kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Madeleine Gustafsson (handbollsspelare)

Madeleine Anette Gustafsson, född Grundström den 12 augusti 1980 i Stockholm, smeknamn "Madde" uppväxt i Märsta och Knivsta, är en svensk före detta handbollsmålvakt, som deltog i flera mästerskap för Sveriges damlandslag.

Handbollskarriär 
Madeleine Gustafsson (då med efternamnet Grundström) började handbollskarriären i Skånela IF. År 2000 lämnade hon moderklubben för elitserielaget Skövde HF. I Skövde landslagsdebuterade Grundström och höll en hög nivå. Hon utsågs till Årets handbollsspelare i Sverige 2004–2005

Hon var med i EM 2006, där Sverige nådde mellanspelet, och Grundström var en av orsakerna till framgången. Sverige var nära att gå till semifinal. Hon var även med i OS i Peking 2008. I OS-turneringen gick det inte så bra men Grundström tog revansch i EM 2008.

12 februari 2009 meddelade Madeleine Gustafsson att hon skulle göra ett uppehåll från landslaget, men i juni 2009 gjorde hon comeback i landslaget. Comebacken blev dock kortvarig.

Madeleine Gustafssons sista proffsklubb blev Aalborg DH, som hon lämnade efter säsongen 2008/2009. I september 2009 fick Gustafsson beskedet att hon var tvungen att sluta spela handboll på grund av ryggproblem. Sammanlagt spelade Grundström 148 landskamper för Sverige 2001–2009 och är av de största spelarna i svenska landslagets historia. Hon är Stor Flicka.

Privatliv och civil karriär 
I juni 2009 gifte sig Madeleine Gustafsson med Mattias Gustafsson, även han vid tillfället handbollsspelare i Ålborg (AaB Håndbold) och landslagsspelare, och bytte efternamn från Grundström.

Madeleine Gustafsson är fastighetsmäklare.

Meriter 
 VM 2001 i Italien: 8:a
 EM 2002 i Danmark: 15:e
 EM 2004 i Ungern: 14:e
 EM 2006 i Sverige: 6:a
 OS 2008 i Peking: 8:a
 EM 2008 i Makedonien: 9:a

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

Svenska handbollsmålvakter
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Sverige
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2008
Idrottare från Stockholm
Födda 1980
Levande personer
Kvinnor
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Spelare i Skånela IF
Spelare i Skövde HF
Vilhelm Asplund

Sanfrid Vilhelm Asplund, född 17 september 1929 i Kärklax, Maxmo, Österbotten, Finland, död 20 januari 1998 i Grängesberg, var en svensk konstnär och träsnidare. 

Strax efter Asplunds födelse dog hans mor i blindtarmsinflammation. Hans far hade strax efter giftermålet med Asplunds mamma och strax före sonens födelse emigrerat till Amerika. Han togs då om hand av sin mormor och morfar i Kärklax där han växte upp. Morfadern dog 1931 och mormodern och hennes fyra döttrar kom att ta hand om honom under hans uppväxt. Som ung i början av 1950-talet flyttade han till Grängesberg, där han bodde kvar fram till sin död 1998.

Möbelsnickare var ett av Asplunds första heltidsarbeten. Från början av 1950-talet och fram till pensioneringen i slutet av 1980-talet arbetade han vid Grängesbergs gruvor. Under 1950-talet utbildade han sig också till vägmästare i Stockholm.

En av hans mest kända skulpturer är den stora träfiguren Skutborraren, som är placerad på torget vid järnvägsstationen i Grängesberg. Den föreställer en borrande bergsman och är en symbol för en flerhundraårig gruvepok i staden. Skulpturen invigdes den 24 november 1996.

Asplund snidade också de ansikten (“mieskuvia” dvs. mansbilder) kallad finsk bildmagi som finns vid Rikkenstorp i Grangärde finnmark.

Strax före sin död hade han fått i uppdrag av kommunen att göra en jätteskulptur i trä föreställande en älg, en varg, ett lo, en järv och en björn, för placering i Säfsen vilket ej realiserades utan stannade vid en modell i gips.

Asplund var vänsterhänt.

Källor 
Släktforskning om Vilhelm Asplund

Noter 

Svenska träsnidare
Svenska skulptörer under 1900-talet
Finlandssvenska konstnärer
Personer från Vörå
Avlidna 1998
Födda 1929
Män
Carina Nordborg

Carina Nordborg, född 1964, är en svensk konstnär. 

