kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Betel (kapell, kyrkor och missionshus)

Betel från hebreiska i betydelsen "Guds hus" är ett vanligt namn på kapell, kyrkor och missionshus i olika länder. Det förefaller som att namnet i Sverige i första hand förekommer inom väckelserörelsen och frikyrkorörelsen, men även utomlands inom liknande kyrkor och samfund (se även engelska och tyska Wikipedia).

I Finland 
 Betelkyrkan i Karis, Raseborgs stad, Nyland

I Sverige

Befintliga kyrkor i urval 
Betelkyrkan i Mälarhöjden, Stockholm, som är ansluten till Equmeniakyrkan
Betelkyrkan i Höör, Equmeniakyrkan
Betelkyrkan i Vaggeryd, Evangeliska Frikyrkan och Svenska Alliansmissionen
Byggnadsminnet Betelkapellet i Vallda (Vallda metodistkapell), Equmeniakyrkan
Betelkyrkan i Örebro (Örebro första baptistförsamling), Equmeniakyrkan
Betelkyrkan i Östersund, Evangeliska Frikyrkan

Numera rivna kyrkor i urval 
Betelkapellet i Stockholm, Stockholms första baptistförsamlings kyrka 
Missionskyrkan Betel i Malmö

Övrigt 
 Betelseminariet, Equmeniakyrkans skola i Stockholm
 Svenska Betelföreningen, missionsorganisation bland sjömän, bildad efter förebild av den brittiska Bethel Union och den norska Skandinavisk Bethelforening

I USA 
 Bethel Baptist Church i Birmingham, Alabama
 Bethel Church i Redding, Kalifornien, har anknytning till Assemblies of God (pingströrelsen)

Se även 
 Betel

Externa länkar
Betelkyrkan i Höör
Betelförsamlingen Vaggeryd
Betelkyrkan Örebro första baptistförsamling 
Betelkyrkan i Östersund 

Svensk frikyrkorörelse
Vanliga namn på kyrkor och kapell inom väckelserörelsen
Blasieholmskyrkan

Blasieholmskyrkan var en stiftelseägd väckelsekyrka på Blasieholmen i Stockholm, som var till för "Jakobs församling och Stockholms invånare i övrigt". Genom denna formulering i tillståndet att hålla gudstjänster i kyrkan blev det fritt för vem som ville att ta emot nattvard där, vilket man annars vid denna tid enbart fick göra i sin hemförsamling. 

Kyrkan uppfördes 1867 och revs 1964. Den låg granne med kung Oscar II:s häststall (ursprungligen benämnt "prins Oscars häststall") i hörnet Blasieholmsgatan-Stallgatan, som revs omkring 1905 för att ge plats åt hotellannexet Grand Hôtel Royal. Den uppges ha haft 2 000 eller 3 000 sittplatser.  

Kyrkan var prästen Gustaf Emanuel Beskows verk. Han inspirerades till kyrkbygget av baptistkyrkan Metropolitan Tabernacle i London. Beskow predikade i olika "vanliga" Stockholmskyrkor men var också verksam i Evangeliska Fosterlandsstiftelsen och Stadsmissionen. Han köpte själv tomten och samlade in pengar till bygget. Arkitekten Erik Gustaf Sjöberg baserade sina ritningar på kyrkan i London enligt Beskows önskemål. Tillstånd att bygga kyrkan gavs av Kungl. Maj:t 1865. Den byggdes under åren 1865-1867 och invigdes med första gudstjänsten i kyrkan den 12 januari 1868. En viktig inkomst var bänkhyra det vill säga att kyrkan tog emot betalning för sittplatser. 1928 bildades "Blasieholmskyrkans vänner" för att samla dem som såg sig som kyrkans församling. 

Blasieholmskyrkans var en centralkyrka med nästan kvadratiskt kyrkorum, altaret vid ena väggen och läktare i två våningar. Bänkarna stod i halvcirkelform, utgående från altaret. Smala pelare av järn bar upp läktarna och taket, som var försett med ett stort glasfönster. Kyrkan ritades så att prästen i predikstolen, belägen på det nedre balkongplanet rakt ovanför altaret, syntes och hördes väl överallt i kyrkan. Inredningen var enkel, ljus och utan särskilt mycket utsmyckning. Kyrkans ovanliga form, som mer ledde tanken till frikyrkor än Svenska kyrkan, och den strama inredningen väckte en viss motvilja utanför de egna kretsarna.

