kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vadsbro kyrka

Vadsbro kyrka är en kyrka i Bettna församling, Flens kommun. Kyrkan ligger i Vadsbro i Flens kommun.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan byggdes under 1100-talet men präglas av de två gravkoren från senare tid. Det Ryningska koret är från 1650-talet. Intill ligger det något enklare Falkenbergska gravkoret från början av 1700-talet. Interiören präglas av stjärnvalven från 1400-talet som dekorerats med kalkmålningar under 1460-talet.

En fristående klockstapel av trä är uppförd åren 1653-1654. Stora kyrkklockan är gjuten 1653 och mellanklockan är gjuten 1654. Lillklockan är gjuten 1876.

Inventarier
 Dopfunten av gotländsk marmor med fot av gråsten dateras till 1200-talet.

Orgel
1904 byggde Setterquist & Son en orgel till kyrkan. Församlingen skickade ett tacksamhetsbevis till tillverkaren.

Galleri

Adelsläktaren

Referenser

Tryckta källor

Webbkällor

Noter

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Flens kommun
Kyrkobyggnader i Strängnäs stift
Kyrkobyggnader invigda under 1100-talet
Medeltida kyrkobyggnader i Sverige
Tanja Bergkvist

Tanja-Helena Dessislava Bergkvist, född 3 januari 1974 i Lund, är en svensk matematiker, bloggare och debattör i genusfrågor.

Biografi 
Bergkvist blev filosofie doktor i matematik vid Stockholms universitet 2007. Hon har sedan tidigare en filosofie kandidat-examen i slaviska språk från Göteborgs universitet. Sedan sin disputation 2007 har Bergkvist varit lärare vid KTH, Stockholms universitet och Uppsala universitet, gästlektor vid Sigtunaskolan Humanistiska Läroverket och forskare vid FOI. Hon var 2011-2014 verksam vid KTH.

Tanja Bergkvists mor är bulgar och hennes far svensk. Föräldrarna träffades som radioamatörer och fysikstudenter på 1960-talet. Under uppväxten tillbringade Bergkvist varje sommarlov i Bulgarien.

Bergkvist medverkade 2003 i Vetenskapens världs dokumentär om Arkimedes samt i två program i UR-serien "Jorden är platt" (matematik och växters geometri samt matematik och arkitektur) från 2004.

I samhällsdebatten debuterade Bergkvist 2008 med artiklarna "Genusvetare förvirrar barnen" och "Vetenskap eller galenskap" på Svenska Dagbladets debattsida Brännpunkt. Hon har bland annat medverkat i TV4 Nyhetsmorgon, Sveriges Radios program Filosofiska rummet i debatt om genuscertifieringen samt i paneldebatt i riksdagen om jämställdhet i skolan. År 2010 tilldelades hon stipendiet till professor Gunnar Heckschers minne av den borgerliga studentföreningen Heimdal med motiveringen ”För att med humor, kraft och brinnande engagemang verkat i opinionsbildande syfte mot den allt mer långtgående genusfixeringen i forskning och samhällsdebatt.” År 2011 höll Bergkvist en föreläsning på FreedomFest i Stockholm under rubriken Genusvansinne och fördumningsindustri.

Bibliografi
 Bergkvist, Tanja (2007). Asymptotics of Eigenpolynomials of Exactly-Solvable Operators. Doktorsavhandling, 145 sidor. .

Referenser

Externa länkar
 Tanja Bergkvist blogg
 Tanja Bergkvist i LIBRIS: 7 poster

Svenska matematiker under 2000-talet
Svenska bloggare
Alumner från Göteborgs universitet
Alumner från Stockholms universitet
Kvinnor
Födda 1974
Levande personer
Forskare från Lund
I huset

I huset är ett den svenska reggaegruppen Helt Off's andra studioalbum, utgivet 2006.

