kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
John Brynteson

John Brynteson (döpt till Johan), född 13 augusti 1871 i Ärtemark i Dalsland som den yngste av sju barn i en mycket fattig familj, död 17 december 1959 i Svanskog. Brynteson blev genom guldgrävning i Alaska en av Europas rikaste män och kallades Guldkungen. Han gifte sig med Emma (Emilia) Forsberg 1900 i San Francisco och de fick fem barn. Han begravdes på Svanskogs kyrkogård. En minnessten över Brynteson finns rest vid Ärtemarks kyrka.

Biografi

Till Amerika
Brynteson reste vid 16 års ålder till USA, där han främst arbetade med järnvägar, gruvor och skog under ett tiotal år. Han åkte 1898 med båt från San Francisco till Alaska för att vaska guld. Där blev han bekant med svensken Erik Lindblom och norrmannen Jafet Lindeberg. Gruppen kom senare att kallas "the Three Lucky Swedes". I en lånad båt åkte de vidare till Anvil Creek, där staden Nome senare anlades. Ett berg i närheten heter fortfarande Mount Brynteson.

Det stora guldfyndet
Den 12 augusti 1898 gjorde Brynteson ett stort guldfynd. Man tror att han under sina år i Alaska fick ihop runt 600 miljoner dollar, vilket var ett oerhört stort kapital på den tiden (motsvarande bortåt 130 miljarder kronor i 2018 års penningvärde). Tillsammans med de två kamraterna från Sverige och Norge startade han "Pioneer Mining Company", som hade upp till 400 man som anställda, däribland många skandinaver.

Investeringar
Brynteson startade en fruktplantage i Campbell, söder om San Francisco. Han startade en hästranch i Turlock i Kalifornien. Han gjorde många donationer både i USA och i Sverige. Den svenska sjömanskyrkan i San Francisco byggdes upp med hans hjälp.

När han efter den stora jordbävningen i San Francisco 1906 kom tillbaka till Sverige köpte han 1907 Svaneholm AB med bl.a. Svanskog Bruk och herrgård. Fabriken expanderades med nya produktionslinjer och som mest fanns 537 anställda i fabriken och skogen (1958). 

Han köpte också pappersbruket i Lilla Edet, byggde en kraftstation och ett sågverk och köpte många skogsfastigheter runt Svanskog. Han lät bygga missionskyrkan och var också med och byggde upp en järnväg.

Källor
 Guldkungen - John Brynteson

Litteratur
 Carl-Axel Högmer: Guldkungen i Svanskog - John Bryntesson, Svanskog, 1971. 
 Siw Olsson: Torparsonen som blev guldkung, Bengtsfors, 1989.

Personer inom Sveriges näringsliv
Svenskamerikaner
Personer från Ärtemarks socken
Födda 1871
Avlidna 1959
Män
John Runnström

John Axel Maurits Runnström, född 17 juni 1888 i Katarina församling i Stockholm, död 20 januari 1971 i Gustav Vasa församling i samma stad, var en svensk zoolog.

Biografi 
Runnström blev, efter att ha studerat och senare ha varit anställd som amanuens vid det bekanta oceanografiska institutet i Monaco, filosofie doktor vid Stockholms högskola 1914 och utnämndes samtidigt till docent i experimentell zoologi där. Från hösten 1914 fortsatte han sina biomekaniska forskningar på Bergens biologiska station, där han var amanuens till 1916. 1917 blev han tillförordnad lärare i experimentell zoologi vid Stockholms högskola och prosektor där 1918. Vid samma högskola var han 1932–1955 professor i experimentell zoologi och cellforskning.

Runnström publicerade inom den biomekaniska utvecklingslärans område ett antal arbeten, bland vilka märkas Untersuchungen über die Permeabilität des Seeigeleies für Farbstoffe (1911), Études sur la morphologie et la physiologie du développement de l’oursin (1914) och Analytische Studien über die Seeigelentwicklung (1915). 

Runnström var den förste som publicerade en sammanhängande framställning av Sveriges hjuldjursfauna (Beiträge zur Kenntnis der Rotatorienfauna Schwedens, 1909).

Runnström invaldes 1938 till ledamot av Vetenskapsakademien, blev 1941 ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien, 1944 ledamot av Vetenskapssocieteten i Uppsala och 1946 ledamot av Fysiografiska sällskapet i Lund samt Vetenskaps- och vitterhetssamhället i Göteborg.