Hon har sedan 1996 haft flera utställningar över hela landet. Måleriet är starkt och uttryckfullt, människor språkandes i olika miljöer, som krogen eller sittande i trädgården med en stilla kopp kaffe eller ett glas vin.
Hon vill uttrycka och förmedla det sociala spelet och de sköna stunderna för umgänge och avkoppling i en tid när människan lever ett pressat och stressat liv.

Hennes bilder finns utställda på gallerier i Stockholm, Göteborg, och Malmö.

Utställningar
 1996   Sagågalleriet Västerås
 2005   Sagågalleriet Västerås
 2006   Stockholms konstsalong
 2006   Galleri Eos, Stockholm
 2006   Öland, Södra Möckleby
 2007   Stockholms konstsalong
 2007   Galleri Hagman, Stockholm
 2007   Öland
 2008   Galleri Nykvarn
 2008   Stockholms konstsalong
 2008   Wadköping Örebro
 2009   Galleri Hagman
 2009   Hagasalongen
 2009   Galleri Nykvarn
 2009   Södra Möckleby, Öland
 2009   Galleri Skåne, Helsingborg
 2009   Galleri En trappa ner, Göteborg
 2010   Galleri Karibakka, Sölvesborg
 2010   Quality Hotel Globe Stockholm
 2010   Galleri Nykvarn
 2010   Ölands museum, Himmelsberga
 2010   Galleri Rönnqvist och Rönnqvist, Malmö

Externa länkar
 Carina Norborgs webbplats

Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Kvinnor
Födda 1964
Levande personer
Gardiners teckenlista

Gardiners teckenlista är en lista över vanliga egyptiska hieroglyfer som sammanställdes av egyptologen Sir Alan Gardiner. Den betraktas som en standard och referens i studierna av de egyptiska hieroglyferna. Gardiner listade endast de vanligaste formerna av grekiska hieroglyfer, men han indelade även dem i omfattande underkategorier med både vertikala och horisontella former för många hieroglyfer. Varje hieroglyf fick en bokstav och ett nummer, till exempel G43.

Sektioner med hieroglyfer 
 A - Män och deras yrken
 B - Kvinnor och deras aktiviteter
 C - Gudar i mänsklig form
 D - Delar av människans kropp
 E - Däggdjur
 F - Delar av däggdjurs kroppar
 G - Fåglar
 H - Delar av fåglars kroppar
 I - Amfibier och reptiler
 K - Fiskar och delar av fiskar
 L - Ryggradslösa djur och andra djur
 M - Träd och andra växter
 N - Himlen, jorden och vatten
 O - Byggnader och delar av byggnader
 P - Fartyg och delar av fartyg
 Q - Möbler
 R - Tempel
 S - Kronor
 T - Krig, jakt och slakteri
 U - Jordbruk och hantverk
 V - Rep, fiber, korgar mm.
 W - Stenkärl och keramik
 X - Bröd och kakor
 Y - Brev, spel och musik
 Z - Geometriska former
 AA - Oklassificerade hieroglyfer

Exempel
A1 A1 - Sittande man
G43 G43 - vaktel-kyckling
M17 M17 - Blommande vassblad

Se även

Egyptologi
René Brô

René Brô, född den 21 november 1930 i Charenton-Saint-Maurice  utanför Paris (med efternamnet Brault), död den 6 december 1986 i byn Courgeron, Le Pin-au-Haras, Normandie, var en fransk konstnär.

Liv och verk
Efter avslutad skolgång 1944 började han vid fjorton års ålder studera konst vid olika konstskolor samtidigt som han försörjde sig som reklamtecknare. Under andra hälften av 1940-talet var han en flitig besökare på Musée de l'Homme och Louvren.  Han lockades i synnerhet av primitiv konst och av fornegyptisk. Hans arbeten från denna tid - keramik, teckningar och målningar – ligger nära Paul Klees verk eller det Jean Dubuffet betecknade som art brut . 

1949 ställde René Brô ut första gången, på en samlingsutställning i Paris. Därefter liftade och fotvandrade han tillsammans med sin blivande fru Micheline Breuil och deras vän Bernard Rousseau till Italien. I Florens lärde han känna den två år äldre österrikiske målaren Hundertwasser som också var på resande fot; denne följde sedan med Brô till Paris, och de skulle bli vänner för livet.  
 
