kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Västerbottensbrigaden

Västerbottensbrigaden (NB 20), var en norrlandsbrigad inom svenska armén som verkade i olika former åren 1949–1972. Förbandsledningen var förlagd i Umeå garnison i Umeå.

Historik
Genom försvarsbeslutet 1948 beslutades att arméns fältregementen skulle omorganiseras, och från 1949 års krigsorganisation anta en brigadorganisation. Västerbottensbrigaden (IB 20) sattes upp åren 1949–1951 vid Västerbottens regemente (I 20) genom att fältregementet Västerbottens regemente (IR 20) omorganiserades till brigad. År 1964 antogs beteckningen NB 20, det genom brigaden omorganiserades till en norrlandsbrigad. Genom försvarsbeslutet 1972 kom Västerbottensbrigaden att upplösas och avvecklas 1972/1973. Den 1 juli 1994 övertogs beteckningen NB 20 av dess systerbrigad, Lapplandsbrigaden.

Verksamhet
Huvuddelen av brigaden grundutbildades vid Västerbottens regemente (I 20). Brigaden genomgick förbandstyperna IB 49, IB 59, NB 63. Åren 1972–1973 upplöstes brigaden till tre fristående norrlandsskyttebataljoner typ F (11.-, 12.-, och 13. Nskbat F). I krigsorganisation ersattes Västerbottensbrigaden som norrlandsbrigad av Ångermanlandsbrigaden (IB 51). Innan brigaden upplöstes bestod den 1 juli 1972 av nedan ingående enheter.

Förbandschefer
1949–1972: ???

Namn, beteckning och förläggningsort

Se även

Västerbottens regemente
Lapplandsbrigaden
Lista över svenska infanteribrigader
Umeå garnison

Referenser

Anmärkningar

Noter

Tryckta källor

Vidare läsning

Umeå garnison
Svenska brigader
Svenska militära enheter bildade 1949
Svenska militära enheter upplösta 1972
Ådalsbrigaden

Ådalsbrigaden (IB 21), var en infanteribrigad inom svenska armén som verkade i olika former åren 1949–1992. Förbandsledningen var förlagd i Sollefteå garnison i Sollefteå.

Historik
Genom försvarsbeslutet 1948 beslutades att arméns fältregementen skulle omorganiseras, och från 1949 års krigsorganisation anta en brigadorganisation. Ådalsbrigaden (IB 21) sattes upp åren 1949–1951 vid Västernorrlands regemente (I 21) genom att fältregementet Västernorrlands regemente (IR 21) omorganiserades till brigad. Genom försvarsutredning 1988 kom Ådalsbrigaden att upplösas och avvecklas den 30 juni 1992.

Verksamhet
Huvuddelen av brigaden grundutbildades vid Västernorrlands regemente (I 21). Brigaden genomgick förbandstyperna IB 49, IB 59, IB 66, IB 66R och IB 66M. Genom försvarsbeslutet 1972 kom brigaden att bli Västernorrlands regementes sekundära brigad, detta då den inte upptogs till brigadorganisationen IB 77.

Organisation
Brigadens hade nedan organisation, Infanteribrigad 66, där infanteribataljonerna utbildades vid Västernorrlands regemente.

1x brigadledning
1x infanterispaningskompani
3x infanteriskyttebataljoner
4x skyttekompanier
1x tungt granatkastarkompani
1x trosskompani
1x infanteripansarvärnskompani
1x stormkanonkompani
1x infanteriluftvärnskompani
1x infanterihaubitsbataljon
1x infanteriingenjörsbataljon
1x infanteriunderhållsbataljon

Förbandschefer
1949–1992: ???

Namn, beteckning och förläggningsort

Se även

Sollefteå armégarnison
Sollefteå garnison
Västernorrlands regemente
Ångermanlandsbrigaden
Lista över svenska infanteribrigader

Referenser

Noter

Tryckta källor

Anmärkningar

Vidare läsning

Sollefteå garnison
Svenska brigader
Svenska militära enheter bildade 1949
Svenska militära enheter upplösta 1992
Jösses flickor

Jösses flickor - Befrielsen är nära! är en teaterpjäs och musikal av Margareta Garpe och Suzanne Osten. 

Pjäsen handlar om kvinnorättsrörelsens historia och hade urpremiär på Stockholms stadsteater 1974, under den period då Viveca Bandler var teaterns chef. Uppsättningen gjorde stor succé och några kända sånger från den har blivit klassiker, som "Befrielsen är nära". Musiken komponerades av Gunnar Edander.

