kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Egentliga huggormar

De egentliga huggormarna eller viperorna (Viperinae) är en underfamilj av giftiga ormar i familjen huggormar som lever i Europa, Asien och Afrika. De skiljer sig från de nära besläktade näsgropsormarna (Crotalinae) genom avsaknad av de värmekänsliga groporgan som kännetecknar denna grupp. För tillfället räknas 14 släkten och cirka 70 arter till gruppen. De flesta arterna lever i tropiskt och subtropiskt klimat, men en art huggorm (Vipera berus) återfinns till och med vid polcirkeln.

Beskrivning 
Arterna i denna underfamilj varierar i storlek från Bitis schneideri, som mest blir 28 centimeter, till Gabonhuggorm (Bitis gabonica) som kan bli över 2 meter lång. De flesta arterna är marklevande, men några, som Buskhuggormar (Atheris), är helt och hållet trädlevande.

Även om de värmekänsliga groparna som kännetecknar näsgropsormarna saknas hos de egentliga huggormarna så har flera arter, bland annat i släktena Daboia, Pseudocerastes och Causus (Causinae), men i synnerhet i släktet Bitis, ett känselorgan ovanför nosen.  Experiment har visat att anfall inte enbart styrs av syn och doft, utan att varmare mål träffas oftare än kalla.

Utbredning 
Europa, Asien och Afrika. Dock förekommer de inte på Madagaskar

Reproduktion 
I allmänhet är arterna i denna underfamilj vivipara men ett fåtal, som Pseudocerastes lägger ägg.

Släkten 

* Omfattar inte nominatunderarten (typisk form).
T Typsläkte.

Tribus 
En tribus är för närvarande erkänd, Atherini, skapad av Broadley 1996 för att beskriva släktena Atheris, Adenorhinos, Montatheris och Proatheris. Typsläkte för denna tribus är Atheris.

Nära besläktade grupper 
Tills helt nyligen räknades ytterligare två släkten till de egentliga huggormarna. Men numera anses de skilja sig tillräckligt för att föras till egna underfamiljer inom huggormarna:

 Släktet Azemiops - överförd till underfamiljen Azemiopinae av Liem, Marx & Rabb (1971).
 Släktet Causus - erkänd som underfamiljen Causinae (Cope, 1860) föreslogs av Groombridge (1987) och fick ytterligare stöd av Cadle (1992).

Likväl används ofta beteckningen egentliga huggormar även för dessa grupper.

Källor 
 Delar av denna artikel är baserad på en översättning från engelska Wikipedia. Läst 20061031.

Noter

Litteratur 
Följande angav av engelska Wikipedia som källor:
 Breidenbach CH. 1990. Thermal cues influence strikes in pitless vipers. Journal of Herpetology 4:448-50.
 Broadley DG. 1996. A review of the tribe Atherini (Serpentes: Viperidae), with the descriptions of two new genera. African Journal of Herpetology 45(2):40-48.
 Lynn WG. 1931. The structure and function of the facial pit of the pit vipers. American Journal of Anatomy 49:97.

Huggormar
Colonia Tovar

Colonia Tovar är en kommun belägen ca. 70 km västerut från Caracas i Venezuela i delstaten Aragua.

Geografiskt läge 
Colonia Tovar ligger nära kusten väster om Caracas, cirka 1800 till 2000 m. ö.h.

Grannkommuner 
 El Junquito
 La Victoria
 Maracay

Klimat 
Subtropiska zonen med subtropisk regnskog, årsmedeltemperatur 16°C.

Historia 
1843 utvandrade 358 tyskar (alemanner) från trakten kring Kaiserstuhl i Baden, Tyskland via Le Havre till Venezuela. Efter visst flackande bosatte dessa sig på platsen av dagens Colonia Tovar. Man inrättade sig enl. alemannisk tradition: Bönderna odlade traditionella grönsaker och frukt samt bryggde Venezuelas första öl, husen byggdes i korsvirke. Bygemenskapen fungerade som ett avskilt samhälle och glömdes successivt nästan bort. Man upprätthöll fram till 1942 sina egna lagar.

