kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Romantisk balett

Den romantiska perioden inom balett inföll under 1800-talets första hälft och motsvarar i princip romantiken inom konst och litteratur. Den romantiska balettens tematik rör sig kring människans förhållande till naturen, samhället och det övernaturliga.

Den romantiska baletten koreograferades vanligtvis i två akter. Den första akten äger rum i dagsljus, medan den andra utspelar sig nattetid i det övernaturligas domän; baletten slutar i tragedi. Två kända exempel på baletter från den romantiska eran är Sylfiden (1832) och Giselle (1841).

Ballerinan i fokus 
Med den romantiska baletten kom de manliga dansarna i bakgrunden, och ballerinan fick en alltmer framträdande roll. En av de mest berömda ballerinorna var italienskan Marie Taglioni som kom att bli urtypen för den romantiska erans ballerinaideal. Ballerinans scenkostym var den vita romantiska tutun, en klockformad kjol med flera lager tunn tyll; med tutun bars ett vitt liv. I balettens andra akt, till exempel i Giselle, dansar corps de ballet i romantiska vita tutuer; detta kom med tiden att kallas ballet blanc (franska ’vit balett’).

Specialeffekter 
För att skapa dimmiga effekter och suggestiva scenmotiv använde man gasljus på scenen. I kombination med ballerinornas tunna tutuer och deras dans en pointe var det möjligt att med gasljuset uppnå drömlika och eteriska scenerier.

Romantiska baletter i urval 
 La valse infernale (1831)
 Sylfiden (1832)
 Giselle (1841)
 Ondine, ou La naïade (1843)
 La Vivandière (1844)
 La Esmeralda (1844)
 Pas de Quatre (1845)
 Catarina (1846)
 Le Papillon (1861)

Källor 
 Kersley, Leo & Sinclair, Janet, A Dictionary of Ballet Terms. 4th ed. London: A. & C. Black 1997.

Översättning 
 Delar av artikeln är översatta från engelska Wikipedia 12 november 2006

Balett
Romantiken
Presidentvalet i Ecuador 2006

Presidentvalet i Ecuador 2006 stod mellan Rafael Correa och Alvaro Noboa. Correa fick 56,9 procent mot 43,1 för Noboa, ett resultat som förutspåtts innan med hjälp av opinionsmätningar. Alvaro Noboa, som är landets rikaste man, vägrade att ge upp för att invänta det slutgiltiga resultatet. 

Valet var en viktig politisk strid mellan socialistisk politik i landet och USA. Correa förväntas stärka banden till övriga vänsterledare i regionen, vilket gör att USA:s regering kommer att få jobba hårdare för att behålla sitt nuvarande starka inflytande i Ecuador. Alvaro Noboa, som blivit rik genom odling av bananer, vill däremot ta emot USA med öppna armar.

Externa länkar
Correa utropade sig till vinnare i Ecuador

2006 i Ecuador
Ecuador
Val i Ecuador
Victoire 22

Victoire 22 är en holländsk segelbåt som tillverkades i Alkmaar på 1960-talet. Talet står för antalet fot - båten är alltså 6,6 m lång och 2,2 m bred. Djupgående 1,05 m. Segelytan (genua + stor) är cirka 20 m². Masten är enkelt fällbar akteröver - en god anpassning till Nederländernas alla kanalbroar. Båten tillverkades i minst 600 exemplar. Såvitt känt finns bara två av dem i Sverige - en i Uddevalla och en i Karlstad.

Kölbåtar
Fartyg byggda i Nederländerna
Fartyg sjösatta under 1960-talet
Stenkobbsgrund

Stenkobbsgrund är en fyr i Stockholms mellersta skärgård, belägen strax ost om Ramsmora på Möja, i Kudoxaleden från Arholma till Kanholmsfjärden. Fyren är vitmålad med ett grönt band och avger två blixtar var sjätte sekund i sektorerna vitt, rött och grönt.

Fyrar i Sverige
Fyrar i Stockholms skärgård
Boggsjö

Boggsjö är en by i östra delen av Sundsjö distrikt (Sundsjö socken) i norra delen av Bräcke kommun i Jämtlands län.

Boggsjö ligger cirka 50 kilometer öster om Östersund. Byn är belägen invid Boggsjön (334 m ö.h.).

Externa länkar
 Norlbygda.com (lokal webbplats)
 Bräcke kommun

Orter i Bräcke kommun
Ricoh

För handbollslaget från Solna, se Ricoh HK.

