kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
UK Championship 1977

UK Championship 1977 (Super Crystalate United Kingdom Professional Snooker Championship) var en inbjudningsturnering i snooker som spelades mellan 26 november och 3 december 1977 i Blackpool, England. Det var den allra första upplagan av UK Championship, som numera är en av de mest prestigefyllda snookerturneringarna. Irländaren Patsy Fagan vann turneringen efter att ha slagit walesaren Doug Mountjoy i finalen med 12-9. Fagan hade vid detta tillfälle bara varit professionell i ett år.

Format
Turneringen var endast öppen för britter och irländare, vilket innebar att flera spelare i världseliten (bl.a. Cliff Thorburn, Perrie Mans och Eddie Charlton) inte kunde delta. Det skulle komma att dröja till 1984 innan utländska spelare fick delta, och då fick också tävlingen status som rankingturnering.

24 spelare deltog i turneringen, de 8 högst rankade spelarna fick därmed stå över första omgången. Det dröjde till 1980 innan tävlingen fick ett startfält på 32 spelare.

Detta är enda gången i UK Championship som matcher avgjorts i bäst-av-9 frames. Från och med nästa år spelade man i bäst-av-17.

Resultat

Huvudturnering

Källor

Referenser

Externa länkar
Snooker Scene - UK Championship

1977 i Storbritannien
Snookersäsongen 1977/1978
1977
Epålett m/1804-1895

Epålett m/1804-1895 är en epålett som används inom försvarsmakten.

Utseende

För specialistofficerare 
Denna epålett är av silverfärgad plåt med foder i regementets färg och har en silverplatta i mitten. Den är slutligen försedd med ett visst antal stjärnknappar i guld som gradbeteckning. Alla epåletter har dessutom ett namnchiffer m/1974.

För soldater och gruppbefäl 
Av vitt tyg med vit frans försedd med namnchiffer m/1974 i guldfärgad metall. Epåletten träs över vapenrockens axelklaff som knäpps, varefter epåletten knäpps med samma knapp.

För musiker 
Samma som soldater och gruppbefäl, men av rött tyg med röd frans. Används endast vid stor parad till vapenrock m/1895. Till vapenrock m/1886 anläggs bragoner som används till både liten och stor parad.

Användning 
Epålett m/1804-1895 bäres endast till vapenrock m/1886 samt vapenrock m/1895 vid stor parad. Militärmusiker med vapenrock m/1886 anlägger bragoner, som används vid både liten och stor parad istället för epåletter.

Fotografier

Referenser 
 Instruktion för försvarsmakten - Uniformsbestämmelser 2009 v.1.3, Kapitel 4

Modell äldre för Infanteriet
Modell äldre för Kavalleriet
Försvarsfordonsmuseet Arsenalen

Försvarsfordonsmuseet Arsenalen är ett militärhistoriskt museum beläget i Härad väster om Strängnäs.

Bakgrund

Museet, som invigdes den 17 juni 2011 av kung Carl XVI Gustaf, har en av Europas största samlingar av militärfordon. På plats i museet finns 75 fordon. Totalt äger museet 375 fordon där de flesta använts inom den svenska armén. Arsenalen drivs av en privat, ideell stiftelse. Arsenalen är en del av nätverket Sveriges Militärhistoriska Arv. Förutom att vara museum kommer Arsenalen även att vara SFHM:s centrala fordonsmagasin.

Verksamhet
Förutom själva fordonsutställningen i museets huvudbyggnad, har museet även andra permanenta utställningar, till exempel figurmuseets samling. Museet har även under ett antal tillfällen uppvisningar i utomhusmiljö med utvalda fordon. Inom museet finns butik och café.

Fordonshall
Museets fordonshall vilket även själva huvudbyggnaden innehåller förutom de militära fordonen, simulatorteknik och tillfälliga utställningar.

Figurmuseum (öppnades 2012)
Ett museum i museet som visar en större samling av tennfigurer.

