Schackregler

Schackregler, eller schacklagar, är regler för hur spelet schack spelas.

Schack spelas på ett kvadratiskt bräde som består av 8x8 rutor som är omväxlande ljusa och mörka. Det spelas mellan två deltagare, där den ena spelar med vita pjäser, och den andra med svarta. Det är alltid vit som börjar spelet, sedan drar spelarna vartannat drag. Vardera spelare får bara flytta en pjäs per drag. Spelet går ut på att ställa motståndarens kung schackmatt. Detta innebär att man hotar motståndarens kung samtidigt som denne inte kan undkomma hotet på något sätt, och då har man vunnit. Ett spel, fram till schackmatt, remi (oavgjort spel), flaggfall eller uppgivelse, kallas ett parti.

Utrustning 

Schackpjäser och ett schackbräde behövs för att kunna spela ett parti schack. Schackbrädet ska vara indelat i 64 alternerande ljusa och mörka fält. Vardera spelare börjar med 16 pjäser som är vita respektive svarta. Särskilt i tävlingar används även en tävlingsklocka för att begränsa betänketiden, samt partiprotokoll åt vardera spelare för att kunna studera och utvärdera partiet senare.

Utgångsställning 

Båda spelarna har från början en uppsättning pjäser bestående av följande:

Pjäserna placeras enligt diagrammet Utgångsställningen i schack. En tumregel när man ska sätta upp pjäserna är att den vita damen ska stå på en ljus ruta på d-linjen. Observera att damerna står på samma linje och kungarna på samma så att de bildar en damflygel och en kungsflygel.

Identifiera fält 

Varje fält på ett schackbräde betecknas med en unik kod bestående av en liten bokstav och en siffra. Linjerna bokstaveras från a till h från brädets damflygel. Raderna numreras från 1 till 8, från vits sida av brädet. Den vita kungen börjar till exempel på ruta e1. Den svarta springaren på ruta b8 kan flyttas till a6 eller c6. Brädet ska vara vänt så att vardera spelare har en ljus ruta längst ner till höger (h1 respektive a8).

Pjäsernas rörelse 
En pjäs, med undantag för springaren, kan bara röra sig över rutor som det inte står en annan pjäs på. Man kan inte heller ställa en pjäs på ett en ruta där det redan står en av samma färg. Däremot kan man ställa pjäsen på en ruta där det står en pjäs av motsatt färg. Det innebär att man slår den pjäsen och den tas av brädet. Varje pjäs följer ett särskilt rörelsemönster. För bönder gäller särskilda regler vid slag.

Bonde 

Bonden flyttas vid första draget en eller två rutor framåt och därefter en ruta i taget. Bonden kan inte slå motståndarens pjäser med dessa framåtriktade förflyttningar. Däremot kan bonden slå en pjäs som står diagonalt framför den, varvid den hamnar på denna ruta. Se även specialdragen en passant och promovering.

Springare 

Springaren flyttas två rutor framåt och en ruta åt sidan, som en L-form, i alla riktningar. Springaren är den enda pjäsen som kan hoppa över andra pjäser. När en springare schackar motståndarens kung kan denne därför inte ställa någon pjäs mellan springaren och sin kung. Antingen måste springaren slås eller så måste kungen flyttas.  
Springaren är också, tack vare sitt unika rörelsemönster, den enda pjäsen i spelet som kan hota motståndarens dam utan att själv kunna bli slagen av denna i nästa drag. Detta gör att springaren är den pjäs som lyckas bäst med gaffeldrag, som exempelvis både hotar motståndarens dam och kung. Då måste motståndaren flytta sin kung och lämna damen på samma fält, som springaren sedan kan slå i nästa drag.

Löpare 

Löparen flyttas diagonalt. Vardera spelare har vid början av partiet en vitfältslöpare som endast kan förflytta sig på ljusa fält och en svartfältslöpare som endast kan förflytta sig på mörka fält. Löparna och springarna kallas tillsammans för de lätta pjäserna.

Torn 

Tornet flyttas i raka led lodrätt eller vågrätt. Tornen och damen kallas tillsammans för de tunga pjäserna. Se även specialdraget rockad.