Spår 
Välvalda ord (5.32)
Säg som det e (5.36)
Jobba (4.11)
Vill ha det (5.11)
Tvåsam (3.38)
Det brinner i Paris (4.55)
Ont om pengar (5.54)
K.O. (4.09)
Lönsam (5.02)

Musikalbum 2006
Adolf Wach

Adolf Eduard Ludwig Gustav Wach, född den 11 september 1843 i Culm, död den 4 april 1926 i Leipzig, var en tysk jurist. Han var svärson till Felix Mendelssohn Bartholdy och farfar till Joachim Wach.

Wach blev 1868 privatdocent i Königsberg, 1869 ordinarie professor vid Rostocks, 1871 vid Tübingens, 1872 vid Bonns och slutligen 1875 vid Leipzigs universitet, en befattning vilken han lämnade 1920. 

Wach var en av sin tids främsta tyska forskare inom processrätten. Hans huvudverk är Handbuch des deutschen Civilprozessrechts I (1885), vilket dock aldrig fortsattes, och i övrigt kan nämnas Grundfragen und Reform des Zivilprozesses (1914). Han författade även skrifter på straffrättens område, bland vilka särskilt kan nämnas Die Reform der Freiheitsstrafe (1890).

Källor

Noter 

Processrättsexperter
Tyska professorer i juridik
Personer verksamma vid Rostocks universitet
Personer verksamma vid Tübingens universitet
Personer verksamma vid Bonns universitet
Personer verksamma vid Leipzigs universitet
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Culm
Födda 1843
Avlidna 1926
Män
Ugglan
Alumner från universitetet i Königsberg
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Alumner från Göttingens universitet
Alumner från Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg
Ferguson Research Ltd.

Harry Ferguson Research Limited var en brittisk formelbilstillverkare.

Historik
Harry Ferguson, mannen bakom Ferguson-traktorn, var delägare i traktortillverkaren Massey-Ferguson. Under 1950-talet involverades han i Tony Rolts arbete med fyrhjulsdrift för bilar och 1959 grundade Ferguson och Rolt företaget Ferguson Research Ltd. Som ett led i marknadsföringen byggdes formel 1-bilen Ferguson P99 till säsongen , med företagets fyrhjulsdrift och motor från Coventry Climax. Bilen kördes av R R C Walker Racing Team och vann International Gold Cup på Oulton Park, utanför världsmästerskapet. Bilen deltog bara i ett VM-lopp, i .

Efter Harry Fergusons bortgång fortsatte Rolt att utveckla företaget och byggde bland annat en formelbil för amerikanska USAC Indycar-serien. 1966 började Jensen Motors bygga en variant av sin Interceptor-modell med Fergusons fyrhjulsdrift. Under  byggde flera formel 1-stall, som Matra, Lotus och McLaren, prototyper med Fergusons fyrhjulsdrift.

I början av 1970-talet avvecklade Rolt Ferguson Research Ltd och startade istället ett nytt företag med namnet FF Developments.

F1-säsonger

Andra stall

Källor

Externa länkar
grandprix.com 

Brittiska fordonstillverkare
Formelbiltillverkare
Michel Goudchaux

Michel Goudchaux, född 18 mars 1797 i Nancy, död 27 december 1862 i Paris, var en fransk politiker, landets finansminister 24 februari-5 mars samt 28 juni-25 oktober 1848.

Goudchaux blev efter sin fars död 1821 chef för ett större varuhus och 1826 invald i deputeradekammaren där han slöt sig till oppositionen. Efter julirevolutionen blev han medlem i departementet Seines generalråd och därefter uppbördsman i Strasbourg, men avsattes 1834 på grund av sin opposition mot regeringen. Han blev då medarbetare på tidningen Le National där han skrev om finansiella frågor.

I 1848 års provisoriska regering tillträdde han som finansminister, men avgick efter 11 dagar, efter arbetarupproret återinträdde han som finansminister under några månader. Han valdes in i den lagstiftande församlingen 1857, men fick inte tillträda eftersom han vägrade avlägga ed på författningen.