Ricoh Company, Ltd. (株式会社リコー, Kabushiki-gaisha Rikō) är en japansk elektroniktillverkare, grundad 6 februari 1936 som Riken Kankoshi Co., Ltd.

Ricoh tillverkar huvudsakligen kameror och kontorsutrustning såsom skrivare, kopiatorer och faxar. Från det sena 1990-talet till tidiga 2000-talet växte företaget till att bli den största kopiatortillverkaren i världen. Under denna tid köpte Ricoh upp Savin, Gestetner, Lanier, Rex-Rotary, Monroe, och Nashuatec. Förutom Monroe, som inte längre används, marknadsförs produkter fortfarande under dessa varumärken. I juli 2011 köpte man kamera- och objektivtillverkaren Pentax. Ricoh är idag ett av världens 500 största företag med över 108.000 anställda. I Sverige har bolaget 486 anställda år 2017.

Källor

Externa länkar 

 Ricoh Global

Japanska företag
Japanska kameratillverkare
Företag bildade 1936
WP:Projekt Japan
Örgryte landskommun

Örgryte landskommun var en landskommun i Göteborgs och Bohus län 1863–1921.

Administrativ historik
När 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft, bildades denna kommun i Örgryte socken i Sävedals härad i Göteborgs och Bohus län. 

I kommunen inrättades tre municipalsamhällen: 
Krokslätts municipalsamhälle 23 oktober 1884
Gårda municipalsamhälle 19 oktober 1900
Lundens municipalsamhälle 19 oktober 1900

Övriga samhällen var framför allt Bö och Almedal.

Delar av kommunen inkorporerades med Göteborgs stad vid flera tillfällen:
 1871: Spekebergsängen (nordvästligaste hörnet av byn Krokslätt). Motsvarar nordöstra delen av stadsdelen Annedal.
 1883: Landala och Gibraltar (hemmansdelar av Krokslätt). På Landala hade kåkstadsbebyggelse redan börjat uppstå, som var ett förstadium till stadsdelen med samma namn. Gibraltar kom senare att ge plats för merparten av stadsdelen Johanneberg.
 1904: Den västra, större delen av Änggården. På området, som motsvarar den nuvarande stadsdelen med samma namn, hade några år tidigare Sahlgrenska sjukhuset byggts. 
 1909: Merparten av byn Kålltorp. Området motsvarar södra delen av den nuvarande stadsdelen med samma namn.
 1918: Den östra, återstående delen av Änggården. Området kom senare att hysa större delen av stadsdelen Guldheden.

Genom Kungligt brev den 19 augusti 1921, så upplöstes kommunen och dess municipalsamhällen den 1 januari 1922, och återstoden införlivades i sin helhet med Göteborgs stad, som 1971 ombildades till Göteborgs kommun.. Den totala arealen utgjorde cirka 1 849 hektar, varav 101 hektar vatten. Folkmängden uppgick 1922 till cirka 22 600 invånare Kyrkligt sett dröjde det till 1934 innan Örgryte helt och hållet blev en del av Göteborg.

Se även
 Örgryte församling
 Kallebäcks källa

Källor

Vidare läsning 

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Göteborgs kommun
Tidigare kommuner i Göteborgs och Bohus län
Freguesia

Freguesia är en administrativ underindelning i Portugal  och i några portugisiskspråkiga länder. Det torde bäst kunna beskrivas som en stadsdel eller en kommundel. 

Det är en underindelning av en kommun (município) - även kallad concelho. Varje sådan församling tar namnet på sin ort, vilket alltid är den mest betydande (eller den enda) byn eller staden i kommunen. I de fall där området delas upp i mer än en kommundel, tar var och en namnet efter något landmärke eller efter något skyddshelgon från den i allmänhet till namnet likalydande katolska församlingen.

Man kan lägga märke till att en kyrkoförsamling på portugisiska heter paróquia.

Varje kommundel (Freguesia) styrs av en junta (Junta de Freguesia) som utses inom en kommundelsfullmäktige (Assembleia de Freguesia) vilket väljs på fyra år i allmänna kommunala val (Eleições Autárquicas).

Kommuner i Portugal är oftast indelade i många stadsdelar/kommundelar, men fem kommuner har bara en sådan: Alpiarça, Barrancos, Porto Santo, São Brás de Alportel och São João da Madeira. Kommunen och församlingen, i dessa fem fall, har samma geografiska utsträckning och delar samma namn. Corvo är ett specialfall av kommun som saknar stadsdelar/kommundelar. Barcelos är den kommun som har flest stadsdelar/kommundelar: 89 st.

