kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Basket vid olympiska sommarspelen 1960

Basketturneringen vid olympiska sommarspelen 1960 hade 16 deltagarländer som var indelade i fyra grupper.

Medaljfördelning

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Grupp D

Placeringsmatcher

Spel om trettonde- till sextondeplats
Spaniens vinst över Japan i gruppspelet räknas in här, lika så gör Puerto Ricos vinst över Bulgarien.

Spel om nionde- till sextondeplats
Frankrikes vinst över Mexiko i gruppspelet räknas in här, lika så gör Filippinernas vinst över Ungern.

Slutspel

Semifinaler

Grupp A

Grupp B

Spel om femte- till åttondeplats
Tjeckoslovakiens vinst över Polen i semifinalspelet räknas in här, lika så gör Jugoslaviens vinst över Uruguay.

Spel om första- till fjärdeplats
USA:s vinst över Sovjetunionen i semifinalspelet räknas in här, lika så gör Brasiliens vinst över Italien.

Slutställning

 
Olympiska spelen
Basket i Italien
Hans Almström

Hans Gustav Almström, född 1 augusti 1950 i Tunaberg i Södermanland, är en svensk kulstötare. Han tävlade för Nyköpings BIS och har vunnit två SM-guld.

Källor 

 
 

Födda 1950
Levande personer
Svenska kulstötare
Män
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Sverige
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1976
Svenska mästare i kulstötning
Personer från Tunabergs socken
Sabretooth

Sabretooth är en mutant med djuriska egenskaper och är hjälten Wolverines ärkefiende samt halvbroder. Sabretooth är medlem av Brotherhood of Evil Mutants. Hans egentliga identitet är Victor Creed. 

Sabretooth är med i flera X-Men-serier och filmer. I filmen X-Men från år 2000 spelar Tyler Mane rollen som Sabretooth, och i X-Men Origins: Wolverine från 2009 spelas Sabretooth av Liev Schreiber. I den senare filmen visar det sig att Sabretooth och Wolverine är bröder men Wolverine tappar minnet på grund av ett skott i huvudet, vilket gör att han slåss och blir ärkefiende med Sabretooth. Sabretooth är även med i datorspelen X-Men: The Official Game och Marvel Heroes.

Superskurkar
Seriefigurer i Marvels universum
Seriefigurer introducerade 1977
X-Men
Nora–Karlskoga Järnväg

Nora-Karlskoga Järnväg (NKJ) var en normalspårig järnvägslinje som sträckte sig mellan Nora och Otterbäcken vid Vänern. Avsikten med järnvägen var att frakta järnmalm från gruvorna i Bergslagen till utskeppningshamn.

Nora-Karlskoga järnvägsaktiebolag konstituerades år 1871, och koncession beviljades samma år. Byggnadsarbetena påbörjades redan samma höst och var avslutade fram till Karlskoga 1874. Redan innan banan var klar, talade man om en förlängning fram till Otterbäcken vid Vänern. Denna del blev klar 1876.

År 1885 inlöste Nora-Karlskoga järnvägsaktiebolag alla aktier i Nora-Ervalla Järnväg och i Vikern-Möckelns Järnväg. År 1905 sammanlades Nora-Karlskoga Järnväg, Nora-Ervalla Järnväg samt delar av Bredsjö-Degerfors Järnväg (sträckan Striberg-Bredsjö, breddad till normalspår) till Nora Bergslags Järnväg.

Nora Bergslags Veteran-Jernväg har bland annat ett lok från NKJ i sina samlingar, ångloket NKJ 1 "Karlskoga".