Det moderna samhällets intåg skedde först efter att Colonia Tovar 1964 knutits samman med omvärlden genom en asfalterad väg. Byn är idag en turistattraktion och ett utflyktsmål för Caraceños.

Kultur 
Invånarna har tack vare avskildheten bevarat mycket av det alemanniska kulturarvet. Mitt i den venezuelanska djungeln finns ett samhälle med korsvirkeshus och stadsport i tysk stil, ett tyskt bryggeri och kvinnor i tyska folkdräkter. Kultur och turism har utvecklats till byns största näringsgren.

Språk 
Det lokala alemanniska språket Alemán Coloniero har för få användare och är på utdöende, det kommer antagligen vara ett minne blott om en till två generationer. Den alemanniska dialekten är redan i sig så kraftig att de flesta tysktalande har svårighet med hörförståelsen, och Alemán Coloniero innehåller dessutom många spanska lånord.

Museer 
Historiskt museum och museum för konsthantverk.

Återkommande fester 
8 april: Kolonins grundande
11 november: Kolonins skyddshelgon Den helige Martins dag

Kulinariska specialiteter 
Byn utmärker sig genom sin traditionella allemanniska husmannskost: blutwurst (blodkorv), eisbein (grillat eller saltat & kokt grislår), kassler, sauerkraut (surkål), potatis, diverse varianter av Bratwurst (tysk korv med hög kötthalt), allt serverat med en kraftig "Tovar"-bier.

Referenser

Externa länkar
www.coloniatovar.net - Officiell webbsida  (spanska)
Colonia Tovar - Venezuela - Turism Web Site Colonia Tovar  (spanska)
www.tucoloniatovar.com - Alternativ officiell webbsida  (spanska)
www.venezueladigital.net/colonia/cultura.htm
Information om Colonia Tovar på www.venezuelatuya.com (engelska)
Information om Colonia Tovar på www.goethe.de

Venezuelas geografi
Geof Darrow

Geofrey "Geof" Darrow, född 21 oktober 1955 i Cedar Rapids, Iowa, är en amerikansk serieskapare. Han har utmärkt sig för sina oerhört grafiska och detaljerade illustrationer.

Darrow bidrog också med koncept och design till Matrix-filmerna av syskonen Wachowski.

Serier i urval
Hardboiled (med Frank Miller)
Big Guy and Rusty the Boy Robot (med Frank Miller)
Matrix (del i antologi)
Shaolin Cowboy (även manus)

Referenser

Amerikanska serieskapare
Födda 1955
Män
Levande personer
HSM

HSM kan syfta på:

 HSM – en ugandisk rebellgrupp, se Holy Spirit Movement
 Hardware Security Module, en modul för att skydda och administrera kryptografiska nycklar i elektroniska enheter.
Kotatsu

Kotatsu (炬燵) är en inredningsattiralj i Japan. Ursprungligen var det ett träkolseldat mindre eldfat eller ugn som låg nedsänkt i en grop i golvet. Idag är kotatsun vanligen en värmeslinga, nedsänkt i golvet, som ett lågt bord (櫓, yagura) med en filt ställs över. Kotatsun används som ett vanligt bord, men med fördelen att man kan värma fötterna vid den.

Japansk arkitektur
Inredning
WP:Projekt Japan
Radioreglementet

Det internationella Radioreglementet (RR) är en bilaga till Telekonventionen.

Bland de viktigaste punkterna i Radioreglementet är den generella planen för frekvensanvändning för olika ändamål. Radiospektrum är en ändlig naturresurs, som kan både brukas och missbrukas. Lyckligtvis är denna, till skillnad från de flesta andra naturtillgångar, obegränsat återanvändbar.

För att kunna hantera denna uppgift har man delat in världen i 3 terrestra regioner:

Region 1: I stort Europa plus Afrika
Region 2: I stort Nordamerika och Sydamerika
Region 3: Resten av världen, det vill säga i stort Asien, Australien och övärlden i Stilla Havet.