Redan efter återkomsten till Frankrike 1950 prövade de på muralmåleri tillsammans på väggarna till det hotell där Hundertwasser bodde i Saint-Mandé utanför Paris. Många år senare, inför rivningen av detta hus 1964, räddades två av väggarna undan demoleringen. Den ena, La pêche miraculeuse (Det underbara fisket), återfinns nu på Kunsthaus Wien, Hundertwassers eget museum i Wien; den andra, Pays des arbres, des oiseaux et des poissons (Trädens, de fågelfrias och de pankas land), tillhör numera en synagoga på Long Island, New York . 

Dessa båda vänner gick skilda vägar, gifte sig, Brô fick barn och båda var upptagna av konstnärsprojekt var och en på sitt håll, men följdes ändå åt på resor genom åren, i Nordafrika, Mexiko, Indien, Nepal, Polynesien. 1957 inrättade de en gemensam ateljé på en gård i den gamla franska byn Courgeron i kommunen Le Pin-au-Haras i Normandie, en plats dit åtminstone Brô gärna återkom livet ut.

1954 hade René Brô sin första separatutställning i Paris. Tio år senare, 1964, inbjöds han att representera Frankrike vid Venedigbiennalen. 1968 inrättade han rentav en ateljé i Venedig där han sedan var verksam i ett decennium. 

Han hade många framgångsrika utställningar runt om i Europa och världen för övrigt under 1970- och 1980-talen. 1984 tillbringade han flera månader på Tahiti, där han hade en visning på Musée Gauguin. Dit återkom han också två år senare, innan han drog sig tillbaka till gården i Courgeron och dog ytterst oväntat redan vid 56 års ålder.

Referenser

Litteratur
 Pierre Restany: Brô, Paysages et figures (1996), katalog till retrospektiv utställning på Abbaye aux Dames i Caen.
 Jack Flam: Primitivism and Twentieth-Century Art: A Documentary History (2003)

Fotnoter

Externa länkar
 En fransk sammanställning av liv och verk

Avlidna 1986
Franska illustratörer
Män
Födda 1930
Franska målare
Friedensreich Hundertwasser
Konstnärer från Paris
Angelica Wallén

Angelica Birgitta Wallén, född 11 april 1986 i Sköns församling i Sundsvalls kommun, är en svensk tidigare handbollsspelare. Hon är högerhänt och spelade som niometersspelare, främst mittnia.

Karriär 
Angelica Wallén började karriären i Tibro men bytte till elitklubben Skövde HF 2005. Hon spelade sedan under fem år för Skövde och fick spela fem SM-finaler i rad. 2008 vann Angelica Wallén SM-guld med Skövde HF. Efter 2010 blev hon proffs i danska Team Esbjerg. Hon stannade där i tre år. Sen spelade hon två år för Randers HK men fick sedan inte förlängt kontrakt. Många trodde att utlandskarriären avslutades med ett år i Frankrike för Toulon Saint-Cyr Var HB. 2016/2017 spelade hon åter i Sverige nu för Skuru IK. Men det blev bara ett år i Skuru för Wallén flyttade 2017 åter till Danmark. Hon valde 2019 att stanna för ett tredje år i den klubben. Våren 2020 stod det klart att Wallén lämnade NFH och skulle anluta till  Odense Håndbold.Efter att ha vunnit DM-guld och blivit Cupmästare med Odense, lämnar Wallén klubben.  Hennes nya klubb blir IK Sävehof. Hon avslutade karriären 2022 med ett SM-guld tillsammans med IK Sävehof.

Landslagskarriären inleddes 2009 och vid EM 2010 var Wallén med och tog silver med Sveriges damlandslag. Hon fick inte spela VM 2011 men var tillbaka i EM-truppen 2012 liksom i OS-truppen 2012 i London. Hon var sedan borta ur landslaget flera mästerskap men i OS-kvalet 2016 presterade hon så bra att hon fick komma med truppen till Rio 2016. Däremot blev hon petad inför EM på hemmaplan 2016 och har inte spelat i landslaget sedan dess.