Se även
Nora-Ervalla Järnväg
Striberg-Grängens Järnväg
Bredsjö-Grängens Järnväg
Bredsjö-Degerfors Järnväg
Vikern-Möckelns Järnväg
Dalkarlsbergs Järnväg
Nora Bergslags Järnväg
Nora Bergslags Veteran-Jernväg

Referenser

Noter

Webbkällor
Historiskt.nu

Historiska järnvägslinjer i Sverige
Ej längre existerande svenska järnvägsbolag
Håkan Lidbo

Nils Johan Håkan Lidbo, född 20 juli 1965 i Fosie församling i Malmö, är en svensk musikproducent, främst verksam inom electronica men även andra genrer.

Lidbo har givit ut omkring 300 skivor på en rad olika skivbolag, och har samarbetat med artister som Fatboy Slim och Depeche Mode. Han var redaktör för radioprogrammet Ström på Sveriges Radio P2 och drev Voltfestivalen i Uppsala. Tillsammans med hustrun Ulrika Lidbo låg han bakom musikprojektet Pay TV, som deltog i svenska Melodifestivalen 2004 och 2005. Med Kalle Dixelius startade han projektet Jävla kritiker! (2006), där ett antal musiker tolkade fiktiva skivrecensioner av låtar som ännu inte fanns.

Utmärkelser 
 2003 – P3 Guld: Årets dans för Sexy Robot
 2011 – Stockholms stads hederspris

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Svenska musikproducenter
Svenska musiker under 2000-talet
Musiker från Malmö
Födda 1965
Levande personer
Män
Basket vid olympiska sommarspelen 1956

Basketturneringen vid olympiska sommarspelen 1956 var de fjärde spelen med basket på programmet. Femton nationer var representerade, vilket kan ses som lågt i jämförelse med många basketturneringar. Totalt 174 spelare var med och tävlade i 56 matcher. Damerna tävlade inte. 

Lagen var uppdelade i 4 grupper, med fyra lag i varje grupp utom i grupp D, där det var tre lag. Alla lag mötte de andra i grupperna. De två bästa lagen i varje grupp gick vidare till kvartsfinalgrupper, där lagen återigen fick möta de andra lagen i gruppen. De två bästa lagen gick vidare till semifinaler, och de utslagna lagen tävlade om platserna 5-15. Turneringen hölls i the Royal Exhibition Building.

Medaljfördelning

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Grupp D

Spel om nionde- till femtondeplats

Grupp 1

Grupp 2

Placeringsmatcher

Spel om trettonde- till femtondeplats

Spel om nionde- till tolfteplats

Slutspel

Kvartsfinaler

Grupp A

Grupp B

Spel om femte- till åttondeplats

Spel om första- till fjärdeplats

Slutställning
Albert Pettersson (släggkastare)

Karl Albert Israel Pettersson, född 15 augusti 1879 i Göteborgs domkyrkoförsamling, Göteborg, död 7 oktober 1956 (77 år gammal) i Brämaregårdens kyrkobokföringsdistrikt, Göteborg. Han var en svensk friidrottare (släggkastning). Han vann SM-guld i slägga 1906. Han tävlade för Örgryte IS.  Släggan som användes vid denna tid hade ett fast skaft och inte som idag då den har en vajer med handtag.

Referenser

Källor

Noter 

Födda 1879
Avlidna 1956
Svenska släggkastare
Män
Friidrottare i Örgryte IS
Vargas

Vargas är ett spanskt och portugisiskt namn. Det kan syfta på:

Personer
 Alberto Vargas (1896–1982), peruansk-amerikansk pinupkonstnär
 Alfonse Vargas de Bedemar (1816–1902), dansk-rysk skogsvetare
 Chavela Vargas (1919–2012), mexikansk rancherasångare
 Diego de Vargas (1543–1804), spanskättad guvernör över nuvarande Arizona och New Mexico
 Eduardo Vargas (född 1989), chilensk fotbollsspelare
 Elizabeth Vargas (född 1962), amerikansk TV-journalist
 Enrique Vargas (född 1940), colombiansk teaterregissör
 Fred Vargas, pseudonym för Frédérique Audouin-Rouzeau (född 1957), fransk historiker, arkeolog och författare
 Getúlio Vargas (1882–1954), brasiliansk politiker
 Gonzalo Pérez de Vargas (född 1991), spansk handbollsmålvakt
 Jorge Vargas (född 1976), chilensk fotbollsspelare
 José María Vargas (1786–1854), president i Venezuela
 Joseph Vargas (född 1955), amerikansk vattenpolospelare
 Juan Vargas (född 1961), amerikansk politiker, demokrat, kongressrepresentant för Kalifornien
 Juan Manuel Vargas (född 1983), peruansk fotbollsspelare
 Laura Vargas Koch (född 1990), tysk judoutövare
 Lázaro Vargas (född 1964), kubansk basebollspelare
 Luis Vargas Peña (1905–1994), paraguayansk fotbollsspelare
 Luis Vargas Tejada (1802–1829), colombiansk skald
 Luis de Vargas (1502–1568), spansk målare
 Mario Vargas Llosa (född 1936), peruansk-spansk författare, journalist och politiker
 Martin Vargas (född 1955), chilensk boxare

Annat
 Vargas (auktor), beteckningar vid biologisk namngivning
 Vargas & Lagola, svensk sångduo
 Jordskreden i Vargas 1999, naturkatastrof i Venezuela
 Vargaseran, åren 1930–1945 i Brasiliens historia

Geografi

Flera länder
 Arroyo Vargas, vattendrag i flera länder
 Cañada de Vargas, vattendrag i flera länder
 Cerro Vargas, berg i flera länder

Argentina
 Isla de Vargas

Brasilien
 Getúlio Vargas (kommun i Brasilien)
 Porto Presidente Vargas, ort, omdirigering
 Presidente Vargas, grensida
 Presidente Vargas (kommun i Brasilien)

Chile
 Fiordo Vargas
 Isla Vargas,
 Islotes Vargas
 Lago Vargas, insjö

Colombia
 Alto Vargas, berg 
 Pantano de Vargas, träsk 
 Quebrada Vargas (vattendrag i Colombia, Antioquia)
 Quebrada Vargas (vattendrag i Colombia, Huila)

Filippinerna 

 Vargas (ort), Centrala Luzon, Province of Tarlac,

Kanada
 Vargas Island
 Vargas Island Park

Mexiko 
 Santiago Vargas, ort 
 Xahuén Vargas, ort

Spanien
 Higuera de Vargas (kommun), kommun i Extremadura
 Playa de Vargas, strand på Gran Canaria

Venezuela 

 Vargas (delstat), 

Efternamn
Basket vid olympiska sommarspelen 1952

Basketturneringen vid olympiska sommarspelen 1952 var de tredje spelen med basket på programmet. 23 nationer var representerade.

Medaljfördelning

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Grupp D

Slutspel

Kvartsfinaler

Grupp A

Grupp B

Spel om femte- till åttondeplats

Spel om första- till fjärdeplats

Slutställning
Sälens IF

Sälens IF är en idrottsförening i Sälen i Sverige. Föreningen bildades den 22 mars 1922 och tävlar i flera olika idrotter, som actionsport, alpin skidåkning, cykelsport, friidrott, gymnastik och längdskidåkning.

Sälens IF och IFK Mora är tillsammans ägare av Vasaloppet.

Kända medlemmar i Sälens IF är bland annat Janne Stefansson (vinnare av 7 vasalopp) och Bengt Eriksson (har åkt flest vasalopp: 60 stycken).

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

Cykelklubbar i Sverige
Friidrottsklubbar i Sverige
Gymnastikklubbar i Sverige
Sport i Malung-Sälens kommun
Skidklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1922
Basket vid olympiska sommarspelen 1948

Basketturneringen vid olympiska sommarspelen 1948 var de andra spelen med basket på programmet. 23 nationer var representerade.