Med den nutida tekniska nivån räcker det inte att begränsa sig till detta. Därför har man gått vidare:

Den inre rymden: ett i princip klotformat område mellan atmosfärens yttersta delar och utåt begränsat av månens bana.
Den yttre rymden: Området mellan inre rymden och utåt till ett avstånd begränsat av planetsystemet kring solen. Eftersom man inte är riktigt överens om vad som ska räknas som den yttersta planeten är denna definition oprecis.
Den fjärran rymden: Resten av Universum utanför yttre rymden.

Se även
Internationella teleunionen

Internationella konventioner
Radio
Argentinas Grand Prix 1979

Argentinas Grand Prix 1979 var det första av 15 lopp ingående i formel 1-VM 1979.

Resultat 
 Jacques Laffite, Ligier-Ford, 9 poäng
 Carlos Reutemann, Lotus-Ford, 6
 John Watson, McLaren-Ford, 4
 Patrick Depailler, Ligier-Ford, 3
 Mario Andretti, Lotus-Ford, 2
 Emerson Fittipaldi, Fittipaldi-Ford, 1 
 Elio de Angelis, Shadow-Ford
 Jochen Mass, Arrows-Ford
 Alan Jones, Williams-Ford
 Clay Regazzoni, Williams-Ford
 Derek Daly, Ensign-Ford

Förare som bröt loppet 
 Gilles Villeneuve, Ferrari (varv 48, motor) 
 Hector Rebaque, Rebaque (Lotus-Ford) (46, upphängning) 
 Jan Lammers, Shadow-Ford (42, transmission)
 James Hunt, Wolf-Ford (41, elsystem)
 Jean-Pierre Jarier, Tyrrell-Ford (15, motor) 
 Jean-Pierre Jabouille, Renault (15, motor) 
 Niki Lauda, Brabham-Alfa Romeo (8, bränslesystem)
 René Arnoux, Renault (6, motor) 
 Jody Scheckter, Ferrari (0, kollision) 
 Didier Pironi, Tyrrell-Ford (0, kollision) 
 Patrick Tambay, McLaren-Ford (0, kollision) 
 Nelson Piquet, Brabham-Alfa Romeo (0, kollision) 
 Arturo Merzario, Merzario-Ford (0, kollision)

Förare som ej startade 
 Riccardo Patrese, Arrows-Ford

Förare som ej kvalificerade sig 
 Hans-Joachim Stuck, ATS-Ford

Noteringar 
 Elio de Angelis och Jan Lammers gjorde F1-debut.

VM-ställning

Källor 

1979 i Argentina
Argentinas Grand Prix
Jedi Mind Tricks

Jedi Mind Tricks är en hiphop-grupp från Philadelphia, USA. Gruppen består av high school-vännerna Vinnie Paz (Vincenzo Luvineri) som rappare och Stoupe the Enemy of Mankind (K. Z. Baldwin) som musikproducent och DJ . Gruppen är känd för Stoupes unika produktioner och Vinnies vassa - inte alltför sällan stötande och kontroversiella - texter, men även för en lång lista med samarbeten med både regionala underground-artister och kända rapveteraner, såsom Kool G Rap, Heltah Skeltah, Ras Kass, Canibus, Killah Priest, och GZA. Till deras andra album Violent by Design från 2000 fanns även Jus Allah med i gruppen, men efter diverse dispyter mellan medlemmarna lämnade han gruppen redan efter en skiva. Han fanns dock återigen med på kollektivet Army of the Pharaohs senaste skiva, och medverkade igen som fullvärdig medlem på senaste skivan A History of Violence, släppt i slutet av 2008.

Diskografi
The Psycho-Social, Chemical, Biological & Electro-Magnetic Manipulation of Human Consciousness (1997) (återutgiven med bonusspår 2003)
Violent By Design (2000) (återutgiven som en deluxe-utgåva med bonusspår och DVD 2004)
Visions of Gandhi (2003)
Legacy of Blood  (2004)
Servant in Heaven, Kings in Hell (2006)
A History of Violence (2008)
Season of the Assassin (2010)
Violence Begets Violence (2011)
The Thief and the Fallen (2015)
The Bridge and the Abyss (2018)

Amerikanska hiphopgrupper
Alain Deloin

Alain Deloin, född 20 februari 1970 i Frankrike, är en fransk porrskådespelare. Namnet anspelar på skådespelaren Alain Delon.