Det finns för närvarande 3092 stadsdelar/kommundelar i Portugal.

Se även 
 Lista över freguesias i Portugal

Referenser

Källor 
Artikel i engelska wiki 2006-11-27

Portugals administration
Lokala politiska indelningar
Monirak Sisowath

Monirak Sisowath (Hans Kungliga Höghet Sdech Krom Khun Sisowath Chivan Monirak), född 1 februari 1936 död 28 december 2016, skådespelare och medlem av den Kambodjanska kungafamiljen Sisowath

Filmografi
The Mission 1986
The Killing Fields 1984

Kambodjanska skådespelare
Födda 1936
Avlidna 2016
Män
Personer i Kambodja under 1900-talet
Personer i Kambodja under 2000-talet
Regnecentralen

Regnecentralen (förkortas RC) är det första danska IT-företaget, grundat 12 oktober 1955 för att driva datamaskinen DASK (uttyds: Dansk Algoritmisk Sekvenskalkulator), som hade sin första körning 13 februari 1958. DASK var en släkting till Sveriges BESK

Tre personer stod bakom Regnecentralen: Niels Ivar Bech, som också blev administrerande direktör, professor Richard Petersen var ordförande i Akademiet for Tekniske Videnskabers räknemaskinsnämnd, för utformningen av DASK stod Bent Scharøe Petersen.

1961 byggde man sin andragenerationsmaskin GIER (förkortning för Geodætisk Instituts Elektroniske Regnemaskine) i en serie om hela 60 exemplar, vilken fick en stor utbredning på 1960-talet.

1964 startades dotterbolaget Scanips i Norge, då RC sålt en GIER till "Norges Vassdrags- og Elektrisitetsvesen". Den ursprungliga uppgiften var att sälja ledig kapacitet på denna anläggning, men sedan växte Scanips och blev en kassako för RC.

Norska Scanips startade på samma sätt ett dotterbolag i Sverige med namnet RC Scanips då RC sålt en GIER till Lantmäteriverket. Scanips i Sverige sålde främst X.25-nät baserat på RC3600 och drev även en mindre servicebyråverksamhet med administrativa tjänster och konverteringstjänster baserade på RC2000.

Scanips i Norge och Sverige lades ned 1978.

1968 gick man vidare med tredjegenerationsmaskinen RC4000, varav endast 18 exemplar skulle behöva säljas för att företaget skulle gå runt, dock uppgick försäljningen bara till 17 exemplar, vilket ledde till att firman blev konkurshotad. Efter att bankfolk gått in i ledningen och strukturerat om företaget kunde verksamheten dock fortsätta för Regnecentralen.

Bland RC:s mest framgångsrika produkter fanns remsläsaren RC2000, en smått revolutionerande produkt, då den till skillnad från sina mekaniska konkurrenter arbetade optoelektriskt. Denna på sin tid världens snabbaste remsläsare blev en hygglig exportframgång för Regnecentralen.

På 1980-talet försåg RC danska folkskolor med mikrodatorer. Deras CP/M-baserade RC Piccolo såldes också i Sverige, där man i reklamen särskilt pekade på datorns tillförlitlighet, garanterad genom de uthållighetstester som utfördes i fabriken.

Regnecentralen lades slutgiltigt ned 1993, och var vid det laget en firma på fallrepet. Även om det var den danska staten som hade grundat RC, fick företaget under större delen av sin livstid stå på egna ben, då staten hade en ny verksamhet att sköta: Datacentralen I/S. Något statligt stöd eller större uppdrag från universitets- och forskningsvärlden kunde den danska firman därför aldrig räkna med.

Se även
BESK
SMIL

Datorhistoria
Danska företag
Elektroniktillverkare
IT-företag
Företag bildade 1955
Angereds landskommun

Angereds landskommun var en kommun i förutvarande Älvsborgs län.

Administrativ historik
I Angereds socken i Vättle härad i Västergötland inrättades denna landskommun när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft. Kommunen påverkades inte av 1952 års kommunreform.

Kommunen upphörde med utgången av år 1966, varefter dess område inkorporerades med Göteborgs stad (och bytte länstillhörighet från Älvsborgs län till Göteborgs och Bohus län) som 1971 ombildades till Göteborgs kommun. Den 1 januari 1967 hade den nya stadsdelen Angered 2 936 invånare.