Soldattorpsmuseet (öppnades 2013)
Ett utomhusmuseeum som visar den indelte soldaten och hans familjs liv.

Regementsmuseum (öppnades 2014)
Regementsmuseet visar Södermanlands regementes historia, vilken sträcker sig från 1634 till 2005. Museet består av ett antal olika utställningar, där historien börjar berättas vid ett soldattorp då Södermanlands regemente var ett infanteriregemente och avslutas inne i fordonshallen, då Södermanlands regemente var ett modernt pansarregemente.

Bildgalleri

Se även 
Pansarmuseet i Axvall

Referenser

Noter

Externa länkar

Officiell webbplats

Teknikmuseer i Sverige
Militärhistoriska museer i Sverige
Museer i Södermanlands län
Museer invigda 2011
Regeringen Passos Coelho

Regeringen Passos Coelho (portugisiska: XIX Governo Constitucional de Portugal) är en portugisisk borgerlig koalitionsregering bestående av det socialliberala Partido Social Democrata (PSD) och det socialkonservativa CDS-PP. Den bildades den 21 juni 2011 som en följd av resultatet i Parlamentsvalet i Portugal 2011. Den 23 juli 2013 presenterades en ny regering efter en kort politisk kris.  Regeringen Passos Coelho är en majoritetsregering och består av 14 statsråd.

Se även
Parlamentsvalet i Portugal 2011
Parlamentsvalet i Portugal 2015
Regeringen Passos Coelho II

Referenser
Portugals regeringskansli - Regeringen Passos Coelho
Público - Regeringen Passos Coelho har 11 statsråd
Sol - Den nya regeringen
Diário de Notícias - Ny regering tillträder på tisdag
TSF - Den nya regeringen
Notícias SAPO - Novo Governo: conheça o perfil dos ministros

Noter

Politik i Portugal
Portugals regeringar
Bildanden 2011
Cinkofen

Cinkofen, även kallat atofan (systematiskt namn 2-fenylkinolin-4-karboxylsyra, summaformel C16H11NO2), är ett läkemedel, ett analgetika som också har använts för att behandla gikt. Det introducerades 1910, men bruket minskade sedan det upptäckts att medlet kunde orsaka leverskador. Det används fortfarande inom veterinärmedicinen för att behandla artrit.

Även estrar av cinkofen har använts som läkemedel med likartad verkan; metylestern bland annat under namnet acitrin, och etylestern bland annat under namnet novatofan.

Källor

Analgetika
Aromatiska syror
Kinoliner
James Graham

James Graham  kan syfta på bland andra:

Markiser av Montrose
James Graham, 1:e markis av Montrose (1612–1650)
James Graham, 2:e markis av Montrose (1633–1669) 
James Graham, 3:e markis av Montrose (1657–1684)

Hertigar av Montrose
James Graham, 1:e hertig av Montrose (1682–1742)
James Graham, 3:e hertig av Montrose (1755–1836)
James Graham, 4:e hertig av Montrose (1799–1874)
James Graham, 6:e hertig av Montrose (1878–1954)
James Graham, 7:e hertig av Montrose (1907–1992)
James Graham, 8:e hertig av Montrose (född 1935)

Övriga
James Graham (1745-1794), sexolog och pionjär inom elektroterapi.
James Graham, 2:e baronet (1792-1861), brittisk politiker
James Graham (sportskytte) (1870–1950), US-amerikansk sportskytte
HSC Betancuria Express

HSC Betancuria Express, tidigare HSC Leonora Christina är en snabbgående katamaranbilfärja, som byggdes vid Austal Ships i Fremantle i Australien 2011. Hon trafikerade till och med  augusti 2018 Rönne - Ystad för rederiet Bornholmerfærgen och seglar numera inom Kanarieöarna för Fred. Olsen Express. 

Betancuria Express har en kapacitet på ca 1 400 passagerare och 357 personbilar. Med en marschfart på 36 knop (max 40 knop) tar överfarten 1 timme och 20 minuter. Skeppet har fem däck, varav tre är bildäck. Leonora Christina har inga hytter. Hon har två salongsdäck med bland annat bistro.

