kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
1 500 meter för herrar i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008

Herrarnas 1 500 meter i Olympiska sommarspelen 2008 ägde rum 15 - 19 augusti i Pekings Nationalstadion.
Kvalificeringsstandarden var 3.36,60 min (A standard) och 3.39,00 min (B standard).

Medaljörer

Rekord 
Före tävlingarna gällde dessa rekord:

Resultat

Omgång 1

Semifinaler

Semifinal 1

17 augusti 2008 - 21:55

Semifinal 2

17 augusti 2008 - 22:04

Final 

 VR - Världsrekord / NR- Nationsrekord / =SB - Tangerat säsongsbästa / PB - Personbästa / SB - Säsongsbästa / DIS - Diskvalificerad

Referenser

Friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Abdalaati Iguider

Abdalaati Iguider, född den 25 mars 1987 i Errachidia, är en marockansk friidrottare som tävlar i medeldistanslöpning.

Iguiders genombrott kom när han vann guld vid junior-VM 2004 på 1 500 meter. Han blev silvermedaljör på samma distans vid junior-VM 2006. Han deltog även vid VM 2007 i Osaka där han emellertid blev utslagen i försöken.

Vid Olympiska sommarspelen 2008 blev han sexa på 1 500 meter på tiden 3:34,66. Den första internationella medaljen kom vid inomhus-VM 2010 då han vann silvret på 1 500 meter.

Vid Olympiska sommarspelen 2012 blev han trea på 1 500 meter på tiden 3:35.13.

Personliga rekord 

 1 500 meter - 3.31,88

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1987
Män
Marockanska medeldistanslöpare
Olympiska bronsmedaljörer 2012
Marockanska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Marocko
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Marocko
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Marocko
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2016
Levande personer
Marockanska idrottare under 2000-talet
Christian Obrist

Christian Obrist, född 20 november 1980 i Brixen, Italien, är en italiensk friidrottare som tävlar i medeldistanslöpning, främst 1 500 meter.

Obrist blev 2005 bronsmedaljör vid medelhavsspelen. Han har även två gånger slutat sjua vid ett EM, både 2002 i München och 2006 i Göteborg.

Vid Olympiska sommarspelen 2008 i Peking var han i final och slutade på tolfte plats.

Personliga rekord 
 1 500 meter - 3.35,32

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1980
Italienska medeldistanslöpare
Personer från Brixen
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Italien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Axel Hultgren

Axel Gustaf Emanuel Hultgren, född 16 november 1886 i Förlösa, Kalmar län, död 15 maj 1974 i Danderyd, var en svensk metallograf.

Efter sin bergsingenjörsexamen 1908 arbetade han kort på Axeltorps Kaolinfabrik och som lärare i Härnösand och Katrineholm, varpå följde en assistenttjänst på Kungliga Tekniska högskolans materialprovningsanstalt i Stockholm 1911–1914. Mellan åren 1915 och 1932 arbetade han i industrin bland annat som chef för laboratorium och härdverk hos Svenska Kullagerfabriken samt som forskningsingenjör på Söderfors bruk. Året 1932 började han som lärare på Bergsavdelningen vid Kungliga Tekniska högskolan i Stockholm och mellan 1937 och 1951 innehade han den nyinrättade professuren i metallografi där.

Hultgren arbetade med och studerade många aspekter av metallurgin och metallografin som ingenjör och senare som forskare. Praktiskt arbetade han med värmebehandling av stål och metallografi, samt hårdhetsprovning. Teoretiskt intresserade han sig för kolets inverkan i stål och järn, alltså karbidernas sammansättning samt struktur och grafitens bildning. Hans gedigna kunskap och krav på logisk skärpa och objektiv bedömning avspeglar sig förutom i de många artiklarna även i tryckta diskussioner. Han fick artiklar publicerade så sent som 1973.

Hultgren invaldes 1930 som ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien och blev 1945 ledamot av Vetenskapsakademien.