Källor

Externa länkar
 

Franska porrskådespelare
Födda 1970
Män
Levande personer
Emmanuelle Béart

Emmanuelle Marie Hélène Béart, född 14 augusti 1963 i Gassin i Var, är en fransk skådespelare. Hon vann en César för bästa birollsskådespelerska i filmen Jean de Florette del 2 - Manons källa och har blivit nominerad ytterligare sju gånger för bästa kvinnliga nykomling och bästa skådespelerska.

Biografi
Béart föddes som Emmanuelle Béhart-Hasson i Gassin på Franska rivieran. Hon är dotter till Geneviève Galéa, en tidigare modell, och Guy Béart, en sångare och poet. Hon har varit gift med Daniel Auteuil (hennes motspelare i flera av hennes tidiga filmer och far till Béarts första barn) och Michaël Cohen. Hon har även barn tillsammans med David Moreau.

Förutom skådespeleri är Béart känd för sitt samhällsengagemang. Hon är Unicef-ambassadör och har varit aktiv för att göra Frankrikes invandringslagar mer liberala.

I dokumentären Such a resounding silence (2023) beskriver hon bland annat, inspirerad av modet hos andra incestoffer, hur hon som barn utsattes för incest av en man i familjens närhet.

Karriär
Béarts första roll var i filmen Tomorrow's Children (1976). Hon fortsatte med ett par roller i fransk TV, men återvände till Kanada, där hon tillbringat delar av sin ungdom, för att studera. Efter det åkte hon till Frankrike och gick skådespelarutbildning. 1986 kom hennes stora genombrott med i filmen Jean de Florette del 2 - Manons källa mot Yves Montand. Hon har senare fått flera priser, inklusive för sin rolltolkning i En fransk kvinna (1995). Hennes största framgång i Hollywood kom året därpå med Mission: Impossible.

Filmografi (i urval)

Övriga framträdanden
Béart var julen 2006 H&M:s underklädesmodell.

Källor

Externa länkar 

 

Födda 1963
Franska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Levande personer
Franska skådespelare under 2000-talet
Riddare av Hederslegionen
Personer från Var
Hummel (artilleri)

Hummel ("humlan") var en tysk bandartillerivagn under andra världskriget beväpnad med en 15cm haubits. Hummel tillfördes de tyska pansar- och pansargrenadjärdivisionernas artilleriregementen, både i armén och Waffen-SS, från och med mitten av 1943 med på papperet 6 vagnar. Tillsammans med Wespe bildades bepansarade artilleribataljoner med 6 Hummel och 12 Wespe i varje pansardivisions artilleriregemente (återigen på papperet, i realiteten var det ofta brist på fordon). Hummel var ett mycket effektivt vapensystem som gav pansardivisionernas artilleri ökat skydd och rörlighet, något som behövdes under rörliga pansarstrider. Första insatsen var vid pansarslaget vid Kursk i juli 1943 där omkring 100 vagnar användes. Vagnen sattes in på östfronten 1943-45, västfronten 1944-45 samt Italien. Totalt byggdes 714 vagnar med haubits och 157 utan för ammunitionstransport.

Utveckling 

För att förse det tyska pansar- och pansargrenadjärdivisionerna med artilleriunderstöd som kunde följa med i snabba framryckningar över oländig mark så föreslog Waffenamt att den lätta fälthaubitsen 10,5 cm leFH 18 skulle monteras på chassit till Panzer III eller Panzer IV. Den 25 juli 1942 att istället montera en 15 cm sFH 18 haubits på något av chassina eftersom chassit till den mycket lättare Panzer II hade befunnits lämpligt att montera den lätta fälthaubitsen på. Alkett fick uppdraget att utveckla fordonet och i oktober 1942 presenterades en prototyp för Hitler. Hummel var tänkt att vara en temporär lösning tills ett specialutvecklat chassi för självgående artilleripjäser kunde utvecklas och sättas i produktion.

