kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Regeringen Papadimos

Regeringen Papadimos var Greklands regering från dess bildande den 11 november 2011 till dess avgång den 17 maj 2012. Premiärminister var Loukas Papadimos.

På grund av den katastrofala ekonomiska kris som drabbade Grekland med början 2010 tvingades den sittande premiärministern, Giorgos Papandreou, att avgå i november 2011 i syfte att bereda väg för en koalitionsregering som ska leda Grekland fram till ett nyval i början av 2012. De större grekiska partierna enades då om att Papadimos skulle leda den nya regeringen.

Regeringen är en koalitionsregering som består av PASOK, Ny demokrati och Folklig ortodox samling, som tillsammans ska leda landet till nyval. Efter långa förhandlingar blev partierna eniga om en regeringsplattform, och man utsåg den oberoende ekonomen Loukas Papadimos till premiärminister. 

11 av de 17 ministrarna har hängt med från förra regeringen.

Till följd av parlamentsvalet hållet i maj 2012 där inga partier lyckats bilda regering togs beslut att en regering bestående av enbart teknorater skulle leda landet fram tills nästa parlamentsval som kommer att hållas i juni 2012.

Politik i Grekland
Bildanden 2011
Greklands regeringar
Seppo Tiitinen

Seppo Kalervo Tiitinen, född 15 december 1947 i Leppävirta, är en finländsk ämbetsman.

Seppo Tiitinen växte upp i en jordbrukarfamilj i Savolax, tog studentexamen i Varkaus, juristexamen vid Helsingfors universitet 1969 och blev vice häradshövding 1976. Han arbetade från 1969 på utbildningsministeriet samt skolstyrelsen och från 1972 i Finlands riksdag, bland annat som sekreterare i utbildnings- och kulturutskottet 1972–1975 och i grundlags- och utrikesutskotten 1977–1978. Han var polisråd och chef för Skyddspolisen 1978–1990 och därefter åter anställd av riksdagen. Han är sedan 1992 riksdagens generalsekreterare.

År 2012 utnämndes han till hedersdoktor vid Lapplands universitet.

Seppo Tiitinen är operaintresserad och var ledamot i styrelsen för Finlands nationalopera 1996–2007, från 2004 som styrelsens ordförande.

Utmärkelser

Se även
Tiitinenlistan

Källor
Intervju med Seppo Tiitinen av Bruun i Hufvudstadsbladet 14 december 2007, läst 2011-11-11

Noter

Vidare läsning

Externa länkar
Om Seppo Tiitinen på www.kantti.net (på finska)

Finländska ämbetsmän
Födda 1947
Levande personer
Män
Personer från Leppävirta
Hedersdoktorer vid Lapplands universitet
Fält (fontän)

Fält är en 100 kvadratmeter stor vattenkonst vid Sjöstadsparterren/Lugnets allé i Hammarby sjöstad, södra Stockholm. Fält anlades 2003 med konstnären och formgivaren Thomas Nordström som upphovsman.

Funktion
Fontänskulpturen Fält består av 4x4 stycken grönt infärgade betongelement som bildar en 100 kvadratmeter stort kvadratiskt mönster. I varje betongkvadrat finns ett halvrund klot av svarvad och polerad diabas. Ur dessa  pumpas vatten och en dator styr vattenspelet från "stillsamt porlande" till "häftigt gejserutbrott", samtidigt belyses vattnet underifrån. Vintertid stängs vattnet av och genomskinliga "huvar" av polykarbonat monteras på kloten. Samma ljuskällor som sommartid ger vattnet ljus belyser huvarna när vattnet är avstängt. Sommartid är detta en populär lekplats för barn och fungerar som lekskulptur.

Bilder

Se även
 Mer än bara vänner?, en annan av Nordströms skulpturer i Hammarby sjöstad.

Källor
 Skulptur Stockholm: Vattenkonst “Fält” i Hammarby sjöstad.

Externa länkar

 Thomas Nordström om "Fält".

Fontäner i Stockholm
Södra Hammarbyhamnen
Skulpturer i Stockholms kommun
Lekskulpturer
Skulpturer 2003
Skulpturer av Thomas Nordström
Konfederationsartiklarna

Konfederationsartiklarna (), formellt Artiklarna för konfederation och ständig union (), var en överenskommelse mellan de 13 grundstaterna som lagligen etablerade Amerikas förenta stater som en konfederation av suveräna stater och var dess första konstitution. Den utarbetades av kontinentalkongressen 1776-77, togs i bruk år 1777 och blev formellt ratificerat av alla 13 delstater 1781.