Bibliografi

Källor 

 

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Svenska professorer i metallografi
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Personer från Förlösa socken
Födda 1886 
Avlidna 1974
Män
Gåsborn

Gåsborn är kyrkbyn i Gåsborns socken, Filipstads kommun, Värmlands län. Gåsborn är beläget cirka 5 kilometer öster om Långban och 25 kilometer norr om centralorten Filipstad. Gåsborn passeras av länsväg S 847 mot Fredriksberg och utgör den västra ändpunkten för länsväg S 851 mot Hällefors. 

Här finns Gåsborns kyrka, ursprungligen sedan 1600-talet, dagens byggnad sedan 1947.

Industrihistoria 
Gåsbornshyttan anlades under 1580-talet och uppträder för första gången i 1584 års jordebok.

Referenser 

Orter i Filipstads kommun
Bruksorter i Sverige
Svenska järnbruk
Skeppar Karls gränd

Skeppar Karls gränd är en gränd i östra delen av Gamla stan i Stockholm, som går från Österlånggatan till Skeppsbron.

Namnet finns redan 1564 som Skepper Karls grändh efter en skeppare Karl som ägde ett hus i denna gränd 1564. Gamla stans östra stadsmur gick rakt genom gränden och ett av tornen kallades 1581 för Skeppar Karls torn. På Skeppar Karls gränd, nere vid Skeppsbron ligger  Wittmarckska huset från 1652 och Sjöfartshuset från 1670.

Se även 
 Gator och torg i Gamla stan

Källor

Externa länkar

Gator och torg i Gamla stan
Daham Najim Bashir

Daham Najim Bashir, ursprungigen David Nyaga, född den 8 november 1979 i Kenya, är en friidrottare som representerar Qatar och tävlar i medeldistanslöpning.

Bashir deltog vid VM 2005 i Helsingfors där han blev tia på 1 500 meter. Samma år vid Bislett Games sprang han 1 mile på 3.47,97 vilket är asiatiskt rekord på distansen.

Under 2006 vann han guld vid Asiatiska spelen på 1 500 meter. Han deltog även vid Olympiska sommarspelen 2008 där han slutade på elfte plats på 1 500 meter på tiden 3.37,68.

Personliga rekord 

 1 500 meter - 3.31,04

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1979
Qatariska medeldistanslöpare
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Qatar
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Lakewood Church

Lakewood Church är en friförsamlings-megakyrka som ligger i Houston, Texas, USA. Det är den största kyrkan i USA, med i genomsnitt mer än 43.000 besökande per vecka (2008).

Församlingen grundades av John Osteen tillsammans med sin hustru Dodie på Mors dag 1959. Vid John Osteens död 1999 övertogs ledarskapet av hans yngste son Joel Osteen.

Referenser

Externa länkar 
 Lakewood Church
 Joel Osteen Ministries

Byggnader och anläggningar i Houston
Kyrkobyggnader i USA
Einar H. Kvaran

Einar Hjörleifsson Kvaran född 6 december 1859 i Vallanes, Island som Einar Hjörleifsson, död 21 maj 1938 i Reykjavik, var en isländsk redaktör, författare, poet och dramatiker.

Biografi
Kvaran var son till prästen Hjörleifur Einarsson och Guðlaug Eyjólfsdóttir. Hans namn var ursprungligen Einar Hjörleifsson men han tog (tillsammans med sina bröder) familjenamnet Kvaran 1916. Efter studentexamen for Kvaran till Köpenhamn för att läsa ekonomi, men avslutade aldrig studierna. I Köpenhamn var han med och gav ut tidskriften Verðandi, 1882.

Förutom att ge ut islandsspråkiga publikationer baserade i Winnipeg, var Kvaran även en redaktör i både Reykjavik och Akureyri. Han skrev även ett antal noveller, romaner, dramatik och lyrik. 1918 var han med och bildade Islands spiritistiska sällskap (Sálarrannsóknarfélag Íslands).