Kommunkoden 1952–1966 var 1522.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen Angereds församling.

Geografi
Angereds landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 40,45 km², varav 38,88 km² land.

Tätorter i kommunen 1960

Tätortsgraden i kommunen var den 1 november 1960 47,2 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938–1962

Se även
Angereds församling
Angered

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Indelningar i Göteborgs kommun
Tidigare kommuner i Älvsborgs län
Säve landskommun

Säve landskommun var en tidigare kommun i föruvarande Göteborgs och Bohus län.

Administrativ historik
I Säve socken i Västra Hisings härad i Bohuslän inrättades när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft denna landskommun.

Den 1 januari 1949 (enligt beslut den 16 januari 1948) överfördes från Säve landskommun till Göteborgs stad och Backa församling ett område av fastigheterna Tagene Norgård 3:3 och 3:7-3:9, med 5 invånare och omfattande 0,19 km², varav 0,16 km² land.

Kommunen påverkades inte av 1952 års kommunreform.

Kommunen upphörde med utgången av år 1966, varefter dess område inkorporerades med Göteborgs stad, från 1971 Göteborgs kommun.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende hörde landskommunen till Säve församling.

Geografi
Säve landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 51,58 km², varav 49,53 km² land.

Tätorter i kommunen 1960

Tätortsgraden i kommunen var den 1 november 1960 32,3 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938–1962

Se även
Säve

Källor

Noter 

Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Indelningar i Göteborgs kommun
Tidigare kommuner i Göteborgs och Bohus län
Plasmaskärning

En plasmaskärare skapar en ljusbåge mellan skärelektroden och det bearbetade materialet. Det är ljusbågen (plasmat) som hettar upp det elektriskt ledande materialet, till exempel stål, rostfritt, aluminium, mässing, m.m. som man vill bearbeta. Tryckluft, och i vissa fall, någon annan gas, skär (blåser bort) det upphettade materialet och skapar därmed ett skärsnitt. Temperaturen i ljusbågen kan bli 30 000 grader Celsius.

Redskap
Le Violon du diable

Le Violon du diable är en balett av koreografen Arthur Saint-Léon med musik av Cesare Pugni. Den hade urpremiär på Parisoperan den 19 januari 1849. De huvudsakliga dansarna var Fanny Cerrito, Arthur Saint-Léon och Eugène Coralli.

Franska baletter
Italienska baletter
Tuve landskommun

Tuve landskommun var en tidigare kommun i dåvarande Göteborgs och Bohus län.

Administrativ historik
I Tuve socken i Östra Hisings härad inrättades, när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft, denna landskommun.

Kommunen påverkades inte av 1952 års kommunreform.

Kommunen upphörde med utgången av år 1966, varefter dess område inkorporerades med Göteborgs stad som 1971 ombildades till Göteborgs kommun.

Kommunkoden var 1409.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen Tuve församling.

Geografi
Tuve landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 16,75 km², varav 16,55 km² land.

Tätorter i kommunen 1960

Tätortsgraden i kommunen var den 1 november 1960 84,5 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1942–1962

Se även
Tuve församling
Tuve

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Indelningar i Göteborgs kommun
Tidigare kommuner i Göteborgs och Bohus län
Torslanda landskommun

Torslanda landskommun var tidigare en kommun i dåvarande Göteborgs och Bohus län.

Administrativ historik
I Torslanda socken i Västra Hisings härad inrättades, när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft, denna landskommun. Vid 1952 års kommunreform bildade den storkommunen Torslanda tillsammans med förutvarande Björlanda landskommun.

Kommunen upphörde med utgången av år 1966 då den inkorporerades i Göteborgs stad som 1971 ombildades till Göteborgs kommun.

Kommunkoden var 1408.

Administrativt tillhörde kommunen mellan 1918 och 1965 Hisings landsfiskalsdistrikt samt före 1918  och efter 1945 till Göteborgs fögderi och mellan 1918 och 1945 till Inlands fögderi. Judiciellt hörde kommunen före 1955 till Askims, Hisings och Sävedals tingslag och därefter till Hisings, Sävedals och Kungälvs tingslag.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen Torslanda församling. Den 1 januari 1952 tillkom Björlanda församling.

Geografi
Torslanda landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 67,03 km², varav 66,41 km² land.