John Runnström är gravsatt i Högalids kolumbarium i Stockholm. Han var bror till zoologen Sven Runnström och konstnären Carl-Herman Runnström.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Svenska professorer i zoologi
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg
Ledamöter av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala
Personer från Stockholm
Födda 1888
Avlidna 1971
Män
Ugglan
Olovligt brukande

Olovligt brukande är ett brott enligt 10 kap. 7 § Brottsbalken (BrB).

Att enbart bruka något är inget brott. Vållar brukaren skada eller olägenhet, döms han för olovligt brukande till böter eller fängelse i högst ett år.

Samma gäller om innehavaren av en fastighet brukar denna till men för annans rätt till den genom att olovligen bygga, gräva, plöja, ta upp väg, låta kreatur beta eller vidta någon annan dylik åtgärd.

Vid olovligt brukande förutsättes för straffbarhet
 dels att gärningsmannen brukar saken uppsåtligen
 dels ock att han därigenom uppsåtligen eller av oaktsamhet vållar skada eller olägenhet

Härigenom har tillämpningsområdet begränsats till de verkligt straffvärda gärningarna, huvudsakligen sådana genom vilka gärningsmannen åsidosätter den skyldighet att väl vårda godset som gäller beträffande såväl anförtrodd egendom som hittegods.

Med skada åsyftas förmögenhetsskada. Det är alltså närmast fråga om straffbeläggande av vållande till skada, ouppsåtlig skadegörelse som sker genom brytande av vårdnadsplikt. Emellertid har gärningen ansetts straffvärd även om den lett till ringa eller ingen påvisbar skada och det fordras därför ej att skada inträtt utan blott att olägenhet uppkommit.

Tilltalad som har brukat två bilar i det ena fallet under fyra och i det andra fallet under tre veckor efter hyrestidens utgång har dömts för olovligt brukande eftersom risk har förelegat att bilarna härigenom skulle skadas enligt NJA 1987 s. 388.

Är brottet grovt, döms till fängelse, lägst sex månader och högst fyra år.

Förarbete
(Se NJA II 1942 s 473.) 

Förskingring
Förstörelse
Tillgrepp
Die schöne Müllerin

Die schöne Müllerin (op. 25, D. 795), är en sångcykel av Franz Schubert till dikter av Wilhelm Müller. Det är den första sångcykel som fått stor spridning och den betraktas som Schuberts viktigaste.

Sångerna 
Sångerna är komponerade för piano och soloröst. Originaltonarterna är i tenor- eller sopranläge, men transponeringar för lägre röster är vanliga. Berättelserna handlar om en ung man, varför sångerna vanligtvis framförs av manliga sångare. Utmärkande för Schuberts sånger är att pianostämman är självständig och jämbördig med sångstämman och bär fram berättelsen i samma grad som texten. Hela sångscykeln tar ca 60–70 minuter att framföra.

Müllers dikter publicerades 1820 och Schubert komponerade det mesta mellan maj och september 1823, samtidigt som han skrev på sin opera Fierrabras. Schubert utelämnade en del av dikterna, till exempel prolog och epilog. När verket publicerades 1824 bar det titeln Die schöne Müllerin, ein Zyklus von Liedern, gedichtet von Wilhelm Müller (Den vackra mjölnerskan, en sångcykel till dikter av Wilhelm Müller). Müller skrev också texterna till Schuberts sångcykel Winterreise.

Die schöne Müllerin består av 20 sånger. Ungefär hälften är i en enkel strofisk form och rör sig i stämningslägen från glad optimism till förtvivlan och tragedi. I början vandrar en ung man lycklig på landsbygden. Han kommer till en bäck som han följer till en kvarn. Han blir förälskad i flickan som arbetar där och försöker imponera på henne, men med begränsat resultat. En konkurrent dyker upp i form av en jägare, klädd i grönt – samma färg som på det band som den unga mannen gett flickan. I sin förtvivlan blir han besatt av den gröna färgen. I slutet dränker sig mannen i bäcken och i den sista sången sjunger bäcken en vaggvisa.