Trettiotvå år senare gjordes en uppföljare, Jösses flickor - Återkomsten, som även den hade premiär på Stockholms stadsteater. Bland andra Yvonne Lombard från originaluppsättningen medverkade återigen.

Både soundtracket från originaluppsättningen och nyuppsättningen 2006 finns på CD.

Rollista (uruppsättningen 1974)
Asta - Gerd Hagman 	
Vera - Wallis Grahn 	
Vivan m.fl. - Ulla-Britt Norrman
Myran - Marianne Aminoff-Karlén	
Myran - Jane Friedmann-Eriksson
Sigrid - Linnéa Hillberg / Annika Tretow	
Agnes - Gurie Nordwall-Sjöstrand / Agneta Ekmanner / Chatarina Larsson
Harriet - Gun Arvidsson	
Bojjan - Yvonne Lombard
Ragnhild - Lise-Lotte Nilsson
Elna - Marianne Stjernqvist	
Harriets första man - Fred Gunnarsson	
Harriets andra man - Åke Lindström	
Jerker - Håkan Serner / Lasse Petterson
Evas man - Christer Banck	
Eva - Annicka Kronberg-Gjörvad	
Erika - Ewa Fröling	
Karin m.fl. - Eva Kristin Tangen

Externa länkar
 Stadsteatern: Årsredovisning 2010 jubileumsdelen; ett urval 1960–2010  - sidan 24
 Jösses flickor! Befrielsen är nära Här finns pjäsen i fulltext. Digitaliserad i databasen FRAGEN som innehåller feministiska texter från andra vågens kvinnorörelse.

Svenska teaterpjäser
Svenska musikaler
Musikåret 1974
Teateråret 1974
1974 i Sverige
Kultur i Stockholm
Grupp 8
Andra vågens feminism i Sverige
Grammy Hall of Fame Award

Grammy Hall of Fame Award är ett musikpris som instiftades 1973 för att hedra inspelningar som är äldre än 25 år och har "konstnärligt eller historiskt värde" ("qualitative or historical significance"). Priset kan tillfalla inspelningar, singlar eller album, i alla genrer såsom, klassisk musik, rock, country, R&B, opera, teater och film från förra sekelskiftet till dagens datum. Hittills (2010) finns ca 850 utsedda inspelningar av de hundratusentals skivor som producerats sedan 1900.

Externa länkar 
Officiell webbplats

Hall of Fame
Priser och utmärkelser instiftade 1973
Chefen fru Ingeborg (TV-serie)

Chefen fru Ingeborg är en svensk miniserie i fyra avsnitt à 60 minuter från 1993 i regi av Bernt Callenbo. Serien skrevs av Ulla Isaksson baserat på romanen  Chefen fru Ingeborg som gavs ut 1924 av Hjalmar Bergman. Titelrollen spelades av Mona Malm.

Handling
Den medelålders änkan Ingeborg Balzar driver det stora modehuset Balzar i 1920-talets Stockholm. Hon håller på att överföra firman till sonen Kurt, vilket får henne att känna sig överflödig. När sedan dottern förlovar sig med den unge löjtnanten Louis de Lorche (från den numera ruinerade ätten de Lorche från Bergmans Markurells i Wadköping), blir ensamheten för stor och hon låter sig bli förförd av dotterns fästman. Med tiden blir Ingeborg ohjälpligt kär i sin egen svärson....

Rollistan (i urval)
Mona Malm - Ingeborg Balzar
Anders Ekborg - Kurt Balzar
Anna Björk - Sussi Balzar
Jane Friedmann - Elsa de Lorche
Björn Kjellman - löjtnant Louis de Lorche
Jessica Zandén-Carlström - Julia Koerner
Claes Thelander - herr Andersson
Barbro Kollberg - Marie
Börje Ahlstedt - Larzon
Per Burell - kravattmannen
Bengt Schött - en expedit
Nicola Lepre - Bonanno
Robert Gustafsson - bokhållaren
Anna Ulrica Ericsson - Anna Lovisa

Källor

Noter

Externa länkar
 Chefen fru Ingeborg på Svensk filmdatabas
 Chefen fru Ingeborg på Internet Movie Database
 

Hjalmar Bergman-filmatiseringar
Svenska TV-serier baserade på böcker
Svenskspråkiga TV-serier
Bruno Coquatrix

Bruno Coquatrix, född 5 augusti 1910 i Ronchin, Nord, Frankrike, död 1 april 1979 i Paris och begravd på den berömda kyrkogården Père-Lachaise (avdelning 96), var ägare och direktör för nöjesetablissemanget l'Olympia i Paris. Han bidrog till att upptäcka nya artister och till att presentera internationella stjärnor för parispubliken.

