kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Baal Shem

Baal Shem eller det goda namnets herre var benämningen på en jude som ansågs kunna använda guds namn för att utföra underverk. I 1700-talets Polen fanns kringvandrande Baal Shem, bland andra Israel ben Eliezer.

Namnet i det goda namnets herre är enligt judisk uppfattning det mest heliga gudsnamnet. Det skrivs med fyra bokstäver, Tetragrammaton, i den hebreiska konsonantskriften, vilka ungefär motsvarar JHVH. Namnet förekommer många gånger i det hebreiska Gamla testamentet, men utläses aldrig, när man läser texten högt. Gudsnamnet byts då ut mot Adonai ("herren"). Enligt den judiska traditionen fick detta namn endast uttalas av översteprästen en gång om året, på högtiden Jom Kippur, i den allra heligaste delen av templet i Jerusalem. Efter att romarna förstörde detta tempel år 70 så skall kunskapen om hur namnet skall uttalas ha försvunnit. En Baal Shem ansågs ha kommit underfund med uttalet igen, kanske under djup meditation.

Judendom
Spänningsrelaxation

Spänningsrelaxation innebär att ett material snabbt deformeras och spänningen som uppkommer i materialet avklingar sedan med tiden. Denna typ av belastningsfall är vanlig i skruvförband, packningar och tätningar. Relexationsdata för olika konstruktionsmaterial är ofta tillgängliga hos leverantören.

Hållfasthetslära
Cecilia Häll

Cecilia Katarina Jeanette Häll, född 10 juni 1978 i Stockholm, är en svensk skådespelare.

Filmografi 

 1996–1999 – Tre Kronor (TV-serie)

Referenser

Externa länkar 
 

Kvinnor
Födda 1978
Svenska skådespelare
Levande personer
Personer från Norrahammar
Se till mig som liten är

Se till mig som liten är är en roman av Bengt Ohlsson, publicerad 2000.

Handling
Romanen tar sin början när huvudpersonen Martin är barn och han och hans syster tvingas genomlida föräldrarnas skilsmässa. Efter att ha följt Martins upplevelser och tankar under hans uppväxt får man därefter vara med om Martins egna våndor om hur han tacklar dilemmat att inte göra sitt eget barn till ett skilsmässobarn.

Källor

Skönlitteratur 2000
Svenska romaner
Svenskspråkig skönlitteratur
Svensk ungdomslitteratur
Neues Museum

Neues Museum är ett museum i Berlin som ligger på Museumsinsel. Det byggdes 1843–1855 efter Friedrich August Stülers planer. Museet förstördes helt under andra världskriget men är numera återuppbyggt och öppnades åter för allmänheten 2009.

Här finns bland annat ett egyptiskt museum med en stor papyrussamling (däribland Berlin-papyrusen) och bysten av Nefertiti i Ägyptisches Museum und Papyrussammlung.

Källor

Noter 

Museer i Berlin
Museumsinsel
Lindhovs kungsgård

Lindhovs kungsgård är ett byggnadsminne i Lindbergs socken i Varbergs kommun i Halland. Gården ligger på platsen för stadsbildningen Ny Varberg, där gårdens historia har sin upprinnelse. När staden brändes ned 1612 och invånarna beordrades att flytta till Platsarna lät slottsherren på Varbergs fästning, Mogens Gyllenstierna, bygga en ladugård på platsen. Vid ladugården byggdes senare ett överstelöjtnantsboställe, som därefter blev landshövdingens arrende. Fram till 1723 var gården bostad för överstelöjtnanter.

Corps-de-logiet är uppfört 1838 och ligger centralt placerad i en tämligen symmetriskt uppbyggd gård. Det är en typisk mangårdsbyggnad från tidigt 1800-tal; en timrad byggnad i två våningar symmetriskt uppbyggd fasad klädd med vitmålad träpanel. I öster ligger ekonomibyggnader och flygelbyggnader uppförda 1806, i väster en trädgård, där den slingrande Himleån är ett inslag. 

Lindhov blev statligt byggnadsminne 1935, men övergick till byggnadsminne enligt Kulturminneslagen, när den blev privatägd.

Under hösten 2014 har fasaden på mangårdsbyggnadens södra gavel renoverats på Lindhovs kungsgård. Länsstyrelsen har gett tillstånd och bidrag för arbetena.