Sångtitlar och originaltonarter 

 "Das Wandern" (Bb-dur)
 "Wohin?" (G-dur)
 "Halt!" (C-dur)
 "Danksagung an den Bach" (G-dur)
 "Am Feierabend (a-moll)
 "Der Neugierige" (H-dur)
 "Ungeduld" (A-dur)
 "Morgengruß" (C-dur)
 "Des Müllers Blumen" (A-dur)
 "Tränenregen" (A-dur)
 "Mein!" (D-dur)
 "Pause" (Bb-dur)
 "Mit dem grünen Lautenband" (Bb-dur)
 "Der Jäger" ("c-moll)
 "Eifersucht und Stolz" (g-moll)
 "Die liebe Farbe" ("h-moll)
 "Die böse Farbe" (H-dur)
 "Trockne Blumen" (e-moll)
 "Der Müller und der Bach" (g-moll)
 "Des Baches Wiegenlied" (E-dur)

Utgåvor 
Den första utgåvan av Anton Diabelli finns tillgänglig i faksimil med kommentarer av Walther Dürr publicerad 1966 av Bärenreiter. Den mest använda utgåvan på Edition Peters är utgiven av Max Friedlaender. En digital utgåva finns på Schubertline. Ett arrangemang för gitarr och sång är utgivet av Schott.

Referenser

Externa länkar 
 
 Tyska originaltexter och engelska översättningar
 Die schöne Müllerin (MIDI)
 Texter, översättningar, kommentarer, samt tryck och bibliografi
 Inspelningar av Franz Schubert Die schöne Müllerin D 795
 Müllers fullständiga text, läst på tyska på librivox.org (N. 19)

Verk 1823
Sånger av Franz Schubert
Bugatti Type 252

Bugatti Type 252 är en prototyp till en sportvagn som den franska biltillverkaren Bugatti utvecklade mellan 1957 och 1962. Det blev den sista modellen från det ursprungliga företaget, innan namnet återuppstod i ny regi i början av 1990-talet.

Efter den misslyckade satsningen på formel 1 tog Robert Bugatti och hans kvarvarande medarbetare fram en mindre komplicerad sportvagn. Bilens fyrcylindriga motor utgjordes av en halv Type 251-motor. En första bil stod klar 1957. Bugatti fortsatte att utveckla konstruktionen fram till 1962, då företaget slutligen lades ned. Då hade Type 252 fortfarande inte lämnat prototypstadiet.

Motor

Referenser

Externa länkar
 Jacob's Bugatti pages om Type 252. 
 www.motorbase.com 

Type 252
Bakhjulsdrivna fordon

it:Bugatti Tipo 73-252
Rutnätnattsländor

Rutnätnattsländor (Arctopsychidae) är en liten familj i insektsordningen nattsländor som förekommer i den holarktiska regionen och sydöstra Asien. Familjen innehåller två olika släkten, Arctopsyche och Parapsyche.

Kännetecken
De fullbildade insekterna är vanligen förhållandevis stora nattsländor, ofta med en gråaktig färgteckning. De saknar punktögon och har femledade maxillarpalper. De två första lederna är mycket korta och den yttersta femte leden är längst. Ett annat kännetecken är att vingribborna på framvingarna framträder tydligt.

Levnadssätt
Larvutvecklingen sker hos flertalet arter företrädesvis i klara, kalla och rinnande vatten med steniga bottnar. Larverna livnär sig vanligen som filtrerare, genom att spinna fångstnät som de ofta fäster mellan små stenar. Larverna håller sig i närheten av sitt fångstnät, ofta i någon form av spunnet skydd, och små vattenlevande djur och annat som följer med vattnet, till exempel döda insekter och små fragment av växter, hör till det som fastnar i näten och ingår i larvens föda.

Referenser
University of Alberta Entomology Collection

Externa länkar

Nattsländor
Levan Mtjedlidze

Levan Mtjedlidze (georgiska: ლევან მჭედლიძე, uttalas [lɛvan mtʃɛdlɪdzɛ]), född 24 mars 1990 i Tbilisi, är en georgisk fotbollsspelare (anfallare) som spelar för Dinamo Tbilisi.

Mtjedlidze har under två säsonger spelat utlånad till den sicilianska klubben US Città di Palermo. Under tidiga 2010 ryktades det om att Mtjedlidze var på väg bort från Empoli..

Mtjedlidze debuterade för det georgiska fotbollslandslaget 2007, 17 år gammal.