Personer inom Frankrikes näringsliv under 1900-talet
Franska låtskrivare
Gravsatta på Père-Lachaise
Födda 1910
Avlidna 1979
Män
Musée Édith Piaf

Musée Édith Piaf (svenska: Édith Piaf-museet) är ett privat museum över sångerskan Édith Piaf. Museet ligger i 11:e arrondissementet på Rue Crespin du Gast nr 5 i Paris i Frankrike. Det är öppet enbart vid förhandsbeställning och entrén är fri.

Museet skapades av Bernard Marchois, författare till två Piaf-biografier, och består av två rum i en privat lägenhet. Det innehåller minnesföremål i form av hennes porslinssamling, guld- och platinaskivor, kläder och skor, fotografier, beundrarpost, noter, affischer och skivor.

Källor

Piaf
Constitución (Chile)

Constitución är en hamnstad i regionen Maule i Chile. Staden har cirka 46 000 invånare (2002) och är ett populärt turistmål. I staden finns pappers- och pappersmassaindustri, och man är en av Chiles viktigaste producenter av cellulosa.  Det finns stora plantager av pinje och eukalyptus i stadens omgivningar.

Constitución drabbades mycket hårt av jordbävningen den 27 februari 2010, då uppskattningsvis 400 människor i staden omkom. Den 3 mars inträffade dessutom ett efterskalv. Kustområdet av staden blev totalförstört, och många människor var tvungna att fly upp i bergen.

Orter i Región del Maule
Adriana Karembeu

Adriana Karembeu, född Adriana Sklenaříková, 17 september 1971, är en slovakisk fotomodell.

Biografi 
Karembeu föddes i Brezno, en stad i centrala Slovakien. Efter att ursprungligen ha studerat medicin i Prag gav hon upp sina studier för att bli modell. 1997 stod hon modell för Wonderbrareklam. Hon har även synts i Victoria's Secrets reklamföring.

2006 valdes hon till den sexigaste kvinnan i världen av herrtidningen FHM.

Adriana Karembeu hade även en mindre roll i filmen Asterix på olympiaden (2008).

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 

Slovakiska fotomodeller
Födda 1971
Kvinnor
Levande personer
Flora (botanik)

Flora är mångfalden av växter som finns i ett område.

Mycket ofta talar man om floran i ett visst geografiskt område, t.ex. ett land, ett landskap, en socken eller omgivningen av en stad. Många inventeringar har gjorts floran i av sådana områden. Till exempel kan man tala om Lapplands flora, Skånes flora eller floran på Ölands alvar. Beskrivningar av växternas eller floratypernas utbredning kallas växtgeografi.

Man kan också tala om floran i en viss naturtyp, t.ex. floran på myrar, på havsstränder, på savannen eller på fjällen. I sådana fall studerar man ofta vilka växter som förekommer tillsammans, sammansättningen av ett visst växtsamhälle, t.ex. de växter som brukar förekomma i näringsrika kärrmarker. Detta kallas ibland växtsociologi. En flora kan beskrivas som rik (många arter eller annan stor variation) eller fattig (få arter eller låg variation). 

Samspelet mellan växtsamhällen, djurliv och faktorer som markegenskaper och klimat studeras i växtekologin.

Ett viktigt område är studier av florans förändringar. Genom t.ex. förändringar i jordbruket, klimat m.m. går vissa arter tillbaka och andra ökar, och nya arter kan vandra in. Man studerar vegetationshistorien. Delar av en annan flora som uppträder som en grupp brukar kallas floraelement.

Floravård bedrivs för att skydda hotade arter eller skyddsvärda växtsamhällen. Floraväktare är personer som åtagit sig att bevaka växtplatser för hotade arter och följa förändringar.

Oftast används ordet flora om växter, vanligen kärlväxter (ibland fröväxter eller blomväxter) samt mossor.

Ordet flora används också om grupper som inte är växter. Man talar ofta om svampfloran eller lavfloran i ett område (trots att svampar och lavar inte är växter), och man talar om algfloran, (trots att bara grönalger men inte brunalger eller rödalger är växter). Man talar även om bakterieflora och använder begrepp som tarmflora, munflora m.m. Sådan användning sammanfaller i stort sett med den traditionella avgränsningen av ämnet botanik. Den går tillbaka på Linnés indelning av allt levande i växtriket och djurriket.

