kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Maxwell Cabelino Andrade

Maxwell Scherrer Cabelino Andrade, mest känd som bara Maxwell, född 27 augusti 1981 i Vila Velha, Cachoeiro de Itapemirim, är en brasiliansk före detta fotbollsspelare som senast spelade för den franska klubben Paris Saint-Germain. 

Då han avslutade sin aktiva karriär i maj 2017 var Maxwell med sina 37 vunna titlar den mest dekorerade spelaren i europeisk klubbfotboll.

Klubbkarriär 
Han startade sin karriär i Cruzeiro EC i Brasilien år 2000, men flyttade snart till Europa och AFC Ajax där han spelade i över fyra år. Från januari 2006 spelade han i Inter i den italienska ligan. I juli 2009 gick Maxwell till den spanska storklubben FC Barcelona för en initial kostnad om 5,5 miljoner euro. Flytten till la liga hade mycket att göra med att han tappat sin ordinarie plats i backlinjen. Detta till förmån för italienaren Davide Santon. Maxwell gjorde sin debut i Barcelonatröjan den 2 augusti mot Los Angeles Galaxy. Han gjorde en riktigt bra match och blev hyllad av Josep Guardiola och Dani Alves. Den 11 januari 2012 skrev Maxwell kontrakt med franska PSG och flyttade från Barcelona. Han representerade PSG i fem och ett halvt år, varefter han i maj 2017 avslutade sin aktiva karriär.

Meriter

Ajax 
 Nederländsk mästare: 2002, 2004
 Nederländsk cupmästare: 2002, 2006
 Nederländsk supercupvinnare: 2002, 2003, 2006

Inter 
 Italiensk mästare:  2007, 2008, 2009
 Italiensk supercupvinnare: 2006, 2008

FC Barcelona 
 La Liga: 2009/2010, 2010/2011
 UEFA Champions League: 2010/2011
 Spanska supercupen: 2009/2010, 2010/2011
 UEFA Super Cup: 2009, 2011
 VM för klubblag: 2009, 2011

Paris Saint-Germain
Ligue 1: 2012/2013, 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016
Coupe de France: 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017
Coupe de la Ligue: 2013/2014, 2014/2015, 2015/2016, 2016/2017
Trophée des Champions: 2013, 2014, 2015, 2016

Individuellt 
 Årets spelare i Nederländerna: 2004

Privatliv 
Maxwell är en av Zlatan Ibrahimović bästa vänner. De har spelat tillsammans i Ajax, Inter, Barcelona and Paris Saint-Germain. Det finns flera anekdoter om Maxwell i Ibrahimović självbiografi Jag är Zlatan Ibrahimović.

Referenser

Externa länkar 

 Profil på FC Barcelonas hemsida

Brasilianska fotbollsspelare
Brasilianska landslagsspelare i fotboll
Födda 1981
Spelare i AFC Ajax
Spelare i Cruzeiro EC
Spelare i FC Internazionale Milano
Fotbollsspelare i FC Barcelona
Spelare i Paris Saint-Germain FC
Spelare i VM i fotboll 2014
Män
Levande personer
Charles E. Bohlen

Charles Eustis “Chip” Bohlen, född 31 augusti 1904 i Clayton, New York, död 31 december 1974 i Washington, D.C., var en amerikansk diplomat och expert på Sovjetunionen. Han tog examen från Harvard 1927 och började 1929 på Foreign Service (utrikesrepresentationen). Hans första placering var i Prag och han arbetade senare i bland annat Paris, Moskva och Tokyo. Vid Teherankonferensen arbetade han som tolk för president Franklin D. Roosevelt, vid Jaltakonferensen som både tolk och rådgivare och i Potsdam var han också tolk. 

Han var en av de viktigaste arkitekterna till USA:s utrikespolitik efter kriget och hjälpte bland annat till att utforma Marshallhjälpen. Han var rådgivare till flera utrikesministrar, bland annat James F. Byrnes, George C. Marshall och Dean Acheson. 1953-1957 tjänstgjorde han som ambassadör i Moskva. På grund av meningsskiljaktigheter med utrikesministern John Foster Dulles fick han avsluta sin post i Sovjetunionen och istället fortsätta som ambassadör i Manila 1957-1959. 1962-1968 var han ambassadör i Paris.