Källor

Frankrikes finansministrar
Franska politiker under 1800-talet
Personer från Nancy
Födda 1797
Avlidna 1862
Män
Ugglan
Ami Aspelund

Ami Aspelund, egentligen Anne-Marie Aspelund, född 7 september 1953 i Vasa, är en finlandssvensk artist. Sin första singel, Apinamies, gav hon ut 1973. Hon deltog i Eurovision Song Contest 1983 med sången "Fantasiaa". I Finlands uttagning till Eurovision Song Contest 1982 blev hon tvåa med sången "Mitt äppelträd". Hon deltog i musikfestivalen för minoritetsspråk Laulun Laulut i Pajala 2007. Hon sjöng då ett bidrag på finlandssvenska. År 1993 spelade hon lärarinnan Marghareta i TV-serien 16 på FST där hon hade ett flertal låtar.

Hon är syster till Monica Aspelund som deltog i Eurovision Song Contest 1977.

Teater

Roller

Diskografi

Album 

 Ami (1974)
 Credo – minä uskon (1975)
 Karibu (1975)
 Yön jälkeen (1976)
 Cascade (1976)
 Fågel blå (1978)
 Sinilintu (1978)
 Tänään huipulla (1982)
 Fantasy dream (1983)
 Framtidens skugga (1983)
 Fenor och vingar (1986)
 Rio Herne (1994)
 Sylvian paluu (1997)
 Sylvias återkomst (1996)
 Tänään huipulla (2000)
 Ami Live! (2005)
 Pärlor (2005)
 På resa! (2008)

Singlar 

 ”Apinamies” / ”Bumerangi” (1973)
 ”Waterloo” / ”Kun pois hän on” (1974)
 ”Tänään huipulla” / ”Tiedä mitä tahdot” (1974)
 ”Mä halusin niin” / ”Suukkosuma” (1975)
 ”Päivä kaunein on tullut” / ”Nuoruuteni on ohi” (1975)
 ”Koska sun taas nähdä saan” / ”Ja rakastan vielä” (1975)
 ”Chanson d'amour” / ”Onnen hetket” (1977)
 ”Vapaana” / ”Ihmeiden aika” (1977)
 ”Sinilintu” / ”Charleston” (1978)
 ”Fågel blå” / ”Charleston” (1978)
 ”Fågel blau” / ”Der erste Flug” (1982)
 ”Mitt äppelträd” / ”Fågel blå” (1982)
 ”You are my life” (Ami Aspelund ja Jokke Seppälä) / ”Flight 205” (Jokke Seppälä) (1982)
 Rakkaudesta ystävyyteen / Tahtoo lisää (1983)
 Fantasiaa / Fantasy dream (1983)
 Clown / Private secretary (1983)
 Niin hyvä kun oot vierelläin / Tyttö ja nauravat silmät / Carnaval!-Samba kesälle (2004)
 Lugn, skön semester!? (2007)
 Hemåt / Ängel / Europa tur och retur (2008)

Referenser

Externa länkar 
 Ami Aspelunds webbplats

Finländska sångare under 1900-talet
Finlandssvenska musiker
Artister som representerat Finland i Eurovision Song Contest
Deltagare i Eurovision Song Contest 1983
Musiker från Vasa
Födda 1953
Levande personer
Kvinnor
Finländska sångare under 2000-talet
Storviks kyrka

Storviks kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Ovansjö församling i Uppsala stift. Kyrkan ligger mitt i samhället Storvik.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan uppfördes efter ritningar av arkitekt Johan Thomé och invigdes första advent 1960.

Kyrkobyggnaden har stomme och väggar av tegel.
I kyrkorummet finns takmålningar av Uno Wallman. Kyrkorummets golv är av sprängd kalksten.

En fristående klockstapel uppfördes redan 1922.

Inventarier
 Dopfunten är huggen i kalksten av Bertil Persson från Storvik. Tillhörande dopfat av guldbrons är tillverkad av Erik Pettersson.
 Altare och predikstol är gjorda av kalksten.
 Orgeln med sju stämmor och en manual är byggd av Grönlunds Orgelbyggeri i Gammelstad.