Fartyget var under sitt tidigare danska namn uppkallat efter Leonora Christina, författare till Jammers Minde.

Bildgalleri

Källor

Noter

Externa länkar 

 Leonora Christina i Rönne Hamn på YouTube
 Villum Clausen och Leonora Christina i Rönne Hamn på YouTube

Passagerarfartyg
Danska passagerarfärjor
Katamaraner
Fartyg byggda i Australien
Fartyg sjösatta 2011
Fartyg i Östersjön
Johann Ludwig Klüber

Johann Ludwig Klüber, född 10 november 1762 i Tann i Landkreis Fulda, död 16 februari 1837 i Frankfurt am Main, var en tysk statsrättslärare. Han var far till Friedrich Adolf Klüber.

Klüber blev professor i juridik 1786 vid Erlangens universitet och 1807 vid Heidelbergs universitet. Under Wienkongressen vistades han i Wien och utgav sedan viktiga källskrifter till densammas historia. Han ansågs redan då som Tysklands främsta statslärda och erhöll från utländska suveräner smickrande anbud, vilka han dock avböjde. Åren 1817–1824 var han preussiskt geheime legationsråd under Karl August von Hardenberg.

Bibliografi (i urval)
Staatsrecht des Rheinbundes (1808)
Akten des Wiener Congresses in den Jahren 1814–15 (band 1–8, 1815–19; band 9, 1835)
Übersicht der diplomatischen Verhandlungen des Wiener Congresses (1816)
Das öffentliche Recht des deutschen Bundes und der Bundesstaaten (1817; fjärde upplagan 1840)
Droit des gens moderne de l'Europe (två band, 1819; andra upplagan utgiven av Karl Eduard Morstadt 1851)
Pragmatische Geschichte der nationalen und politischen wiedergeburt Griechenlands (1835)

Källor

Statsrättsexperter
Tyska professorer i juridik
Personer verksamma vid Erlangens universitet
Personer verksamma vid Heidelbergs universitet
Jurister under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Hessen
Födda 1762
Avlidna 1837
Män
Ugglan
Äventyrsdags

Äventyrsdags (originaltitel: Adventure Time, ursprungligen Adventure Time with Finn and Jake) är ett amerikanskt animerat barnprogram från 2010–2018. Det skapades av Pendleton Ward, produceras av Frederator Studios och animeras för Cartoon Network. Serien handlar om pojken Finn och hunden Jakes äventyr i landet Ooo. Den är baserad på en kortfilm producerad för Frederators Nickelodeon-serie Random! Cartoons. Efter att kortfilmen blivit en succé på Internet, började en TV-serie produceras för Cartoon Network; den förhandsvisades den 11 mars 2010, och fick sin officiella premiär den 5 april samma år. Äventyrsdags har blivit en både kritisk och kommersiell succé.

En spin-off/miniserie vid namn Äventyrsdags: I fjärran land släpptes på streamingtjänsten HBO Max i 2020 med fyra 45-minuterslånga avsnitt som släpptes under diverse tillfällen under 2020 och 2021.

Rollfigurer i urval 

Människan Finn ("Finn the Human", i pilotavsnittet känd som "Pen") är en pojke som är en av seriens två huvudpersoner, och som går på äventyr med sin adoptivbror Jake. I början av serien är han 12 år gammal, men fyller 13 i avsnittet "Mystery Train", och har fortsatt åldras sedan dess. I och med säsong 6 är han 16 år gammal.