I sina memoarer från 1973, Witness to History, avslöjade han att han den 24 augusti 1939 träffade den tyske diplomaten Hans von Herwarth och av denne fick hela det hemliga tilläggsprotokollet i Molotov-Ribbentroppakten, som föregående dag hade undertecknats av de ryska och tyska utrikesministrarna. Det hemliga protokollet innehöll en överenskommelse mellan Adolf Hitler och Josef Stalin att dela upp Östeuropa i intressesfärer. Roosevelt meddelades omgående men han delgav inte denna information till någon av de berörda regeringarna i Europa. En vecka senare realiserades planen då Tyskland invaderade Polen och andra världskriget startade.

Referenser 
Charles E. Bohlen, US Department of State.
Encyclopedia of World Biography on Charles (Chip) Bohlen.
Charles E. Bohlen, NNDB.

Födda 1904
Avlidna 1974
USA:s ambassadörer i Frankrike
Män
USA:s ambassadörer i Filippinerna
USA:s ambassadörer i Sovjetunionen
Nicklas Östergren

Nicklas Östergren, född 8 november 1964, blev sångare i gruppen Noice 1982 efter Hasse Carlssons avhopp. Han medverkar på bandets sista studioalbum, Europa, utgivet i oktober 1982. Under 1981 jobbade han som fotograf åt bandet.

Innan det hade han följt med Noice som fotograf för att göra en film om bandet. Östergren har även gjort filmer för andra artister, till exempel Niels Jensen. Före och efter Noice var Östergren med i musikgruppen AHA som bland annat gav ut singeln "Whiskey".

Efter musikkarriären har Östergren ägnat sig åt att förse film och TV med autentiska uniformer.

Östergren grundade Uniformsmuseet i Klagstorp 2019.

Referenser 
 

Födda 1964
Svenska sångare
Män
Levande personer
Röd sumpkräfta

Röd sumpkräfta (Procambarus clarkii) är en sötvattenlevande kräfta.

Utbredning 
Röd sumpkräfta förkom ursprungligen i norra Mexiko och sydöstra USA. Idag finns den inplanterad i andra delar av Syd- och Nordamerika samt i Afrika, Asien och Europa. I Nordeuropa kan populationerna fortleva men utvidgas inte, medan den i Sydeuropa förökar sig och aktivt koloniserar nya områden. Detta sker på bekostnad av de inhemska populationerna av flodkräfta (Astacus astacus) och olika arter av Austropotamobius.

Uteseende och ekologi 
Till skillnad från till exempel signalkräfta så är sumpkräftan röd till färgen redan som levande, särskilt på buksidan.  Röd sumpkräfta växer snabbt, och vuxna exemplar kan nå vikter på över 50 g och bli 5,5–12 cm långa. De kan också överleva i lätt salthaltigt vatten, vilket är ovanligt bland kräftor.

Röd sumpkräfta och människan 
Röd sumpkräfta är invasiv enligt EU-förordning 1143/2014 och det är därför olagligt att byta, odla, föda upp, transportera, använda eller sälja individer av arten. Förbudet gäller vuxna kräftor såväl som ägg och ungdjur. Det är dock tillåtet att importera kokta och/eller frysta exemplar, vilket sker i stor utsträckning, främst som människoföda.

Källor

Externa länkar 
Svenska fiskeriverkets sida om röd sumpkräfta

Kräftor
Invasiva arter
Four Seasons Hotels and Resorts

Four Seasons Hotels Limited, marknadsförs som Four Seasons Hotels and Resorts, är en hotellkedja bestående av 78 hotell i 72 länder. Hotellkedjan med kanadensiskt ursprung grundades 1960 av Isadore Sharp och köptes år 2007 ut från börsen av ett företag som ägs av bland andra Bill Gates.

