kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kozlov

Kozlov eller Kozlova kan syfta på:

Geografi
 Kozlov – ett tidigare namn på den näst största staden i Tambov oblast i Ryssland, se Mitjurinsk
 Kozlov, Havlíčkův Brod, ort i Tjeckien
 Kozlov (ort i Tjeckien, Vysočina, lat 49,41, long 15,70)
 Kozlov (ort i Tjeckien, Vysočina, lat 49,38, long 16,08)
 Kozlov Nunataks –  nunataker i Antarktis
 23406 Kozlov – en asteroid i huvudbältet
 Kozlova Glava – en bergstopp i Bosnien och Hercegovina

Personer
Kozlov (maskulinformen) eller Kozlova (femininformen) är också ett vanligt ryskt efternamn.

 Anna Kozlova (1972–), en rysk och sedermera amerikansk konstsimmare
 Alexander Kozlov(1981), Ryska federationens minister för naturresurser och ekologi
Ivan Kozlov (1779-1840), rysk poet
Pjotr Kuzmitj Kozlov  (1863—1935), rysk militär och upptäcktsresande
Viktor Kozlov, (född 1975), rysk ishockeyspelare
Vjatjeslav Kozlov (född 1972), rysk ishockeyspelare
Daniil Kazloŭ, (född 1997), vitrysk sångare

Källor
Viksälven

Viksälven är en älv i Arvika kommun som avvattnar sjön Racken och mynnar i Kyrkviken som är en avsnörd vik av Glafsfjorden. Älven är cirka 10 kilometer lång, 2 till 8 meter bred och 0,3 till 2,5 meter djup. Den är reglerad vid Segerfors bruk som en tidigare sågverksdamm och vid Gate som en mindre kraftverksdamm.

Lillälven är ett vänsterbiflöde som avvattnar sjön Ullen.

I älven bedrivs fritidsfiske av utplanterad regnbågsöring samt naturlig bäcköring, gädda och abborre.

Vattendrag i Arvika kommun
Vattendrag i Värmland
Byälvens avrinningsområde
Tensta församling

Tensta (uttalas [ténnsta] med grav accent]) är en församling i Vattholma pastorat i Upplands västra kontrakt i Uppsala stift. Församlingen ligger i Uppsala kommun i Uppsala län.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung. 

Församlingen utgjorde till 1 maj 1925 ett eget pastorat för att därefter till 1962 vara moderförsamling i pastoratet Tensta, Lena och Viksta. Från 1962 moderförsamling i pastoratet Tensta, Lena och Ärentuna. Församlingarna i pastoratet bildade 1975 Vattholma kyrkliga samfällighet och pastoratet namnändrades då till Vattholma pastorat.

Kyrkor 
 Tensta kyrka

Se även 
 Tensta socken

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Uppsala stift
Indelningar i Uppsala kommun
Lena socken, Uppland

Lena socken i Uppland ingick i Norunda härad, med en del före 1889 i Rasbo härad, ingår sedan 1971 i Uppsala kommun och motsvarar från 2016 Lena distrikt.

Socknens areal är 65,66 kvadratkilometer varav 65,08 land. År 2000 fanns här 1 952 invånare.  Salsta slott, tätorten Vattholma samt kyrkbyn Lenaberg med sockenkyrkan Lena kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Lena socken har medeltida ursprung, första gången omtalad 1299 ('parochie Lenum') och räknades i kyrkliga sammanhang i sin helhet till Norunda prosteri. I administrativt hänseende var den delad så, att den norra och västra delen (väster om Vattholmaån) räknades till Norunda härad och den sydöstra delen med byarna Björk, Edshammar, Flat, Storvreta, Årby och Ängeby hörde till Rasbo härad. Sockendelen öster om ån överfördes i kameralt hänseende till Norunda härad 1889.