En biografi över Kvaran skrevs av Gils Guðmundsson 1997.

Bibliografi 
 Vonir 1890 (novell)
 Ofurefli 1908 (roman)
 Marjas 1908 (novell)
 Gull 1911 (roman)

Utgivet på svenska 
 Hämnaren 1918
 Samhörighet 1924
 Rannveigs saga 1925-1926
 Småfolk 1927

Källor 

 Bonniers författarlexikon över utländsk litteratur 

Isländska författare under 1800-talet
Isländskspråkiga författare
Födda 1859
Avlidna 1938
Män
Isländska författare under 1900-talet
Södermöre

Södermöre kan syfta på:

 Södra Möre härad – ett härad i Småland och Kalmar län i smålandet Möre
 Södermöre (grevskap) – ett grevskap i Småland 1645–1680
 Södermöre landskommun – en kommun i Kalmar län 1952–1971
 Södermöre kommundel – en kommundel i Kalmar kommun 2000–
 Södermöre pastorat – ett pastorat i Kalmar-Ölands kontrakt i Växjö stift i Svenska kyrkan 2010–

Se även 

 Sunnmøre
Erik Oxenstierna (1624–1656)

Erik Oxenstierna, född den 13 februari 1624 på Fiholm i Södermanland, död den 23 oktober 1656, (av fältsjukan) i Frauenburg i Preussen, var greve av Södermöre och svensk rikskansler.

Biografi
Erik Oxenstierna var son till rikskanslern Axel Oxenstierna av släkten Oxenstierna och Anna Bååt. Han gifte sig 10 september 1648 i Åbo med Elsa Elisabeth Brahe.

Efter studier i Uppsala, där han blev vän med pfalzgreven Karl Gustav, blev han 1643 överste för ett hästregemente. Redan den 27 februari samma år intogs han att auskultera i senaten, men lämnade samma år Sverige för att anträda studieresor. Dessa varade till 1645, då han återkom.

Den myndigvordna Kristina, som gärna skickade Oxenstiernorna så långt bort som möjligt, utnämnde 1646 Oxenstierna till guvernör i Reval och över Estland, vid samma tid som till Livlands generalguvernör utnämndes hans släkting riksskattmästaren Gabriel Oxenstierna, vilken sålunda blev hans högste chef. Sin guvernörsbefattning skötte han så, att det har sagts, att "knappast någon guvernörs styrelse ägt större betydelse för landets utveckling". Den utövades också under faderns omedelbara ledning.

Vid tiden för Oxenstiernornas återtagande till nåder, hemkallades även Erik Oxenstierna 1652, sedan han 1651 utnämnts till riksråd. År 1652 sattes han i spetsen för det av fadern året förut organiserade Kommerskollegium, fatsän han ej tillträdde tjänsten förrän 1653. Efter Kristinas tronavsägelse 1654 övertog han som vice rikskansler ledningen av kansliärendena, vilka efter faderns frånfälle samma år helt och hållet överlämnades åt honom, då han utnämndes till rikskansler.

I mångt och mycket blev han för Karl X Gustav vad fadern varit för Gustav II Adolf. I såväl inre som yttre angelägenheter spelade han en ledande roll. Riksdagen leddes av honom till det beslut konungen och han själv önskade i reduktionsfrågan 1655. Liksom förut fadern hemfört Gustav Adolfs brud Maria Eleonora av Brandenburg, så hemförde Oxenstierna Karl Gustavs Hedvig Eleonora av Holstein-Gottorp från Holstein 1654. Vid samma tid fick han faderns lagmansdöme, Norrland, och följde 1655 sin konung i fält, där han med överlägsen skicklighet utkämpade de diplomatiska striderna, medan konungen förde svärdet. Sålunda avslöt han med Brandenburg fördragen i Wehlau (Königsberg) och Marienburg 1656, som band kurfursten Fredrik Vilhelm I av Brandenburg såsom vasall till Sveriges krona, samt den 1 september 1656 med holländarna det epokgörande fördraget i Elbing. Redan den 23 december 1655 hade han mottagit generalguvernörsämbetet i Preussen, vilket fadern en gång förvaltat.