Referenser
 Ovansjö-Järbo pastorats kyrkliga samfällighet
 
 

Kyrkobyggnader i Uppsala stift
Kyrkobyggnader i Sandvikens kommun
Kyrkobyggnader invigda 1960
Storvik
1960 i Sverige
Charles Montagu, 1:e hertig av Manchester

Charles Montagu, 4:e earl och 1:e hertig av Manchester, född omkring 1660, död 1722, var en engelsk diplomat och sonson till Edward Montagu, 2:e earl av Manchester.
Gift med Doddington Greville 1690 och far till William Montagu, 2:e hertig av Manchester och till George Montagu, 3:e hertig av Manchester. 

Manchester stred i kung Vilhelm III:s här i slaget vid Boyne 1690, var 1699-1701 engelskt sändebud i Paris med särskilt uppdrag att övervaka den avsatta stuartska kungafamiljens stämplingar, var 1707-08 sändebud i Republiken Venedig och upphöjdes 1719 till hertig av Manchester.

Referenser

Noter

Externa länkar

Födda 1660
Avlidna 1722
Brittiska diplomater under 1700-talet
Brittiska hertigar
Engelsk adel
Män
Alumner från Trinity College, Cambridge
Axel Aurelius

Axel Aurelius, född 23 december 1870 i Gräsmarks församling, Värmlands län, död 2 mars 1956 i Göteborg, var en svensk fotograf.

Axel Aurelius började i unga år att läsa på Chalmers i Göteborg men trivdes inte. Istället följde han med en kemiintresserad kamrat till Tyskland, där han skaffade sig fototeknisk kunskap och utrustning. Han startade sin rörelse 1889 och hade som mest ett femtontal fotografer och medhjälpare anställda. Runt åren 1903-1904 byggde Aurelius Villa Helios i Sunne för bostad och ateljéverksamhet. Han flyttade in år 1905. Samtidigt sökte han efter en fotograf som medhjälpare. Han fick svar från den unga fotografen Freja Stenberg från Falkenberg som flyttade dit. Två år senare gifte de sig. Fotoverksamheten utvecklades också till att omfatta postorderförsäljning av ramar och förstoringar.
Man kunde även få fotografiska bilder överförda till siden, sammet eller porslin. Familjen Aurelius flyttade till Göteborg år 1919, där de satte upp "Fotografiska konstljus-Atelieren" på Kungstorget 11.

Första färgfotot
År 1907 tog Axel och Freja Aurelius sina första färgfoton och blev därmed pionjärer i Sverige inom färgfotografering.

Källor

Svenska fotografer
Personer från Gräsmarks socken
Födda 1870
Avlidna 1956
Män
Ludwig von Rönne

Ludwig Moritz Peter von Rönne, född 18 oktober 1804 i Glückstadt, död 22 december 1891 i Berlin, var en tysk jurist.

Rönne steg på den juridiska banan 1859 till vicepresident i appellationsdomstolen i Glogau, men tog 1868 avsked. Åren 1849–1881 var han nästan utan avbrott ledamot av preussiska lantdagen samt 1871–1874  av tyska riksdagen. 

Tillsammans med andra jurister utgav Rönne det stora verket Ergänzungen und Erläuterungen der preussischen Rechtsbücher (1847–1851; sjunde upplagan 1885–1888). Ensam publicerade han bland annat Das Staatsrecht der preussischen Monarchie (två band, 1856–1863; femte upplagan av Philipp Zorn 1899-1906), i vilket verk den offentliga preussiska rätten blev för första gången i sin helhet utförligt behandlad, och Das Verfassungsrecht des Deutschen Reichs (1872; andra upplagan 1876–1877), som innehåller den första systematiska vetenskapliga framställningen av Tyska rikets statsrätt.

Källor

Tyska jurister
Tyska riksdagsledamöter
Preussiska politiker
Jurister under 1800-talet
Tyska politiker under 1800-talet
Födda 1804
Avlidna 1891
Män
Ugglan
Philipp Zorn

Carl Ludwig Philipp Zorn, född 13 januari 1850 i Bayreuth, död 4 januari 1928 i Ansbach, var en tysk jurist.