Externa länkar 

 
 E24 - Four Seasons

Kanadensiska företag
Hotellkedjor
Företag bildade 1960
Four Seasons

Four Seasons kan avse:

Four Seasons Hotels and Resorts – en hotellkedja
The Four Seasons – en amerikansk rockgrupp bildad 1960

Se även
 Fyra årstider –  en amerikansk TV-serie  från 1984, originaltitel The Four Seasons
 De fyra årstiderna (olika betydelser) – flera betydelser
 Quattro Stagioni –  fyra årstider på italienska, flera betydelser
Hur jag vann kriget

Hur jag vann kriget är en brittisk film från 1967 baserad på Patrick Ryans roman How I Won the War: A Comedy of Military Misadventure.

Handling 
En brittisk kommendör leder sina trupper i en serie missöden i Europa och norra Afrika under andra världskriget.

Om filmen 
Filmen är inspelad i Almería i Spanien. Den hade premiär i Storbritannien den 18 oktober 1967 och svensk premiär den 30 oktober samma år, åldersgränsen är 15 år.

John Lennon skrev Strawberry Fields Forever under filminspelningen.

Rollista (urval) 
 Michael Crawford - Goodbody 
 John Lennon - Gripweed 
 Michael Hordern - Grapple 
 Robert Hardy - brittisk general
 Peter Graves - stabsofficer
 John Junkin - stort barn

Externa länkar 
 
 

Andra världskriget på film
Brittiska komedifilmer
Brittiska krigsfilmer
Filmer 1967
Engelskspråkiga filmer
Anti-krigsfilmer
Den okända släkten

Den okända släkten bok av Vilhelm Moberg från 1950.

Boken är en faktabok där Moberg redovisar delar ur sin forskning om immigrationen till Nordamerika. Den handlar om de emigranter och deras efterkommande som lämnade Sverige för sitt nya hemland i Nordamerika. Moberg berättar bland annat om hur amerikalegenden uppstod i Sverige och varför denna utvandring uppstod. Boken kan användas som ett komplement till läsningen av Utvandrarna.

Innehåll 

Hur Amerikalegenden skapades i Sverige, sid 9

En svensk farmares levernesbeskrivning, sid 39

Svensk kyrkogård i Amerika, sid 62

"En tidning med swenska bokstäfwer...", sid 72

Nybyggarnas kyrka, sid 82

Vad vet svenskarna i Sverige och i Amerika om varandra?, sid 98

Enbusken och apelsinträdet, 114

Hur svenskarna blir amerikaner, sid 126

Svenskspråkig facklitteratur
Facklitteratur 1950
Litteratur inom historia
Verk av Vilhelm Moberg
Kungsparadisfågel

Kungsparadisfågel (Cicinnurus regius) är en fågel i familjen paradisfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Kungsparadisfågeln är en rätt liten fågel med blå fötter och gul näbb. Hanen har vit buk, lysande rött på ovansidan och ner till övre delen av bröstet, ett metalliskt grönglänsande bröstband med en tunn gul linje ovan samt två trådtunna stjärtpennor som avslutas i en grönglänsande snäckformad skiva. Honan är brun med tvärbandad undersida. Hanen är omisskännlig, honan lik praktparadisfågeln men har gul snarare än blå näbb. Lätet består av en fallande serie med nasala gnyn.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i de låglänta skogarna på Nya Guinea och på närliggande öar. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Paradisfåglar
Fåglar i australiska regionen
Johan Björkman

Johan Björkman, född 24 juni 1944, död 12 februari 2007, var en svensk finansman.  

Johan Björkman var äldste son till juristen och försäkringsdirektören Staffan Björkman (född 1916) och Ingrid Sjögren (född 1919). Han utbildade sig till civilekonom på Handelshögskolan i Stockholm, med examen 1967. Han blev ekonomie licentiat i ekonomisk psykologi där 1971 med en avhandling om effekterna av informationsarbetet kring högertrafikomläggningen 1967.