Källor

Vidare läsning

Externa länkar

 Artikel i ättens Oxenstiernas kommande släktbok

Presidenter i Kommerskollegium
Rikskanslerer
Svenska riksråd under 1600-talet
Svenska grevar
Svenska diplomater under 1600-talet
Estlands guvernörer
Alumner från Uppsala universitet
Erik
Personer från Jäders socken
Födda 1624
Avlidna 1656
Män
Personer under stormaktstiden

Lagmän i Norrlands lagsaga
Mitt hjärta slår så underbart

Mitt hjärta slår så underbart är en nattvardspsalm från 1811 diktad av Samuel Johan Hedborn. I Den svenska psalmboken 1986 har psalmen omdiktats av Augustin Mannerheim 1980,  

Melodin är densamma som används till Haquin Spegels nattvardspsalm Jesu Kristi oskyldiga död, vilket är en melodi komponerad av Bartholomäus Gesius från 1603.

Publicerad som
 Phosphoros (1811) med titelraden "Mitt hjerta slår så underbart".
 Nr  i Den svenska psalmboken 1819 under rubriken "Nattvarden" med titelraden "Av helig längtan hjärtat slår".
 Nr  i Den svenska psalmboken 1937 under rubriken "Nattvarden" med titelraden "Av helig längtan hjärtat slår".
 Nr  i Den svenska psalmboken 1986 under rubriken "Nattvarden" med titelraden "Mitt hjärta slår så underbart".

Externa länkar
Se texten ur Phosphoros som digitalt faksimil på Litteraturbanken.

Svenska psalmer
Nattvardspsalmer
New Glasgow

New Glasgow är en stad i Pictou County, Nova Scotia, Kanada som år 2016 hade 9 075 invånare .

Området som skulle bli New Glasgow bosattes första gången 1784. Staden fick sitt namn efter den skotska staden Glasgow 1809 .

Personer från New Glasgow
Peter MacKay, politiker
Jon Sim, ishockeyspelare

Referenser

Orter i Nova Scotia
Max Haushofer (konstnär)

Maximilian (Max) Joseph Haushofer, född 20 september 1811 i Nymphenburg vid München, död 24 augusti 1866 vid Starnbergsjön, var en tysk målare; far till mineralogen Karl Haushofer och nationalekonomen Max Haushofer.

Haushofer utbildade sig till stor del på egen hand under långa resor. Han var 1844-66 professor vid konstakademien i Prag. Han målade praktfulla landskap med mästerligt ordnade molnmassor från Bayerns högslätter och från de tyska Alperna, särskilt från Chiemsee i Bayern, varjämte Böhmerwalds natur först av honom gjordes till föremål för konstnärlig framställning. Många av hans verk hamnade i offentliga samlingar, som Wiens konstakademi, Rudolfinum i Prag, Neue Pinakothek i München ("Walchensee", 1856) och museet i Hannover ("Königsee").

Källor 

Tyska landskapsmålare
Tyska professorer
Tyska målare under 1800-talet
Födda 1811
Avlidna 1866
Män
Ugglan
Salmonsens
Hans Alienus

Hans Alienus är en bok av Verner von Heidenstam, utgiven första gången 1892. Den är en roman som utspelar sig både i en samtida realistisk miljö och en fantasivärld i antik stil. I dag ses boken ofta som ett tidigt exempel på magisk realism och det finns också karnevaliska inslag i den. Efternamnet Alienus kommer av det latinska ordet för främmande, alienus.