Zorn blev 1875 extra ordinarie professor vid Münchens universitet och 1877 ordinarie professor vid Berns universitet, samma år vid Königsbergs universitet och slutligen 1900 vid Bonns universitet, varifrån han tog avsked 1914. 

Zorn var ombud för Tyska riket vid fredskonferenserna i Haag 1899 och 1907, och utgav ett flertal skrifter, särskilt av stats- eller folkrättsligt innehåll, bland annat Staatsrecht des Deutschen Reiches (1880–83; andra upplagan 1895–97) och Gesandschafts- und Konsularrecht (1920).

Källor

Statsrättsexperter
Kyrkorättsexperter
Tyska professorer i juridik
Personer verksamma vid Münchens universitet
Personer verksamma vid Berns universitet
Personer verksamma vid universitetet i Königsberg
Personer verksamma vid Bonns universitet
Födda 1850
Avlidna 1928
Män
Ugglan
Personer från Bayreuth
Freundel Stuart

Freundel Jerome Stuart, född 27 april 1951 i Saint Philip, är en barbadisk politiker. Han var Barbados premiärminister mellan 2010 och 2018.. Han efterträdde David Thompson efter att denne avlidit. Han är medlem i Demokratiska arbetarpartiet.

Biografi

Privatliv och karriär 
Stuart föddes i Saint Philip, Barbados. Han är ensamstående sedan oktober 2010 och har en dotter.

Han gick på the University of the West Indies där han läste statsvetenskap och juridik. Han arbetade som advokat med inriktning på associationsrätt och straffrätt

Han har stödjer flera samhällsorganisationer och sponsrar the Dayrells United Achievers Community Club och Notre Dame Sports Club.

Politisk karriär 

Freundel Stuart har under flera år varit medlem i Demokratiska arbetarpartiet där han haft flera olika poster inklusive president. Han representerar St Michael South valkrets.

Barbados sjunde premiärminister 
Stuart gick in som tillfällig premiärminister för Barbados maj 2010 när premiärminister David Thompson blev sjuk i bukspottkörtelcancer. Adriel Brathwaite ersatte Stuart som justitiekansler och minister för inrikes frågor. Thompson dog den 23 oktober 2010. Ledningen i Demokratiska arbetarpartiet höll ett krismöte i partiets högkvarter på George Street i Bridgetown på morgonen då Thompson dog, Stuart valdes då till premiärminister.

Stuart svors in som Barbados 7:e premiärminister samma dag av generalguvernören Clifford Husbands.

2011 valdes Stuart in som medlem i FN:s Global Panel on Sustainability.

Stuart segrade i sitt första val som premiärminister den 21 februari 2013 genom att besegra Barbados arbetarpartis utmanare Noel Lynch, som utmanade honom i hans valkrets.

I januari 2014 blev Stuart medlem i Privy Council of the United Kingdom
.

Stuart har sedan dess meddelat att han har för avsikt att göra Barbados till en republik och ersätta drottningen av Barbados med en ceremoniell president som statschef.

I maj 2018 efterträddes han på posten av Mia Mottley.

Källor

Externa länkar 
The Democratic Labour Party

Barbados premiärministrar
Födda 1951
Män
Levande personer
George Montagu

George Montagu kan syfta på bland andra:

 George Montagu (1622–1681), engelsk politiker
 George Montagu (1753–1815), engelsk ornitolog
 George Montagu (1750–1829), brittisk amiral
 George Montagu, 1:e earl av Halifax (omkring 1684–1739), engelsk politiker
 George Montagu, 2:e earl av Halifax (1716–1771), brittisk statsman
 George Montagu, 1:e hertig av Montagu (1712–1790), brittisk peer
 George Montagu, 4:e hertig av Manchester (1737–1788), brittisk peer
 George Montagu, 6:e earl av Sandwich (1773–1818), brittisk peer
 George Montagu, 6:e hertig av Manchester (1799–1855), brittisk peer
 George Montagu, 8:e hertig av Manchester (1853–1892), brittisk peer
 George Montagu, 9:e earl av Sandwich (1874–1962), brittisk peer och konservativ politiker

Se även 
 George Montagu-Dunk, 2:e earl av Halifax (1716–1771), engelsk politiker
Black Shuck

"Black Shuck" är en låt av den brittiska rockgruppen The Darkness. Låten återfinns på gruppens debutalbum Permission to Land som gavs ut den 7 juli 2003. Låten spelades in någon gång mellan september och oktober 2002 i Chapel Studios i Lincolnshire och Paul Smith Music Studios i London. En redigerad version av låten finns där textraden "that dog don't give a fuck" är ändrad till "that dog don't give a duck" och avslutningen "voff!" är ändrat till "quack!".