Under 1800-talet växte de större städernas befolkning kraftigt, men före 1880-talet byggdes inte i större utsträckning kyrkor i redan befintliga städer. Kyrkbristen gav både frikyrkor och de inomkyrkliga väckelserörelserna utrymme att uppföra egna, större samlingslokaler, i det sistnämnda fallet för verksamhet inom statskyrkans ordning, men utan territoriell församling. En av dessa kyrkor var Blasieholmskyrkan. Beskow samlade in pengar till bygget och agerade själv byggherre.När kyrkan var färdig överlämnade han den genom gåvobrev till Blasieholmskyrkostiftelsens styrelse. Via patronatsrätt tilldelat av Kungl. Maj:t tillsatte Beskow präst, det vill säga sig själv.

Efter försäljning till Svenska arbetsgivarföreningen revs kyrkan 1964. De pengar som försäljningen inbringade användes till uppförandet av EFS-kyrkan Hammarbykyrkan.

Källor

Externa länkar

Byggnader och anläggningar på Blasieholmen
Ej längre existerande kyrkobyggnader i Stockholm
Ej längre existerande byggnader på Norrmalm
Kyrkobyggnader invigda 1868
1868 i Sverige
H II-region

En H II-region är ett interstellärt moln av glödande gas och plasma, ibland flera hundra ljusår tvärs över, i vilket stjärnbildning äger rum. Unga, heta, blåa stjärnor som har bildats ur gasen avger kopiösa mängder ultraviolett ljus, vilket joniserar nebulosan som omger dem.

H II-regioner kan ge upphov till tusentals stjärnor över en tidrymd på flera miljoner år. Efter hand kommer supernovaexplosioner och kraftiga stjärnvindar från de massivaste stjärnorna i den ursprungliga stjärnhopen att sprida ut gaserna i H II-regionen och efterlämna en hop som Plejaderna. På så vis återgår också material till det interstellära mediet, som därmed anrikas på tyngre atomkärnor.

H II-regioner är uppkallade efter de stora mängder av joniserade väteatomer som de innehåller. För astronomer är det H II till skillnad från H I-regioner, som står för neutralt atomiskt väte och H2 som är molekylärt väte. H II-regioner kan iakttas ut till avsevärda avstånd i universum och studiet av extragalaktiska H II-regioner är av vikt för att bestämma avstånd till och kemisk sammansättning hos andra galaxer.

Hur stjärnbildning går till i mer detaljerad skala kastar nya observationer (2007), gjorda av M. Gålfalk och G. Olofsson vid Stockholms observatorium, nytt ljus över. De har tagit den mest detaljerade bilden hittills av Barnard 335 (B335) och jämfört med bilder tagna för 9 och 15 år sedan. B335 är ett välkänt men litet mörkt interstellärt moln, en så kallad globul, som ligger i stjärnbilden Örnen och bildar bara en eller några få stjärnor i sitt centrum. Olika typer av chockvåger har identifierats, däribland sex stycken så kallade Herbig-Haro-objekt.

Referenser och noter

Externa länkar 
 Hubble bilder på nebulosor varav flera H II-regioner
 Info från SEDS
 Anteckningar från en astronomikurs på Harvard om H II-regioner
Daffodils (musikgrupp)

The Daffodils var ett svenskt pop- och rockband som bildades i Älmhult, Småland i slutet av 1980-talet. Bandet influerades av 1960-talsrock som The Byrds, The Beatles och Creedence Clearwater Revival, samt 70- och 80-talets powerpop.

Bandet släppte sex singlar och två album under sin karriär. Det första albumet, Evergreen, kom 1991 på skivbolaget BMG under etiketten RCA och fick genomgående mycket bra kritik.
I en recension jämförde Kvällspostens mest kände rockkritiker på den tiden, Olle Berggren, singeln "Saving My Tears" från debutalbumet med engelska gruppen World Party. 
Även det andra albumet Honey, som 1995 släpptes av skivbolaget Hot Stuff, möttes av många lovord i pressen.