Handling 
Hans Alienus är en glad och bekymmerslös ung man vars mål är att nå den högsta lyckan – livsglädjens lycka i motsats till försakelsens. Detta är kärnan i det löfte han en oförglömlig kväll ger i en konstnärskrets. Han dyrkar antikens skönhetsvärld och tror att mänsklighetens religion en gång ska bli skönhetsdyrkan. Som förebild har han renässansens livsglada människor, men han hatar sin egen tid som grubblar och analyserar allt, som nödvändigtvis måste förklara allting och bryta ner det i resonemang. "Adertonhundratalet är icke liv, utan resonemang."

Själv vill Hans Alienus leva i nuet, han vill bara vara och inte behöva förklara. Men den trotsige ynglingens försök att frigöra sig från sig själv är fåfänga. Knappt har han avgett sitt stolta löfte förrän Den Heliga Gamla dyker upp vid hans sida. Hon är den som skickar lidandet, olyckan och fulheten in i människors liv. Hon är ödet, som sedan urminnes tider sätter gränser för våra önskningar. Hon är "kvalets gudom", grubbelsjukan i poetens eget inre.

När Alienus till sist, efter långt sökande, tror sig ha funnit personifieringen av skönhetsdriften och livsnjutningen i Sardanapal, härskaren av Nineveh, finner han sig stå inför en utlevad gubbe. Envåldshärskaren har tömt njutningens bägare till övermått och väntar nu bara på sin fiendes svärd som den ultimata vällusten. När de anfaller Nineveh utropar han: "Det kallar jag livets stoltaste sällhet att så gå under, att ett jubel från saliga läppar överröstar murarnas fall och genljuder genom tusen och åter tusen år."

Sedan testar Hans Alienus livet som poet, som skulptör, som romersk kejsare, som skapare av världen och som gud, men ingen av dessa former av existens ger honom den ostörda lyckan. Han kan inte befria sig från sin tids syn på livet. Trots sin längtan att drömma sig bort därifrån förblir han en produkt av 1800-talets övergångstid; hans livsnerv, hans naivitet, är angripen av den grubbel som råder i den tid han är född i. Efter detta resignerar Hans Alienus inför det meningslösa i sin strävan efter lycka, och som en pilgrim styr han sina steg mot det fjärran barndomshemmet, till Tivedens djupa skogar.

Källor 
 Ulf Linde, "Den fördärvade naiviteten", inledning till Hans Alienus i Klassikerserien, Stockholm, Atlantis 1995. (Kan hämtas gratis som pdf hos Svenska akademien)

Noter

Externa länkar 
Digital utgåva hos Svenska akademien
Digital utgåva hos Litteraturbanken

Skönlitteratur 1892
Svenska romaner
Romaner av Verner von Heidenstam
Sergio Goycochea

Sergio Javier Goycochea, (spanskt uttal: [ˈzeɾhjo haˈβjeɾ ɡojkoˈtʃea]), född 17 oktober 1963 i Lima, Buenos Aires, är en argentinsk före detta professionell fotbollsmålvakt. 

Goycochea var andremålvakt bakom Nery Pumpido både i River Plate och i det argentinska landslaget. Han fick sitt stora genombrott i VM 1990 efter att Pumpido skadat sig i matchen mot Sovjet, Argentinas andra gruppspelsmatch. Goycochea var också målvakt i kvartsfinalen mot Jugoslavien, som slutade med straffsparksavgörande. Även semifinalen mot Italien kom att avgöras på straffar och Goycochea räddade straffsparkarna från både Roberto Donadoni och Aldo Serena. Goycochea togs ut som målvakt i turneringens All-star team. Under VM 1994 var Goycochea andremålvakt igen.

Efter karriären har Goycochea arbetat som fotbollsjournalist på argentinska tv-kanalen Canal 13.