Medaljfördelning

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Grupp D

Slutspel

Spel om sjuttonde- till tjugotredjeplats

Spel om tjugoförsta- till tjugotredjeplats

Spel om nionde- till sextondeplats

Spel om trettonde- till sextondeplats

Spel om första- till åttondeplats

Spel om trettonde- till sextondeplats

Slutställning

1948
Olympiska spelen
Sporter vid olympiska sommarspelen 1948
Basket i England
Basket vid olympiska sommarspelen 1936

Basketturneringen vid olympiska sommarspelen 1936 hade 23 deltagarländer. Detta var första gången basket var med på spelschemat, och även den största lagsporten.

Medaljfördelning

Slutspel

Slutställning 

1936
Olympiska spelen
Sporter vid olympiska sommarspelen 1936
Olympiska sommarspelen 1936
Ivvaviks nationalpark

Ivvaviks nationalpark är en nationalpark i Yukon, Kanada. Parken inrättades 1984 och det skyddade området omfattar 10 168 kvadratkilometer.

Geografi och klimat 
Ivvaviks nationalpark ligger norr om Vuntuts nationalpark och är en del av ett större vildmarksområde i norra Yukon som även sträcker sig in i Alaska. Längst i norr finns kust mot Beauforthavet, en stor del av nationalparken utgörs annars av bergstrakter. Mellan bergen och havet finns en mer eller mindre kuperad 30 till 10 kilometer bred kustslätt. I parken finns även många sjöar, vattendrag och dalar. Området har ett arktiskt klimat med långa, kalla vintrar och kort sommar. Medeltemperaturen över dygnet kan på vintern gå ner till minus 29 grader. På sommaren kan den däremot vara upp till plus 14 grader. Kusttrakterna har mer marint klimat än de södra delarna av parken, det vill säga variationerna i temperatur är något mindre och nederbörden något rikligare här än inåt landet. Tundra är den dominerande naturtypen i de flackare områdena.

Fauna och flora 
Ivvaviks nationalpark är ett kalvingsområde för ren. Andra större däggdjur som kan påträffas i parken är exempelvis myskoxe, isbjörn, varg och fjällräv. Amerikanskt snöfår kan förekomma i de södra bergstrakterna och når där den nordliga gränsen för sin utbredning. Under sommaren häckar många fåglar på tundran eller längs kusterna, för att sedan flytta söderut igen då vintrarna är för stränga för att de ska kunna överleva här. De örter som växer här är sådana som är anpassade till arktiskt klimat, där förutom fuktighet, temperatur, ljus- och vindförhållanden även permafrosten är en viktig faktor som påverkar betingelserna på växtplatsen.

Källor 
Ivvavik National Park of Canada

Nationalparker i Kanada
Yukons geografi
Naturskyddsområden bildade 1984
Edward Ohlsson

Edward Ohlsson, född 15 februari 1859 i Stockholm, död där 17 juni 1925, var en svensk arkitekt.

Biografi

Ohlsson studerade vid Tekniska skolan och Kungliga Akademien för de fria konsterna. Ritningar för mer än ett 20-tal hus är signerade av Edward Ohlsson och uppförda i Stockholms innerstad i huvudsak mellan 1880-talet och 1910-talet. I produktionen finns såväl bostadshus och villor som industribyggnader. Han ritade även vissa byggnader utanför huvudstaden som Badhotellet i Södertälje (1899) och läroverket i Södertälje samt den gamla spritfabriken i Åhus. I det nygrundade Saltsjöbaden ritade han 1892 flera villor för Wallenbergfamiljen, bland dem Villa Furubo, Villa Amalfi, Villa Matadi och Malmska villan. Några av dem var tänkta för uthyrning. Exempelvis hyrdes Malmska villan av Clara Emilia Smitt som inrättade där Saltsjöbadens första sanatorium.

