Marina däggdjur

Marina däggdjur, ibland kallade havsdäggdjur, är däggdjur som vistas större delen av sitt liv i hav, eller i större sötvatten. Djuren inom gruppen är inte närmare besläktade med varandra utan har utvecklats oberoende, utifrån ett antal landlevande förfäder. Vanligen räknas valar, sirendjur, sälar och vissa uttrar till gruppen, men ibland även isbjörnen. Hos de tre förstnämnda har extremiteterna eller svansen omvandlats till fenor. Sälarna kan röra sig någorlunda bra på land medan valar och sirendjur saknar denna förmåga.

Marina däggdjur har oberoende av varandra utvecklat anpassningar till habitatet vilket medför vissa kännetecken, men alla kännetecken förekommer inte hos alla marina däggdjur. Några medlemmar saknar nästan fullständigt hår på kroppen, ofta har de tjocka fettvävnader i underhuden och andningsorganen har anpassats för dykning.

Taxonomi
Gruppen marina däggdjur är polyfyletisk eftersom de härstammar ifrån minst nio separata evolutionära utvecklingslinjer inom klassen däggdjur: Cetacea, Sirenia, Desmostylia, Pinnipedia, Ursus maritimus, Kolponomos, Thalassocnus, Enhydra lutris och Lontra felina. Tre av dessa utvecklingslinjer är utdöda: Desmostylia, Kolponomos och Thalassocnus. Trots de morfologiska skillnader bland de olika djurgrupperna är det förhöjd effektivitet i födosöket som varit den främst orsaken till evolutionen hos de olika utvecklinglinjerna. Dagens marina däggdjur tillhör en av tre ordningar: Cetacea, Sirenia, eller Carnivora. Representanterna för marina däggdjur inom ordningen rovdjur är sälar, isbjörn, och de två uttrarna havsutter och krabbutter.

 Ordning Cetacea (valar)
 Underordning Mysticeti (bardvalar)
 Familj Balaenidae - 2 släkten; 4 arter 
 Familj Neobalaenidae - 1 art
 Familj Balaenopteridae - 2 släkten; 8 arter
 Familj Eschrichtiidae - 1 art 
 Underordning Odontoceti (tandvalar)
 Familj Physeteridae - 1 art
 Familj Kogiidae - 1 släkte; 2 arter
 Familj Monodontidae - 2 släkten; 2 arter
 Familj Ziphiidae - 6 släkten; 21 arter
 Familj Delphinidae - 17 släkten; 36 arter
 Familj Phocoenidae - 2 släkten; 6 arter
 Familj Platanistidae - 1 art
 Familj Iniidae - 1 art
 Familj Lipotidae - förmodligen utrotad
 Familj Pontoporiidae - 1 art
 Ordning Sirenia (sjökor)
 Familj Trichechidae - 1 släkte; 3 arter species
 Familj Dugongidae - 1 art
 Ordning Carnivora
 Familj Mustelidae - 2 arter
 Familj Ursidae - 1 art
 Underordning Pinnipedia (sälar)
 Familj Otariidae - 7 släkten; 16 arter
 Familj Odobenidae - 1 art
 Familj Phocidae - 13 släkten; 18 arter

Anpassningar 

Som habitat kräver ett liv i vatten vissa anpassningar. Hos marina däggdjur har dessa anpassningar skett genom evolution då kroppsegenskaper omvandlats.

Rörelse 

Trots att många marina däggdjur tillbringar mycket tid under vatten är de beroende av luft. De behöver även kunna  simma och kompensera för den tydlig starkare lyftkraft och viskositet som vatten uppvisar i förhållande till luft.

Simförmåga förekommer mer eller mindre bra hos nästan alla däggdjur. Hos marina däggdjur har denna egenskap ofta utvecklats genom omvandlingen av extremiteterna eller andra kroppsdelar. Vissa, som havsutter och krabbutter, har utvecklad simhud mellan fingrar och tår som ger bättre rörelseförmåga i vatten. Simhud finns även hos andra däggdjur som inte räknas till de marina däggdjuren, bland annat hos andra uttrar, näbbdjur, bävrar och myskmöss. Alla däggdjur som ofta vistas i vatten har en mer eller mindre strömlinjeformad kropp.

En ytterligare anpassning är omvandlingen av handen och, eller, av de bakre extremiteterna till fenor. I fenan är fingrarna och tårna inte sammanlänkade genom enkel hud utan genom en kraftig muskelmassa och lederna är ofta inte längre synliga från utsidan. Denna omvandling har skett oberoende av varandra hos olika djurgrupper, så kallad parallell evolution, hos valar, sirendjur och sälar. Flera arter inom dessa tre grupper har fullständigt övergivit ett liv på land. I ett senare skede migrerade några arter, eller underarter, till sötvattenområden.

Värmereglering 

Däggdjur kännetecknas av en nästan konstant kroppsvärme varför marina däggdjur behöver bra isolering för att hålla värmen. Landlevande däggdjur har vanligtvis päls som isolerar kroppen men den saknas hos flera marina däggdjur. De har istället utvecklat ett tjockt späckskikt i underhuden. Hos vissa stora valar är fettskiktet 30 centimeter tjockt eller lite tjockare.

Även hos sälar förekommer ett tjockare fettlager men några arter har även päls. Sälar som nästan saknar hår har ofta en reducerad blodcirkulation i huden. På så sätt är temperaturen vid kroppens utsida nästan samma som vattentemperaturen. Sälar med päls samlar vanligen luftbubblor mellan håren som ger en bra värmeisolering.

Liknande förhållanden finns även hos havs- och krabbuttern som är de enda marina däggdjuren, tillsammans med isbjörnen, som saknar späckskikt. Hos havslevande uttrar är pälsen mycket tät och fylld med luftbubblor. Havsuttern har upp till 150 000 hår per kvadratcentimeter.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Wilfried Westheide, Reinhard Rieger (red.) (2004) Spezielle Zoologie. Teil 2: Wirbel- und Schädeltiere, Spektrum Akademischer Verlag, München

Däggdjur
Wikipedia:Basartiklar