1889 överfördes även byn Salsta från Tensta socken till Lena. Samtidigt överfördes byarna Knivsta  och Kungstomt från Lena till Tensta.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Lena församling och för de borgerliga frågorna bildades Lena landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Vattholma landskommun som 1971 uppgick i Uppsala kommun. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Lena, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Norunda härad. De indelta soldaterna tillhörde Upplands regemente, Rasbo och Upsala Kompanier och Livregementets dragonkår, Norra Upplands skvadron.

Geografi
Lena socken ligger norr om Uppsala kring Fyrisån med Vendelån och Vattholmaån. Socknen har odlingsbygd utmed åarna och är i övrigt en småkuperad skogsbygd.

Lena socken ligger längs länsväg 290 och korsas av Ostkustbanan, som har en järnvägsstation i Vattholma. 

Lenabergs kalkbrottsområde ligger här.

Fornlämningar
Från bronsåldern finns spridda gravrösen och omkring 170 skärvstenhögar. Från järnåldern finns 45 gravfält, en storhög som heter Horsberget och en fornborg, Salsta borg. Sex runstenar är funna.

Namnet
Namnet skrevs 1299 Lenum och kommer från kyrkbyn. Namnet innehåller len, 'sluttning, backe' syftande på den rullstensås kyrkan ligger vid.

Se även
Lena församling

Referenser

Vidare läsning
Sveriges bebyggelse: statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd. Landsbygden. Uppsala län, del 3 Hermes 1948 libris
 Jernkontoret & Riksantikvarieämbetet; Dannemora bergsbruksområde, sid. 218ff, i projektet Atlas över Sveriges bergslag - del H 115, ansvariga för denna del: Lena Berg och Örjan Hermodsson, Jernkontoret Berghistoriska utskottet Serie H 115, 2002, LIBRIS-id 9186545

Externa länkar

Wattholma kultur- och hembygdsförening

Indelningar i Uppsala kommun
Socknar i Norunda härad
Socknar i Rasbo härad
Ungdomens Tiomila

Ungdomens Tiomila är en orienteringstävling för ungdomar som arrangeras av den svenska idrottsföreningen IF Hagen i början av augusti varje år. Tävlingen är en stafett med de tre klasserna HD12, HD18 och D18 och brukar ha ca 250 startande lag. Därmed är den en av Nordens största ungdomstävlingar.

År 1981 arrangerades det första Ungdomens 10-mila av IF Hagen med bandybanan vid Billingens fritidsområde i Skövde som första tävlingscentrum. 136 lag anmälde sig detta premiärår. 1984 var första året med en egen klass för tjejer, D18 och 2004 var det första året för klassen HD12.

Efter att under 28 år ensamma arrangerat denna ungdomsfest bjöd IF Hagen in övriga klubbar i Västergötland att dela på arrangemanget. Hösten 2007 bildades därför föreningen Ungdomens 10mila i Västergötland. Femton av distriktets klubbar gick in som medlemmar i föreningen. Ur denna grupp bildades fyra geografiska grupper som alternerar som arrangörer för Ungdomens 10mila.

Sydöstra gruppen: OK Tranan, Tranemo, och Ulricehamns OK.

Norra gruppen: OK Klyftamo, Götene, Istrums SK, Istrum/Axvall, Mariestads FK, OK Amne, Gullspång, OK Skogsstjärnan, Töreboda och SOK Träff, Karlsborg.

Sydvästra gruppen: Marks Orienteringskrets; OK Mark, OK Räven, Skene SoIS, Fritsla VIK, Horreds SK och Kinnaströms SK.

Östra gruppen: IF Hagen, Skövde, Tibro OK, Hjobygdens OK, Tidaholms SOK Sisu.

Första gruppen som tog på sig arrangörskapet efter IF Hagen var sydöstra gruppen 2009. Målplatsen var Berg omedelbart söder om Tranemo. Tävlingen cirkulerar nu mellan grupperna.

Resultat

Referenser

Externa länkar
IF Hagen
Ungdomens tiomila

Orienteringstävlingar
Sportevenemang i Sverige
Återkommande sportevenemang med premiär 1981
Mikael Martinsson

Mikael Martinsson, född 29 mars 1966 i Katarina församling, Stockholm, är en svensk tidigare fotbollsspelare främst i IFK Göteborg. (anfallare).