Bandet upplöstes 1997. Sammen med medlemmar från The Creeps, bildade medlemmar från The Daffodils americana-bandet Deeptone.

Medlemmar 
Senaste medlemmar
Hans Nilsson – sång (1986–1997)
Dino Viscovi – gitarr, sång (1986–1997)
Stefan Nilsson – basgitarr (1986–1997)
Per-Håkan Andersson – gitarr (1986–1997)
Bengt Johnson – trummor (1993–1997)

Tidigare medlemmar
Nicklas Johansson – trummor (1986–1988)
Lasse Olofsson – trummor (1988–1991)
Ante Levén – trummor (1991–1993)

Diskografi 
Studioalbum
Evergreen (1991)
Honey (1995)

EP
Words of Sorrow - On the Road - In My Dreams (1988)
Saving My Tears (1991)
Dream (1994)

Singlar
"Saving My Tears" / "I Think That I'm In Love" (1991)
"My Kind Of Girl" / "Into The Fire Of Love" (1991)
"She Makes Me Feel Better" / "I Don't Need You" (1995)
"All I Have To Do" / "I Don't Need You" (1996)

Referenser

Externa länkar 
The Daffodils på MySpace

Svenska rockgrupper
Ålö AB

För andra betydelser, se Ålö.

Ålö AB är en leverantör inom lantbruksmaskinbranschen och utvecklar och tillverkar frontlastare under varumärkena Quicke och Trima samt tillhörande redskap under Original Implements. Ålö har kunder i mer än 50 länder, säljbolag i åtta länder och fabriker i fyra länder. Försäljningen 2018 uppgick till ca 34 000 frontlastare och 50 000 redskap, omsättningen var ca 2 000 MSEK (2018).

Företaget grundades 1949 av Karl-Ragnar Åström och Alfons Löfgren. Åström, som i mitten av 1940-talet övertog familjejordbruket i Brännland, hade redan under flera år påbörjat arbetet med konstruktionen av vad som 1947 kom att bli den första svenska frontlastaren.Tillsammans med Löfgren utvecklades konstruktionen och 1949 bildades ett kommanditbolag som fick namnet Ålö-Maskiner. (Namnet bildades av de första bokstäverna i efternamnen) Samarbetet fortsatte i åtta år.

Under 1958 introducerades Quicke, världens första snabbkopplade frontlastare. Året därpå började man exportera, inte minst för att möta den ökande konkurrensen på hemmaplan då det i mitten av 1960-talet fanns ett 20-tal svenska tillverkare av frontlastare. Ålö satsade därför medvetet på exportmarknader och redan 1967 sålde man fler lastare utomlands än i Sverige.

År 1993 gick Umeå-baserade fastighetsbolaget Balticgruppen in som ägare med syfte att effektivisera, rationalisera och modernisera produktionen. De följande fem åren nästan tredubblades produktionen, från 5 000 till 14 000 lastare. År 2000 förvärvade Ålö dåvarande konkurrenten Trima, med följd att Trimas tidigare ägare Atle fick en ägarandel om 20 procent i Ålö AB. Den 1 januari 2002 bytte AB Ålö-Maskiner namn till Ålö AB och i december samma år ökade riskkapitalbolaget 3i, som övertagit Atle, sitt ägande till 49,9 procent – mer än Balticgruppens då 49,7 procent – och blev därmed ny huvudägare. 2011 förvärvade det internationella riskkapitalbolaget Altor både 3i:s och Balticgruppens aktier. I januari 2020 blev det klart att det tyska företaget Jost Werke förvärvar Ålö.

År 2004 påbörjades byggnationen av en ny fabrik i Brännland som en utbyggnad till fabrik 2, varpå fabrik 1 lades ned.