Bakgrund
Artiklarna gav legitimitet åt kontinentalkongressen att styra det amerikanska revolutionskriget, bedriva diplomati med Europeiska stater och ta itu med territoriella frågor och indiannationerna. De enskilda delstaterna förbehöll sig dock själva alla de rättigheter som inte uttryckligen överlåtits åt unionen, och statsförbundet var mycket löst.

Förbundets centralmakt utgjordes av kongressen, som dock inte var en representation för folket utan för de enskilda delstaterna. Varje delstat hade en röst, nio röster krävdes för att ett beslut skulle vara giltigt, enhällighet krävdes för författningsändringar. Beskattningsrätten var uttryckligen frånkänd kongressen, och unionen var för sina finansiella behov hänvisad till de enskilda delstaternas goda vilja.

De strukturella svagheterna blev en angelägenhet delstatsstyrena och 1787 ersattes den med den amerikanska konstitutionen, i kraft från 1789 som möjliggjorde en mycket starkare federalt styre, med en president som enrådig chef för den verkställande maktens myndigheter, domstolar och en kongress med beskattningsbefogenheter.

Se även
 Federalist Papers
 Sovereign citizen-rörelsen

Referenser

Externa länkar

 Textversion av Konfederationsartiklarna
 Konfederationsartiklarna och ständig union
 Konfederationsartiklarna och relaterade resurser, USA:s kongressbibliotek
 Today in History: November 15, USA:s kongressbibliotek
 USA:s konstitution online—Konfederationsartiklarna
 Fri nedladdning av Konfederationsartiklarna
 Konfederationsartiklarna, Kapitel 45 (se sida 253) av Volym 4 ur Conceived in Liberty av Murray Rothbard, i PDF-format.
 Mobilversion av Konfederationsartiklarna
 Why did the articles of confederation fail", från ArArticles.

USA:s politiska historia
USA:s lagar
USA under 1700-talet
Amerikansk rättshistoria
Walter Hamilton

Walter Eugène Joachim Hamilton, född 5 oktober 1850 i Helsingborgs stadsförsamling, död 22 oktober 1912 i Landskrona, var en svensk greve och godsägare.

Hamilton genomgick Alnarps lantbruksinstitut 1868–1870, var förvaltare i Närke 1872–1874, var nämndeman i Rönnebergs härad 1877–1908 och ordförande i Rönnebergs kontrakt, Malmöhus läns hushållningssällskap 1882–1912. Han var ledamot av Malmöhus läns landsting 1888–1889 och från 1895. Han var revisor vid Riksbankens avdelningskontor i Malmö 1889–1893, vice ordförande i styrelserna för Landskrona-Kävlinge och Landskrona-Kävlinge-Sjöbo Järnvägs AB och verkställande direktör för dessa från 1892. Från 1904 tillhörde han skogsvårdsstyrelsen i Malmöhus län. Han var innehavare av godsen Tågerup och Häljarp. Hamilton är begraven på Saxtorps kyrkogård.

Källor
Gustaf Elgenstierna: Den introducerade adelns ättartavlor med tillägg och rättelser, band III, facsimilupplaga, Sveriges släktforskarförbund 1998, sid. 448.
Hvar 8 dag, 14:de årg. 
Svensk rikskalender 1908
 Walter Hamilton på Gravar.se

Svenskt järnvägsfolk
Svenska företagsledare
Svenska nämndemän
Svenska grevar under 1800-talet
Svenska grevar under 1900-talet
Skånska godsägare under 1800-talet
Skånska godsägare under 1900-talet
Svenska politiker under 1800-talet
Svenska politiker under 1900-talet
Politiker från Helsingborg
Födda 1850
Avlidna 1912
Män
Adolf Matteoschat

Adolf Hermann Franz Matteoschat, född 1 september 1866 i Kaltecken vid Tilsit i Ostpreussen, död 18 oktober 1947 i Annelövs församling, var en tysk-svensk industriman. 