Först spelade Martinsson i Vasalunds IF. 1989 gick han till Djurgårdens IF och gjorde samma säsong sina sju första allsvenska matcher. Under 1990 var han utlånad till spanska CD Castellon. Under 1990-talet var han en av IFK Göteborgs absoluta nyckelspelare i såväl allsvenskan som i Champions League. Efter spel i både IFK Göteborg och Boråslaget IF Elfsborg skrev Martinsson åter på ett kontrakt för sin moderklubb Vasalund där han också avslutade sin elitkarriär. Sommaren 2017 gjorde Martinsson en kort comeback då han spelade mittback för en match i Oskarströms IS i division 6 Halland södra.

Som fotbollsspelare levde Mikael Martinsson mycket på sin snabbhet och sin löpvilja. Han sköt bland annat SM-guldet 1994 till IFK Göteborg när IFK såg ut att tappa guldet till Örebro SK i säsongens sista match.

Meriter 
Djurgårdens IF
 Svenska cupen: 1991

IFK Göteborg
 Allsvenskan: 1993, 1994, 1995, 1996

IF Elfsborg
 Svenska cupen: 2001

Källor 
 Mikael Martinsson på svenskfotboll.se

Externa länkar 
 

Svenska fotbollsspelare
Spelare i Vasalunds IF
Spelare i CD Castellón
Spelare i Djurgårdens IF Fotboll
Fotbollsspelare i IFK Göteborg
Fotbollsspelare i IF Elfsborg
Spelare i Stenungsunds IF
Fotbollsspelare i Oskarströms IS
Män
Födda 1966
Levande personer
Svenska landslagsspelare i fotboll
Idrottare från Stockholm
Riskanalys

Riskanalys (oftast synonymt med säkerhetsanalys och riskvärdering), handlar om att systematiskt använda sig av tillgänglig information för att beskriva och beräkna risker med ett visst givet system. Med hjälp av riskanalys bedöms sannolikheter för olika oönskade händelser och dess konsekvenser. Med det som underlag kan beslut tas och åtgärder vidtas i syfte att minimera dessa risker, som kan vara på lång eller kort sikt. Riskanalys kan göras med hjälp av många olika metoder, som kan vara kvalitativa, semikvantitativa eller kvantitativa.

Exempel på metoder är: 

 PHA (Preliminary Hazard Identification)
 PSA (probabilistisk säkerhetsanalys]
 Ändringsanalys
 Failure modes and effects analysis
 FMECA
 Hazid (Hazard Identification)
 Hazop
 What-If
 Grovanalys
 QRA (Quantitative Risk Analysis)
 Minirisk

Se även 
 Dimensionerande händelser
 Miljöriskanalys
 Risk management

Projektledning
Riskhantering
Veni, vidi, vici

Veni, vidi, vici ([ˈweːniː ˈwiːdiː ˈwiːkiː]) är ett latinskt uttryck som Julius Caesar lär ha uttalat efter sin seger över kung Pharnaces II av Pontus i slaget vid Zela i Pontos år 47 f.Kr. Citatet är nedtecknat i Vita di Cesare (50, 6), en av de mest kända biografierna av Plutarkos. Veni, vidi, vici brukar översättas "jag kom, jag såg, jag segrade".

Genom sin korthet men samtidigt stora laddning hjälpte uttrycket Caesar att stärka sin position i Rom och påminna den ständigt oppositionella senaten om hans överlägsenhet på slagfältet. Vid den här tiden var Rom mitt uppe i ett inbördeskrig mellan den döde Pompejus anhängare och Caesar. Pompejus hade åtnjutit stor prestige som fältherre tack vare sina tidigare segrar mot kung Mithridates VI Eupator av Pontus. Julius Caesars enkla seger över Mithridates son Farnaces II kom att kasta en skugga över Pompejus bedrifter, och Caesars anhängare gjorde gällande att det var en stor skillnad att kriga mot fruktade barbarer i norr än mot veka österlänningar.