Tätorter i kommunen 1960
I Torslanda landskommun fanns del av tätorten Göteborg, som hade 273 invånare i kommunen den 1 november 1960. Tätortsgraden i kommunen var då 12,4 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938–1962

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Indelningar i Göteborgs kommun
Tidigare kommuner i Göteborgs och Bohus län
Joseph-Marie Jacquard

Joseph Marie Jacquard (Lyon, 1752 - Oullins, 1834), fransk mekaniker och uppfinnare, välkänd för att ha uppfunnit den automatiska Jacquard-vävstolen, vilket var den första tillämpningen av hålkort och lagrad instruktion.

Biografi
Jacquard inledde sin karriär inom bokbinderiyrket och deltog under franska revolutionen som underofficer på republikens sida.

Han arbetade i slutet av 1700-talet vid sidenväverier, och utarbetade småningom en vävstol för mönstervävning, som ställdes ut i Paris 1801. 1803 anställdes han vid Conservatoire des arts et métiers på grund av sina uppfinningar, vilka han successivt förbättrade, delvis med impulser från äldre modeller. 1805 anses den berömda Jacquardmaskinen ha varit fullt färdig.

1807 byggde han den första halvautomatiska vävstolen, inspirerad av Jacques de Vaucansons arbete. Genom att förse vävstolen med en hålkortsläsare kunde den programmeras att väva ett visst mönster med minsta möjliga mänskliga inblandning, vilket innebar att en enda vävare kunde utföra ett arbete som tidigare krävde en insats av flera. Införandet av Jacquard-vävstolarna var en utlösande faktor i den industriella revolutionen, vilket gav upphov till såväl stor rikedom för vissa som stora samhälleliga strukturförändringar, och vävstolen orsakade också uppror i vävarskrået, som befarade att stor arbetslöshet skulle drabba dem. Idag finns en staty rest över honom i Lyon, där han betitlas som "vävarnas välgörare".

Redan 1812 fanns 11.000 exemplar av hans maskin i franska fabriker. Maskinen förklarades för statsegendom, och Jacquard hedrades med en statspension.

Se även 
Jacquardvävstol
Jacquard
Hålkort

Källor 

Franska uppfinnare
Mekaniker
Födda 1752
Avlidna 1834
Män
Exigibel

Exigibel (franska exigible) är ett juridiskt begrepp som betyder "som kan utkrävas, verkställas".

En exigibel fordran är en sådan, som genom utmätning kan tas från den som står i skuld, om denne inte frivilligt betalar.

Källor 

Civilrätt
Ugglan
Sista inkorna i Vilcabamba

Sista inkorna i Vilcabamba kallas de efterföljare till inkan Atahualpa, som motsatte sig de spanska erövrarna och deras allierade. De förkroppsligade motståndet hos adeln i Cusco och styrde mellan 1536 och 1572 över en starkt reducerad men inflytelserik statsbildning som ofta kallas Imperio Neoinca de Vilcabamba (Vilcabambas nya inkaimperium). De ansåg sig vara legitima arvingar till Huayna Cápac och inledde i några fall förhandlingar med de första koloniala guvernörerna i vicekonungariket Peru. Det område där de kunde härska effektivt motsvarade ungefär den nuvarande peruanska regionen Cusco strax öster om staden Cusco som snabbt tagits över av de spanska erövrarna.

De sista fyra inkorna i Vilcabamba var:
 Manco Inca Yupanqui
 Túpac Inka Sayri
 Titu Cusi Yupanqui
 Túpac Amaru

Efter conquistadorernas ankomst till Peru och Inkarikets sönderfall utsåg spanjorerna Manco Inca till ny Inka. Spanjorerna behandlade honom dock illa och när han upptäckte deras hunger efter guld lyckades han genom list att fly. Han organiserade därefter ett uppror emot spanjorerna 1536 som kom att sträcka sig ända till Lima och anföll också Cusco som han belägrade.

Manco Inca förlorade sedan striden mot spanjorerna vid Sacsayhuamán, men lyckades fly med en liten grupp anhängare. Han drog sig undan och gömde sig i Vilcabamba. Därifrån attackerade han spanjorerna fram till sin död 1544.

Manco Inca efterträddes av sin son Sayri Túpac, som i sin tur efterträddes av Titu Cusi Yupanqui.

Den sista motståndsledaren var Túpac Amaru, den mest namnkunnige av inkagruppen i Vilcabamba. Han tillfångatogs av spanjorerna och avrättades efter rättegång i Cusco 1571, vilket också innebar slutet på motståndet mot spanjorerna.