I Argentinas landslag spelade Goycochea dessa turneringar:

VM 1990 i Italien (silver) 
Copa América 1991 i Chile (guld) 
Copa América 1993 i Ecuador (guld) 
VM 1994 i USA (åttondelsfinal)

Argentinska fotbollsspelare
Argentinska landslagsspelare i fotboll
Män
Födda 1963
Levande personer
Fotbollsspelare i CA River Plate
Spelare i CD Los Millonarios
Spelare i Racing Club de Avellaneda
Spelare i Stade Brest 29
Spelare i Cerro Porteño
Fotbollsspelare i Club Olimpia
Spelare i SC Internacional
Fotbollsspelare i CA Vélez Sársfield
Spelare i Newell's Old Boys
Spelare i Copa América 1987
Spelare i Copa América 1991
Spelare i Copa América 1993
Spelare i VM i fotboll 1990
Spelare i VM i fotboll 1994
Pictou County

Pictou County är ett county i Nova Scotia i Kanada med 46 513 invånare (2006) .

Historik
Pictou County grundades 1835. Det var en del av Halifax County mellan 1759 och 1835.

Kommuner i Pictou County
De fem städerna New Glasgow, Stellarton, Pictou, Westville och Trenton utgör egna kommuner, liksom indianreservatet Fisher's Grant 24. Resten av countyt täcks av Municipality of Pictou County.

Källor

Externa länkar
Municipality of Pictou County

Countyn i Nova Scotia
Stater och territorier bildade 1835
Östen Johansson

Östen Johansson, född 7 december 1940, är en svensk journalist, redaktör och chefredaktör.

Östen Johansson var chefredaktör för HSB:s och Hyresgästföreningens tidskrift Vår bostad 1972-1999 och ordförande i Svenska Journalistförbundet 1972-1987. Han avgick som ordförande 1987 efter att det uppdagades att han skaffat sig en stor hyresrätt i centrala Stockholm 1983 genom att byta den mot två hyreslägenheter som han fått från Pressens pensionskassa, där han blev styrelseledamot 1987 

Johansson var ordförande för Sveriges Tidskrifter 1991-2006 och ordförande Bostadsarrendatorernas Riksorganisation från 2011 och Sveriges Seniorjournalister från 2002.

Källor

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska chefredaktörer
Män
Födda 1940
Levande personer
Max Haushofer (nationalekonom)

Max Haushofer, född 23 april 1840 i München, död 10 april 1907 i Gries vid Bolzano, var en tysk nationalekonom, statistiker och författare. Han var son till konstnären Max Haushofer, bror till mineralogen Karl Haushofer och far till geografen Karl Haushofer.

Haushofer blev 1868 professor i statistik och nationalekonomi vid tekniska högskolan i München. Åren 1875-81 representerade han München i bayerska lantdagen. Utöver sitt vetenskapliga författarskap bedrev han även skönlitterär verksamhet.

Bibliografi (i urval)
Gedichte (1864; andra upplagan 1866)
Lehr- und Handbuch der Statistik (1872; andra upplagan 1882)
Grundzüge der politischen Ökonomie (tre avdelningar, 1873; flera upplagor)
Der Industriebetrieb (1874; andra upplagan 1904)
Das deutsche Kleingewerbe (1885)
Der ewige Jude (dramatisk dikt, 1886; andra upplagan 1894)
Geschichten zwischen Diesseits und Jenseits (berättelsesamling, 1888)
Der moderne Sozialismus (1896)
Tirol und Vorarlberg (1899; andra upplagan 1903)
Oberbayern (1900)

Källor

Noter 

Tyska nationalekonomer
Tyska statistiker
Tyska professorer
Personer verksamma vid Münchens tekniska universitet
Personer från München
Födda 1840
Avlidna 1907
Män
Ugglan
Salmonsens
Gary David Goldberg

Gary David Goldberg, född 25 juni 1944 i Brooklyn i New York, död 23 juni 2013 i Montecito, Kalifornien, var en amerikansk film- och TV-producent, manusförfattare och regissör. Han skapade TV-serien Fem i familjen och producerade TV-serien Spin City.