Externa länkar 

Officiell webbplats
Quicke.nu
Trima.nu

Referenser

Noter 

Svenska tillverkare av fordonsutrustning
Företag i Umeå kommun
Företag bildade 1949
You're the One for Me, Fatty

"You're The One For Me, Fatty" är en singel av Morrissey, som släpptes i april 1992. Låten kommer från det då ännu inte släppta albumet Your Arsenal, och var den andra Morrissey-singeln som Alain Whyte var med och skrev. Singeln producerades av glamrocklegenden Mick Ronson.

Låten nådde plats 19 på UK Singles Chart.

Låtlista

7" vinyl & kassett 
 "You're the One for Me, Fatty"
 "Pashernate Love"

12" vinyl & CD 
 "You're the One for Me, Fatty"
 "Pashernate Love"
 "There Speaks a True Friend"

Musiker 

 Morrissey - Sång
 Alain Whyte - Gitarr
 Boz Boorer - Gitarr
 Gary Day - Basgitarr
 Spencer Cobrin - Trummor

Live 

Sången framfördes live av Morrissey på hans turnéer 1992 och 1995.

Källor

Externa länkar 
"You're the One for Me, Fatty" på Passions Just Like Mine

Sånger av Morrissey
Musiksinglar 1992
Koltsevajalinjen

Koltsevajalinjen (ryska: Кольцевая линия, Ringlinjen) är en tunnelbanelinje i Moskvas tunnelbana. Linjen är en ringlinje, och har därför ingen slutstation. Linjen byggdes mellan 1950 och 1954 och är 19,4 kilometer lång.

Linjen är mycket känd, mest på grund av sina vackra stationer som har Stalinarkitektur. Det finns totalt 12 stationer och det går från varje station att byta till en annan linje.

En skröna säger att anledningen till att Koltsevajalinjen är en ringlinje var att Stalin ställde ner sin kaffekopp på kartan och det lämnade en brun fläck efter sig.

Linjens stationer 
 Kijevskaja
 Krasnopresnenskaja
 Belorusskaja 
 Novoslobodskaja
 Prospekt Mira
 Komsomolskaja
 Kurskaja
 Taganskaja
 Paveletskaja
 Dobryninskaja
 Oktiabrskaja
 Park Kultury

Galleri

Framtida planer  
Det finns planer för en ny station på ringlinjen, Suvorovskaja Plosjtjad med planerat öppningsår tidigast 2020.

Moskvas tunnelbanelinjer
Järnvägslinjer öppnade 1954
Arthur Buchardt

Arthur Buchardt, född 15 juni 1948 i Drammen i Norge, är en norsk fastighetsföretagare, som huvudsakligen investerar i hotellbyggen genom det av honom och sonen Anders Buchardt (född 1974) ägda AB Invest.

Arthur Buchard växte upp i Nesodden och i Brumunddal. Han utbildade sig till diplomingenjör. Han har arbetat i Den norske Creditbank och senare drivit en rörläggningsfirma i Brumunddal, vilken han byggde ut. Från 1989 har engagerat sig i hotellutbyggnad med Hafjell Hotell i Øyer som första hotell inför Olympiska vinterspelen 1994 i Lillehammer. 

I Sverige har står Buchardts bakom uppförandet av Victoria Tower i Kista och Clarion Sign Hotel i Stockholms centrum. Ett av hans mest omtalade projekt var Scandinavian Tower i Hyllie, som med 342 meter skulle bli Europas högsta hus. Projektet lade ned 2004. Ett annat är ett hotell och spa vid Lernacken, vid Öresundsbrons landfäste i Malmö. Buchardt fick markanvisning av Malmö stad, men staden sade upp avtalet 2011, efter det att inget hänt på åtta år. År 2019 fick han en ny markanvisning.

I Brumunddal i Norge har han finansierat uppförandet av det 18 våningar höga Mjøstårnet, som då det blev klart i mars 2019 var världens högsta träbyggnad.

Han var 1995–1999 gift med Wenche Myhre.

Källor
Artur Bucharft på Store Norske Leksikon
Artikeln "Full fart oppover" av Geir Anders Rybakken Ørslien, Dagbladet, 2003-06-07 (norska)
Pressmeddelande, Citytunneln, 2006-04-24

Noter

Personer inom Norges näringsliv
Personer från Drammen
Födda 1948
Levande personer
Män
HDR-TV

HDR-TV (High Dynamic Range Display Systems) är en experimentell teknik för TV-skärmar utvecklad av BrightSide Technologies. 

