokondrier och felveckade proteiner, med bland annat jäst som modellorganism. Där har man bland annat studerat kopplingen mellan genen Vac17 och för tidigt åldrande.

Nyström har uttryckt till SR att han är helt säker på att "åldrandets gåta" kommer att lösas.

Utmärkelser 
 2003 - Göran Gustafssonpriset i molekylär biologi.
 2005 - Invald i Kungliga Vetenskapsakademien.
 2006 - Björkénska priset.
 2009 - Wallenberg Scholar.
 2017 - Huvudansvarig för projekt med anslag från Knut och Alice Wallenbergs stiftelse om 45 miljoner kronor.

Källor

Externa länkar

Svenska professorer i mikrobiologi
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1960
Levande personer
VM i snooker 1997

VM i snooker 1997, Embassy World Snooker Championship, spelades i The Crucible Theatre i Sheffield, England, den 19 april–5 maj 1997. Ken Doherty bröt Stephen Hendrys långa dominans och tog sin första VM-titel, efter att ha slagit Hendry i finalen med klara 18–12.

Händelser under turneringen 
 Stephen Hendrys VM-svit stannade vid fem raka segrar. Finalplatsen detta år betydde att han hade vunnit 29 VM-matcher i följd, vilket är rekord alla kategorier. Joe Davis, som vann 15 raka titlar under första halvan av seklet, spelade betydligt färre matcher i varje turnering, ofta bara en. 

 Detta var Ken Dohertys första VM-final, och den enda han vunnit. Han har gått till final vid ytterligare två tillfällen, men då förlorat.

 Doherty blev den andre utanför Storbritannien att vinna VM i den moderna eran, efter Cliff Thorburn 1980. Australiern Horace Lindrum har också en inteckning i pokalen, från 1952.

 Ronnie O'Sullivan gjorde historiens snabbaste maximumbreak, 5 minuter och 20 sekunder. Det var det fjärde maximumbreaket i VM-historien.

 Bara en spelare från England nådde kvartsfinal, vilket är "VM-rekord". Fram till 2006 var det rekord för snookerturneringar över huvud taget, men det slogs i 2006 års Malta Cup, då ingen engelsman gick till kvartsfinal.

 Bland kända debutanter detta år märktes blivande världsmästarna Mark Williams och Graeme Dott, samt dubble rankingtitelvinnaren Dominic Dale.

 För första gången spelades semifinalerna i bäst-av-33 frames, istället för bäst-av-31.

 Det gjordes 39 centuries i detta VM.

Resultat

Externa länkar 
 

1996 i Storbritannien
Snookersäsongen 1996/1997
1997
Sportevenemang i Sheffield
Sara Snogerup Linse

Sara Snogerup Linse, född 30 april 1962 i Lund, är en svensk kemist. 

Sara Snogerup är dotter till botanikerna Britt och Sven Snogerup. Hon avlade civilingenjörsexamen i kemiteknik 1985 efter att ha studerat i Lund och vid Stanford University och disputerade 1993 i fysikalisk kemi vid Lunds universitet. Hon blev 1997 docent i fysikalisk kemi i Lund, 2004 professor i fysikalisk kemi och 2009 professor i molekylär proteinvetenskap.

Hennes forskning gäller framför allt proteiners biofysikaliska kemi, bland annat deras bindningar, interaktioner och struktur.

Sara Snogerup Linse invaldes 2004 som ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien och blev 2012 ledamot av Nobelkommittén för kemi. År 2014 tilldelades hon KTH:s stora pris.

Tillsammans med sin sambo Kyrre Thalberg har hon skrivit och illustrerat barnböcker om draken Kjetil, som även innehåller egenhändigt komponerade låtar. Den första i en serie "Kjetil lär sig flyga", kom ut 2011. Drakamöllan uppförde 2015–2016 Om draken Kjetil som opera för barn med musik av Andy Pape och libretto av Eva Sommestad Holten.

Källor

Noter

Externa länkar

Svenska professorer i fysikalisk kemi
Alumner från Lunds universitet
Personer verksamma vid Lunds universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Kvinnor
Födda 1962
Levande personer
Ölsta

Ölsta kan syfta på:

 Ölsta, Ekerö kommun – en tätort i Ekerö kommun
 Ölsta, Enköpings kommun – en by i Enköpings kommun
 Ölsta, Sigtuna kommun – en småort i Sigtuna kommun
Mohammad Ali (cricketspelare)

Syed Mohammad Ali Bukhari, född 8 november 1973 i Bahawalpur, Punjab, Pakistan, är en pakistansk cricketspelare.