Dam 

Damen flyttas i både diagonal, lodrät och vågrät riktning. De många förflyttningsmöjligheterna gör att många anser damen vara schackspelets värdefullaste pjäs.

Kung 

Kungen flyttas en ruta i taget i alla riktningar. Specialdraget rockad är ett undantag.

När kungen inte kan räddas från att bli slagen, är partiet slut (partiet avslutas innan kungen blir slagen). Inga drag som lämnar kungen hotad är tillåtna. Om en spelare gör ett sådant drag får han/hon ta tillbaka draget och göra ett annat drag. I snabbpartier kan dock andra regler gälla. Då kan det exempelvis vara tillåtet att påvisa att motståndarens kung står i slag, och därmed förlorar denne partiet.

När en spelare hotar att slå kungen i nästa drag brukar han/hon säga schack. Detta förekommer dock sällan i tävlingspartier. När kungen står i schack måste spelaren göra ett drag som hindrar schacken, antingen genom att flytta kungen, slå den hotande pjäsen, eller ställa en annan pjäs emellan.

Vinst 

En spelare kan vinna ett parti på tre sätt: schackmatt, uppgivelse och flaggfall. I tävlingar kan ett parti även vinnas om motståndaren blir diskvalificerad på grund av till exempel feldrag.

Schackmatt 
En spelare vars kung står i schack och inte kan undkomma att bli slagen i nästa drag förlorar partiet, och motståndaren vinner. Segraren brukar då säga schackmatt för att kungöra sin vinst. Uttrycket kommer från persiskan och betyder "kungen är död".

Uppgivelse 
En spelare kan även vinna genom att motståndaren när som helst under partiet ger upp frivilligt. Den som befinner sig i ett hopplöst underläge eller ser att schackmatt är oundvikligt under kommande drag kan därför erkänna sig besegrad och ge vinsten till sin motståndare.

Flaggfall 
En spelare vinner även partiet om motståndarens tid går ut. För att vinna på tid krävs innehav av mattsättande pjäser, annars förklaras partiet remi. Att tiden går ut kallas för flaggfall. Se tävlingsklocka.

Remi 
Remi är när ett parti slutar oavgjort. Det finns flera situationer som resulterar i att partiet slutar remi.

Ställningsupprepning 

Den spelare som har draget kan kräva remi om exakt samma ställning upprepas tre gånger under samma parti (det ska även vara samma spelare vid draget varje gång ställningen upprepas). Vanligtvis sker detta när en spelare kan utföra evig schackning. Om samma ställning har upprepats fem gånger kan en domare förklara partiet remi utan att någon av spelarna kräver det.

50-dragsregeln 
50-dragsregeln innebär att en den spelare som har draget kan kräva remi om det går femtio heldrag utan att en bonde flyttas eller pjäs slås. Detta beror på att det är mycket osannolikt att framsteg görs i en sådan situation. Se promovering. 

Regeln tillämpas vanligtvis sent i slutspelet. 1996 spelade stormästarna Peter Leko och Larry Christiansen ett parti som förklarades remi genom denna regel.

Om det har gått 75 drag utan framsteg kan en domare förklara partiet remi utan att någon av spelarna kräver det.

Inga mattsättande pjäser 

En spelare behöver mattsättande pjäser för att sätta motståndarens kung schackmatt. Om ingendera har mattsättande pjäser är partiet remi.

Mattsättande pjäser är en relativ term som beror på den aktuella positionen. Brist på mattsättande pjäser innebär att det inte finns en laglig dragsekvens som leder till schackmatt. I de flesta positioner är termen entydig, särskilt när någon av spelarna har en ensam kung. Vanligen behövs en dam; ett torn; två löpare; en löpare och en springare; eller en bonde (som kan promoveras) för att göra schackmatt. 

Schackmatt kan emellertid uppstå utan dessa pjäser om en av spelarna gör misstag (se diagram). Slutspel med två springare tillhör de tveksammare fallen där den aktuella uppsättningen av pjäser avgör huruvida vinst är möjlig inom femtio drag.