Han arbetade på Öhman Fondkommission och blev några år senare delägare i bankirfirman Jacobson & Ponsbach. Han bytte därefter yrkesinriktning och arbetade 1977–81 på Veckans Affärer, varav 1980–81 som chefredaktör. Han arbetade därefter åter inom finansbranschen, på Carnegie Fondkommission. Johan Björkman samarbetade bland annat med den schweiziske finansmannen Martin Ebner (född 1945) och medverkade i grundandet 1985 av  BZ Bank AG i Freienbach i Schweiz.

Han var engagerad i Johnsonsfären och i Stenbecksfären. Från 1998 till sin död 2007 var Björkman ordförande i Nordstjernan AB och var ordförande för Jan Stenbecks investmentbolag Invik. Han var också ordförande för Tredje AP-fonden Han var genom Nordstjernan AB den finansiär som 2005 möjliggjorde grundandet av tidskriften Fokus 

Han medverkade 1998 tillsammans med Dag Tigerschiöld till att bilda investmentbolaget Skanditek AB, senare namnämndrat till Skanditek Industriförvaltning AB, i vilket Johan Björkman blev styrelseordförande och Dag Tigerschiöld verkställande direktör. Företaget bildades formellt genom Skandigens apportemission av aktierna i Björkman Tigerschiöld Intressenter AB och Björkman Fritzell Tigerschiöld AB, vilka ägde 70 procent av G. Kallstrom & Co AB (KBB-bolagen) Skandigen var  ett utvecklingsföretag inom bioteknik, som grundats 2003 av Bertil Åberg och Tomas Fischer och börsnoterats 2004. KBB-bolagen verkade inom telekom, elektronik och IT.

Genom en donation 2016 av 50 miljoner kronor till Handelshögskolan i Stockholm från Johan Björkmans allmännyttiga stiftelse inrättades där "Johan Björkmans professur i nationalekonomi". Stiftelsen har också stött utvecklingen av Handelshögskolans filial i Riga

Johan Björkmans Hall vid Hjorthagens IP i Stockholm är uppkallad efter honom.

Källor
Finansmannen Johan Björkman avliden i Svenska Dagbladet den 13 februari 2007

Noter

Alumner från Handelshögskolan i Stockholm
Födda 1944
Avlidna 2007
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Män
Oline Stig

Oline Elisabet Stig, ursprungligen Kerstin Elisabet Stig, född 24 april 1966 i Göteborg, bosatt i Köpenhamn är en svensk författare och skribent.

Hon växte upp i Varberg och har gett ut fem novellsamlingar och en roman på Bonniers förlag. På Bokförlaget Bakhåll kom 2020 romanen Bli till.  I samarbete med Lennart Hellsing och Georg Riedel skrev hon texten till sagan Ett skepp kommer lastat med bananvisor, 1997. Hon har under åren skrivit en del för Sydsvenska Dagbladet, Dagens Nyheter och tidningen Vi. Hon har belönats med flera litterära priser bland annat Tidningen Vi:s litteraturpris 2007 och Ludvig Nordström-sällskapets novellpris 2008.

2004–2009 var hon styrelsemedlem i Sveriges Författarförbund och var då även ordförande i Biblioteksrådet. Oline Stig är sedan april 2021 ordförande för Författarcentrum Riks. Hon är även handledare vid författarskolan vid Lunds universitet.

Hon är gift med Michael Matz (född 1960).

Bibliografi 
1999 – Ryggen fri (noveller)
2003 – Ett familjeliv och nio andra (noveller)
2007 – Den andra himlen (noveller)
2010 – Jupiters öga (roman)
2013 – Över gränsen (noveller)
2014 – Hägring (novell)
2017 – Hägring (noveller)
2020 – Bli till (roman)
2023 – ''Drøbak 1947" (roman)

Priser och utmärkelser 
2007 – Tidningen Vi:s litteraturpris
2008 – Ludvig Nordström-priset
2010 – Gleerups skönlitterära pris
2011 – De Nios Vinterpris
2011 – Albert Bonniers stipendiefond för yngre och nyare författare
2016 – Kurslitteraturpriset

Referenser 

Svenskspråkiga novellförfattare
Svenska novellförfattare
Personer från Varberg
Födda 1966
Levande personer
Kvinnor
Synaptic

Synaptic är ett grafiskt användargränssnitt för pakethanteraren Advanced Packaging Tool (apt), vilket tillåter bland annat installation, uppgradering och borttagning av program på Linuxsystem, framförallt sådana som använder sig av deb-paket.