Källor

Noter

Spelare i Dila Gori
Spelare i Empoli FC
Spelare i SSD Palermo
Spelare i Dinamo Tbilisi
Spelare i Serie A
Spelare i Serie B
Idrottare från Tbilisi
Födda 1990
Levande personer
Män
Spelare i georgiska högstadivisionen i fotboll
Georgiska landslagsspelare i fotboll
Chris Kirkland

Christopher Edmund "Chris" Kirkland , född 2 maj 1981 i Leicester, är en engelsk fotbollsspelare som för närvarande spelar som målvakt för Championship-laget Sheffield Wednesday.

Kirkland kom till Wigan Athletic 2006 efter att ha tillbringat fem år i Liverpool där han aldrig blev helt ordinarie i startelvan. Han har spelat en A-landskamp för England.

Kirkland började sin karriär i Coventry City, där han ansågs vara en av landets mest lovande unga målvakter. Han värvades senare av Premier League-klubben Liverpool för 6 miljoner pund i augusti 2001. Hans tid i klubben fördärvades dock av återkommande skador, vilket nästan fick honom att dra sig tillbaka från fotbollen helt och hållet.

Han skulle senare skriva på för Wigan Athletic i juli 2006, efter en lyckad låneperiod, och han hade ytterligare låneperioder i både Leicester City och Doncaster Rovers innan han skrevs på för Sheffield Wednesday i maj 2012. Han anslöt sig senare till Preston North End i augusti 2015 och hade en kortare tid i Bury innan han slutade i augusti 2016.

Källor

Externa länkar 
 Chris Kirkland karriärstatistik på Soccernet.com

Engelska fotbollsspelare
Födda 1981
Män
Spelare i Coventry City FC
Spelare i Liverpool FC
Spelare i West Bromwich Albion FC
Spelare i Wigan Athletic FC
Spelare i Leicester City FC
Spelare i Doncaster Rovers FC
Spelare i Sheffield Wednesday FC
Levande personer
Personer från Leicester
Theofanis Gekas

Theofanis "Fanis" Gekas (grekiska: Θεοφάνης Γκέκας), född 23 maj 1980 i Larissa, är en grekisk fotbollsspelare som för närvarande spelar för den turkiska klubben Akhisar Belediyespor. Han tidigare spelat för bland annat Panathinaikos FC, VfL Bochum, Bayer Leverkusen och Eintracht Frankfurt. Säsongen 2006/2007 blev han bästa målskytt i Bundesliga med 20 mål på 32 matcher för VfL Bochum.

Referenser

Externa länkar

Theofanis Gekas på transfermarkt.co.uk

Grekiska landslagsspelare i fotboll
Födda 1980
Levande personer
Män
Personer från Larissa
Spelare i AEL 1964
Spelare i Kallithea FC
Spelare i Panathinaikos FC
Spelare i VfL Bochum
Fotbollsspelare i Bayer Leverkusen
Spelare i Portsmouth FC
Spelare i Hertha BSC Berlin
Spelare i Eintracht Frankfurt
Spelare i Samsunspor
Spelare i Levante UD
Spelare i Konyaspor
Spelare i Grekiska superligan
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i 2. Fußball-Bundesliga
Spelare i Premier League
Spelare i Süper Lig
Spelare i La Liga
Spelare i Fifa Confederations Cup 2005
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2008
Spelare i VM i fotboll 2010
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2012
Spelare i VM i fotboll 2014
Brian Said

Brian Said, född 15 maj 1973 i Valletta, Malta, är en maltesisk fotbollsspelare. Han spelar sedan 2011 i St. Andrews FC i den maltesiska ligan där han är försvarare, samt för det maltesiska landslaget där han också spelar försvarare.

Externa länkar

Brain Said på transfermarkt.co.uk

Maltesiska fotbollsspelare
Födda 1973
Män
Levande personer
Spelare i Birkirkara FC
Spelare i Sliema Wanderers FC
Spelare i Marsaxlokk FC
Personer från Valletta
Breareds församling

Breareds församling var en församling Göteborgs stift i Halmstads kommun. Församlingen uppgick 2013 i Snöstorps församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung. Församlingen ingick tidigt i pastorat med Enslövs församling för att senare från omkring 1590 till 1962 utgöra ett eget pastorat. Från 1962 till 2013 var den annexförsamling i pastoratet Snöstorp och Breared. Breareds och Eldsbergabygdens församlingar inkorporerades den 1 januari 2013 i Snöstorps församling.