Meriter 
 SM-guld 2008 med Skövde HF och 2022 med IK Sävehof
 Dansk mästare 2021 med Odense Håndbold
 Dansk cupmästare 2019 Nykøbing Falster HK
 Dansk Cupmästare 2020 med Odense Håndbold
 EM-silver 2010 med Sveriges landslag

Referenser

Externa länkar 
 

Svenska handbollsspelare
Svenska mästare i handboll
Personer från Sundsvalls kommun
Födda 1986
Levande personer
Kvinnor
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Sverige
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Sverige
Tävlande i handboll vid olympiska sommarspelen 2016
Idrottare från Sundsvall
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Spelare i Skövde HF
Spelare i Nykøbing Falster HK
Spelare i Team Esbjerg
Spelare i IK Sävehof
Spelare i Odense Håndbold
Spelare i Skuru IK Handboll
Spelare i Randers HK
Spelare i Toulon Saint-Cyr Var HB
Nausjki

Nausjki (ryska: На́ушки) är en ort i den ryska delrepubliken Burjatien i södra Sibirien. Samhället ligger söder om Bajkalsjön, vid gränsen till Mongoliet knappt 200 kilometer sydsydväst om republikshuvudstaden Ulan-Ude. Folkmängden uppgår till cirka 3 000 invånare.

Nausjki är Rysslands gränsstation på järnvägen mellan Ulan-Ude och Ulan Bator, vilken förbinder Ryssland med Mongoliet och i förlängningen Kina. Motsvarande gränsstation på den mongoliska sidan är Süchbaatar.

Källor 
Artikeln skapades som en sammanfattning av artiklarna på engelska och tyska Wikipedia per augusti 2010.

Noter

Orter i Burjatien
Gränsorter i Asien
William Levy

William Levy, född 29 augusti 1980, är en kubansk skådespelare och fotomodell. Han är mest känd för sitt deltagande i mexikanska telenovelas. Levy spelar rollen som Alejandro Lombardo i Sortilegio.

Källor
 }

Kubanska skådespelare
Födda 1980
Män
Levande personer
Sveriges historia (olika betydelser)

Sveriges historia kan syfta på:
 Sveriges historia – en beskrivning av landet Sveriges historia

Citat 
 "Sveriges historia är dess konungars” - av Erik Gustaf Geijer

Böcker
 Svenska folkets underbara öden – en bokserie i nio delar av Carl Grimberg, utgiven 1913–1924
 Den svenska historien – en bokserie i tio delar, utgiven av Albert Bonniers förlag 1966–1968
 Min svenska historia – en påbörjad bokserie i två delar, av författaren Vilhelm Moberg
 Historien om Sverige – en bokserie i hittills elva delar av Herman Lindqvist, utgiven på Norstedts förlag 1992–2006
 Sveriges historia (Norstedts)  – en bokserie i åtta delar, utgiven av Norstedts förlag 2009–2013

TV-serier
 1000 år – En svensk historia – en serie i sex delar (även utgiven i bokform) av Olle Häger och Hans Villius, producerad och visad på SVT 1980
 Sveriges historia (TV-serie) – en serie i tolv delar med Dick Harrison och Martin Timell som programledare, producerad av Svea television och visad på TV4 2010–2011 i samband med utgivningen av Norstedts 2010-talsbokverk

Referenser
Carl Edmund Wenström

Carl Edmund Wenström, född den 17 oktober 1810 i Sala, död den 18 december 1879 i Falun, var en svensk präst och författare. Han var far till ordboksredaktören Edmund Wenström och bror till ingenjören Wilhelm Wenström, som i sin tur var far till det elektriska trefassystemets uppfinnare Jonas Wenström.

Wenström blev student i Uppsala 1831, prästvigdes 1833 och blev filosofie magister 1836. Han tjänstgjorde i olika Stockholmsförsamlingar 1837-1857, längst i Sankt Nicolai församling. Amanuens och senare notarie i hovkonsistorium, hovpredikant 1840 och predikant vid Djurgårdsbrunn. Kyrkoherde och slutligen kontraktsprost i Falun var han från 1858.

Wenström utgav mest teologisk litteratur men också lyrik. År 1837 fick han pris av Svenska akademien för skaldestycket Luthers prestvigning. Som framgår av bibliografin nedan var Wenström även socialt engagerad.