Hunden Jake ("Jake the Dog") är den andre av seriens två huvudpersoner, och är en hund med magiska krafter som tillåter honom att ändra form. Han fungerar som en rådgivare och mentor för Finn,

Rollista (urval)

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Officiell webbsida 
 Seriens produktionsblogg 

Amerikanska animerade TV-serier från 2010-talet
Sydkoreanska animerade TV-serier från 2010-talet
TV-seriestarter 2010
TV-serieavslutningar 2018
Mars i fiktion
Abraham Lincoln på film
Engelskspråkiga TV-serier
TV-program i Cartoon Network
John Graham

John Graham kan syfta på:

 John Graham, 3:e earl av Montrose (1548–1608), skotsk statsman
 John Graham av Claverhouse, senare viscount Dundee (1648–1689), skotsk militär
 John D. Graham (1886–1961), rysk (ukrainsk)-amerikansk målare
 John Graham (botaniker) (1805–1839), skotsk botaniker
 John Graham (långdistanslöpare) (född 1956), brittisk (skottisk) friidrottare
 John Graham (häcklöpare) (född 1965), kanadensisk friidrottare och olympier 1988

Se även 
 John Grahame (född 1975), amerikansk ishockeymålvakt
Axes 2 Axes

Axes 2 Axes är det enda soloalbumet utgivet av den amerikanska gitarristen Eddie Ojeda. Eddie är mest känd som förstegitarristen i heavy metal-bandet  Twisted Sister.

Låtlista 
 Tonight – 3:26 (Eddie Ojeda)
 Axes 2 Axes (instrumental) – 3:21 (Eddie Ojeda)
 Please Remember – 3:37 (Eddie Ojeda)
 Eleanor Rigby (The Beatles cover) – 2:13 (Paul McCartney/John Lennon)
 Evil Duz (What Evil Knows) – 4:11 (Eddie Ojeda/Joe Franco)
 Crosstown (instrumental) – 2:53 (Eddie Ojeda)
 Senorita Knows – 3:39 (Eddie Ojeda)
 Love Power – 3:26 (Eddie Ojeda)
 Funky Monkey (instrumental) – 2:26 (Eddie Ojeda)
 The Reason – 5:22 (Eddie Ojeda)
 Living Free – 4:01 (Eddie Ojeda)

Musiker 
 Eddie Ojeda – sologitarr, kompgitarr, sång (3, 5, 7, 8, 10), elbas (4), bakgrundssång
 Joe Franco - trummor
 Chris McCarvill – elbas, bakgrundssång

 Ronnie James Dio – sång (1)
 Dee Snider – sång (4) 
 Nick Cipriano – låg sång (5)
 Rudy Sarzo – elbas (6, 9)
 Terry Ilous – bakgrundssång (8)
 Joe Lynn Turner – sång (11)

Externa länkar 
Eddie Ojedas webbplats
Axes 2 Axes info

Amerikanska debutalbum
Musikalbum 2005
Axelklaff m/1895-1899

Axelklaff m/1895-1899, eller numera kallad axelklaff m/1895-1899-2009 efter smärre justeringar, är en axelklaff som används inom Försvarsmakten.

Utseende 
Denna axelklaff har en 40 mm bred och 130 mm lång hård stomme som förses med en matta i foder vilket är i samma färg och tyg som vapenrockens krage (m/1886 eller m/1895). Officerare från majors grad och uppåt har två flätade beläggningssnören i silver medan underofficerare från 1:e sergeants grad till och med officerare med kaptens grad har fem stycken icke flätade.  Till detta tillkommer namnchiffer m/1974 och för musiker lyra m/1906 samt gradbeteckning i form av stjärnor och stjärnknappar i guld.

Officerare från övriga förband bär axelklaffar i guld med gradbeteckningar, även de i guld, med botten i samma färg som kragen. Reservofficerare anlägger gradbeteckningar i silver.

Användning enligt 2009 års reglemente 
Den nuvarande axelklaff m/1895-1899-2009 bärs av officerare och specialistofficerare från och med Sergeants grad och uppåt vid Livgardet (där den 1994 återinfördes efter att ha tagits ur bruk 1932) och Försvarsmusiken. Manskap och gruppbefäl till och med Överfurirs grad vid ovanstående förband bär istället en axelklaff utan gradbeteckning som sitter fast i själva vapenrocken. 
Officerare vid Livgardet får även bära denna axelklaff till mässdräkt m/1986. Övriga förband bär motsvarande axelklaffshylsa modell äldre.