Referenser

Länsstyrelsen Hallands län: Dnr 2014-127, Rapportnr 2014:22

Externa länkar

 Lindhof, i Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882-1883
 Lindhof i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870

Byggnadsminnen i Hallands län
Kungsgårdar i Sverige
Byggnader och anläggningar i Varbergs kommun
Herrgårdar i Halland
Tonhöjd

Tonhöjd är upplevd frekvens eller svängningstal av en ton från en svängningskälla, till exempel ett musikinstrument eller den mänskliga rösten. Människan uppfattar en ton med högre frekvens som högre belägen.

Se även
Intonation
Ton#Fysikalisk och matematisk beskrivning

Källor

Externa länkar

Akustik
Toner, stämning och intonation
Klangfärg

Klangfärg, även timbre, är den specifika karaktären hos en ton, ett musikinstrument, eller en människoröst som utgörs av sammansättningen av de olika medklingande övertonerna. Klangfärgen påverkas framförallt av antalet, styrkan och frekvensen av de övertoner som tillsammans med grundtonen bildar klangen, men även av till exempel tonansatsen och formanterna. Ju högre och starkare deltoner, desto skarpare klangfärg.

Vokalkvalitet 

När det gäller klangfärgen hos vokaler används även synonymen vokalkvalitet. Akustiskt sett består alla språkljud av klanger, brus och tystnader. Vokalerna består av ett flertal klanger jämförbara med ett ackord på ett instrument. De allra klangfullaste ljuden är just vokalerna.

Se även 
 Musikteori

Källor

Noter

Allmänna källor 
 
 Engstrand, Olle (2004). Fonetikens grunder, Lund: Studentlitteratur

Externa länkar 

Musikteori
Lavotjkin La-5

Lavotjkin La-5 (Лавочкин Ла-5) är ett sovjetiskt jaktflyg från andra världskriget som vidareutvecklats från modellen LaGG-3. Flygplanet var ett av de mest kapabla sovjetiska jaktflygplanen från denna tid och tillverkades av Lavotjkin.

Planet är den slutgiltiga versionen av LaG-5, där radmotorn från LaGG-3 är ersatt av en väsentligt kraftfullare radialmotor. Huven har ändrats för en bättre sikt runtom. Planet kännetecknas av en puckel på motorhuven vilket beror på att oljekylaren har flyttats till att sitta över motorn. På efterföljaren La-7 är oljekylaren flyttad till undersidan av planet, bakom piloten.
Till skillnad från sin företrädare, kunde den här modellen möta sina tyska kollegor utan att vara i underläge vad gäller manövrering och hastighet, d.v.s. åtminstone på lägre höjder. Produktionen pågick mellan juni 1942 och oktober 1944. Modellen gjorde sin tjänstdebut i stridigheterna vid Kursk-området.

FN-modellen är en lättad version med en mera kraftfull motor som debuterade i mars 1943. Detta är också den typ av La-5 som tillverkats i störst antal. Det tillverkades även en liten serie träningsmodeller av planet, La-5 UTI (från augusti 1943 och framåt) med dubbelkommando och plats för flygläraren.

Flygplanet tillverkades i 9 920 exemplar.

Användare
 Tjeckoslovakien
 Sovjetunionen

Externa länkar 
 Färgning Lavotjkin La-5

Sovjetiska jaktflygplan
Sovjetiska stridsflygplan under andra världskriget
La-5
Na-maka-o-kaha'i

Na-maka-o-kaha'i var i Oceaniens mytologi på Hawaii Pelès storasyster, dotter till den kvinnliga anden Haumea (Hina), som i sin tur har jordmodern och himmelsfadern till föräldrar.

Na-maka-o-kaha'i jagade systern till Hawaii efter att Pelè förfört hennes man.

Referenser 

Gudar i Hawaiiansk mytologi
Aftermath (film)

Aftermath är en kortfilm från 1994, regisserad av den spanska regissören Nacho Cerdà och med Pep Tosar i huvudrollen.

Handling
Filmen handlar om två obducenter i sitt arbete. Medan den ena går hem för dagen stannar den andra kvar och tar sig an ett tredje lik, en ung kvinna som dött i en bilkrasch. Långsamt övergår en till synes normal obduktion till en makaber sexuell akt.