Kyrkor 
 Breareds kyrka
 Esmareds kapell

Series pastorum 
 Jörgen, omnämnd 1540
 Nicolaus, omnämnd 1560
 Johannes Nicolai, omnämnd 1560, 1564
 Christern Larsson, omnämnd 1593, 1595
 Nicoalus Endislovius (från Enslöv), 1595–1604
 Nicolaus Jani (Nils Jönsson, Niels Jenssen), 1604–1605
 Povil Torkilssen, 1605–1620
 Bengt Larsson (Bent, Benedictus Larsen), 1620–1652
 Göran Larsson Friis, 1669–1683
 Lars Nilsson Gadelius, 1688–1708
 Johan Daniel Wallerius, 1710–1715
 Elias Winterkorn, 1716–1719
 Andreas Schumberg, 1719–1743
 Martin Transtedt, 1743–1746
 Peter P:son Backen, 1748–1765 
 Nils Grimbeck, 1766–1775
 Carl Christian Rubbo, 1776–1778
 Johan Anders Backen (vice pastor 1775), 1779–1791
 Anders Jacob Strandze, 1792–1796
 Anders Osbeck, 1800–1804
 Severin Angerman, 1805–1823
 Magnus Wahlgren, 1824–1831
 Peter Lundqvist, 1833–1857
 Per Johan Hallenborg, 1858–1862
 Carl Edvard A:son d'Angotte, 1863–1865
 Johan Fredrik Ström, 1866–1889
 Carl August Josefson, 1891–1916
 Carl Johan Norén, 1918–1938
 Gustaf Christian Samuel Nygren, 1939–1955
 Tor Folke Ludvig Olén, t.f. kyrkoherde, 1955–1961
 Gustaf Adam Natanael Nyqvist, komminister, 1962–1969
 Ulf Gunnar Percival Årnell, 1969–1990
 Jörgen Franzén, komminister, 1991–2001
 Bo Lindblad, komminister, 2001–2009
 Yildiz Gunnarsson, komminister, 2010−2010
 Nils Gunnar Juelsson, komminister, 2011−

Se även 
 Breareds socken

Referenser

Indelningar i Halmstads kommun
Historiska församlingar i Göteborgs stift
Upplösningar 2012
Gåpå (1770)

Gåpå var en bermudajakt i svenska flottan. Hon var ett segelfartyg, byggd av trä i Västindien, beställd av Sverige och sjösattes 1770. Hon utrangerades 1795.

Åren 1787–1788 användes hon för hemliga rekognosceringar längs ryska gränsen under befäl av Nils Abraham Bruncrona.

Långresa

1786–1787 
Då hon var byggd i Västindien startade också hennes långresa därifrån. Under vistelsen i Göteborg genomgick gick hon reparationer och fick den ursprungliga besättningen utbytt. Fartygschef var Carl Fredrik Bagge af Söderby (1750–1828).

Saint Barthélemy, Västindien Avseglade 1 augusti 1786
Göteborg Avseglade 5 november 1786
Saint Barthélemy, Västindien Anlöpte 27 februari 1787

Källor 

 

Svenska örlogsfartyg
Fartyg sjösatta under 1770-talet
Breared

Breared kan avse:
 Breared – ett tidigare namn på tätorten Simlångsdalen
 Breareds socken – socken i Halland
 Breareds landskommun – en tidigare kommun i Hallands län 1863–1951
 Breareds församling – en tidigare församling Göteborgs stift i Halmstads kommun – 2013
 Breareds kyrka – en kyrkobyggnad i Snöstorps församling i Göteborgs stift
 Breareds distrikt – ett distrikt i Halmstads kommun och Hallands län 2016–
 Breared, Varberg – en stadsdel i Varberg
Prigorje

Prigorje är en region i centrala och nordvästra Kroatien. Huvudstaden, Zagreb ligger i Prigorje. Andra större städer är Zaprešić, Samobor, Vrbovec och Jastrebarsko. Prigorje gränsar i norr till Zagorje och Podravina, i sydost till Kordun, i väst och nordväst till Slovenien, i sydväst till Gorski kotar och i söder till Turopolje.

Kroatiens regioner
Serie A 1973/1974

Serie A i fotboll 1973/1974 vanns av SS Lazio.