Egenskaper 
Hummel byggdes på ett förlängt chassi från stridsvagnen Panzer IV, den behöll också löphjulen från Panzer IV även om placeringen ändrades. Motor och växellåda hämtades från Panzer III, motorn flyttades från bakändan av chassit till mitten. Denna flytt av motorplacering kan låta som en stor konstruktionsändring, men då den svansmonterade motorn via en kardanaxel drev den frontmonterade växellådan så innebar motorflytten inget större ingrepp i drivlinan än att man kortade av en kardanaxel. 15 cm sFH 18 haubitsen monterades i en överbyggnad med öppet tak mitt ovanför motorn med utrymme för den del av besättningen som betjänade kanonen i bakänden. Föraren och radiooperatören behöll sin placering i fronten från Panzer IV. Överbyggnaden var tämligen lätt pansrad men då vagnen inte var tänkt att användas i frontlinjen så var det fullt tillräckligt då den skyddade mot lättare splitter från artillerigranater och bomber. Chassit från Hummel kom även att användas till pansarvärnskanonvagnen Nashorn.

Varianter 
714 exemplar byggdes av grundvarianten med haubits.
Det byggdes även 157 fordon (Munitions Fahrzuge) utan haubits som användes för att transportera ammunition till övriga pjäser i batteriet.

Bevarade exemplar 
 Munster stridsvagnsmuseum (Tyskland)

Referenser

Noter

Tryckta källor 

Tyskt artilleri under andra världskriget
Tyska pansarfordon under andra världskriget
Leo Beenhakker

Leo Beenhakker, född 2 augusti 1942 i Rotterdam, är en nederländsk internationell tränare i fotboll. Han har bland annat varit tränare och sportchef i den holländska klubben Ajax och tränare i Real Madrid. 

Under Beenhakkers ledning gick Trinidad och Tobagos herrlandslag i fotboll för första gången vidare till världsmästerskapet 2006 och spelade oavgjort mot Sverige. Han tog därefter över som förbundskapten och tränare för Polens fotbollslandslag, vilka han tog till landets första EM-slutspel 2008. Det efterföljande kvalet till VM 2010 gick dock sämre för Polen och Beenhakker avskedades när två kvalmatcher återstod.

Tränarkarriär
En lista i kronologisk ordning med professionella klubbar där Leo Beenhakker arbetat som huvudtränare.
 1968 - 1972: SC Veendam (Nederländerna).
 1972 - 1975: SC Cambuur (Nederländerna). 
 1975 - 1976: Go Ahead Eagles (Nederländerna).
 september 1979 - mars 1981: AFC Ajax (Nederländerna). Holländsk liga-vinnare 1979/80. Avgick.
 1981 - 1984: Real Zaragoza (Spanien).
 1985: FC Volendam (Nederländerna). Nedflyttning.
 februari 1985 - mars 1986: Hollands fotbollslandslag. 7 landskamper.
 1986 - 1989: Real Madrid (Spanien). Spansk liga-vinnare 1986/87, 1987/88, 1988/89. Spanska cupen 1988/89.
 augusti 1989 - september 1991: Ajax. Nederländska liga-vinnare 1989/90. Avgick.
 maj 1990 - juni 1990: Hollands fotbollslandslag. 6 landskamper, inklusive 4 vid Fotbolls-VM 1990.
 september 1991 - januari 1992: Real Madrid.
 1992 - 1993: Grasshopper-Club (Schweiz).
 december 1993 - februari 1994: Saudiarabiens herrlandslag i fotboll. Avskedad
 1994 - april 1995: Club América. Avskedad.
 1995 - 1996: Istanbulspor (Turkiet).
 1996: Chivas de Guadalajara (Mexiko).
 1996 - 1997: Vitesse Arnhem (Nederländerna). Började som tränare, blev sportchef i december 1996.
 1997 - April 2000: Feyenoord (Nederländerna). Holländsk liga-vinnare 1998/99. Avgick.
 september 2000 - juni 2003: Ajax, som sportchef. Avgick.
 juni 2003 - juni 2004: Club América (Mexiko). Avgick.
 november 2004 - april 2005: De Graafschap (Nederländerna). Teknisk rådgivare.
 maj 2005 - juni 2006: Trinidad och Tobagos herrlandslag i fotboll.
 juli 2006 - september 2009: Polens fotbollslandslag. Avskedad.