Officerare

Specialistofficerare

Fotografier

Referenser 

 Instruktion för försvarsmakten - Uniformsbestämmelser 2009 v.1.3, Kapitel 4

Modell äldre för Infanteriet
Modell äldre för Kavalleriet
Ackvisitör

Ackvisitör eller "anskaffare" är ett äldre uttryck för en försäljare, som har till yrke att skaffa nya kunder. Uttrycket användes särskilt inom försäkringsbranschen, och betydde därför närmast försäkringssäljare.

Se även
Nykundsrekrytering

Källor

Yrken
Marknadsföring
Namnchiffer m/1974

Namnchiffer m/1974 är ett militärt tecken som används på olika axelklaffar och epåletter inom försvarsmakten.

Utseende 
Namnchiffret består helt enkelt av konung Carl XVI Gustafs monogram i guldfärgad alternativt silverfärgad metall.

Användning 
Detta namnchiffer m/1974 av Livgardet på alla idag förekommande uniformsalternativ samt  på Epålett m/1794-1895, Epålett m/1804-1895 och Axelklaff m/1895-1899-2009 inom Livgardet och försvarsmusiken men den förekommer även på andra axelklaffar.

Referenser 
 Instruktion för försvarsmakten - Uniformsbestämmelser 2009 v.1.3, Kapitel 4

Svenska militära märken och tecken
Bjuråkers kyrka

Bjuråkers kyrka är en kyrkobyggnad i kyrkbyn Bjuråker i Hudiksvalls kommun. Den tillhör Bjuråker-Norrbo församling i Uppsala stift.

Kyrkobyggnaden
Föregående kyrka var uppförd på medeltiden, senast på 1300-talet. Under något av de följande århundradena försågs kyrkorummet med tegelvalv. Under 1700-talet hade traktens befolkning blivit så talrik att en större kyrkobyggnad behövdes.

Nuvarande stenkyrka invigdes i oktober 1750. 100 år senare genomfördes förändringar då bland annat gamla kyrkans predikstol ersattes med en ny. Under lång tid riskerade kyrkan att rivas, men 1934 genomfördes en restaurering, då bland annat nya fönster sattes in. Ännu en restaurering genomfördes 1966 då valv och väggar vitmenades.

Inventarier
 Altartavlan är målad 1852 av Albert Blombergsson.
 I koret finns en träskulptur som föreställer Sankt Göran på häst tillsammans med en bedjande prinsessa. Sankt Görans lans och draken är försvunna. Skulpturen är tillverkad av Haaken Gulleson i början av 1500-talet.
 En tidigare predikstol tillverkades 1670. Nuvarande predikstol tillverkades 1854.

Orgel
1875 eller 1887 köptes en orgel från Arbrå kyrka och sattes upp av Robert Teodor Isacsson, Bjuråker. Orgeln var byggd 1733 av Johan Niclas Cahman, Stockholm. 1834 ombyggdes den av Olof Hanberg, Arbrå.
Den nuvarande orgeln byggdes 1934 av A Magnussons Orgelbyggeri AB, Göteborg. Orgeln är pneumatisk med rooseveltlådor. Den har tre fria kombinationer, fyra fasta kombinationer och registersvällare. Tonomfånget är på 58/30. Fasaden är från Cahmans orgel.

Referenser

Noter

Vidare läsning

Externa länkar
 Församlingens webbplats

Kyrkobyggnader i Uppsala stift
Kyrkobyggnader i Hudiksvalls kommun
Kyrkobyggnader invigda 1750
1750 i Sverige
Francis Dyke Acland

Francis Dyke Acland, född 7 mars 1874, död 9 juni 1939, var en brittisk liberal politiker.