Han har spelat för:
 Lahore City 1993/1994
 Railways 1993/1994
 Islamabad 1994/1995
 United Bank Limited 1994/1995
 Agriculture Development Bank of Pakistan 1995/1996
 Rawalpindi A 1995/1996
 Bahawalpur 1998/1999
 Wales Minor Counties 1999
 Derbyshire 2002/2004
 Herefordshire CCC 2005 
 Middlesex 2005 till dags dato.

Externa länkar
Mohammad Ali på Cricinfo
Mohammad Ali på Cricket Archive

Födda 1973
Pakistanska cricketspelare
Levande personer
Män
Personer från Bahawalpur
Bakhdida

Bakhdida (syriska: ܒܓܕܝܕܐ, arabiska, بخديدا eller قره قوش), även känt som Baghdeda, Qaraqosh, Karakosh eller Al-Hamdaniya, är en assyrisk stad på Nineveslätten i norra Irak, 32 km sydöst om staden Mosul. 

Staden ligger nära de forntida assyriska huvudstäderna Nimrud och Nineve. Arkeologen al-Khdedi, hävdar att Bakhdida är en 8 000 år gammal kontinuerlig civilisation. Vidare hävdar han att dess befolkning mestadels har assyriska förfäder.

Familjenamnen i staden Assu, Ashu, Annu, Ausu, Ballu, Battu, Tammu, Toolu, Gadgou, Daddu, Rammu, Ritu, Shinnu, Shammu, Shnatu, Samdu, Saifu, Kasbu, Kannu, Mattu, Miru, Nooru, Noodu, Garmu, Lasu, och många andra namn har assyriska-akkadiska influenser. 

96 procent av stadens befolkning på cirka 45 000 personer tillhör den Syrisk-katolska kyrkan och resterande tillhör Syrisk-ortodoxa kyrkan. Irakkriget har dock lett till en tillströmning av cirka 15 000 assyrier, från andra irakiska städer, som huvudsakligen tillhör Kaldeisk-katolska kyrkan och Österns assyriska kyrka. 

Ursprungligen tillhörde stadens befolkning Österns assyriska kyrka, men ledda av Shapur al-Baghdida konverterade de till den Syrisk-ortodoxa kyrkan under 600-talet. År 1850, började några av stadens invånare skapa kontakter med Rom via klostret Mar Bihnam, men det var inte förrän på 1700-talet som Bakhdidas befolkning började förenas med Vatikanen och dess befolkning blev då känd som syrisk-katoliker.

Det huvudsakliga språket som talas är Nineveslättens variant av nyarameiska, som är nästan identisk med den som talas i andra stora assyriska städer i området, som Alqosh och Tel Keppe. Arabiska används också som ett andra språk. Engelska förstås i stor utsträckning av den yngre generationen.

Referenser

Externa länkar 
 Bakhdida.com
 Baghdeda.com
 Bakdedo or Baghdeda (modern Qara Qosh or Hamdaniya): A Thriving Assyrian Village

Orter med assyrisk/syriansk befolkning
Orter i Ninawa
Ölsta, Enköpings kommun

Ölsta är en by i Gryta socken, Enköpings kommun, Uppland.

Byn består av enfamiljshus samt bondgårdar och är belägen söder om Sävaån, som här utgör gränsen mellan Enköpings och Uppsala kommuner. Byn har landsvägsförbindelse via länsväg C 590.

Ölsta är känt från dokument första gången 1220 då påven Honorius utfärdade ett skyddsbrev på vad prosten och kapitlet i Hagby ägde, däribland 8 örtugsland i Ölsta. 1292 testamenterade Magnus Johansson (Ängel) 5 1/2 örtugsland i Ölsta till sin hustru Ingeborg Nilssodotter. Magnus Håkansson (Magnus Marinassons ätt) testamenterade 1399 sitt gods Ölsta med jord i Gottsunda och i Lötsberga, Löts socken till Uppsala domkyrka för instiftande av ett prebende där. 1421 gav Bengta Bengtsdotter (Oxenstierna) 8 1/2 öresland jord i Ölsta till Vadstena kloster i samband med att hon själv trädde in där. Vadstena klosters gård i Ölsta går sedan att följa, den dras 1546 in av Gustav Vasa som arv och eget. Gustav Vasa fick även tidigare ytterligare en gård i byn genom byte med Gustaf Kafle mot jord i Hammersta, Magnus Bengtsson (Natt och Dag) ärvde 1451 två gårdar Ölsta vid arvskifte med systern Birgitta efter modern Kristina Magnusdotter (Magnus Marinassons ätt). Dessa gårdar ägdes 1562 av Lars Jespersson.

På andra sidan ån ligger Säva kvarn i Balingsta socken. Ölstastenen  är en av Upplands runstenar.