Stockholmsverk i urval

 Villagatan 23, 1886
 Stureplan 4, 1886
 Karlavägen 56, 1887
 Barnhusgatan 4, 1887
 Götgatan 9, 1888
 Storgatan 36, 1889
 Stockholms Skofabrik, Hornsbruksgatan 19-25, Stockholm 1890-1897 (till- och ombyggnader)
 Narvavägen 7, 1890 (tillsammans med Gustaf Wickman och Carl Kleitz)
 Stockholms sjömanshem, 1891
 Stureplan 19, 1893 (tillsammans med Carl Kleitz)
 Östermalmsgatan 77, 1897
 Odengatan 40, 1900
 Byggnader för Nürnbergs Bryggeri 1902
 Lokaler åt Stockholms Norra Jästaktiebolag Kammakargatan 62, 1902
 Odengatan 46 & 48, 1903
 Valevägen 5A (Stockholmsvägen 17), Djursholm, 1904
 Frejgatan 77, 1905
 Hornsgatan 39, 1905
 Affärshus, Kornhamnstorg 49, 1906.
 Brygghus för Hamburgerbryggeriet, 1913

Övriga verk i urval
Disponentvillan i Ödeborg, 1901

Bilder, verk i urval

Referenser

 Dagens Nyheter: Dödsnotis (1925-07-19)

Externa länkar

Födda 1859
Avlidna 1925
Män
Svenska arkitekter under 1800-talet
Arkitekter från Stockholm
Svenska arkitekter under 1900-talet
Maj Sandmark-Liefwendal

Maj Hilda Emilia Sandmark-Liefwendal, född 29 mars 1908 i Dångebo, Södra Sandsjö församling, Kronobergs län, död 7 maj 1961 i Strängnäs stadsförsamling, Södermanlands län, var en svensk målare, grafiker och konsthantverkare.

Sandmark växte upp i byn Dångebo i Småland som dotter till lanthandlaren Arvid Sandmark och Gerda Löfving. Hon utbildade sig 1924–1926 på Wilhelmsons målarskola i Stockholm och för Isaac Grünewald, Wilhelm Smith och Olle Hjortzberg på Kungliga Konsthögskolan i Stockholm 1927–1934 och för Aksel Jørgensen på Det Kongelige Danske Kunstakademi i Köpenhamn 1929. Hon studerade en kortare tid för André Lhote i Paris 1948. Hon genomförde ett flertal studieresor till bland annat Tyskland, England, Nederländerna, Nordafrika och Sovjetunionen. Tillsammans med Ragnar Person ställde hon ut i Växjö 1937 och tillsammans med Sven Sahlberg och Torolf Engström i Borås 1946 samt med Tage Falkner på Galleri Brinken i Stockholm 1953. Separat ställde hon bland annat ut på De ungas salong i Stockholm 1941, i Eskilstuna 1941, Örebro 1946, Galleri Acté i Stockholm 1949, Norrköping 1956, Alvesta 1960 samt ett flertal gånger i Strängnäs. Hon medverkade i Sveriges allmänna konstförenings salonger i Stockholm och Riksförbundet för bildande konsts och Konstfrämjandets vandringsutställningar samt lokala samlingsutställningar i Strängnäs.  

Hon målade till en början i expressionistisk stil, men från slutet av 1940-talet övergick hon till en mer surrealistisk och kubistisk stil. Som grafiker arbetade hon med silkscreen och linoleumsnitt och gav 1957 på eget förlag ut en humoristisk svit med titeln Här ligger en hund begraven. 

Maj Sandmark var mellan 1939 och 1956 gift med konstnären och tonsättaren Kåge Liefwendal (1907–1982) och drev tillsammans med honom 1945–1951 sommartid en målarskola i Strängnäs. Hon medarbetade som konstkritiker i tidskriften Vår konst, vilken utgavs av maken under 1940-talet. Sandmark-Liefwendal är representerad vid Eskilstuna konstmuseum, Västerås konstförenings konstgalleri, Halmstads rådhus och Borås konstmuseum.