Historia

Låtskrivandet och inspelning 
"Black Shuck" skrevs någon gång mellan det att The Darkness bildades år 2000 och sommaren 2002 av sångaren Justin Hawkins, gitarristen Dan Hawkins, basisten Frankie Poullain och trummisen Ed Graham. Inspiration till texten fann Justin från sina hemtrakter; titeln till låten är namnet på en mytologisk spöklik svart hund som sägs ströva omkring i East Anglia. I låtens text nämns en händelse som ska ha skett i Blythburg i Suffolk den 4 augusti 1577;

Grunderna till låten spelades in live av Graham, Poullain och Dan Hawkins. Därefter lade Justin Hawkins ett sångspår och en kompgitarr i den högra kanalen för markeringarna i början av låten; "sedan kom jag på att jag inte riktigt visste hur man ska spela riffet, så efter markeringarna tog Dan över och spelade båda gitarrerna. Det finns bara två gitarrer på den låten – det är en väldigt simpel, avskalad låt om en hund som attackerade en kyrka."

Live 
"Black Shuck" började spelas live av gruppen åtminstone från 2002. Sångaren Justin Hawkins sade i en intervju; "Vi hade "Black Shuck" men vi visste inte om den var bra eller inte. Vi spelade den live några gånger och det verkade gå bra för den innehar "körsvar" i refrängen. Sådana saker är alltid bra." Från 2002 till slutet av sommaren 2004 spelades låten i princip alltid som nummer två i låtlistan - efter det instrumentala öppningsnumret "Bareback". Därefter, under Winternational Tour, flyttades låten till slutet av konserterna och under The Darkness världsturné 2006 spelades den i mitten av konserterna; man hade då även förlängt låten med ett bassolo för att introducera Richie Edwards som vid tiden just hade ersatt Frankie Poullain som bandets basist.

"Black Shuck" är en av få låtar som Justin Hawkins inte spelar gitarr i.

I andra media 
Låten hörs under en kort sekvens i filmen School of Rock. "Black Shuck" finns dock inte med på filmens soundtrack, där har man istället tagit med en annan låt av The Darkness, "Growing on Me". Detta byte beror sannolikt på svordomarna som förekommer i "Black Shuck"; genom att byta låt på soundtracket skulle man undvika Parental Advisory-märket på skivan och därmed tillåta medlemmar av målgruppen - det vill säga barn - att köpa albumet.

Medverkande 

The Darkness
Justin Hawkins – sång, gitarr
Dan Hawkins – gitarr, kör
Frankie Poullain – bas, kör
Ed Graham – trummor

Produktion
Pedro Ferreira – producent, mixning, ljudtekniker
Will Bartle – inspelningassistent
Nick Taylor – mixningsassistent
Mick Marsh – mastering

Referenser 

Låtar av The Darkness
Låtar skrivna av Ed Graham
Låtar skrivna av Dan Hawkins
Låtar skrivna av Justin Hawkins
Låtar skrivna av Frankie Poullain
Sånger 2003
Eurogamer

Eurogamer är ett europeiskt nätverk av webbplatser med huvudsäte i Brighton, som fokuserar på nyheter, recensioner, förhandsvisningar och intervjuer inom TV- och datorspelsvärlden. Den brittiska sajten startades september 1999 och varumärket ägs av Gamer Network samt bröderna Rupert och Nick Loman. Nuvarande chefredaktör för den engelska utgåvan är Oli Welsh som haft rollen sedan 2014.