Bibliografi

Redaktörskap

Översättningar
 Germain François Poullain de Saint-Foix: Sylfen, eller Flickan, som icke vill gifta sig: komedi i en akt (Hjerta, 1838) (Le Silphe)
 Johan Ludvig Heiberg: En själ efter döden: en apocalyptisk comedie (Bagge, 1841) (En sjæl efter Døden)
 Friedrich Arndt: Jesu lefwerne: predikningar (Örebro, 1852-1861)  [sex vol.]
 Martin Luther: Doct. Mårt. Luthers lilla cateches (Nordin, 1869) (Der kleine Katechismus)

Källor
 

Svenskspråkiga författare
Svenska översättare
Översättare från franska
Översättare från danska
Översättare från tyska
Svenska författare under 1800-talet
Personer från Sala
Födda 1810
Avlidna 1879
Män
Ugglan
Polizia provinciale

Polizia provinciale är de länsvist organiserade provinspoliskårer som finns i Italien.

Tillkomst
Provinspolisen lyder under den sekundärkommunala provinsförvaltningen, motsvarigheten till de svenska landstingskommunerna och har befogenheter över hela provinsens territorium. De grundläggande befogenheterna är begränsade till de ansvarsområden som delegerats från staten till provinsen. Dessutom utgör provinspolisen även jaktpolis. Provinspolisorganisationen började byggas upp i början på 1990-talet då de provinsiella jaktpoliserna, Guardie Venatorie, omvandlades till moderna miljö- och förvaltningspoliser. Normalt brukar det finnas 10-30 anställda i en provinspoliskår.

Uppdrag 
 Förvaltningspolis för de områden där tillstånd utfärdas av provinsmyndigheten:
 Transporter
 Körskolor
 Biluthyrning
 Segelskolor
 Industriella reningsverk
 Bivägar
 Turism
 Hotellanläggningar
 Jakt- och fiskepolis, inklusive kontroll av svampplockning.
 Miljöpolis
 Trafikpolis
 Kriminalpolis inom ovannämnda ansvarsområden.
 Provinspolisen ingår också i det italienska civilförsvarssystemet.

Exempel på organisation 
Provinspolisen i Grosseto är indelad i tre poliszoner och har följande personal.

 Poliser
 1 chef
 1 övervakningschef
 6 polisinspektörer
 12 polisassistenter

 Civilanställda
 1 arbetsledare
 5 administrativa assistenter
 3 bilförare

Referenser

Se även 
 Polisen i Italien

Polisorganisationer
Albany Devils

Albany Devils var ett amerikanskt ishockeylag från Albany, New York och spelade i AHL mellan 2010 och 2017. 

2017 flyttade laget till Binghamton och bytte namn till Binghamton Devils.

Klubben var farmarlag till New Jersey Devils i NHL och samarbetade också med Trenton Devils i ECHL.

Externa länkar
 Albany Devils officiella webbplats

Ishockeyklubbar i delstaten New York
Farmarlag till New Jersey Devils
Sportklubbar bildade 2010
Albany, New York
AHL-lag
Sportklubbar upplösta 2017
Upplösta ishockeyklubbar i USA
Mauritz Rydgren

Carl Mauritz Rydgren, född den 21 maj 1859 i Slaka, död den 19 oktober 1936 i Partille, var en svensk journalist, redaktör och politisk aktivist med konservativa förtecken. 

Rydgren verkade som lärare i Mönsterås och Stockholm i början av 1880-talet. I Göteborg startade han 1884 en elementarskola för gossar, vilken han ledde fram till 1890 då han övergick till politisk och publicistisk verksamhet. År 1888 lade han grunden till högertidningen Göteborgs Aftonblad med Oscar Norén som förste redaktör. Rydgrens nästa tidningsprojekt blev kortvarigt men desto mer kontroversiellt. I slutet av 1905 grundade han Uplands-Posten med bistånd av greven Eugène von Rosen, bror till Eric von Rosen. Tidningen, som utgavs i Uppsala två gånger i veckan, syftade till att befrämja "nationalandan och fosterlandskärleken" men kom mest att förknippas med sina återkommande antisemitiska utspel. Uppsala universitets rektor Henrik Schück, som var av judisk börd, blev exempelvis angripen för sin vägran att ta Svenska Akademiens ständige sekreterare Carl David af Wirsén i hand vid Linnéjubileet 1907. Den ekonomiska framgången uteblev och tidningen lades ned 1907. Rydgren var senare verksam som publicist och som grundare av politiska föreningar. Under slutet av sitt liv var han bosatt i Partille. Han ligger begravd på Brandstorps gamla kyrkogård.