Externa länkar 
 webbplats på nongnu.org

Datorprogram
Ken Wennerholm

Ken Uno Otto Wennerholm, född 17 augusti 1959 Säby församling, Jönköpings län, är en svensk musiker som är medlem i musikgruppen Triple & Touch.

Biografi
Han är son till förre bandyspelaren och -förbundskaptenen Uno Wennerholm och musikern Melanie Wennerholm (född Liebert). Ken Wennerholm har en bakgrund inom Frälsningsarmén och inledde sin musikkarriär som sångare i den kristna gruppen Sidewalk.

Filmografi
1993 – Fångar på fortet
2003 – Bingolotta
2005–2009 – På spåret
2006 – Hockeynördarna
2008 – Bingolotta

Utmärkelser
2016 – Hans Majestät Konungens medalj i 5:e storleken i högblått band.

Källor 

Svenska musiker
Deltagare i Melodifestivalen 1988
Melodifestivalens programledare
Personer från Tranås
Födda 1959
Levande personer
Män
Super Swede/People

Super Swede/People är en musiksingel med Billey Shamrock, utgiven 1983 under namnet Nilla Nahambroc (vilket är en omkastning av bokstäverna i namnet Abraham Lincoln).

Singeln spelades in 1982 i Kungliga dramatiska teaterns musikstudio  av Jan-Eric Piper. Utgavs på undergroundbolaget Lost angels productions. Räknas numera till kategorin postpunk och renderar, i likhet med andra obskyra 80-talsplattor, höga priser på andrahandsmarknaden. Första upplagan var på 800 exemplar.

Medverkande musiker
Sebastian Sundblad
Nicke Johansson (sedermera Ronnie Roze)
Peter Forsberg 
Karin Nordlander
Mary Love
Peppe Lindbom
Björn Wikholm
Jan-Eric Buckley

Musiksinglar 1983
Ekiga

Ekiga (tidigare GNOME Meeting) är ett program avsett för IP-telefoni och videokonferenser.

Med mikrofon och högtalare kopplade till datorn kan Ekiga användas dels för samtal mellan andra datoranvändare med motsvarande program (till exempel Microsofts NetMeeting), dels för samtal till och från normala telefoner. Full användning av programmet förutsätter abonnemang hos en IP-telefonioperatör, ofta med billiga taxor jämfört med vanliga telefonabonnemang. Abonnemang hos Ekiga.net föreslås under installationsprocessen.

I motsats till Skype använder Ekiga de allmänna standardiserade protokollen SIP och H.323. Användaren är inte bunden till en viss operatör och eventuellt abonnemang till viss programvara.

Datorkommunikation
SIP-klienter
Fri programvara och öppen källkod
Stefan Bergqvist

Bör inte förväxlas med ishockeytränaren Sven Inge Stefan Bergkvist, född 1954.

Stefan Rolf Bergqvist, född 10 mars 1975 i Mockfjärd i Dalarna, är en svensk ishockeyback.

Karriär 
Bergqvist spelade juniorishockey i Leksands IF, och var med och tog guld i U18-junior-EM 1993. Han valdes av Pittsburgh Penguins som nummer 26 totalt i NHL Entry Draft 1993. När han inte tog en plats i Leksands A-trupp for han över till Nordamerika och spelade i London Knights i OHL 1994. Därefter blev det spel i Penguins farmarlag Cleveland Lumberjacks i IHL och även några matcher för Pittburgh i NHL och Stanley cup-slutspelet 1996.

Bergqvist drabbades i februari 1996 av en brusten blindtarm och i november samma år av en tumör på hörselnerven. Han gjorde comeback i Cleveland Lumberjacks men fick aldrig mer chansen i NHL. 1998 återvände han därför till Leksands IF, där det blev tre säsonger. Första säsongen slog Bergqvist det dåvarande utvisningsrekordet i Elitserien med sina 167 minuter.