Källor

Externa länkar
 Lagunda hembygdsförening (som även omfattar Gryta socken)

Orter i Enköpings kommun
Vecklare

Vecklare (Tortricidae) är en familj i insektsordningen fjärilar med världsvid utbredning och stor artrikedom. Det finns över 5000 kända arter i världen varav drygt 420 har påträffats i Sverige.

De flesta arter i familjen är små fjärilar, ofta med gråaktiga eller grönaktiga färger för att skyddas av vegetationen. Det finns dock även en del arter med starkare färger. Framvingarna är ofta något rektangulära till formen och vid vila hålls de taklagda över kroppen.

Som larver livnär de sig på blad, skott och knoppnar. Larverna tillverkar ofta silkestrådar, med vars hjälp de viker ihop bladen. Det är efter detta beteende som familjen har fått sitt trivialnamn. Även i frukt kan larver av vecklare förekomma och de kan då orsaka galler. 

De fullbildade fjärilarna flyger vanligen i skymningen eller är nattaktiva, men dagaktiva arter förekommer också.

Flera arter kan uppträda som skadeinsekter, främst på fruktträd, som äpple.

Arter i urval
Ekvecklare
Vinskottvecklare
Ärtvecklare
Äpplevecklare
Cydia deshaisiana, hoppande böna.

Referenser
Schou, Per (red.). Djur: illustrerad guide till världens djurliv, Globe Förlaget, 2007. .

Externa länkar

Fjärilar
Ubby, Dalby socken

Ubby är en by i Dalby socken, Uppsala kommun, Uppland.

Historia
Ubby omtalas i skriftliga dokument första gången 1292 ('in Vpby'), då Magnus Johansson (Ängel) testamenterade 3 öresland jord i byn till helgeandshuset i Uppsala. 1303 var tre bönder i byn testamentsvittnen. 1540-72 omfattar byn ett Sankt Erikshemman (tillhörigt Uppsala domkyrka, två kyrkohemman och två frälsehemman.

Samhället
Byn består av enfamiljshus samt bondgårdar och är belägen innanför Dalbyviken och cirka 3 kilometer nordväst om Hammarskog. Byn har landsvägsförbindelse bland annat via länsväg C 590.

Noter

Externa länkar
 Balingsta hembygdsförening

Orter i Uppsala kommun
Ubby, Jumkils socken

Ubby, även Jumkils-Ubby Källslätt, är en by i Jumkils socken, Uppsala kommun, Uppland.

Historia
Byn omtalas första gången 1316, då en landbo under domprosten vid Uppsala domkyrka upptas i förteckningen över vad hertig Valdemar uppburit av kyrkogodsen i Tiundaland. Samma år upptar Andreas And jord i Ubby bland de egendomar han förvaltar för Uppsala helgeandshus. 1540-68 upptar årliga räntan ett kyrkohemman och ett hemman tillhörigt Uppsala helgeandshus i Ubby. Dessutom fanns här en skatteutjord till byn Näset, och två kvarnar om en sten var.

Samhället
Byn består av enfamiljshus samt bondgårdar och är belägen cirka 1 kilometer sydväst om Jumkils kyrka och cirka 13 kilometer nordväst om Uppsala. Byn har landsvägsförbindelse via länsväg C 624.

Referenser

Noter

Externa länkar
 Jumkilaren - lokal webbplats

Orter i Uppsala kommun
Ubby, Uppsala kommun

Ubby förekommer på flera platser i Uppsala kommun:

 Ubby, Dalby socken – Dalby socken
 Ubby, Jumkils socken – Jumkils socken
Tuna, Dalby socken

Tuna är en by i Dalby socken,  Uppsala kommun, Uppland.

Byn består av enfamiljshus samt bondgårdar och är belägen innanför Dalbyviken och cirka 3 kilometer nordväst om Hammarskog. Byn har landsvägsförbindelse bland annat via länsväg C 590 och ligger granne med byn Ubby.

Externa länkar
 Balingsta hembygdsförening

Orter i Uppsala kommun
Alqosh

Alqōsh eller Alqūsh (syriska: ܐܠܩܘܫ, arabiska: القوش), är en assyrisk stad på Nineveslätten i norra Irak, cirka 30 km norr om staden Mosul. Dess befolkning på 15 000–20 000 personer tillhör den kaldeisk-katolska kyrkan.

Se även 
Assyrier/syrianer

Referenser

Externa länkar
 Alqosh.net
 Alqosh.com
 Alqosh for Jesus
 El-Qosh (Alqosh), Yimma d' Athor (The Mother of Assyria)

Orter med assyrisk/syriansk befolkning
Orter i Ninawa
Karamles

Karamles (eller Karemlash, Keramlais; syriska: ܟܪܡܠܫ), är en assyrisk stad på Nineveslätten i norra Irak, cirka 29 km sydöst om staden Mosul. Dess befolkning på cirka 10 000 tillhör den Kaldeisk-katolska kyrkan.