Födda 1942
Män
Levande personer
Personer från Rotterdam
Nederländska fotbollstränare
Tränare i Go Ahead Eagles
Tränare i AFC Ajax
Tränare i Real Zaragoza
Tränare i Real Madrid
Tränare i Grasshopper-Club Zürich
Tränare i Vitesse Arnhem
Tränare i Feyenoord
Förbundskaptener i VM i fotboll 1990
Förbundskaptener i VM i fotboll 2006
Muleta

Muleta är det röda skynke lagd runt en kort trästav som en tjurfäktare använder vid tjurfäktningens avslutande del, tercio de muerte.  Det sägs ha införts av Francisco Romero 1726. Tjurar är nästan färgblinda, så skynket behöver inte vara rött men är det av tradition och av estetiska/praktiska skäl då det ju fläckas av tjurens blod.

Referenser 

Tjurfäktning
Dunhilde O'Rapp

Dunhilde O'Rapp (Downy O' Drake) (1840-1897) är en fiktiv karaktär i Kalle Ankas universum. Hon föddes 1840 på Irland. Hon gifte sig med Fergus von Anka och blev mor till tre barn:

 Joakim von Anka (1867-(1967)
 Matilda von Anka (1871-?)
 Hortensia von Anka (1876-?)

Figurer i Kalle Ankas universum

en:Clan McDuck#Downy O'Drake
no:McDuck-klanen#Fergus McDuck
pl:Kaczencja O'Draka
Gallerix

Gallerix var ett företag med 22 butiker i Sverige. Företaget grundades 1974 i Uppsala och hade under en period 93 butiker i Sverige. Antalet butiker minskade kraftigt efter en konkurs i september 2013.  

I Gallerix butiker såldes bland annat affischer, ramar och gratulationskort. Majoriteten av kedjans butiker hade egen ramverkstad. Inramning av konst, affischer och minnessaker var en del av ramverkstadens funktion. 

Kedjan byggde från början på franchising-modellen, där varje butik ägds av en oberoende näringsidkare. I november 2011 meddelade dock företaget att franchaise-konceptet avvecklas. Gallerixkedjan sysselsatte år 2013 cirka 200 personer.

Gallerix butiker hade ramverkstäder med enbart certifierat material enligt ISO9706. Detta krävdes för att leva upp till dagens krav på ålderbeständig inramning. Samarbetade sedan 2008 även med Canon då alla butiker då även kunde leverera storbildstryck på canvasduk direkt i butik..

År 2007 köpte den finska kedjan Tiimari med snarlik inriktning upp Gallerix. Efter fyra år, 2011, beslutade Tiimari att sälja Gallerix. I början av 2012 förhandlades om en Management buyout. Köpet genomfördes i slutet av januari 2012.

Den 17 januari 2013 påbörjades en företagsrekonstruktion. Denna pågick fram till den 3 september 2013 då företaget ansökte om konkurs. Tillförordnad VD sista tiden var Johan Sunnerstam.

Den 11 juni 2018 försattes företaget i konkurs av Uppsala tingsrätt.  Den 6 juli 2018 stängdes alla fysiska butiker och e-handeln. 

Hösten 2019 förvärvades alla rättigheter till varumärket Gallerix av Printgruppen Svenska AB. Under hösten 2020 återlanserades varumärket Gallerix under ny slogan "Love your home" och med nya hemsidor och en verksamhet med renodlad e-handel utan fysiska butiker. I januari 2021 bytte Printgruppen Svenska AB namn till Gallerix AB som numera är namnet på det verksamma bolaget som äger och driver Gallerix.