Källor
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 45-46, Allhems Förlag, Malmö. 
Maj Sandmark 1908-1961 på Strängnäs kommuns webbplats, kontrollerad 2010-11-04

Att läsa vidare
Ulla Müllern: Maj Sandmark - en liten introduktion i hennes konst , Lidingö 1971

Externa länkar
Bernd Blankenburg: Maj Sandmark 100 år i Smålandsposten 2008-09-03

Noter 

Svenska målare under 1900-talet
Födda 1908
Avlidna 1961
Kvinnor
Personer från Södra Sandsjö socken
Abdoul-Gafar Mamah

Abdoul-Gafar Mamah, född 24 augusti 1985 i Lomé, är en togolesisk fotbollsspelare som spelar för Dacia Chișinău

Landslagskarriär 
Han representerade det togolesiska fotbollslandslaget i det Afrikanska mästerskapet 2002 i Mali och det Afrikanska mästerskapet 2006 i Egypten.

Källor 
 Profil på Sheriffs webbplats
 Profil på National-football-teams.com

Togolesiska fotbollsspelare
Levande personer
Födda 1985
Män
Spelare i FC Sheriff Tiraspol
Spelare i FC Alania Vladikavkaz
Spelare i Dacia Chişinau
Eirian Williams

Eirian Williams, född 3 september 1955 i Carmarthen, är en walesisk fd snookerdomare.

Williams var tidigare polis till yrket, men drog sig tillbaka 1993. Mellan 1991 - 2014 dömde han matcher på den professionella snookertouren. Hans första final i en rankingturnering var Welsh Open 1998, då Paul Hunter slog John Higgins i finalen, det var Hunters första rankingtitel.

Sedan dess har Williams dömt ett stort antal rankingfinaler, och 2001 fick han det finaste uppdrag en snookerdomare kan få, att döma VM finalen i The Crucible Theatre. Detta har han senare fått göra vid ytterligare tre tillfällen, senast VM 2010.

Williams talar flytande walesiska och spelar ofta pool för en klubb på fritiden.

Externa länkar
Profil på World Snooker

Födda 1955
Snookerdomare
Personer inom sport från Wales
Män
Levande personer
Personer från Carmarthen
Knattspyrnusamband Íslands

Knattspyrnusamband Íslands är Islands fotbollsförbund, som bildades 1947. Förbundet finns i Reykjavik, vid Laugardalsvöllur, och gick med i Fifa och Uefa 1954. De organiserar den isländska fotbollsserien Úrvalsdeild, och har också hand om de isländska herr- och damlandslagen i fotboll. Förbundet har sin bas i Reykjavik.

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 Island på FIFA:s webbplats
 Island på UEFA:s webbplats

Förbundet
Medlemmar av UEFA
Idrottsförbund bildade 1947
Sport i Reykjavik
Idrottsförbund i Island
Sankt Johannes kyrka, Habo

Sankt Johannes kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Habo församling i Skara stift. Den ligger i centralorten i Habo kommun.

Kyrkobyggnaden
Byggnaden utgör vid sidan av Kalvträsks kyrka en av Sveriges två tolvsidiga centralkyrkor. Även Näshults kyrka i Vetlanda kommun är tolvsidig, men består av ett långhus med tresidiga utbuktningar.

Kyrkan uppfördes efter ritningar av arkitekt Lennart Arfwidsson, Västervik och invigdes 12 september 1993. Anläggningen består av en tolvsidig centralkyrka med intilliggande kyrktorg och församlingslokaler. Byggnaden vilar på en gråmålad betongsockel och har väggar klädda med vitslammat fasadtegel. Kyrkorummet har ett fyrsidigt kor i öster och en tresidig utbyggnad i söder för orgeln. Vid kyrkorummets norra sida finns ett vapenhus.

Sydost om kyrkan finns en klockstapel.