Patt 

Patt är en situation där en spelare befinner sig i ett läge där han/hon inte kan göra ett tillåtet drag, men inte står i schack. Partiet slutar då remi.

Pattsituationer förekommer ofta i slutspelet där den ena spelaren endast har kvar sin kung på brädet.

Överenskommelse 

Ett parti kan sluta remi om båda spelarna kommer överens om det. I internationella turneringar kan remi erbjudas genom att visa ett divisions- eller korstecken med händerna.

Man kan bara erbjuda remi medan motståndaren har draget. Erbjuder ena spelaren remi och den andra accepterar anbudet blir partiet remi. Om remianbudet avböjs fortsätter partiet som vanligt. Det är vanligt att spelare kommer överens om remi när en ställning är så pass jämn att det är osannolikt att någon kommer att vinna. Det är tillåtet att erbjuda remi flera gånger under partiets gång, men missbruk av detta är inte tillåtet om det uppfattas som störande. Se etikett och ordning.

Enligt världsschackförbundet FIDE:s turneringsregler för schack måste båda spelarna anteckna varje remierbjudande på sitt partiprotokoll.

Varianter 
Ytterligare regler kan tillkomma i särskilda turneringar. Exempelvis var det förbjudet att ge upp eller erbjuda remi under de första 30 dragen i London Chess Classic.

Specialdrag 
Schack har tre specialdrag:

Rockad 

Rockad är ett drag som innebär att kungen flyttas två steg (från e till c eller från e till g) i den riktning där det rockerande tornet befinner sig innan draget utförs (till c om damtornet används respektive till g om kungstornet används). Tornet flyttas till den ruta bredvid kungen som ligger närmast mitten (från a till d för damtornet samt från h till f för kungstornet). Det finns dock några förutsättningar för att en spelare ska kunna göra rockad:

 Både kungen och det rockerande tornet har inte flyttats tidigare under partiet
 Ingen pjäs befinner sig mellan kungen och tornet
 Kungen flyttas inte över eller till ett hotat fält
 Kungen står inte i schack när draget ska utföras.

Rockad på kungsflygeln kallas kort rockad då kungstornet ligger en ruta närmare kungen än damtornet. Rockad på damflygeln kallas lång rockad.

Observera att man måste flytta kungen först för att få genomföra rockad. Detta är för att utan tvekan visa att spelaren hade för avsikt att göra rockad och inte enbart flytta på tornet. Om spelaren av misstag vidrör tornet först får endast tornet flyttas.

En passant 

När en bonde flyttas två steg framåt kan motståndaren i nästa drag slå den "i förbigående" som om den endast flyttades ett steg framåt. Denna möjlighet finns dock endast under ett drag och kan endast genomföras av en annan bonde. Detta slag kallas att man slår bonden en passant.

Promovering 

När en bonde har flyttat sig till sista raden på motståndarens sida får spelaren välja om den ska förvandlas till en dam, ett torn, en springare eller en löpare. Man kan inte välja att förbli en bonde. Denna förvandling kallas för promovering.

Specialregler vid tävlingar 
I tävlingar brukar särskilda regler föreskrivas för att minska risken för fusk eller oenighet. Flera av dessa regler tillämpas även i nöjespartier, till exempel regeln släppt är släppt, men de bestäms då snarare genom överenskommelse och samförstånd och det kan variera från person till person vilka regler man anser är tillämpliga. Schackklocka kan ofta användas utanför tävlingar under till exempel snabbpartier som blixt- eller bulletschack, särskilt i onlinepartier.

Rörd är förd 

Rörd är förd är en regel som innebär att en spelare måste flytta den pjäs som denne har vidrört med avsikt först under sin tur. Detta gäller dock endast om pjäsen kan utföra ett giltigt drag. Annars har spelaren gjort ett feldrag och får flytta en annan pjäs.

Om en spelare vill rätta till pjäsernas placering på brädet måste han/hon förmedla sina avsikter först för att undvika missförstånd. I internationella sammanhang kan den franska frasen j'adoube användas som betyder jag justerar.

Taget är slaget 
Taget är slaget är en regel som är lik rörd är förd. Skillnaden är att rörd är förd även gäller för förflyttningar, medan denna regel endast gäller för slag.