Om filmen
Filmen är känd som ett grafiskt mästerverk. Nästan hela filmen igenom är fotot mer fokuserat på omgivningen än själva skådespelandet. Precis som i de flesta andra filmerna Nacho Cerdà har gjort så har även Aftermath en total avsaknad av dialog. Dialogerna har istället ersatts med klassisk musik för att förstärka känslan.

Externa länkar
 

Filmer 1994
Spanska skräckfilmer
Spanska kortfilmer
Spanien på film
Åsklosters kungsgård

Åsklosters kungsgård är ett byggnadsminne i Ås socken i Varbergs kommun i Hallands län.

Huvudbyggnaden är från 1806–1807. Tidigare hade där funnits ett trähus från 1600-talet. Under mitten av 1800-talet fick byggnaden flyglar. Byggnaden gjordes efter typritningar gjorda av Carl Hårleman, överintendentämbetets chef, långt tidigare.

Referenser

Externa länkar
 Ås, i Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882-1883
 Ås kloster i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870

Byggnadsminnen i Hallands län
Kungsgårdar i Sverige
Byggnader ritade av Carl Hårleman
Byggnader och anläggningar i Varbergs kommun
Herrgårdar i Halland
Allan Runefelt

Elis Gunnar Allan Runefelt, född 31 oktober 1922 i Maria Magdalena församling, Stockholm, död 20 april 2005 i Hägerstens församling, var en svensk skulptör och tecknare.

Biografi 
Allan Runefelt var son till ingenjören Elis Runefelt och hans hustru född Wellin och från 1950 gift med Birgit Inger Adolfsson. Han studerade för Nils Sjögren och Eric Grate vid Konsthögskolan i Stockholm 1939–1945 och under ett flertal studieresor i USA och Europa under sin studieresa till Italien passade han på att studera vid Accademia di Belle Arti di Roma. Under sina studieresor visade han ett extra intresse för primitiv konst som visades på olika etnografiska museer som han senare kom att använda i sin egen konst. Tillsammans med Erik Svensson ställde han ut på Färg och Form i Stockholm 1952 och han medverkade i en rad samlingsutställningar arrangerade av Sveriges allmänna konstförening, Riksförbundet för bildande konst och Svenska konstnärernas förening. Han deltog i utställningen 5 lands Kunst i 5 år i Oslo, Ung skulptur på Göteborgs konsthall samt Nordiska konstförbundets utställning i Rom. En minnesutställning med Allan Runefelts konst visades på Lindesbergs museum 2006. Han har utfört ett flertal offentliga utsmyckningar bland annat Tornerspel i brons för Norra Solberga läroverk i Stockholm, Främling för Fysiska institutionen i Lund, järnsmidesarbeten för Ockelbo kyrka, träskulpturer för Horndals kyrka, fontänen Kulspel på Davidshalls torg i Malmö, men hans mest kända skulptur är Gubben med geten, som finns i sex exemplar runt om i landet bland annat i Västertorps skulpturpark, Båstad, Gävle, Kristianstad, Solna och Örebro. Under en resa i Frankrike sägs han ha sett hur lika getter och gubbar kan vara. Fritz H Eriksson, initiativtagaren till skulptursamlingen i Västertorp, Stockholm, såg skisserna från Frankrike och beställde konstverket. 

Allan Runefelt finns representerad vid Moderna museet i Stockholm, Västerås konstmuseum, Borås konstmuseum och Örebro läns landsting.

Offentliga verk i urval
Gubben med geten brons (1952), Västertorps centrum i Stockholm, i parken till Karolinska Sjukhuset i Solna, torget Lyckan i Båstad, Grönbetesvägen/Oxhagsvägen i Kristianstad, Drottninggatan/Norra Kungsgatan i Gävle samt mellan utanför Örebro läns museum på Engelbrektsgatan i Örebro och Svartån.
Främling (1954-57), brons, Fysicum vid Lunds universitet, vid Sölvegatan i Lund Stationsgatan/Borganäsvägen i Borlänge
Tjuren (1963) Fiskartorget, Västerås
Myrorna (1964), brons, Eskilstuna stadsbibliotek
Pelle brons (ca 1965), Bredäng, Stockholm
Alma (1968), Sveriges lantbruksuniversitet (SLU), Ultuna, Uppsala
Ull (1968), SLU, Ultuna, Uppsala
Familjen (1979), relief i brons, numera Lingvägen 108 i Gubbängen i Stockholm, fram till 2003 på fasaden till Familjebostäders huvudkontor på S:t Eriksgatan i Stockholm
Fabler 1 (1990), Kallinge torg

Bildgalleri

Källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 555-556, Allhems Förlag, Malmö. 
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 449

Noter

Externa länkar 

Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Födda 1922
Avlidna 2005
Män
Konstnärer från Stockholm
Ekers kyrka

Ekers kyrka är en kyrkobyggnad i Eker i Strängnäs stift. Den är församlingskyrka i Längbro församling.