Inventarier
Altaret är fristående med en altarprydnad av Eva Spångberg

Orgel
Orgeln, som står på golvet i kyrkans södra del, har en ljudandefasad och elva stämmor fördelade på två manualer och pedal. Den tillverkades 2007 av Bergenblad & Jonsson Orgelbyggeri.

Referenser

 Habo kyrkliga samfällighet

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i Habo
Kyrkobyggnader i Skara stift
Kyrkobyggnader i Habo kommun
Kyrkobyggnader invigda 1993
Habo
1993 i Sverige
Viborgs spårvägar

Viborgs spårvägar (finska: Viipurin raitiotiet, ryska: Вы́боргский трамва́й). Staden Viborg på Karelska näset tillhörde Finland till andra världskriget och har sedan dess tillhört först Sovjetunionen och senare Ryssland. Staden hade ett av Finlands tre spårvägssystem. Den meterspåriga, elektriska spårvägen var i drift från 1912 till 1957.

Historik

Ett försök med två hästomnibussar i stadstrafik blev inte långlivat vid sekelskiftet kring år 1900. Då den elektriska spårvägstrafiken slog väl ut i Helsingfors och i Åbo, ingick stadsfullmäktige i Viborg den 11 november 1910 ett avtal med den tyska firman AEG om byggandet av ett elektricitetsverk jämte spårväg. AEG beviljades en koncession på 50 år för driften av dessa. Staden reserverade sig rätten till att inlösa verksamheten efter 24 år från färdigställandet av elektricitetsverket. Spårvidden på 1000 mm var den samma som i Helsingfors och i Åbo. ASEA stod för byggandet av gatuspår. Arbetet  försenades något på grund av den ovanligt tidiga vintern i slutet av år 1912.

Den finländska tiden

 28 september 1912

 13 oktober 1912

 1 december 1912

 27 januari 1918
Trafiken inställdes på grund av inbördeskriget.

 Maj 1918
Trafiken startades åter.

 25 november 1922

 30 september 1926

 10 augusti 1930

 23 oktober 1937
Linjerna 1 och 2 trafikerades som en genomgående linje 1/2. Bytet av linjefärg skedde i Ristimäki.

 1938 — Ett antal förlängningar planerades, ss. en ny bro mot Neitsytniemi och en vidare förlängning från Neitsytniemi mot Sorvali. Vinterkriget satte stopp på planerna.
 1 december 1939 — Trafiken ställs in efter bombningar av sovjetiskt flyg.
 16 december 1939 — En upprustning inleds.
 23 december 1939 — Driften ställs in på grund av den finländska reträtten.
 13 mars 1940 — Viborg ockuperas av sovjetiska trupper.

Den sovjetiska tiden
 Maj 1940 — Viborgs spårvägar omorganiseras.
 22 augusti 1940 — Trafik startar från Papula till järnvägsstationen.
 Våren 1941 — Trafik startar mellan slottet och brandtorget.
 Augusti 1941 — Trafik ställs in efter att Finland har återerövrat staden.
 5 maj 1943 — Trafiken återupptas. 
 15 juni 1944 — Trafiken ställs in efter Röda arméns invasion.
 21 september 1946 — Upprustning inleds.
 Juni 1947 — Beslut om förlängningen mellan slottet och sjukhuset.
 Juni 1948 — Trafik startar åter över järnvägsbron.
 1954 — Linjen förbi slottet läggs om.
 7 juni 1954 — Upprustningen är slutförd.
 Februari 1957 — Beslut att lägga ned spårvägen. Linjelängden är endast 12 km och över 60 % av spåren måste bytas ut, liksom likriktarstationen. Rörelsen har en årlig förlust på  rubel. Framkomligheten på de smala gatorna i stadskärnan är begränsad. En planerad ombyggnad av slottsbron kommer att leda till en långvarig avstängning av spårvägen mellan centrum och sjukhuset.

Bildgalleri

Källor

Noter

Externa länkar

Spårvägar efter ort
Spårvägar i Finland
Spårvägar i Ryssland
Viborg, Ryssland