För djur motsvaras begreppet flora av ”fauna”.

Man har år 2000 föreslagit ordet ”funga” för svampflora för att markera att svamparna kan räknas som ett rike jämförbart med växter och djur. Ordet har ännu inte fått större spridning.

Se även 
 Fauna
 Funga

Externa sidor 
 Gotlandsflora
 Den virtuella floran

Botanik
Erik Dahlberg (arkitekt)

Ernst Erik Dahlberg, född 3 januari 1909 i Piteå landsförsamling, död 16 september 1995 i Solna, var en svensk arkitekt. 

Dahlberg, som var son till sjökapten Ernst Dahlberg och Hulda Hedman, utexaminerades från Kungliga tekniska högskolan 1932. Han var chef för Svensk Byggtjänst i Stockholm 1935–1939, för Centrala sjukhusarkivet 1939–1942, tillsammans med arkitekt Lennart Bergvall chef för Byggstandardiseringen 1942–1943 och för AB Bostadsforskning 1944–1975. Bland hans arbeten märks (tillsammans med Bergvall) Elementhussystemet. Han invaldes i Ingenjörsvetenskapsakademien 1966. Han skrev Modulutredningen (tillsammans med Bergvall 1946).

Källor

Fotnoter

Svenska arkitekter under 1900-talet
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Födda 1909
Avlidna 1995
Män
Personer från Piteå socken
Bernhard Bøggild

Bernhard Bøggild, född den 1 mars 1858 i Vammen, vid Viborg, död den 26 april 1928, var en dansk mejerist.

Bøggild blev 1882 polyteknisk kandidat, 1886 Landhusholdningselskabets mejerikonsulent och 1903-23 professor vid Landbohøjskolen. 

Bøggild författade arbeten om Mælkeribruget i Danmark (1890; 4:e upplagan 1916) och Mælkeribruget i fremmede lande (1897).

Bøggild var ledamot av styrelsen för Federation internationale de laiterie samt av svenska Lantbruksakademien (1919).

Källor 

Födda 1858
Avlidna 1928
Män
Danska professorer
Ledamöter av Lantbruksakademien
Personer inom lantbruk
Personer från Jylland
The Transformers: The Movie

The Transformers: The Movie är en animerad film från 1986 baserad på TV-serien Transformers. Filmen utspelar sig 2005 och fungerar som en brygga mellan säsong två och säsong tre av TV-serien och flera av huvudfigurerna från TV-serien, som ledarna för Autobots (Optimus Prime) och Decepticons (Megatron) dör efter att ha mötts i en dödlig duell och där Starscream konfronterar Megatron och kastar ut honom när han är svårt sårad i rymden. Nya figurer som tillkommer är Hot Rod/Rodimus Prime, Galvatron och Arcee. Filmen hade biopremiär i USA den 8 augusti 1986.

Handling 
Unicron hotar att förstöra hela galaxen och det enda som kan stoppa honom är matrixen.

Källor

Noter

Transformersfilmer
Filmer 1986
Amerikanska animerade filmer
Amerikanska actionfilmer
2005 på film
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska filmer baserade på TV-serier
Animerade filmer 1986
Amerikanska animerade science fiction-filmer
Animerade rymdäventyrsfilmer
Starscream

Starscream är en fiktiv karaktär i Transformersvärlden och som kan förvandla sig till ett flygplan.

Starscream är en Decepticon och i TV-serien näst högst i hierarkin med endast Megatron över sig, en ledare som han konstant smider planer emot men är för feg för att utmana. I den animerade filmen vågar Starscream till slut störta Megatron efter att denne blivit svårt sårad efter ett avgörande slagsmål mot Optimus Prime. Megatron återupplivas dock som Galvatron av Unicron och Starscream dödas när han utropar sig själv till ledare på Cybertron. Starscream lever dock vidare som spöke under TV-seriens säsong tre, och är också med som sådan i TV-serien Beast Wars. I slutet av säsong tre återupplivar Unicron Starscream, men Galvatron och övriga Decepticons ser honom och skjuter på honom samtidigt som han okontrollerat åker iväg i rymden.

Transformers
Fiktiva spöken
Fiktiva robotar
Röda Korsets sjukhus

Röda Korsets sjukhus eller Röda Korsets sjukhem var ett privatägt och ideellt drivet sjukhus med sjuksköterskeskola i Stockholm. Sjukhemmet invigdes 1927 på Norra Djurgården. Efter att byggnaden övertagits av Kungliga tekniska högskolan på 2010-talet flyttade verksamheten till Bergshamra innan det lades ned 2014.