Kyrkobyggnaden
Byggnaden är Närkes minsta kyrka med 55 platser och utgörs av ett rektangulärt långhus med sakristia i nordost. Ingången ligger i väster. Av den äldsta kalkstenskyrkan från 1100- eller början av 1200-talet återstår västtorn, långhus och korets östmur. Kyrkan byggdes om till salkyrka antingen under senare delen av medeltiden, eller efter en brand i mitten på 1500-talet. Då uppfördes också den befintliga sakristian.

Kyrkans murar är vitputsade, såväl ut- som invändigt. Västtornet ger exteriören dess medeltida prägel. De rundvälvda fönsteröppningarna är samtliga förstorade i senare tid. Kyrkorummet försågs med spegelvalv av trä under 1680-talet. I samband med detta förändrades altaruppsats och predikstol. Kyrkan har därefter endast förändrats i begränsad omfattning. En mer genomgripande restaurering skedde 1954–56 då man återställde de fasta inventariernas ursprungliga färgsättning.

Se även
Eker, Örebro
Ekers socken

Referenser

Vidare läsning

Externa länkar 
Ekers kyrka

Kyrkobyggnader i Örebro kommun
Kyrkobyggnader i Strängnäs stift
Nils Agenmark

Nils Johan Agenmark, född 4 oktober 1915 i Älvkarleby församling, Uppsala län, död 13 januari 1994 i Vantörs församling, Stockholms län, var en svensk spelman. Han var dotterson till spelmannen Hjort Anders Olsson, bördig från Bingsjö i Dalarna, och det är därifrån han hade de flesta av sina låtar. Agenmark var dock bosatt i Stockholm. Han spelade med en livlig vitalitet och med många drillar.

Priser och utmärkelser
1970 – Jan Johansson-stipendiet

Referenser

Externa länkar 
Svensk mediedatabas

Bild på Nils Agenmark

Låtar på YouTube

Födda 1915
Svenska folkmusiker
Män
Avlidna 1994
Musiker från Stockholm
Singles

Singles kan avse:

Singles (musikalbum) – ett musikalbum med Broder Daniel
Singles (film) – en amerikansk film av Cameron Crowe från 1992
Singles (Suede) – ett musikalbum av Suede
Singles (musikalbum av Future Islands) – ett musikalbum med Future Islands
Singles (datorspel) – ett datorspel
Marcus Miller

Julian Marcus Miller, född 14 juni 1959 i Brooklyn i New York, är en amerikansk jazzmusiker, kompositör och producent.

Biografi
Miller växte upp i Jamaica, New York i en musikalisk familj och influerades tidigt av sin far, som var kyrkorganist och körledare, såväl som av resten av hans familj. Marcus Miller visade ett tidigt intresse för all typ av musik, och redan vid tretton års ålder var han mycket duktig på att spela klarinett, piano och bas. Det var ändå basen som var det som han fullt intresserade sig av, och vid femton års ålder spelade han ofta med olika band på klubbar i New York. Inte långt efteråt började han spela bas och skriva låtar för och med flöjtisten Bobbi Humphrey och keyboardisten Lonnie Liston Smith.

Miller tillbringade de följande fem åren som studiomusiker i New York, och arbetade med musiker och sångare som Aretha Franklin, Roberta Flack, Grover Washington Jr., Bob James och David Sanborn med flera.
Han spelade bas på över 400 inspelningar med diverse artister som Joe Sample, McCoy Tyner, Mariah Carey, Bill Withers, Elton John, Bryan Ferry, Frank Sinatra och LL Cool J. År 1981 gav han sig ut på turné tillsammans med sin idol Miles Davis.

Därefter inriktade sig Miller på att producera. Hans första stora framgång som producent blev David Sanborns låt "Voyeur", vilket ledde till att Sanborn vann en Grammy och början av en lång vänskap med Sanborn.
Miller har efter det fortsatt producera album åt Sanborn, till exempel Close Up, Upfront, och 2000 års Grammy-vinnande Inside. 1986 samarbetade Miller med Miles Davis igen och producerade Albumet Tutu, det första av tre album han kom att producera åt Miles Davis.

Diskografi, solo

Referenser

Noter

Amerikanska jazzmusiker
Män
Födda 1959
Levande personer
Stråkharpa

Stråkharpa, tagelharpa eller talharpa är ett nordiskt stråkinstrument med anor sedan åtminstone medeltiden, besläktat med crwth och rotta. Fynd av instrumentet har främst gjorts i Norden, bland annat på Ormsö. Det levde kvar i Estlands svenskbygder till in på 1900-talet och i Finland inte fullt så länge. Det fick en mindre renässans under 1970-talets folkmusikvåg, främst genom instrumentbyggaren och spelmannen Styrbjörn Bergelt.

Trots namnet är instrumentet inte av vad man sedan 1800-talet kallar harpatyp utan av lyratyp, med strängarna löpande över den instrumentkropp som utgör resonanslåda med ett stall, som överför svängningarna till instrumentkroppen. Strängarna löper sedan över hålrummet i en ram, i vars bortre tvärslå stämskruvarna sitter. 

Stråkharpan spelas med stråke. Stråkharpan hålls i knäet, med stråken i höger hand och vänster hand om ena ramstycket så att fingrarna kan förkorta strängarna där de löper genom luften med hjälp av fingrar eller naglar, och därmed ge olika tonhöjd. Strängarna förkortas alltså utan greppbräda.

Ingen vet egentligen hur långt tillbaka i tiden instrumentet har funnits, men man vet att det fanns lyror på vikingatiden; om dessa spelades med stråke eller ej är oklart. Däremot finns det i den norska kyrkan Nidarosdomen en bild på en stråkharpespelare. Av detta kan man döma att instrumentet i alla fall funnits sedan 1300-talet.

Stråkharpan är ett instrument som har haft svårt att hänga med fram till nutid, den har varit på väg att glömmas bort. Några personer som verkat för dess återupplivande är bland annat Otto Andersson som skrev en hel bok om instrumentet på 1920-talet och tidigare nämnde Styrbjörn Bergelt, en musiker som lärde sig bygga instrumentet samt traktera det. Han har gjort en del inspelningar med stråkharpa varav den mest kända är LP:n "Tagelharpa och videflöjt". De båda tidigare nämnda är nu döda men två musiker som i dag trakterar instrumentet väl är Per Runberg samt Anders Norudde. Professionella stråkharpebyggare är få, men en av dem är instrumentbyggare Leif Eriksson från Insjön.

Källor 

Stränginstrument
Stråkinstrument
Folkmusik
Svenska folkmusikinstrument
Boddingtons

Boddingtons är ett engelskt öl, en så kallad english pale ale, tillverkad i Manchester sedan 1778. Boddingtons ägs av Anheuser-Busch InBev.

Brittiska ölmärken
Stamton

Stamtoner är tonserien C D E F G A B (där tonnamnet B används i svensk musikteorilitteratur sedan 1990-talet; i flertalet andra nordiska och centraleuropeiska länder och i äldre svensk litteratur kallas tonen B för H). Stamtonerna motsvaras av C-durskalan, som är en skala som utgör grunden för tonarten C-dur och parallelltonarten a-moll; vilka båda saknar fasta förtecken. På ett piano motsvarar stamtonerna de vita tangenterna. Övriga toner (motsvarande de svarta tangenterna) fås genom att man sänker eller höjer tonen med ett halvtonsteg. Alla toner som inte är stamtoner kallas härledda toner.

Stamtonerna noteras i notskrift:

Se även
 Durskala
 Skala (musik)
 Ton (ljud)
 Tonart

Källor 

Toner, stämning och intonation
Tonarter, skalor och modi
Jig

Jig är en gammal folkdans av engelskt ursprung, vanligen i 6/8- eller 9/8-takt med snabbt, virtuost fotarbete, men med överkropp och armar passiva. Dansen har rötter som sträcker sig tillbaks till 1500-talet och förekommer på de brittiska öarna. Den spred sig även till Frankrike där den gav upphov till gigue.

Jigsteg 
Steg 1: Sailor step (sjömans-steg) 
Stå på vänster fot, håll höger framför med tåspetsen i golvet.
1. Rulla ned höger fot från tå till häl, och rulla samtidigt upp vänster fot från häl till tå. 
2-4. Upprepa med vänster, höger, vänster.
5. Gör likadant med höger ben, men lyft vänster ben till ankeln.
6. Sparka ut vänster ben till sidan och upprepa med andra benet, vänster ben sätts framför. (Det ben som sparkar ut sätts alltid framför)

Se även
 Riverdance

Referenser 
Dans (termer)
Folkdanser
Dans i Storbritannien
Edith Frank

Edith Frank, född Holländer den 16 januari 1900 i Aachen, död 6 januari 1945 i koncentrationslägret Auschwitz, var mor till dagboksförfattaren Anne Frank.

Edith Frank föddes i Tyskland under tidigt 1900-tal. Hon gifte sig med Otto Frank och födde två barn, Margot 1926 och Anne 1929. Edith är känd från dottern Annes dagbok som mamman som tjatade på Anne hela tiden. Modern tog mycket illa vid sig när hennes dotter hellre sökte sin fars sällskap. Den judiska familjen, som gömt sig i gårdshuset på Prinsengracht 263 i Amsterdam, greps av nazisterna den 4 augusti 1944 och fördes bort.

Alla judar som gömt sig mellan åren 1942 och 1944 fördes till koncentrationsläger med den sista transporten till öst från genomgångslägren i Holland.

Edith Frank blev förkrossad när hennes två döttrar togs från henne i oktober 1944. De transporterades till Bergen-Belsen för att aldrig återse sin mor. Edith Frank blev sjuk och dog till slut i januari 1945, av svält, saknad och utmattning bara några få veckor innan lägret befriades.

Personer i Nederländerna under andra världskriget
Frank, Edith
Kvinnor
Födda 1900
Avlidna 1945
Papegojblomssläktet

Papegojblomssläktet (Strelitzia) är ett växtsläkte i familjen papegojblomsväxter med fem arter från södra och sydöstra Afrika. Det är städsegröna fleråriga örter med blad som är ställda i två rader. De egendomliga, tvåkönade blommorna kommer ut färgstarka hölsterblad består av tre vita, gula eller orange foderblad och tre blå kronblad. Två av kronbladen är sammanvuxna till en nektarie.
En art, papegojblomma (S. reginae) odlas allmänt i botaniska trädgårdar och i de flesta tropiska trädgårdar. Den odlas också kommersiellt som snittblomma.

Arten liknar de två andra vitblommande arterna, bergpapegojblomma (S. caudata) och jättepapegojblomma (S. alba), men dessa har endast ett högblad per blomställning.

Etymologi
Namnet Strelitzia hedrar Charlotte av Mecklenburg-Strelitz, hustru till kung George III och tillika drottning av England.

Referenser

Webbkällor

Tryckta källor    
Gréen, Sven (redaktör) 1984. Det Bästas stora trädgårdslexikon 

Enhjärtbladiga växter
Papegojblomsväxter

Pa Växtindex
Vals (musik)

Vals (på tyska: Walzer) är musik i 3/4-takt, ursprungligen från Sydtyskland. Den fick stor spridning i Europa under 1800-talet och förekommer både som klassisk musik (familjen Strauss) och som folkdans/folkmusik, bland annat i Sverige och Tyskland. En vals är typiskt ett ackord per takt. Ackompanjemanget är ofta associerat med att spela roten av ackordet en gång och sedan 
de återstående noterna i ackordet två gånger (se bild till höger).

Se även
Vals (dans)

Externa länkar
Exempel på Vals i Svensk folkmusik i noter och midi

Musikgenrer
Halvdan av Skjöldungaätten

Halvdan Frodesson av Skjöldungaätten var enligt Ynglingasagan kung av Svitjod. Halvdan var son till kung Frode den fridsamme av Danmark. Han skall ha utkämpat flera strider mot kung Ane i Uppsala, och alltid segrat. Ane flydde då till Västergötland och Halvdan regerade i Uppsala i tjugo år. Han dog sedan av sjukdom och höglagdes i Uppsala. Den fördrivne Ane återtog sedan makten.

Källor

Svenska sagokungar