Acland var son till den liberale politikern och pedagogen sir Arthur Herbert Dyke Acland (född 1847, underhusledamot 1885–1899), tillhörde underhuset från 1910, var 1908–1910 samt åter från juni 1915 finanssekreterare i krigsministeriet, 1911-februari 1915 understatssekreterare i utrikesministeriet och juni 1915-december 1916 sekreterare i jordbruksministeriet. Han blev 1915 ledamot av Privy council. Acland tillhörde från början av sin politiska bana det liberala partiets vänstra flygel, avgick ur koalitionsministären samtidigt med H.H. Asquith i december 1916 och hörde till det fåtal "oberoende liberaler", som omvaldes vid Asquith-gruppens stora nederlag vid parlamentsvalet i december 1918, det så kallade "khakivalet".

Källor

Tryckta källor

Noter

Brittiska politiker under 1900-talet
Alumner från Balliol College, Oxford
Födda 1874
Avlidna 1939
Män
Kenn Kaufman

Kenn Kaufman, född 1954, är en amerikansk författare, ornitolog och förgrundsfigur inom den amerikanska naturskyddsrörelsen känd för sina populära fälthandböcker om fåglar, fjärilar och däggdjur i Nordamerika.

Född i South Bend, Indiana, där Kaufman inledde sin bana som fågelskådare redan vid sex års ålder.  När han var nio flyttade hans familj till Wichita, Kansas där hans fascination för fåglar nådde nya höjder.  Vid sexton års ålder, inspirerad av fågelskådande pionjärer som Roger Tory Peterson, hoppade han av high school och började lifta runt i Nordamerika på jakt efter nya fåglar.  Tre år senare, 1973, satte han ett nytt rekord för antal fåglar sedda i Nordamerika under ett år (671 st). I det här rekordet inkluderas dock regioner som Baja California vilka inte längre räknas till samma fågelregion som resten av Nordamerika. Det har även överträffats av andra fågelskådare flera gånger sedan dess. Denna enorma fågelresa kors och tvärs genom hela kontinenten, totalt mer än tiotusen mil, utmynnade senare i den självbiografiska boken Kingbird Highway.

Kaufman är numer bosatt i Rocky Ridge, Ohio.

Bibliografi på svenska
 Kingbird highway: en berättelse om fågelpassion (Kingbird highway) (översättning, biografiska notiser och artlista av Lennart Nilsson) (Ellerström, 2004)
 Bevingat liv: möten med fåglar (Flight against the sunset) (översättning och kommentarer Lennart Nilsson) (Ellerström, 2010)

Referenser

Källor
Artikeln är till stora delar översatt från engelska wikipedias artikel Kenn Kaufman, läst 2011-06-17.

Externa länkar
 Kenn Kaufman intervju på birdwatching.com
 Kenn Kaufmans titlar på Ellerströms förlag

Födda 1954
Amerikanska författare
Engelskspråkiga författare
Män
Levande personer
Personer från South Bend
Dagbricka m/1799

Dagbricka m/1799 är en ringkrage som används inom Försvarsmakten.

Utseende 
Dagbrickan är I silver och visar mitt på det lilla riksvapnet detta ser dock olika ut beroende på vem som bär den;
 För officer är riksvapnet med dess tre kronor i guld mot en bakgrund av blå emalj
 För specialistofficer är riksvapnet endast i guld, utan den blå bakgrunden

Dagbrickan bärs i ett band av blått sidenrips med rosetter.

Användning 
Denna dagbricka bärs av vakthavande befäl till uniform modell äldre såväl som till paraduniform m/1987 och fältuniform 90 (för fältuniform 90 endast då fältparaddräkt är anbefallen). Bandet ska vara anpassat så att den hamnar precis under vapenrockens ståndkrage. Då kappa används så ska den bäras utanpå densamma.

Fotografier

Referenser 
 Instruktion för försvarsmakten - Uniformsbestämmelser 2009 v.1.3, Kapitel 4

Noter 

Modell äldre för Infanteriet
Modell äldre för Kavalleriet
Kartuschlåda m/1847

Kartuschlåda m/1847 är en kartuschlåda som används inom Försvarsmakten.