Om en spelare vidrör en av motståndarens pjäser under sin tur måste denne utföra ett slag på den pjäsen om det är möjligt, annars får spelaren utföra ett annat drag.

Släppt är släppt 

Släppt är släppt är en regel som är jämförbar med lagt kort ligger inom vissa kortspel. Regeln innebär att spelaren inte kan ångra sitt drag när pjäsen har släppts ur hand, men så länge spelaren inte har släppt pjäsen kan han/hon välja att flytta pjäsen till ett annat fält än det först tilltänkta. 

Undantag för denna regel sker då spelaren utför ett feldrag. I sådant fall måste spelaren utföra ett annat drag. Detta förutsätter att motståndaren påpekade det ogiltiga draget.

Feldrag 

Ett feldrag är ett spelat drag som är otillåtet enligt spelets regler. Feldraget fastställs efter att spelaren har släppt pjäsen och tryckt på tävlingsklockan men innan motståndaren har påbörjat sitt drag.

Enligt FIDE:s regler, om en spelare utför ett regelstridigt drag, får motståndaren 2 minuter extra på klockan (1 minut i snabb- och blixtschack). Efter andra feldraget förlorar spelaren partiet förutsatt att motståndaren har mattsättande pjäser, annars slutar partiet remi.

Det är motståndarens eller eventuell domares ansvar att påpeka feldrag, och motståndaren måste göra detta innan han/hon rör sina egna pjäser, annars fortsätter partiet utan påföljder. Åskådare är förbjudna att påpeka feldrag vid partierna. De kan i efterhand påpeka det ogiltiga draget, men detta påverkar inte partiets gång.

Varianter av feldrag 
Ogiltiga drag kan kategoriseras i flera sorter:
 Drag som lämnar spelarens egen kung i schack
 Drag när spelarens kung står i schack som inte för denne ur schack
 Förflyttning av en pjäs till ett fält som den inte kan gå till
 Förflyttning av en pjäs efter att en pjäs redan har flyttats och släppts

 Vidrörelse av en pjäs som inte kan utföra ett giltigt drag
 Vidrörelse av en motståndarpjäs som spelaren inte kan slå
 Rockad när kungen står i schack
 Rockad när tornet flyttas före kungen
 Rockad där kungen passerar en hotad ruta
 Rockad när kungen eller tornet har flyttats tidigare.

Illegal uppställning 
Om det under partier gång upptäcks att startpositionen var felaktig startas spelet om igen om det upptäcks inom de tre första dragen. Annars fortsätter partiet trots att startuppställningen var fel. Om det upptäcks att schackbrädet är orienterat åt fel håll, fortsätts partiet efter att brädet vänds åt rätt håll. Om det upptäcks att spelarna har fel färger, fortsätts partiet utan att spelarna byter färg (om inte domaren dömer annorlunda). Lokala regler kan förekomma.

Tävlingsklocka 

Sedan senare halvan av 1800-talet har man under tävlingar använt tävlingsklocka (schackklocka) för att begränsa spelarnas betänketid. Detta var på grund av att tävlingarna hade en tendens att dra ut orimligt på tiden. I början användes timglas, men snart kom mekaniska klockor att tillverkas som bestod av två sammansatta urtavlor med en knapp ovanför varje. När ena spelaren var klar med sitt drag slog han/hon på knappen på sin sida för att stoppa sin egen klocka och starta den andres. När minutvisaren nådde tolv var tiden ute. Man satte i senare modeller en flagga precis före tolvstrecket som föll för att mer exakt visa när tiden var ute. I slutet på 1900-talet började digitala schackklockor användas då dessa var mer exakta och tillät mer avancerade tidsregler såsom tillägg och fördröjning.