Några fördelar med denna teknik är hög ljusstyrka (över 3000 candela/m²), hög kontrast (över 200000:1) samt möjligheten att visa bilder med 16-bitars färgdjup.

Den grundläggande standarden för innehåll med högt dynamiskt område kallas HDR10, som skapades av UHD Alliance. Dussintals företag stöder denna grundläggande minimispecifikation för HDR-kompatibilitet, så du kommer att se "HDR10" eller "Ultra HD Premium" på ett växande antal apparater i år.

Se även
Plasmaskärm
OLED
Laserprojektions-TV
Field Emission Display
LCD
SED-skärm
High Dynamic Range

Referenser

Externa länkar
 http://www.oled-display.info/what-is-hdr-tv-display

Skärmteknik
Alain Whyte

Alain Whyte, född 3 juli 1967, är en brittisk musiker. Han är mest känd som gitarrist och låtskrivare åt Morrissey. Han ingick i Morrisseys band från 1991 till 2004. Han slutade i Morrisseys liveband av hälsoskäl 2004, men fortsatte som studiomusiker och låtskrivare åt Morrissey till 2009. Han skrev en stor andel av Morrisseys musik från Your Arsenal (1992) till Years of Refusal (2009). Han har även varit låtskrivare åt bl.a. Madonna och The Black Eyed Peas, samt givit ut musik som soloartist. 

Sommaren 2021 meddelade Whyte att han åter samarbetade med Morrissey. Sedan maj 2022 ingår han åter igen som gitarrist i Morrisseys liveband.

Källor

Noter

Brittiska gitarrister
Födda 1967
Levande personer
Män
Karavanen

Karavanen var ett svenskt TV-program i SVT 1, som visade valbevakningen 2006. Programledare var bland andra Sverker Olofsson. Det var sju direktsända avsnitt som sändes från olika platser i Sverige.

Källor
 Svensk mediadatabas - Karavanen

Svenska TV-program
Grinneröds församling

Grinneröds församling var en församling i Göteborgs stift och i Uddevalla kommun. Församlingen uppgick 2011 i Ljungskile församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung. 

Församlingen var till 2011 annexförsamling i pastoratet Forshälla, Resteröd, Ljung och Grinneröd. Församlingen uppgick 2011 i Ljungskile församling.

Kyrkobyggnader 
Grinneröds kyrka

Se även
Grinneröds socken

Källor

Fotnoter

Historiska församlingar i Göteborgs stift
Indelningar i Uddevalla kommun
Resteröds församling

Resteröds församling var en församling i Göteborgs stift och i Uddevalla kommun. Församlingen uppgick 2011 i Ljungskile församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung. 

Församlingen var till 2011 annexförsamling i pastoratet Forshälla, Resteröd, Ljung och Grinneröd. Församlingen uppgick 2011 i Ljungskile församling.

Kyrkobyggnader 
Resteröds kyrka

Se även
Resteröds socken

Källor

Fotnoter

Historiska församlingar i Göteborgs stift
Indelningar i Uddevalla kommun
Religiösa organisationer upplösta 2011
Forshälla församling

Forshälla församling var en församling i Göteborgs stift och i Uddevalla kommun. Församlingen uppgick 2011 i Ljungskile församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung. 

Församlingen var till 2011 moderförsamling i pastoratet Forshälla, Resteröd, Ljung och Grinneröd. Församlingen uppgick 2011 i Ljungskile församling.

Kyrkobyggnader 
Forshälla kyrka

Se även
Forshälla socken

Källor

Fotnoter

Historiska församlingar i Göteborgs stift
Indelningar i Uddevalla kommun
Religiösa organisationer upplösta 2011
Kroatiska alfabetet

Kroatiska alfabetet är en variant av det latinska alfabetet som skapades för att användas i det kroatiska språket. Alfabetet uppfanns av kroaten Ljudevit Gaj och används även i bosniska, serbiska och montenegrinska då de två sistnämnda inte skrivs med serbiska alfabetet som är en variant av det kyrilliska alfabetet. Även serbokroatiska använde sig av Gajs alfabet. Slovenskan använder sig av en modifierad form av alfabetet. 