Filmografi (filmer som haft svensk premiär)
1989 - Dad, regi
1995 - Bye Bye, Love, manus och producent
2005 - Matte söker husse, regi, manus och producent

Källor
 

Amerikanska filmproducenter
Amerikanska manusförfattare
Amerikanska filmregissörer
Födda 1944
Män
Avlidna 2013
Hobelinska huset

Hobelinska huset, även  Sundströmska huset, är en byggnad i kvarteret Pollux vid Skeppsbron 22 i Stockholm.

Hobelinska huset uppfördes 1670, förmodligen efter Nicodemus Tessin den äldres ritningar för handelsmannen Johan Paul Hobelin. År 1767 blev byggnaden för handelsmannen och järnkrämaren Eric Ostermans räkning påbyggt med en våning och omgestaltat enligt tidens smak. Fasadritningen från 1767 är undertecknad av stadsarkitekten Johan Eberhard Carlberg med följande kommentar: "Wid denna Gafvel-bÿggnad är intet något at påminna. J.E. Carlberg". 

Efter hundra år följde 1857 en total modernisering, som förändrade husets utseende; arkitekt var denna gång Johan Fredrik Åbom. Efter ytterligare en ombyggnad 1924 fick huset sitt nuvarande utseende.

År 1909 flyttade Nyman & Schultz in i byggnaden efter att under årens lopp haft sin verksamhet i en rad andra skeppsbrohus. Rederiagenturens passageraravdelning befann sig omedelbart till höger på entréplanet, med ett par fönster mot Skeppsbron och resten mot Skottgränd. Längre in i byggnaden låg finska fraktavdelningen och mellan dessa Suomibyrån som öppnade sina portar måndagen den 1 mars 1926 för allmänheten. Det var då den första utländska turistbyrån i Stockholm och hela Norden.

Idag (2009) ägs huset av Norimex AB som hyr ut det till bland annat Best Hostel, Ångfartygs AB Strömma Kanal och GAC Shipping Ltd AB.

Ritningar

Källor 
 
 Uppgifter från Stockholms stadsbyggnadskontor

Noter

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i Gamla stan
Skeppsbron
Haushofer

Haushofer är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 Albrecht Haushofer (1903–1945), tysk geograf
 Heinz Haushofer (1906–1988), tysk agronom
 
 
 Marlen Haushofer (1920–1970), österrikisk författare

Tyska efternamn
Fredrik Dahlberg

Johan Herman Fredrik Dahlberg, född 17 augusti 1857 i Stockholm, död på samma ort 24 september 1932, var en svensk arkitekt.

Biografi
Dahlberg studerade 1883-1884 vid Kungliga Tekniska Högskolan och 1875-1881 vid Kungliga Akademien för de fria konsterna. Från 1883 och tio år framåt var han anställd hos Carl Möller, därefter drev han egen verksamhet.

I Stockholm är främst två verk av Dahlberg kända; Skeppsbron 44, en jugendinspirerad byggnad uppförd 1909-1910 samt Valhallavägen 94-96, en byggnad från 1885 i den "tyska" renässansen med en överrik dekorerad fasad som blev förebild till flera pampiga byggnader vid denna tid. 

Dahlberg ritade dessutom byggnader till Stockholmsutställningen 1897 samt fem villor i Lärkstaden; Sånglärkan 1, Sånglärkan 8 (fasad), Piplärkan 9, Piplärkan 11 (fasad) och Piplärkan 12 (fasad).

Bilder

Referenser

Källor

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1857
Avlidna 1932
Män
Arkitekter från Stockholm
Elizabeth Perkins

Elizabeth Ann Perkins, född 18 november 1960 i New York i delstaten New York, är en amerikansk skådespelare. 

Perkins var gift med Terry Kinney 1984–1988 och är sedan den 17 juli 2000 gift med Julio Macat.

Filmografi i urval 

 (TV-film)

 (TV-film)

 (röst)

 (63 avsnitt)

 (13 avsnitt)

Externa länkar 

  

 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1960
Kvinnor
Levande personer
Alumner från DePaul University