Betänketid 
Ett långparti brukar i vanliga fall definieras som ett parti där vardera spelare får mer än 60 minuters betänketid, men de exakta tidsreglerna varierar. I FIDE:s världsmästerskap tilldelas spelarna i långpartier 120 minuter var de första 40 dragen, varefter 60 minuter läggs till. Efter drag 60 läggs 15 minuter till, samt ett tillägg på 30 sekunder per drag från och med drag 61. I snabbschack får vardera spelare mellan 10 och 60 minuter med ett tillägg på mellan 10 och 60 sekunder per drag. I blixtschack får vardera spelare max 10 minuter med ett tillägg på max 10 sekunder per drag. Ännu kortare partier kan förekomma, då kallat bullet där spelarna får mindre än 3 minuter var, men i tävlingar spelas dessa oftast online. I hyperbullet och ultrabullet får vardera spelare 30 respektive 15 sekunder.

Slå med samma hand 
I de flesta turneringar måste varje drag utföras med endast en hand. Regeln innebär då även att spelaren måste slå om klockan med samma hand som han/hon flyttade sin pjäs med. Enligt tradition brukar den som spelar med de svarta pjäserna få välja vilken sida av brädet klockan ska vara på.

Partiprotokoll 

I tävlingar under långpartier måste spelarna föra partiprotokoll där de skriver ner sina egna och sin motståndares drag. Detta gör man av flera skäl. Dels som bevisföring för att minska risken för fusk och oenighet, dels för att spelarna ska kunna studera partiet i efterhand och identifiera misstag och förbättringspotential. I större tävlingar finns det även ett historiskt värde i att protokollföra partier. Om en spelare har mindre än 5 minuter kvar på klockan är det vanligt att han/hon inte behöver anteckna sina drag. I blixtschack brukar också protokollföringen utebli. Alternativet kan då vara att domaren eller någon annan för protokoll.

Algebraisk notation 

Den vanligaste sättet i dag att föra partiprotokoll är genom algebraisk notation, som även är den enda tillåtna typen av notation på större turneringar.

Förflyttning av en pjäs noteras genom att ange det förkortade namnet på pjäsen som flyttas, därefter linjen och raden som den flyttas till. Pjäsen noteras med stor bokstav och linjen med liten bokstav. Om en bonde flyttas anges endast linjen och raden den flyttas till. Man behöver bara ange pjäsens ursprungliga position om det råder tvekan om vilken pjäs det är som flyttas. Slag noteras med ett x, schack noteras med ett + och schackmatt noteras med en #. Spelaren kan även anteckna om ett drag var bra eller dåligt med utropstecken respektive frågetecken.

Kort och lång rockad noteras med 0-0 respektive 0-0-0. En passant noteras med e.p.. Om en spelare erbjuder remi noteras det efter hans/hennes drag med (=). När partiet är över anger man 1–0 för vit vinst, 0–1 för svart vinst och ½–½ för remi.

Exempel 

Samma parti kan skrivas ut utan mall på följande sätt: 

1. e4 e5 2. Lc4 Sc6 3. Dh5 Sf6?? 4. Dxf7#

Om en bonde har promoverats så det finns tre likadana pjäser på brädet finns det även situationer där en pjäs ursprungsposition måste noteras med både linje och rad, till exempel Sc5e4 (springare på c5 går till e4).

Etikett och ordning 
Det är god sed i ett tävlingsparti att spelarna skakar hand med varandra före och efter partiet. 

Det är förbjudet för både spelare och publik att prata eller göra någonting för att störa eller irritera. Det är dock tillåtet att prata om saker som är nödvändiga för spelet, till exempel om man ställer en ordningsfråga, påpekar ett feldrag eller erbjuder remi, förutsatt att man inte missbrukar denna rättighet. Huruvida det är acceptabelt att äta under partiet är en omdiskuterad fråga men det är generellt accepterat att dricka till exempel kaffe eller vatten.

Böcker, datorer, anteckningar (förutom partiprotokoll) eller andra externa informationskällor är generellt förbjudna under parti. Under 2000-talet blev även frågan om mobiltelefoner aktuell då de kunde utgöra ett störande moment, och med smarttelefonernas uppkomst blev även risken för fusk större. På grund av detta är det vanligt på mindre turneringar att man stänger av telefonen och lägger den synlig på bordet med skärmen neråt för att visa att man inte använder den. I större mästerskap brukar telefoner vara helt förbjudna.

I stora turneringar såsom världsmästerskap kan klädkoden kavaj påbjudas.

Referenser

Noter