Referenser 

Inkarikets regenter
Röntgenrör

Ett röntgenrör är ett elektronrör som används för att alstra röntgenstrålning, till exempel i utrustning för röntgenundersökning.

Funktion
Med hjälp av en hög spänning accelereras elektroner i vakuum  mot en metallyta. När de träffar metallytan bromsas elektronerna och rörelseenergin omvandlas till bromsstrålning (ty. Bremsstrahlung). Bromsstrålningen består av ett kontinuerligt spektrum av våglängder, där den kortaste våglängden motsvarar skillnaden i rörelseenergi vid fullständig uppbromsning.

Konstruktion
Moderna röntgenrör har en, av högspänning (20 - 190 kV), upphettad katod, som utsänder elektroner genom termisk emission. Elektroner som frigjorts från katoden kolliderar i hög hastighet med anoden. Då endast en bråkdel (omkring 1 %) av den tillförda effekten omvandlas till strålning inom det önskade våglängdsområdet, röntgenstrålning, måste röret konstrueras för att tåla och ta hand om en stor mängd värme, till exempel genom olje- eller vattenkylning. Dessutom roterar anoden och värme fördelas över en större yta. Material som används till anoden måste ha högt atomnummer och hög smältpunkt. Exempel på ett sådant ämne är volfram med atomnummer 74 och en smältpunkt på  Celsius.

Referenser 
 

Elektronik
Röntgenstrålning
Tatung Einstein

Tatung Einstein TC01 var en hemdator konstruerad vid det taiwanesiska elektronikföretaget Tatungs engelska avdelning i Telford. Den utmärkte sig för sina inbyggda diskettstationer och påföljande höga pris.

Einstein TC01 

Den första modellen TC01 var, bortsett från att den hade en eller två 3-tumsdisketter inbyggda, en tämligen konventionell lösning, byggd med en Zilog Z80 som huvudprocessor och standardkomponenter som videokretsen Texas Instruments TMS9918 och ljudkretsen General Instruments AY-3-8910. Därmed lämpade den sig, sånär som på priset, bättre för spel än för de kontorsändamål som den från början var avsedd för. Dock körde TC01 ett CP/M-kompatibelt operativsystem vid namn Xtal, så att ett teoretiskt stort utbud av seriös mjukvara fanns tillgängligt redan från början, om man bortser från svårigheterna med att få tag på program på de ovanliga tretumsdisketterna. Einstein släpptes dessutom sent på marknaden, så sent som sommaren 1984. 5 000 maskiner skickades till huvudkontoret i Taipei, resten såldes på den europeiska marknaden. 

Till en början fick Einstein visst stöd från spelindustrin i Storbritannien. Berömda spel som Chuckie Egg och Elite porterades, och till och med Konami överförde några spel till datorn på grund av dess närhet till MSX och andra datorer som företaget redan hade program till. När Tatung inte lyckades etablera sig som en stor aktör på marknaden drog sig dock de större utvecklarna ur och koncentrerade sig på mer populära format.

Einstein 256 

Senare släppte Tatung en uppföljare i form av Einstein 256. Den nya modellen var mindre och hade enbart plats för en inbyggd diskettstation. Utseendet var helt anpassat för hem- och speldatormarknaden och påminde en hel del om vissa MSX-modeller. På insidan påminde den också om MSX, men hade uppgraderats till något som påminde om MSX2, tack vare det nya videochipset V9938 från Yamaha. Maskinen fick sin ström, precis som Amstrad CPC, från en specialanpassad bildskärm. Trots att namnet låter påskina att maskinen har 256 Kbyte RAM, har den precis som sin föregångare bara 64 Kbyte, resterande 192 Kbyte är enbart VRAM. Få spel och program släpptes som faktiskt drog nytta av den nya modellen.

Allmänt 
 Det går att byta ut de alltmer ovanliga 3-tumsdiskettenheterna mot de vanligare 3,5-tumsenheterna om man är villig att kapa lite i skalet. På så vis är det lättare att få tag på fräscha disketter.
 En hårdvarubaserad emulator för ZX Spectrum släpptes till Tatungs maskin. På grund av videokretsens uppbyggnad kunde man dock som mest uppdatera skärmen i en tredjedel av hastigheten hos en riktig Spectrum.

Externa länkar 
 Tatung Einstein Reborn
 Översikt på Old-computers.com

Hemdatorer