2010 skapades en svensk version av Eurogamer som lades ner 2014. I mars 2015 startade sidan upp på nytt med ny redaktion med Andréas Göransson som chefredaktör. I december 2016 lades även denna version ner.

Se även 
 IGN
 Gamereactor
 Gamespot
 Moby Games

Referenser

Noter

Externa länkar
 Svensk officiell webbsida

Brittiska webbplatser
Webbplatser med datorspelsanknytning
Ed Litzenberger

Edward Charles John "Ed" Litzenberger, född 15 juli 1932 i Neudorf i Saskatchewan, död 1 november 2010 i Etobicoke i Ontario, var en kanadensisk professionell ishockeyspelare som representerade NHL-klubbarna Montreal Canadiens, Chicago Black Hawks, Detroit Red Wings och Toronto Maple Leafs mellan åren 1952 och 1965.

Litzenberger donerades som en gåva från Montreal Canadiens till Chicago Black Hawks då Black Hawks organisation kämpade för att hålla klubben vid liv.

NHL-karriären 
Litzenberger anslöt till Chicago Black Hawks efter att spelat 29 matcher för Montreal Canadiens säsongen 1954–55 och han skulle sluta den säsongen på 73 spelade matcher på vilka han gjorde 23 mål och 51 poäng. Eftersom han endast hade spelat 5 matcher under de två föregående säsongerna då han tillhörde Canadiens så räknades han fortfarande som en rookie 1955 och han belönades med Calder Memorial Trophy som säsongens bäste nykomling.

Under Litzenberger första år i Black Hawks var laget ett bottenlag. Det var något som han märkte speciellt då han själv hade spelat i ligans topplag innan han anlände till Chicago. Litzenberger upptäckte att vissa av spelarna i klubben hade en dålig inställning då de hela tiden förväntade sig att förlora och de kunde också vara glada om de spelade oavgjort. Det här var något som Litzenberger ville ändra på och han sade till sina lagkamrater att det endast är segrar som räknas och inget annat, och spelar oavgjort så är det inget att fira. Med sin vinnarskalle hjälpte Litzenberger att bygga upp en ny vinnarkultur i Chicago Black Hawks. 

1961 vann Black Hawks sin tredje Stanley Cup och den första på 23 år. Litzenberger skulle vid den här tiden vara lagets kapten och fick till slut utdelning för det jobb han hade lagt ner i klubben. Han hade lyckats att ta klubben från botten till toppen. Efter segern med Black Hawks valde han att spela för Detroit Red Wings men han representerade klubben i endast 32 matcher för redan samma säsong byte Red Wings bort honom till Toronto Maple Leafs. Även i Toronto Maple Leafs skulle han vara framgångsrik då han vann tre Stanley Cup på de tre säsonger han spelade i klubben.

Farmarligan 
Litzenberger skulle också hinna med att spela ett par år i AHL och WHL. När han spelade i AHL representerade han klubben Rochester Americans där han skulle vinna Calder Cup 1965 och 1966. Han är den enda professionella ishockeyspelare i Nordamerika som har vunnit sex raka mästerskapstitlar, fyra i NHL och två i AHL.

Klubbar
 Regina Pats 1949–1952
 Montreal Royals 1952–54
 Montreal Canadiens 1952–1955
 Chicago Black Hawks 1955–1961
 Detroit Red Wings 1961–62
 Toronto Maple Leafs 1962–1964
 Rochester Americans 1964–1966
 Victoria Maple Leafs 1965–66

Externa länkar
Ed Litzenberger hhof.com
Ed Litzenberger nhl.com

Kanadensiska ishockeyspelare
Män
Födda 1932
Avlidna 2010
Spelare i Chicago Blackhawks
Spelare i Detroit Red Wings
Spelare i Montreal Canadiens
Spelare i Toronto Maple Leafs
Spelare i Rochester Americans
Spelare i Regina Pats
Vinnare av Calder Memorial Trophy
Stanley Cup-mästare 1964
Stanley Cup-mästare 1963
Stanley Cup-mästare 1962
Stanley Cup-mästare 1961
Lagkaptener i Chicago Blackhawks