Veni, vidi, vici återfinns på Marlboros röda cigarettpaket.

Se även 
 Lista över latinska ordspråk och talesätt

Julius Caesar
Latinska ord och uttryck
Vederlag

Vederlag kan syfta på:

 Vederlag (arkitektur) – ett arkitektoniskt begrepp
 Vederlag (ekonomi) – ett ekonomiskt begrepp
Körledare

Körledare är en person som dirigerar/leder en kör. Funktionen kallas ibland kördirigent eller kormästare.

Körledaren kan vara utbildad dirigent, kyrkomusiker, körpedagog, musiklärare, sångpedagog eller självlärd. Vill man göra en distinktion mellan körledare och kördirigent så har körledaren fler arbetsuppgifter av administrativ och/eller föreningsmässig karaktär, medan kördirigentens arbetsuppgifter är snävare och enbart av musikalisk art. Vid professionella institutioner som musikteatrar eller konsertföreningar har körledaren ofta titeln kormästare.

Sverige 
Viktiga svenska körledare från 1900-talet inkluderar David Åhlén, Einar Ralf, Hugo Alfvén, Johannes Norrby, Eric Ericson, Dan-Olof Stenlund och Anders Öhrwall.

I Sverige finns en förening för körledare, Föreningen Sveriges Körledare (FSK) med drygt 650 medlemmar (2006). Föreningen ger ut tidningen Körledaren.

Referenser

Externa länkar
Föreningen Sveriges Körledare

Yrken inom musikbranschen
Körsång
Vederlag (ekonomi)

Vederlag är ersättning för en prestation, till exempel lön för arbete, tjänst i gengäld, betalning för en vara eller en rättighet. Det behöver inte röra sig om pengar utan kan vara en motprestation i form av till exempel arbete, vara eller rättighet. Vederlaget för en kvälls barnpassning kan vara en biobiljett och en påse godis.

Vederlagsledighet kan också vara sjömäns arbetstid under de veckor, när de inte arbetar ombord.

Referenser

Ekonomi
Frankfurt (olika betydelser)

Frankfurt kan syfta på:

 Frankfurt am Main – en stad i förbundslandet Hessen, Tyskland
 Fria staden Frankfurt – en riksstad i det Tysk-romerska riket åren 1372–1806 och 1816–1866.
 Storhertigdömet Frankfurt – ett storhertigdöme betående av Kurfurstendömet Mainz och fria staden Frankfurt am Main 1810-13
 Frankfurt an der Oder – en stad i förbundslandet Brandenburg, Tyskland.
 Regierungsbezirk Frankfurt – ett regeringsområde med Frankfurt an der Odersom huvudort i den preussiska provinsen Brandenburg 1815–1945

Mohamed Shukri Ibrahim 💎==Personer==
 Harry Frankfurt (1929–), professor i filosofi

Se även
 Eintracht Frankfurt (idrottsklubb)
 Frankford – flera betydelser
 Frankfort (olika betydelser)
Partille HK

Partille HK är en ishockeyklubb med Vallhamra ishall i Sävedalen en mil utanför Göteborg som hemmaarena. Klubben bildades 1960 och hette då Brattåkärs IK. Senare gick tre klubbar ihop och bildade Partille HK. Klubbarna var Puketorps GoIF, Partille IF samt Brattåkärs IK. Partille HK:s A-lag spelar 2021 i Hockeytrean, men säsongen 2001/2002 spelade man i division 1.

Källor

Externa länkar 
Partille HK

Ishockeyklubbar i Sverige
Sportklubbar i Partille kommun
Sportklubbar bildade 1960
Partille
Prélude à l'après-midi d'un faune

Prélude à l'après-midi d'un faune (svenska Förspel till en fauns eftermiddag) (L. 86) är ett musikstycke för symfoniorkester av Claude Debussy skrivet 1894. Stycket var inspirerat av den franske symbolistpoeten Stéphane Mallarmés dikt En fauns eftermiddag (1865-1876). Den banbrytande, polsk-ryske koreografen Wacław Niżyński utgick från båda dessa skapelser när han gjorde sin balett En fauns eftermiddag (1912). Stycket var det första av Debussys verk som alltigenom visar impressionismens kännetecken.