Utseende 
Denna kartuschlåda har ett lock i försilvrad metall som i sin tur har en vapenplåt som avbildar lilla riksvapnet med serafimerordens kedja. Kartuschlådan bärs i en kartuschrem av 50 mm silvergalon vilken skall vara instucken under vänster axelklaff respektive epålett, så att kartuschlådan hänger vågrätt på ryggen strax ovanför skärpet.

Användning 
Kartuschlådan används idag av officerare vid Livgardets Livskvadron till vapenrock m/1895 vid både liten och stor parad, dock ej daglig dräkt. Den bäres ej under eller till kappa.

Kartuschlådan försvann ur bruk 1932 men återinfördes på 1950-talet.

Specialistofficerare bär kartuschlåda m/1895.

Fotografier

Referenser 

 Instruktion för försvarsmakten - Uniformsbestämmelser 2009 v.1.3, Kapitel 4

Modell äldre för Infanteriet
Modell äldre för Kavalleriet
Akoin

Akoin eller acoin (2-(4-etoxifenyl)-1,3-bis(4-metoxifenyl)guanidin, summaformel C23H25N3O3 ) är ett lokalbedövningsmedel. Det utgörs av ett vitt, luktlöst kristallpulver (används vanligen i sin hydrokloridform), lösligt i vatten, lättare i sprit. Det har förr använts för injektioner, ibland tillsammans med kokain och adrenalin, för lokalbedövning vid operationer. Akoin är mindre giftigt än kokain, verkar snabbare och långvarigare, i stark lösning etsande.

Källor

Lokalanestetika
Guanidiner
David W. Garland

David Garland, född 1955, är Arthur T. Vanderbilt-professor i juridik och professor i sociologi vid New York University.

Biografi 
David Garland föddes 1955 i Dundee i Skottland. År 1977 tog han en kandidatexamen i juridik vid University of Edinburgh School of Law och 1978 en master i kriminologi vid Sheffield University. År 1984 erhöll han sin doktorsexamen vid University of Edinburgh i rättssociologi. Mellan åren 1979 och 1997 undervisade han vid University of Edinburghs Centre for Law and Society och arbetade med straffteori. Han har varit gästforskare vid Katholieke Universiteit Leuven i Belgien, University of California, Berkeley och Yale University. Han var en så kallad Davis Fellow på historiska institutionen vid Princeton University och var gästprofessor vid juridiska institution på New York Universitys internationella juristprogram.

Garland grundade den internationella tvärvetenskapliga tidskriften Punishment & Society, och är författare av en serie prisbelönta böcker om straff och social kontroll: Punishment and Welfare: A History of Penal Strategies (1985), Punishment and Modern Society: A Study in Social Theory (1990) och The Culture of Control: Crime and Social Order in Contemporary Society (2001).

Bibliografi  
 Garland, D. (2007). Rethinking the Symbolic-Instrumental Distinction: Meanings and Motives in American Capital Punishment i boken Governance and Regulation in Social Life: Essays in Honour av W.G.Carson 
 Garland, D. (2006). Concepts of Culture in the Sociology of Punishment i boken Theoretical Criminology 
 Garland, D. (2005). Penal Excess and Surplus Meaning: Public Torture Lynchings in 20th Century America i Law and Society Review 
 Garland, D. (2002). The Rise of Risk i Risk and Morality 
 Garland, D. (2001). The Culture of Control: Crime and Social Order in Contemporary Society 
 Garland, D. (2001). Mass Imprisonment: Social Causes and Consequences 
 Garland, D. (2000). Criminology and Social Theory 
 Garland, D. (1990). Punishment and Modern Society: A Study in Social Theory 
 Garland, D. (1985). Punishment and Welfare: A History of Penal Strategies

Referenser 
Fotnoter

Externa länkar 
 NYU David Garlands profil

Amerikanska sociologer
Amerikanska kriminologer
Personer verksamma vid New York University
Födda 1955
Män
Levande personer
Alumner från Edinburghs universitet