Historik
Sjukhusbyggnaden på Norra Djurgården  stod färdig 1927 till en kostnad av cirka 2 miljoner kronor. Tomten uppläts av staten. Arkitekt var Carl Westman. Sjukhuset har åtta våningar och byggdes efter amerikansk förebild.

Sjukhuset invigdes den 5 september 1927 av dess initiativtagare Prins Carl. Han var under närmare 40 år ordförande i Svenska Röda Korset. Huvudman för sjukhuset Stiftelsen Rödakorshemmet, som även bedriver utbildning av sjuksköterskor på Röda Korsets högskola. Sjukhusets huvudinriktning var rehabilitering, äldreomsorg, äldresjukvård och utbildning.

Byggnaden såldes år 2010 av Stiftelsen Rödakorshemmet till det statliga fastighetsbolaget Akademiska Hus. Den nya ägaren byggde om huset, som fick namnet KTH-huset och numera inrymmer Tekniska högskolans ledning och förvaltning.

Bilder

Referenser

Externa länkar
 

Sjukhus i Stockholms län
Rödakorsrörelsen
Byggnader och anläggningar på Norra Djurgården
Byggnader ritade av Carl Westman
Kungliga Tekniska högskolan
Rödvingebaggar

Rödvingebaggar (Lycidae) är en familj i insektsordningen skalbaggar. Det finns minst 3 000 arter, varav de flesta förekommer i tropiska och subtropiska delar av världen. Norrut finns ett mindre antal arter. I Sverige är sex arter påträffade.

Kännetecken 
Rödvingebaggar har vanligen en långsträckt och förhållandevis platt kroppsbyggnad med enfärgade, rödaktiga täckvingar som ofta har tydliga ribbor. Den röda färgen är en varning om att skalbaggarna är osmakliga eller giftiga för predatorer. Täckvingarna kan även vara gulbrunaktiga. En del arter har täckvingar som är tvåfärgade, till exempel i gulbrunt och svart, och ofta är det då spetsen på täckvingarna som är svart. Halsskölden kan ha liknande färg som täckvingarna, men den kan också vara svart. Kropp, ben och antenner är vanligen svarta.

Levnadssätt 
Fullbildade rödvingebaggar ses ofta på blommor. Larverna lever ofta under barken på träd i murken ved. Som andra skalbaggar genomgår rödvingebaggarna fullständig förvandling med utvecklingsstadierna ägg, larv, puppa och imago.

Referenser 
Sandhall, Åke. Insekter - en fälthandbok, 1997.

Externa länkar 

Skalbaggar
Carl Olof Gabrielson

Carl Olof Gabrielson, född 28 januari 1912 i Göteborgs Haga församling, död 20 februari 1979, var en svensk kemiingenjör. Han avlade examen vid Kungliga tekniska högskolan (KTH) 1935. Han invaldes 1959 i Ingenjörsvetenskapsakademien.

Källor 

Svenska kemiingenjörer
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Män
Födda 1912
Avlidna 1979
Ingenjörer från Göteborg
Joseph R. Burton

Joseph Ralph Burton, född 16 november 1852 i Lawrence County, Indiana, död 27 februari 1923 i Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk republikansk politiker. Han representerade delstaten Kansas i USA:s senat 1901–1906.

Burton studerade vid Franklin College och Indiana Asbury University (numera DePauw University). Han studerade sedan juridik och inledde 1875 sin karriär som advokat i Indiana. Han flyttade 1878 till Kansas.

Burton efterträdde 1901 Lucien Baker som senator för Kansas. Han avgick 1906 efter att ha blivit dömd för mutbrott och efterträddes som senator av Alfred W. Benson. Burton fick ett fem månader långt fängelsestraff.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Ledamöter av USA:s senat från Kansas
Amerikanska brottslingar
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Lawrence County, Indiana
Födda 1852
Avlidna 1923
Män
Alumner från DePauw University
Chanson réaliste

Chanson réaliste (ungefär: sång om verkligheten) är en musikgenre som uppstod i Frankrike under 1880-talet och blev populär under mellankrigstiden genom sångare som Fréhel, Damia och Edith Piaf. Genrens företrädare är oftast kvinnor (chanteuse réaliste), och sångtexterna behandlar dramatiska ämnen med svärta, inspirerade av vardagslivet i Paris.