Källor
 Nekrolog i Göteborgs Handels- och Sjöfarts-Tidning den 21 oktober 1936

Noter

Svenska chefredaktörer
Svenska journalister under 1900-talet
Personer från Slaka socken
Födda 1859
Avlidna 1936
Män
Follingbo kyrka

Follingbo kyrka är en kyrkobyggnad i Follingbo i Visby stift. Den är församlingskyrka i Follingbo församling.

Kyrkobyggnaden
Kyrkans äldsta delar är långhuset och tornet som byggdes av kalksten omkring år 1200. Vid slutet av 1200-talet uppfördes ett nytt kor i gotisk stil.
Vid tornets västra sida fanns ursprungligen en ingång som sattes igen och vars överdel omvandlades till fönster.
Vid början av 1600-talet eldhärjades kyrkan och saknar därför kalkmålningar och medeltida inventarier bortsett från dopfunten.
Under 1700-talet togs tre rektangulära fönster upp i långhuset.
Nuvarande sakristia vid korets nordsida uppfördes 1820 - 1821.

Kyrkorummet har ett platt innertak av trä som försågs med målningar på 1600-talet. Nuvarande bänkinredning tillkom på 1600-talet. Orgelläktaren byggdes på 1700-talet.

Inventarier
 Predikstolen tillverkades på 1600-talet och fanns ursprungligen i Visborgs slottskyrka. 1744 byggdes dess trappa och 1750 moderniserades baldakinen.
 Altartavlan är från 1740-talet.
 Den bägarlika dopfunten är från medeltiden.
 Altaruppsats och krucifix är från 1700-talet.

Orgel
1859 bygger Anders Gustaf Nygren, Stockholm, en mekanisk orgel. Den omdisponeras 1956 av Andreas Thulesius, Klintehamn.

Galleri

Referenser

Tryckta källor

 Våra kyrkor, sidan 683, Klarkullens förlag, Västervik, 1990,

Webbkällor
 PaGotland.se
 Orgelanders
 Guteinfo.com
 Webbgalleri Gotland
 Roma pastorat
 
 Restaurering av kyrkan 1999-2000

Kyrkobyggnader i Visby stift
Kyrkobyggnader i Gotlands kommun
Medeltida kyrkobyggnader i Sverige
Kyrkobyggnader invigda under 1200-talet
Orgeldispositioner
Viktor Lorén

Viktor Edvard Lorén, född 30 oktober 1857 i Örgryte församling, Göteborg, död 1 december eller 3 december 1885 (självmord), var en svensk donator.

Biografi 
Lorén växte upp som son till en förmögen änkeman och bryggare. Fadern drogs med alkoholproblem och var brutal och skrämmande gentemot sin son. Lorén blev därför omhändertagen av en fosterfamilj i Göteborg, som dock tyckte att han var alltför besvärlig och därför återlämnade honom. Som elvaåring kom han som fosterpojke till familjen Olof Leffler i Stockholm. Han kom därmed att bli fosterbror till Gösta Mittag-Leffler, Frits Läffler, Anne Charlotte Leffler och Arthur Leffler. Hans fosterfar blev Olof Leffler och hans fostermor Gustava Leffler (född Mittag).

I sin nya familj kom han att behandlas som ett barn i huset, men ansågs vara svårhanterlig. I skolan utmärkte han sig inte som någon mönsterelev, varken där eller senare som student. Anledningen till detta ansågs inte vara en låg begåvning utan "ett oroligt temperament och ett utpräglat kritiskt intellekt".

Lorén blev student vid Uppsala universitet 1876 och ägnade sig med förkärlek åt socialvetenskapliga studier. Men då han led av en kronisk bröstsjukdom och inte kunde räkna med att personligen få arbeta inom sin älsklingsvetenskap, beslöt han (redan 1882) att testamentera sin förmögenhet åt socialvetenskapens främjande och lät instifta Lorénska fonden för befrämjande av socialvetenskaper. Totalt testamenterades ungefär 200 000 kronor.

Den 1 december (vissa källor anger 3 december som dödsdag) 1885 avled Lorén genom att han sköt sig. Den första att kallas till "det blödande liket" var fostersystern Anne Charlotte Leffler.

Lorén har delvis stått modell för karaktären Berndtson i Anne Charlotte Lefflers novell I krig med samhället. Viktor Lorén är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor

Fotnoter

Tryckta källor 
 
 Nordisk Familjebok. Uggleupplagan. Bd. 16. Sp. 1110.

Män
Födda 1857
Avlidna 1885
Svenska donatorer
Personer som begått självmord
Personer från Örgryte socken
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm