Deutsche Marine

Deutsche Marine () är det officiella namnet för Tysklands sjöstridskrafter. Med en styrka på 15 900 soldater är marinen den minsta försvarsgrenen i Bundeswehr. Tidigare kallades marinen i Västtyskland för Bundesmarine men namnet var aldrig antaget officiellt. Efter Tysklands återförening fortsatte Bundesmarine att vara det återförenade Tysklands marin. 1995 antogs officiellt namnet Deutsche Marine. Marininspektören är Vizeadmiral Jan Christian Kaack.

Historia 
Efter Wehrmachts kapitulation den 8 och 9 maj 1945 fanns det inte längre någon tysk flotta. Under andra världskriget hade alla krigförande parter lagt ut cirka 580 000 sjöminor i europeiska vatten. Under brittiskt och amerikanskt ledarskap fortsatte därför hundratals före detta marinsoldater att tjänstgöra på sina gamla minröjningsfartyg. I början av 1950-talet hade de rensat cirka 5 600 kvadratmil i Nordsjön och 450 kvadratmil i västra Östersjön från minor. Senare upplöstes dessa grupper och gick delvis upp i Västtysklands sjögränsbevakning. I och med den tyska upprustningen återupprättade Tyskland också en flotta från och med den 2 januari 1956. I Wilhelmshaven, den kejserliga flottans tidigare krigshamn, inrättade Bundeswehr till en början ett marinutbildningskompani. Bland de första soldaterna i Bundesmarine fanns sjömän som hade kommit från sjögränsbevakningen.

Tysklands sjöstridskrafter var redan från början fast integrerade i Nato. Deras uppgift i konfrontationen med östblocket var att i samarbete med de allierade flottorna, särskilt Danmarks, Norges och Storbritanniens flottor, försvara västra Östersjön och sjövägarna i Nordsjön. Fram till slutet av 1980-talet förblev detta uppdrag oförändrat. I den första planen för fartygsbyggnad som godkändes av den tyska förbundsdagen planerades förutom tolv jagare och sex fregatter framför allt en flotta med många specialbåtar. Kärnan i den nya flottan bestod dock till en början av båtar från den tidigare flottan, som återlämnades av de tidigare krigsfienderna, och av fartyg som tyskarna köpte av sina nuvarande allierade. I december 1956 var den västtyska flottan därför redan 65 fartyg och båtar och 7 700 man stor. På 1980-talet hade den vuxit till drygt 35 000 soldater.

Efter Tysklands återförening den 3 oktober 1990 integrerades delar av DDR:s Volksmarine (folkmarin), som hade upplösts dagen innan, i Bundesmarine. Nästan 2 000 soldater och yrkessoldater överfördes från den tidigare västtyska flottan. Med några få undantag skrotade eller sålde Bundeswehr dock fartyg och båtar från den östtyska flottan redan 1991. År 1995 omorganiserades flottan. Förband som var stationerade på det tidigare DDR:s territorium var nu också placerade i Nato. Därefter gav marinen också upp beteckningen Bundesmarine och kallade sig istället Deutsche Marine (tyska marinen).

Uppgifter 
Med flottan har Bundeswehr möjlighet att kontrollera havsområden, skydda internationella sjövägar och tillsammans med andra myndigheter garantera säkerheten i det tyska havsområdet. Marinen bidrar dessutom till att uppfylla de väpnade styrkornas övriga uppgifter inom områdena ledning, kontroll och spaning.

Nationellt försvar och alliansförsvar
Internationell krishantering
Internationell humanitär nöd- och katastrofhjälp

Organisation

Personal 
Marinen har cirka 15 900 soldater, vilket gör det till det minsta vapenslaget efter flygvapnet och armén. Alla befattningar är också öppna för kvinnliga soldater om de är lämpliga för den avsedda befattningen. Totalt har marinen cirka 1 700 kvinnliga soldater.

Struktur 
  Marinekommando (Rostock)
  Einsatzausbildungszentrum Schadensabwehr Marine (Neustadt in Holstein)
  Einsatz­flottille 1 (Kiel)
  1. Korvetten­geschwader (Rostock)
  1. Ubootgeschwader (Eckernförde)
  3. Minensuch­geschwader (Kiel)
  Kommando Spezial­kräfte der Marine (Eckernförde)
  Marine­stützpunkt­kommandos (Eckernförde, Kiel, Warnemünde)
  See­bataillon (Eckernförde)
  Unterstützungs­geschwader (Kiel)
  Einsatz­flottille 2 (Wilhelmshaven)
  2. Fregatten­geschwader (Wilhelmshaven)
  4. Fregatten­geschwader (Wilhelmshaven)
  Marine­stützpunkt­kommando Wilhelmshaven (Wilhelmshaven)
  Tross­geschwader (Wilhelmshaven)
  Marineflieger­kommando (Wurster Nordseeküste)
  Marineflieger­geschwader 3 "Graf Zeppelin" (Wurster Nordseeküste)
  Marineflieger­geschwader 5 (Wurster Nordseeküste)
  Marine­operations­schule (Bremerhaven)
  Marine­schule Mürwik (Flensburg)
  Marine­technik­schule (Kramerhof)
  Marine­unteroffizier­schule (Plön)
  Marine­unterstützungs­kommando (Schortens)
  Schifffahrtmedizinisches Institut der Marine (Kronshagen)

Tjänstegrader

Utrustning

Fartyg

Luftfartyg

Se även 
 Volksmarine

Referenser

Externa länkar 
 Marinens officiella webbplats
 Marinens utrustning

Tysklands flotta
Tysklands militär
Organisationer bildade 1955