Efter Leksand blev det en säsong i Linz i Österrike (2001-2002) och en säsong som delades mellan Ayr Scottish Eagles i Storbritannien och Asiago HC i Italien (2002-2003). Efter dessa år utomlands åkte Bergqvist hem till Sverige igen för spel i Borlänge HF och avslutningsvis Björbo IF.

Spelstil 
Bergqvist var stor och kraftfull, och spelade på gränsen till det tillåtna. Han var mycket defensiv och gjorde få mål.

Källor 

Svenska ishockeyspelare
Ishockeyspelare i Leksands IF
Personer från Gagnefs kommun
Födda 1975
Levande personer
Män
Spelare i Pittsburgh Penguins
Spelare i London Knights
Spelare i Asiago Hockey
Spelare i Cleveland Lumberjacks
Spelare valda i NHL Entry Draft 1993
Spelare valda av Pittsburgh Penguins i NHL Entry Draft
The Beatles 1967–1970

The Beatles 1967–1970 (The Blue Album) är ett samlingsalbum med The Beatles största låtar från 1967 till 1970. Det släpptes 1973 tillsammans med samlingsskivan The Beatles 1962–1966 (The Red Album).

Omslaget visar på framsidan Beatlesmedlemmarna stående på trapphuset i EMI:s högkvarter på Manchester Square i London 1969. På baksidan finns ett foto taget på samma plats, med samma kameravinkel och pose taget av fotografen Angus McBean 1963. Ett foto från samma session prydde omslaget till Beatles' första LP Please Please Me. Fotot var ursprungligen tänkt för den outgivna Get Back-LP:n 1969.

Låtlista

LP-versionen 

Låtarna skrivna av Lennon–McCartney där ej annat angives.

Sida 1 
 "Strawberry Fields Forever"  – 4:10
 "Penny Lane"  – 3:03
 "Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band"  – 2:02
 "With a Little Help from My Friends"  – 2:44
 "Lucy in the Sky with Diamonds"  – 3:28
 "A Day in the Life"  – 5:06
 "All You Need Is Love"  – 3:48

Total speltid: 24:21

Sida 2 
 "I Am the Walrus"  – 4:37
 "Hello, Goodbye"  – 3:31
 "The Fool on the Hill"  – 3:00
 "Magical Mystery Tour"  – 2:51
 "Lady Madonna"  – 2:17
 "Hey Jude"  – 7:08
 "Revolution"  – 3:24

Total speltid: 26:48

Sida 3 

 "Back in the USSR"  – 2:43
 "While My Guitar Gently Weeps" (Harrison)  – 4:45
 "Ob-La-Di, Ob-La-Da"  – 3:05
 "Get Back"  – 3:11
 "Don't Let Me Down"  – 3:33
 "The Ballad of John and Yoko"  – 3:05
 "Old Brown Shoe" (Harrison)  – 3:18

Total speltid: 23:40

Sida 4 

 "Here Comes the Sun" (Harrison)  – 3:05
 "Come Together"  – 4:20
 "Something" (Harrison)  – 3:03
 "Octopus's Garden" (Starkey)  – 2:51
 "Let It Be"  – 3:51
 "Across the Universe"  – 3:48
 "The Long and Winding Road"  – 3:38

Total speltid: 24:36

Total speltid: 1.37.25

Listplaceringar

Källor 

Samlingsalbum 1973
Samlingsalbum av The Beatles
Album certifierade platina av IFPI Sverige
Album producerade av George Martin
Bergepanzer Büffel

Bergepanzer Büffel eller även Bergepanzer 3 (BPz3) () är en bärgningsbandvagn (även benämnd stridsvagnsbärgare) konstruerad i Tyskland och som baserar sig på stridsvagnen Leopard 2. Vagnen är ursprungligen utvecklad i ett samarbete mellan Tyskland och Nederländerna, och bygger på Leopard 2 A4 chassi. Sedan har konceptet antagits och nyttjats av fler länder som använder Leopard 2, däribland Schweiz och Sverige. Vagnen som levererats till Sverige har genomgått några modifieringar.