Bakgrund
Mallarmé och symbolisterna ville förena rytm, klang och rim i syfte att nå en rent musikalisk effekt. De använde orden i harmoniska kombinationer med avsikt att i läsarens medvetande framkalla det, som inte direkt kommer till uttryck i texten men som ändå varit närvarande i diktarens medvetande då han skapade sitt verk. Denna konstriktining väckte i början starkt motstånd och Mallarmés dikt refuserades 1875 i Parnasse contemporain. Året efter kom den i alla fall ut och då med illustrationer av den impressionistiske målaren Edouard Manet.

Debussy ville i sitt verk återge diktens känsla av vaghet och overklighet. Han ville skildra solvärmen, doften av skogen och blommorna, ljudet av faunens mumlande för sig själv när han kämpar för att minnas. Allt är idel stämning och det är då ganska naturligt att musiken inte med fördel låter sig lösas upp i några "tema". Inledningens flöjtsolo torde höra till en av musikhistoriens mest kända passager.

22 december 1894 uruppfördes stycket i Paris.

Övrigt
I Thomas Manns roman Bergtagen antyds det att huvudpersonen Hans Castorp lyssnar på stycket på grammofon. I boken är Förspelet ett av hans favoritstycken och får honom att dagdrömma om en faun som spelar flöjt i ett drömskt landskap.

Källor

Musikverk
Verk av Claude Debussy
Akademisk festouvertyr

Akademisk festouvertyr (den tyska originaltiteln: Akademische Festouvertüre) i c-moll, op 80 är en ouvertyr för symfoniorkester av Johannes Brahms. Den skrevs sommaren 1880 i Bad Ischl samtidigt med Brahms Tragisk ouvertyr i d-moll op 81. Stycket är rapsodiskt uppbyggt och citerar flera tyska sånger som förknippades med akademiskt liv. Musiken skrevs med anledning av att Brahms utsetts till hedersdoktor vid universitetet i Breslau (Wrocław) 1879. Uruppförandet ägde rum i Breslau den 4 januari 1881 under Brahms ledning.

Citat
I ouvertyren citeras följande sånger.
 Fuchsenritt (Was kommt dort von der Höh)
Wir hatten gebauet ein stattliches Haus, som har samma melodi som den svenska psalmen När juldagsmorgon glimmar. 
 Alles schweige (Hört, ich sing das Lied der Lieder)
 Gaudeamus igitur (i finalen)
Verk av Johannes Brahms

Referenser
Stamsånger

Stamsånger kallades ett antal unisona sånger som var fastställda av Kungl. Maj:t ”till allmänt inlärande vid sångundervisningen i de under Skolöverstyrelsens inseende ställda läroanstalter vid vilka sådan undervisning bedrivs.” Denna förordning gällde läsåren 1943–49, reviderades och förlängdes till 1956. De sånger som först ingick publicerades 1943 i 24:e upplagan av Sjung, svenska folk!. Förteckningen reviderades 1949 och ströks helt ur läroplanen 1969.

I samband med kanondebatten i Sverige 2006 debatterades bland annat frågan om stamsånger.

Stamsångerna var
 Du gamla du fria
 Kungssången
 Der er et yndigt land (Danmarks nationalsång)
 Vårt land (Finlands nationalsång)
 Ja, vi elsker dette landet (Norges nationalsång)
 Sverige (Wilhelm Stenhammar)
 Sveriges flagga (Hugo Alfvén)
 Land, du välsignade (Ragnar Althén)
 Frihet är det bästa ting (Biskop Thomas frihetssång)
 Uti vår hage (folkvisa)
 Mandom, mod och morske män (Richard Dybeck)
 Glädjens blomster (folkvisa)
 Vintern rasat ut (Otto Lindblad)
 Här är gudagott att vara (Gunnar Wennerberg)
 Fjäriln vingad syns på Haga (Carl Michael Bellman)
 Vi gå över daggstänkta berg
 I sommarens soliga dagar
 Nu så glada gå vi alla  
 Hosianna (Abbé Vogler)
 Nu tändas tusen juleljus (Emmy Köhler)