Det kroatiska alfabetet använder sig av följande 30 bokstäver: 

Notera att bokstäverna Dž, Lj och Nj är digrafer men skrivs alltid tillsammans och anses vara enskilda bokstäver.

Kroatiska
Kultur i Kroatien
Alfabet baserade på det latinska alfabetet
Tulleråsen

Tulleråsen är en by i Offerdals distrikt (Offerdals socken) i Krokoms kommun, Jämtlands län. Byn är belägen med utsikt över stora delar av Jämtlands fjällvärld.

Historia 
Tulleråsen är en gammal jordbruksby som första gången omnämns år 1448. Ordet tuller i Tulleråsen härleds vanligen till tunnbrödsbakning, vilken traditionellt har varit vanlig i Offerdals olika byar. Jordbruket i Tulleråsen och grannbyn Rise har länge varit inriktat på korn som är en av ingredienserna i tunnbröd. Byns bördiga åkrar ligger söder om Risberget och har gjort att området är ägnat för bland annat kornodling.

Näringsliv 
Tulleråsen är belägen vid länsväg 340 (Fiskevägen) mellan Krokom och Valsjöbyn. I Tulleråsen börjar länsväg Z 677 mot Änge. I byn finns bl.a. förskola, bensinstation och bygdegård.

Källor

 En bok om Offerdal, del 1-3, utgiven av Offerdals hembygdsförening
 Curt Lofterud; Offerdal - Sevärt i Krokoms kommun, del 7

Externa länkar 
 Bildarkivet Jamtli
 Offerdals lokala webbplats

Orter i Krokoms kommun
Småorter i Sverige
Investment AB Öresund

Investment AB Öresund  är ett svenskt börsnoterat investmentbolag som endast driver förvaltningsverksamhet. Bolaget har ett dotterföretag, Ven Capital AB, som driver värdepappershandel. Bolaget har sitt säte i Stockholm. Större innehav 2018 var Fabege, Bilia, Scandi Standard och Catena Media.

Investment AB Öresund delades i två företag 2012, efter det att finansmannaparet Sven Hagströmer och Mats Qviberg beslutat att gå skilda vägar som en följd av omständigheterna kring HQ-kraschen. Efter delningen kvarstod Mats Qviberg med sina tre barn som dominerande ägare, med 30 % av aktiekapitalet, i Öresund, och Sven Hagströmer med familj blev huvudägare i det nybildade investmentföretaget Creades.

Se även
HQ-rättegångarna

Källor

Noter

Externa länkar
Investment AB Öresunds webbplats

Företag listade på Stockholmsbörsen (mid cap)
Svenska investmentbolag
Företag i Stockholms kommun
Svea (biograf)

Svea, biograf vid Sveaplan, som öppnade 11 november 1994 och stängde 29 maj 2008. Clas Gunnarsson och Ulf Berggren tog över SF:s biograf Klappan, som hade öppnat 24 augusti 1984 och stängt i maj 1993. Biografen ritades av arkitekten Lennart Clemens och hade tre salonger med 90, 61 och 60 platser, totalt 211. Under Klappan-perioden var antalet platser 66, 79 och 93, totalt 238.

Referenser

Källor
 
 
 

Biografer i Göteborg
Svaltingsläktet

Svaltingsläktet (Alisma) är ett släkte i växtfamiljen svaltingväxter nio arter. De förekommer numera över hela världen, men är ursprungligen från den norra hemisfären.

Källor
Den Virtuella Floran - Pilblad
Walters, S.M. (1986). The European Garden Flora, Vol. 1. Pteridophyta; Gymnospermae; Angiospermae — Alismataceae to Iridaceae.

Externa länkar
Štokavisk dialekt

Štokaviska (bosniska, kroatiska, montenegrinska, serbiska: štokavica, štokavski) är en dialekt som används som standardspråk i bosniska, kroatiska, montenegrinska och serbiska. Štokaviska talas i Bosnien-Hercegovina, Montenegro, Serbien och större delen av Kroatien (bland annat Slavonien och Dalmatien). 