Slutställning

Källor 
 Almanacco Illustrato del Calcio - La Storia 1898-2004, Panini Edizioni, Modena, september 2005

Externa länkar 
  - Italienskspråkig version med bilder och information.
  - Alla resultat på webbplatsen RSSSF

Källor 

1973 i Italien
1974 i Italien
Fotbollssäsongen 1973/1974
1973/1974
The Ghost That Carried Us Away

The Ghost That Carried Us Away är Seabears fullängdsalbum, utgivet 2007.

Låtlista
 Good Morning Scarecrow (1:55)
 Cat Piano (3:28)
 Libraries (3:18)
 Hospital Bed (4:28)
 Hands Remember (4:04)
 I Sing I Swim (3:39)
 Owl Waltz (4:46)
 Arms (2:52)
 Sailors Blue (4:03)
 Lost Watch (4:56)
 Summer Bird Diamond (2:09)
 Seashell (4:37)

Musikalbum 2007
Centers for Disease Control and Prevention

Centers for Disease Control and Prevention (CDC) är USA:s nationella folkhälsomyndighet med huvudkontor i DeKalb County några kilometer nordost om Atlanta i Georgia. Internationellt är CDC kanske mest känt för sitt arbete med smittskydd, men arbetar också inom en rad andra områden med att skydda folkhälsan genom att förebygga sjukdom, skador och handikapp.

Historia

Myndigheten grundades 1946 som efterföljare till ett program för kontroll av malaria i krigsområden som drevs under andra världskriget. Budgeten var runt en miljon dollar och huvuddelen av personalen arbetade med bekämpning av malariamyggor. Atlanta valdes som huvudort eftersom det ligger centralt i den amerikanska södern där malaria fortfarande var en endemisk sjukdom på 1940-talet. Under CDC:s första år behandlades mer än 6,5 miljoner amerikanska hushåll med DDT mot malariamyggor. Robert W. Woodruff som var styrelseordförande vid Coca Cola fattade intresse för malariabekämpning bland annat för att sjukdomen plågade hans jaktmarker och gav en donation till CDC som då kunde förvärva ett markområde nära Emory University där huvudkontoret fortfarande ligger.

Arbetsområdet utvidgades senare till att omfatta veneriska sjukdomar och tuberkulos. Idag arbetar man inom en lång rad områden som kroniska sjukdomar, funktionsnedsättning, olycksfall, miljömedicin, arbetsmiljörisker, beredskap mot terrorism m.m.

CDC bekämpar nya, framväxande sjukdomar och hälsorisker som antibiotikaresistens, missbildningar, diabetes, fetma, fågelinfluensa, svininfluensa, västnilfeber, ebolafeber, denguefeber, Escherichia coli, bioterrorism m.m.

Personal och budget
Budgeten för 2014 var 6,9 miljarder dollar. Personalstyrkan var 2008 ca 15 000 personer (inhyrd personal och kontraktsanställda inräknade).

Problem och kontroverser
Från 1957 till 1972 hade CDC kontroll över den beryktade Tuskegee-studien av syfilis i Alabama som hade startats 1932 av U.S. Public Health Service. I studien ville man undersöka hur obehandlad syfilis utvecklades och underlät därför avsiktligt att erbjuda penicillin till deltagarna, trots att man redan 1947 visste att penicillin hjälper mot syfilis. Framför allt svarta män drabbades.

I maj 1994 medgav CDC att man mellan 1984 och 1989 skickat preparat som var användbara som biologiska stridsmedel till den irakiska regimen, bland annat botulinumtoxin, Yersinia pestis och denguevirus.

Publikationer
 CDC:s publikationer
 CDC:s program i korthet
 Morbidity and Mortality Weekly Report
 Emerging Infectious Diseases (månadsjournal)

Referenser

Externa länkar 
 http://www.cdc.gov Officiell webbplats

USA:s federala myndigheter
Folkhälsa
Sjukvårdsorganisationer
Smittskydd
CDC

CDC kan syfta på:

 CDC – USA:s smittskyddsinstitut, se Centers for Disease Control and Prevention
 CDC – en superdatortillverkare på 1960-talet, se Control Data Corporation
 CDC – ett tidigare politiskt parti i Katalonien, se Convergència Democràtica de Catalunya
 CDC6 – ett protein i eukaryota celler Cell division cycle 6