Användning i Sverige
Av Försvarsmakten benämns fordonet Bärgningsbandvagn 120 (Bgbv 120) och det är en bärgningsvagn till först och främst stridsvagn 121/122. Då Bgbv 120 tillhör Leopard 2-familjen har den många vitala komponenter gemensamma med strv 121/122. Bgbv 120 har tre mans besättning; vagnchef tillika skytt, förare tillika vinsch-/kranskötare och en bärgningsman. Hela besättningen sitter i ett gemensamt besättningsutrymme på vänster sida.

Bgbv 120 beställdes i halvårsskiftet 1999 en av de sista dagarna den omförhandlade optionen var giltig. I en första omgång beställdes 10 st därefter har ytterligare fyra stycken beställts. Totalt är det tio kompletta vagnar samt fyra utbildningsvagnar utan motoraggregat.

Leverans
Leverans av den första bgbv 120 ägde rum den 6 juni 2002 och den sista levererades till FMV i november 2003. Under 2011 mottog Försvarsmakten fyra stycken Stridsvagn 122B och en bärgningsbandvagn 120B, vilka i grunden är befintliga vagnar som modifierats.

Beväpning
Fordonet har en 7,62 mm kulspruta av typen ksp 58. Den är monterad i en lavett, som gör det möjligt för vagnchefen att skjuta med vapnet under splitterskydd. Även rökkastarna finns (Galix) – 15 till antalet. Vapenvaggan är förberedd för antingen en tung kulspruta 12,7 eller en granatspruta 40 mm.

Bärgarkapacitet
Dragkraft huvudvinsch: 35 ton enkel part
Faktisk max dragkraft: 98 ton trepart
Dragkraft hjälpvinsch: 1,5 ton
Lyftkapacitet: 30 ton

Referenser

Noter

Externa länkar

Bärgningsbandvagn 120 på fmv.se
Bärgningsbandvagn 120 på mil.se

Fältarbetsfordon
Pansarfordon
Hanami

Hanami (花見 på japanska, att beskåda blommor) är en av de viktigaste årliga högtiderna i Japan. Den äger rum då körsbärsträden blommar. I sydligaste delen av landet firas hanami i mars medan den i norr firas i maj (blomningen för japanskt körsbär sker längst i söder i mars, längst i norr i maj). Blomningstiden (mankai) varar bara några dagar. Under dessa dagar samlas japanska familjer, vänner och arbetskamrater under träden och har picknick.

Den kortlivade körsbärsblomman ses som en symbol för och påminnelse om det korta och vackra men förgängliga livet. Den har dyrkats sedan urminnes tider och är Japans inofficiella nationalblomma. Dess ankomst betyder också att våren har kommit och att det är dags att gå ut i parken, beundra blomman och ha lite kul. Hanamifirandet sammanfaller i stora delar av Japan med aprillovet mellan två läsår i skolan.

Referenser 

Kultur i Japan
Japanska ord och uttryck
WP:Projekt Japan
Selmar Aschheim

Selmar Aschheim, född 4 oktober 1878 i Berlin, död 1965, var en tysk gynekolog.

Han studerade vid i Berlin och Freiburg, där han tog sin doktorsexamen 1902. 1908 tog han över laboratoriet vid Charité i Berlin. 1930 tog han över en forskningstjänst i gynekologi i Berlin och året därpå utnämndes han till hedersprofessor. När nazisterna kom till makten 1933 flyttade han till Frankrike och blev fransk medborgare.

Aschheim viktigaste forskning rörde gynekologisk histologi och hormoner, han upptäckte hormonet som finns i gravida kvinnors urin (publicerat i Archiv für Gynäkologie 1927) och utvecklade på grundval av detta ett graviditetstest för att tidigt kunna påvisa graviditet, se vidare: Ascheims-Zondeks graviditetsreaktion

Källor
Who named it? - Selmar Aschheim

Födda 1878
Avlidna 1965
Tyska läkare inom obstetrik och gynekologi
Alumner från Freiburgs universitet
Tyska professorer
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Män
Personer från Berlin