I Kroatien är štokaviska en av tre dialekter. De två övriga är čakaviska och kajkaviska. De två sistnämnda har gjort avtryck i den standardiserade kroatiskan.  

Kroatiska dialekter
Čakavisk dialekt

Čakaviska (kroatiska: čakavica, čakavski, čakavština) är en av tre dialekter i det kroatiska språket. De två övriga är štokaviska (som används som standardspråk) och kajkaviska. Čakaviska talas främst i Istrien, övärlden i Adriatiska havet, delar av Dalmatien och i ett fåtal av Kroatiens inlandsområden. I den čakaviska dialekten förekommer ikaviskt uttal, vilket används längs hela Kroatiens kustland.

Čakaviska hade tidigare ett betydligt större utbredningsområde under medeltiden. Då omfattades även hela kustlandet, Lika, Dalmatiens inland och Zagora, ända till floden Kupa, ner till floden Una och sträckte sig långt in i Bosnien och Hercegovina. Efter den turkiska expansionen i området från 1400-talet uppkom demografiska förändringar, vilket bidrog till att čakaviskan trängdes undan och ersattes av štokaviska.

Čakaviska är den enda dialekten som är unik för kroatiskan, då kajkaviska används i Slovenien och štokaviska används i Serbien, Bosnien-Hercegovina och Montenegro.

Burgenlandkroatiska som talas av kroaterna i Burgenland (Österrike) och molisekroatiska som talas av kroaterna i Molise (Italien) är baserad på den čakaviska dialekten med ikaviskt uttal. Čakaviskan har även starkt färgat den lokala variant av venetianska som talas i Rijeka och Kvarnerbukten och som kallas för fiumanska. 

Sångaren Alen Vitasović sjunger på čakaviska.

Se även 
 Fiumansk dialekt

Externa länkar 
 Dictionary of Istrian dialects 
 Veglian Legends (in English)

Kroatiska dialekter
Sås och Kopp

Sås och Kopp är en finlandssvensk duo som producerar barnunderhållning i form av musik och sketcher. Gruppen består av Pasi Hiihtola (Sås) och Peik Stenberg (Kopp). Sås och Kopp har sitt ursprung i radioprogrammet Radio Fnatt som sändes på Rundradion 1989–2002.

När Rundradion år 2002 avslutade det populära programmet Radio Fnatt, där Sås och Kopp stod för största delen av innehållet, uppstod en lyssnarstorm på insändarsidorna i den finlandssvenska pressen. 

Namnet på duon härstammar från ett inslag om två kockar i Radio Fnatt år 1989. Kockarna var veritabla såskoppar, som "yrade friskt i köket bland syltburkar och kokade soppa på spik".

Sås och Kopp underhåller även på finska, under namnet ”Sotta ja Pytty”.


Diskografi

Musik på svenska 
 1995 – Har du nånsin sett ett lejon som tiger (kassett)
 1995 – Garanterat Sås och Kopp
 1995 – Totalt Sås och Kopp 
 1996 – Alla känner APA
 1998 – Kottar i karburatorn 
 2000 – Lavabränd
2001 – Robin Hood
 2002 – Pinocchio
 2002 – Sim-Simsalabim (singel)
 2003 – Vänskapsskivan
 2003 – De tjäraste sångerna (samlingsalbum)
 2004 – Eine Kleine Fnatt-musik (samlingsalbum) 
 2005 – Äventyr 
 2007 – Trampolin
 2008 – DeeVeeDee (Livealbum på DVD, inspelad 22 mars 2003 i Finlandiahuset i Helsingfors)
 2009 – Snabbt och dumt (de tre första skivorna i en box: Har du nånsin sett ett lejon som tiger, Garanterat, Totalt) 
 2015 – Plättar 2015

 Musik på finska 
 1999 – Sotta ja Pytty 2002 – Käpyjä kaasarissa''

Fotnoter

Externa länkar
 
 Sås och Kopps webbplats

Finländska barnmusikgrupper