Artister 
  Aristide Bruant
  Damia
  Fréhel
  Yvonne George
  Édith Piaf
  Renaud
  Mano Solo
  Berthe Sylva

Källor

Se även
Chanson

Externa länkar
Världsmusik.se: Frankrike – fransk musik  

Musikgenrer
Fransk musik

nl:Levenslied
Lucien Baker

Lucien Baker, född 8 juni 1846 nära Cleveland, Ohio, död 21 juni 1907 i Leavenworth, Kansas, var en amerikansk republikansk politiker. Han representerade delstaten Kansas i USA:s senat 1895–1901. Han var bror till kongressledamoten John Harris Baker.

Lucien Baker avlade juristexamen vid University of Michigan. Han inledde 1868 sin karriär som advokat i Leavenworth, Kansas. Han var stadsåklagare i Leavenworth 1872–1874 och ledamot av delstatens senat 1893–1895. Han efterträdde 1895 John Martin som senator för Kansas. Baker efterträddes 1901 av Joseph R. Burton.

Baker avled 1907 och gravsattes på Mount Muncie Cemetery i Leavenworth County.

Referenser

Noter

Källor
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Ledamöter av USA:s senat från Kansas
Personer från Cleveland
Födda 1846
Avlidna 1907
Män
Erik Gabrielsson

Erik Yngve Gabrielsson, född 7 juli 1913 i Umeå landsförsamling, död 13 november 1993 i Johannebergs församling i Göteborg, var en svensk maskiningenjör och direktör. Han var son till riksdagsmannen Nils Gabrielsson.

Gabrielsson avlade examen vid Kungliga tekniska högskolan (KTH) 1938. Han var verkställande direktör för Nordiska Värme AB från 1953 och var ledamot av Utbildningsrådet för maskinteknik från 1964. Han invaldes 1965 i Ingenjörsvetenskapsakademien.

Gabrielsson är begravd på Backens kyrkogård i Umeå.

Källor

Noter 

Svenska maskiningenjörer
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Ingenjörer från Umeå
Födda 1913
Avlidna 1993
Män
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Gränsbevakarna Australien

Gränsbevakarna Australien (engelsk originaltitel: Border Security: Australia's Front Line) är en australiensisk dokumentär-tv-serie som sänds på Seven Network. Serien följer arbetare på det australienska tullverket, karantän och migrationsverket och deras arbete mot brottsligheten.

I Norden visas programmet på Kanal 9, JimTV och TV2.

Australiska TV-serier från 2000-talet
TV-seriestarter 2004
Engelskspråkiga TV-serier
TV-program i Seven Network
Australiska TV-serier från 2010-talet
Australiska TV-serier från 2020-talet
John Martin

John Martin kan syfta på bland andra:

* John Martin (omkring 1730–1786), amerikansk politiker, guvernör i Georgia
 John Martin (1789–1854), engelsk konstnär
 John Martin (1833–1913), amerikansk politiker, senator för Kansas
 John Martin (1839–1889), amerikansk politiker, guvernör i Kansas
 John W. Martin (1884–1958), amerikansk politiker, guvernör i Florida
 John Martin (1950–2020), amerikansk sångare, musiker och låtskrivare under artistnamnet Moon Martin 
 John Martin (född 1970), svensk regissör
 John Martin (född 1980), svensk sångare
 John Martin (född 1984), australiensisk racerförare
Skickja

Skickja är en cirka 2 kilometer lång by längs med norra sidan av Indalsälven i Lits distrikt (Lits socken) i Östersunds kommun. Byn ligger fem kilometer öster om centralorten Söre-Lit och har idag cirka 20 åretrunt boende. Förutom de bofasta finns även ett antal fritidsbostäder. 

Grannbyn i väster heter Brevåg. Norr om byn rinner Örån, vilket är en mindre å som börjar ovanför Häggenås och har sitt utlopp i östra delen av byn. På andra sidan utloppet i öster ligger grannbyn Handog. 

Längs med Örån har sedan 1960-talet grus- och sandprodukter krossats och transporterats till byggen runt om i kommunen. Verksamheten var som störst under 1970-1980-talet och är idag nedlagd.

Jordbruksverksamheten minskat drastiskt undre de senaste decennierna. Sista mjölkkorna lämnade byn under 1990-talet. Trots detta är idag samtlig åkermark brukad.

Skickja hade 1914-1964 en byskola, som idag fungerar som privatbostad och flerfamiljsfastighet.

Orter i Östersunds kommun