Se även 
Nineveslätten
Assyrier/syrianer

Referenser

Externa länkar
 www.Karemlash.com:
 Karamles (Karamlesh): The Hidden and Unearthed Ancient Assyrian Town
Orter med assyrisk/syriansk befolkning

Orter i Ninawa
Eva Ingemarsson

Eva Ingemarsson, född 1953, är en svensk koreograf, nu konstnärlig ledare för Eva Ingemarsson Dansproduktion och scenen Atalante i Göteborg.

1978 var Eva Ingemarsson med och startade dansgruppen Rubicon. Där arbetade hon under tio år med barn- och vuxenföreställningar och med uppmärksammade installations- och utomhusföreställningar. 1998 startade hon kompaniet Eva Ingemarsson Dansproduktion, EIDAP. 

Eva Ingemarsson har sedan flera år arbetat med foto och filmprojiceringar i sina dansföreställningar för att utforska hur detta kan förändra och fördjupa sceniska uttryck och perspektiv. Hon har i nära samarbete med filmaren/kompositören Niklas Rydén utvecklat arbetet med att använda dokumentära filmintervjuer i dansföreställningar och sedan 1999 använt dokumentära intervjuer med dansarna som en viktig del i föreställningen. Hennes föreställningar har visats i Malmö, Göteborg, Stockholm, Skellefteå, Moskva, London, Nanking, Tianjing, Peking, Shanghai, Casablanca och Marrakech i Marocko och Jerevan i Armenien.

Några av hennes viktigaste verk är Allting rasar inför en naken skuldra 1987, Hemliga dagar 1988, Passage 1989, Två Vägar 1991, Objudna Gäster 1992, Skuggbild 1992, Bröllopsnatten 1994, Fotografen 1997, The frozen ones 1999, Månens fyra ansikten 2001, Mellan dag och natt 2003, Alterego 2004, Go to hell or leave in peace 2005, Tesoro 2007, Defensa-Tesoro II 2009.

Externa länkar
Koreografens webbplats

Kvinnor
Födda 1953
Levande personer
Svenska koreografer under 1900-talet
Svenska koreografer under 2000-talet
Natriumacetat

Natriumacetat eller natriumetanoat är ett salt av natrium och ättiksyra med formeln NaCH3COO.

Egenskaper
Natriumacetat förekommer vanligen som trihydrat (NaC2H3O2·3H2O). Vid upphettning avdunstar kristallvattnet vid ~120 °C och saltet blir anhydrat. Vid 324 °C sönderfaller det till natriumoxid (Na2O) och acetaldehyd (CH3CHO).

Framställning
Natriumacetat är en lagervara som tillverkas i stora kvantiteter. Vanligen tillverkas den genom att lösa natriumkarbonat (Na2CO3), natriumvätekarbonat (NaHCO3) eller natriumhydroxid (NaOH) i ättiksyra (CH3COOH).

Användning

Industriellt
Natriumacetat används för att neutralisera svavelsyra och som fotoresist vid färgning med anilinfärger. Det används också som betmedel vid förkromning.

I livsmedel
Natriumacetat används i livsmedel, ofta tillsammans med ättika, och har då E-nummer 262. Det är det smakmedel som används i "salt och vinäger"-smakande potatischips.

Handvärmare
Trihydrat av natriumacetat smälter vid 58 °C. Om det sedan hettas upp över 100 °C blir lösningen övermättad. Den övermättade lösningen kan underkylas utan att stelna. Vid nukleation stelnar natriumacetatet i en exotermisk reaktion som ger 264 – 289 kJ/kg. Till skillnad från handvärmare som bygger på irreversibla kemiska reaktioner kan natriumacetat kokas och återanvändas.

Källor
Material Safety Data Sheet källan finns ej längre

Se även
Kaliumacetat
Natriumformiat

Natriumföreningar
Acetater
Chingola

Chingola är en stad i distriktet Copperbelt i Zambia och grundades 1943. Folkmängden uppgick till cirka 185 000 invånare vid folkräkningen 2010. Där finns Nchanga Open Pit Mine som är världens näst största dagbrott.

Källor

Externa länkar

Orter i Zambia
Gweru

Gweru (tidigare Gwelo) är en stad i centrala Zimbabwe och grundades 1894. Namnet byttes från Gwelo till Gweru 1982. Befolkningen uppgick till 158 233 invånare vid folkräkningen 2012, och staden är administrativ huvudort för provinsen Midlands.

Vänorter 
  Basildon, England, United Kingdom
  Manchester, New Hampshire, United States
  Tsumeb, Namibia

Kända personer

 David Pocock, rugbyspelare

Källor

Orter i Zimbabwe