I 1949 års beslut ströks ovan nr 8, 12, 17, 18 och 19 och lades till
 Jag vet en dejlig rosa (folkvisa)
 Röda stugor tåga vi förbi (Nils Söderström)

1955 tillades
 Ó Guð vors lands (Island nationalsång)

Stamsånger i körer
I körer, företrädesvis körer med lång historia, förekommer sångsamlingar med stamsånger eller stamrepertoar. Exempel på sådana är:
Studentsången (del 1), utgiven 1883 av Ivar Hedenblad.
Svenska sångarförbundets ficksångbok för manskörer, utgiven första gången 1953.
Linköpings Studentsångares stamsånger utgivna första gången 1992.
Stockholms studentsångares sångbok, utgiven 1998.
Kongl. Teknologkörens Notbok, utgiven 2001.
Lunds studentsångförenings stamrepertoar, utgiven 2002.
Orphei Drängars Stamsånger, utgiven 2003.
Chalmers manskörs sångbok, utgiven 2005.

Referenser

Se även
Kulturkanon
Johannes Rosenrod


Johannes Rosenrod (Rosenrodh) eller Mäster Johannes, var en kyrkomålare verksam vid mitten av 1400-talet. 

Han var förmodligen en passagekonstnär av tysk härkomst. Hans enda säkra verk i Sverige är kalkmålningarna i  Tensta kyrka i Uppland, som är signerade och daterade 1437. Eventuellt har han också utfört målningar i Danmarks kyrka utanför Uppsala. 

Möjligen inkallades han till Sverige av Bengt Jönsson (Oxenstierna) för måleriarbetet i Tensta kyrka, dennes son Jöns Bengtsson (Oxenstierna) befann sig vid den här tiden i Leipzig för studier, och det är möjligt att han förmedlat uppdraget till Johannes. Måleriet har släktskap med det måleri som blomstrade i Böhmen och Burgund runt sekelskiftet 1400. Då inga andra säkra verk av honom är kända, är det möjligt att han ganska snart återvände till Tyskland.

Mäster Johannes figurframställningar är "skickligt tecknade, med tyngd och fasthet". Ofta låter Rosenrod personerna se åt sidan, så att ögonvitorna framträder och ögonen således blir mycket tydliga.

Bilder

Källor

Noter

Övriga 
 Upplands kyrkor 42 B: Tensta kyrka av Bengt Ingmar Kilström (1994)
 Himlaporten - möte med Tensta kyrka av Tord Harlin och Bengt Z Norström (2002)
 Katedralen på landet. Tensta kyrkas medeltida kalkmålningar och deras konservering. Red. Karin Fridell Anter. Vattholma pastorat 2015.
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 528, Allhems Förlag, Malmö. 
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 445,

Externa länkar 

Tyska målare under 1400-talet
Män
Födda okänt år
Avlidna okänt år
Svenska kyrkomålare
Svenska målare under 1400-talet
Salsta, Flen

Salsta är en stadsdel i Flen.

Salsta präglas främst av tegelhus, men också av höghus, de så kallade punkthusen. Andra bostadshus och några villor förekommer runt om. De vita tegelhusen kallas även "bananhusen" då de är formade i en böj. På Salsta finns närbutiken Flens Orientaliska Livs, pizzerian Sultans, dagiset Sjögården och en pulkabacke som används av många Flensbor på vintern. På Salsta finns även ett promenadstråk nere vid Gårdsjön som kallas "Strandpromenaden".

Historia
När Fattighuset Snuten revs 1878 användes materialet till att bygga Salsta skola. Stationssamhället Salsta växte snabbt och en ny skola byggdes vid kyrkan intill det gamla skolhuset. Gamla Salsta skola revs 1970.

Se även 
 Fredrik Ulrik Wrangel (1853-1929)

Källor

Externa länkar
Sörmlands museums samlingar med bilder från Salsta

Flen
Rapsodi

En rapsodi är en form av musikstycke som består av flera sammanhängande, men sinsemellan obesläktade delar eller teman, och i praktiken samma sak som ett medley. De skrivs ofta genom att tonsättaren sammanfogar en mängd redan befintliga melodier med hjälp av musikaliska övergångar.

Formen var bland annat populär som en form av lättare orkesterstycke under romantiken, och finns i dag ofta i form av ouvertyrer.

Kända rapsodier
Rhapsody in Blue av George Gershwin
Bohemian Rhapsody av Queen
Midsommarvaka av Hugo Alfvén
Ungersk rapsodi av Franz Liszt
Rapsodi för saxofon och orkester av Claude Debussy

Musikgenrer
Rhapsody in Blue

Rhapsody in Blue är ett musikstycke för solopiano och jazzorkester av George Gershwin. Stycket orkestrerades av Ferde Grofé och uruppfördes den 12 februari 1924. Rhapsody in Blue kombinerar element av jazz, främst användandet av så kallade blå toner, med romantisk orkestermusik. Stycket har stärkt bilden av Gershwin som tonsättare snarare än låtskrivare, och bidragit till ett ökat bruk av genreblandning.

Verk av George Gershwin
Musikåret 1924
1924 i USA
Greatest Hits (musikalbum av Queen)

Greatest Hits är ett samlingsalbum av Queen första gången utgivet 1981. Låtarna är gjorda mellan 1971 och 1981. Freddie Mercury skrev 10 av låtarna, Brian May skrev 5 och John Deacon 2.

Låtlista 

Samlingsalbum av Queen
Queen
Samlingsalbum 1981
Engelskspråkiga samlingsalbum
Album certifierade guld av IFPI Sverige
Fulgurit

Fulgurit, även kallat blixtrör, är resultatet av ett blixtnedslag i sandig mark. Blixtströmmen, som kan uppgå till flera hundra kiloampere, hettar upp sanden så mycket att denna smälter och bildar glas närmast runt omkring blixten. Det bildas då ett rör från några mm diameter upp till några cm. Längden varierar från några dm upp till flera meter. Det händer också att blixten förgrenas åt flera håll under sin väg genom sanden, och då kan det bildas ett helt system av utväxter från rörets början. Resultatet blir något som kan liknas vid en trädrot.

En bit ut från rörets centrum har temperaturen gått ner så långt att förglasningen övergår till sintring av sandkornen. Allra ytterst är sintringen så svag, att sandkornen faller av vid minsta beröring. Det hela är så sprött, att röret även vid mycket varsam framgrävning går av i mindre stycken, sällan längre än någon dm.

Fulguriter är sällsynta, men de hittas då och då, främst i ökenområden, t.ex. i Sahara och i vissa delar av USA. Fynd finns från Tyskland och Polen. Det är ovisst om någon fulgurit någonsin hittats i Sverige.

Ibland hävdas att fulgurit är detsamma som mineralet lechatelerit, men detta är omtvistat. Somliga experter anser att det absolut inte rör sig om samma sak. Lechatelerit är ett mineral menar man, men fulguriten är naturglas, inte ett mineral.

Fulgurit är också ett varumärke för en sorts byggskivor, som används som taktäckningsmaterial.

Etymologi 
Ordet fulgurit kan härledas till latinets fulgur, som betyder just blixt. På tyska är benämningen Blitzrohr, på engelska petrified lightning (förstenad blixt).

Externa länkar 

 Praktexemplar av rotlik fulgurit, Arizona.

Geologi
Åska
Blixtrör

Blixtrör kan avse:

 Blixtrör – avger starkt ljussken under kort tid, se blixtlampa
 Blixtrör – resultatet av blixtnedslag i sandig mark, se fulgurit