Referenser  

Svenska detaljhandelsföretag
Svenska butikskedjor
Företag bildade 1974
Women's Prize for Fiction

Women's Prize for Fiction, (tidigare Orangepriset, Orange Prize for Fiction och Baileys Women's Prize for Fiction) är ett litteraturpris som årligen delas ut till en bok på engelska av en kvinnlig författare som givits ut i Storbritannien. Priset anses vara ett av Storbritanniens mest prestigefyllda litteraturpris. Med hjälp av finansiering från Orange, en brittisk mobiloperatör och Internetleverantör, kunde priset ges ut år 1996 med hjälp av en jury bestående av manliga och kvinnliga journalister, recensenter, agenter, förläggare, bibliotekarier och bokhandlare. Även hedersledamoten Kate Mosse. Orange sponsrade priset fram till 2012 då privata aktörer tog över och det bytte namn från Orange Prize for Fiction till Women's Prize for Fiction.

Priset inrättades för att uppmärksamma och erkänna bidrag från kvinnliga författare som Mosse ansåg ofta inte sågs i andra stora litterära utmärkelser. Det skapades också som en reaktion mot att de nominerade till Bookerpriset 1991 enbart var män. Vinnaren av priset får 30 000 brittiska pund och en bronsstatyett kallad Bessie, skapad av konstnären Grizel Niven. Vanligtvis presenteras de nominerade till priset runt mars månad varje år, i juni meddelas vinnaren. Vinnaren blir vald av en jury bestående av "fem framstående kvinnor" varje år. 

Det brittiska tv-bolaget BBC anser att priset ingår i en "trefald" av brittiska priser, tillsammans med Bookerpriset och Costa Book Awards. Försäljningen av böcker nominerade till dessa tre priser ökar vanligtvis kraftigt. Boken som vann år 2004 sålde nästan 1 miljon exemplar.

Det faktum att priset endast ges ut till kvinnor anses kontroversiellt. Efter att priset instiftades sade Germaine Greer att det snart skulle instiftas ett pris för "författare med rött hår". Vinnaren av 1990 års upplaga av Bookerpriset, A. S. Byatt menade att priset var ett sexistiskt pris, hon menade även att priset egentligen inte ens behövs. Linda Grant anklagades för plagiat som följd av hennes vinst år 2000.

Ingen kvinna har vunnit priset två gånger, men Margaret Atwood har blivit nominerad till priset tre gånger utan att vinna.

Vinnare och nominerade

Referenser

Noter

Externa länkar
Women's Prize for Fiction, officiell hemsida
Nominerade för priset från LibraryThing

Brittiska litteraturpriser
Priser och utmärkelser instiftade 1996
Kvalspelet till världsmästerskapet i fotboll 1950

Kvalspelet till världsmästerskapet i fotboll 1950 spelades under 1949 och början av 1950. Totalt 34 landslag tävlade om 16 platser i huvudturneringen. Värdlandet Brasilien och mästarna från den tidigare turneringen, 1938 (Italien), var direktkvalificerade, vilket gjorde att 14 platser var spelbara. De 32 kvarvarande lagen delades upp i tio grupper.

Grupp 1 
Grupp 1 var även Brittiska mästerskapet 1949–1950.

Grupp 2 
Första omgången

Andra omgången

Grupp 3 
Första omgången

 
 

Andra omgången

 

Omspel

Grupp 4 
Första omgången

 

Andra omgången

Grupp 5

Grupp 6

Grupp 7

Grupp 8

Grupp 9 

 

 

 

 

 

Mexiko och USA kvalificerade sig till VM.

Grupp 10 

Burma, Filippinerna och Indonesien avböjde att spela. Indien kvalificerade sig till VM. Efter kvalifikationen drog också Indien sig ur världsmästerskapet. En av anledningarna kan ha varit att laget inte skulle få spela matcher barfota.

Anmärkningslista

Referenser

Noter

Externa länkar 

1949 i Asien
1949 i Nordamerika
1949 i Europa
1950 i Europa
Fotbollsåret 1949
Fotbollsåret 1950
1950
Världsmästerskapet i fotboll 1950