Efter studentexamen i Tilsit 1887 studerade Matteoschat kemi vid universitetet i Königsberg 1887–89, i Freiburg im Breisgau 1889–91 och blev filosofie doktor vid sistnämnda universitet 1891. Han var anställd vid sockerfabriken i Zülz i Oberschlesien 1891–92, vid handelslaboratoriet i Breslau och bedrev mikroskopiska studier vid universitet där, var kemist vid Schiesswollfabrik für die Kaiserliche Deutsche Marine i Kruppamühle i Oberschlesien 1892–94.

Matteoschat flyttade därefter till Sverige och var driftsingenjör vid Skånska bomullskrutfabriks AB och AB Svenska krutfaktorierna i Annelöv vid Landskrona 1894–1900, disponent från 1900 och styrelseledamot från 1920. Han blev svensk medborgare 1919.

Bibliografi
Beiträge zur Kenntniss des o-Oxychinolins und seiner Derivate (doktorsavhandling, Freiburg im Breisgau 1892)

Källor
Svensk biografisk kalender I. Malmöhus län (Gullberg, Hjalmar - Uggla, Torsten, utg., 1919), sid. 220

Noter 

Tyska kemister
Personer inom Sveriges näringsliv
Födda 1866
Avlidna 1947
Män
Personer från Tilsit
Alumner från Freiburgs universitet
Lovisa Söderberg

Lovisa Söderberg, född 27 april 1988, är en legitimerad svensk arbetsterapeut. Hon blev hösten 2011 programledare för SVT:s barnprogramblock Bolibompa (som sedan 2019 inte längre använder sig av en övergripande programledare). Söderberg fick 2011 STIL-priset. Hon verkar även som kurskoordinator.

Referenser 

Svenska TV-programledare
Födda 1988
Kvinnor
Levande personer
Franz Schwede

Franz Reinhold Schwede (från 1934 Schwede-Coburg), född 5 mars 1888 i Drawöhnen i Kreis Memel, Ostpreußen, död 19 oktober 1960 i Coburg, var en tysk nationalsocialistisk politiker och sedermera krigsförbrytare. Schwede blev den 28 augusti 1930 som första nazist borgmästare i en kreisfri stad, Coburg. Från 1934 till 1945 var han Gauleiter för NSDAP i Pommern.

Schwede var som borgmästare vigselförrättare vid bröllopet mellan Gustaf Adolf och Sibylla i Coburg 1932.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Vidare läsning 
 
 Carl-Christian H. Dressel: Anmerkungen zur Justiz in Coburg von der Errichtung des Landgerichts Coburg bis zur Entnazifizierung. In: Jahrbuch der Coburger Landesstiftung 1997, Coburg 1997.
 Hubert Habel: Der unaufhaltsame Aufstieg des Maschinisten Franz Schwede. In: Initiative Stadtmuseum Coburg e. V.: Voraus zur Unzeit. Coburg und der Aufstieg des Nationalsozialismus in Deutschland, Coburg 2004, .
Joachim Lilla, Martin Döring: Statisten in Uniform. Die Mitglieder des Reichstags 1933–1945. Droste, Düsseldorf 2004, .
Erich Stockhorst: 5000 Köpfe – Wer war was im Dritten Reich. Arndt, Kiel 2000, .
 Kyra T. Inachin: Der Gau Pommern. Eine preußische Provinz als NS-Gau. In: Jürgen John, Horst Möller, Thomas Schaarschmid (Hrsg.): Die NS-Gaue. Regionale Mittelinstanzen im zentralistischen „Führerstaat“. München 2007, S. 280–293.

Borgmästare i Tyskland
Ledare av SA
Födda 1888
Avlidna 1960
Män
SA-officerare
Personer från Ostpreussen
Gauleiter
Carl Frick (1863–1924)

Carl Frick, född 19 september 1863 i Malmö, död 29 juli 1924, var en svensk sjökapten och företagsledare.

Frick avlade styrmansexamen 1883, ångbåtsbefälhavarexamen 1885 och sjökaptensexamen samma år, allt vid Navigationsskolan i Malmö. Han var anställd i kofferditjänst 1880–90, anställdes hos Sjöförsäkrings AB Öresund i Malmö och blev kontorschef där 1892. Han startade en egen försäkrings- och haveriagenturaffär i Malmö under firma von Essen & Frick 1895, vilket firmanamn ändrades till Frick & Frick 1903 (aktiebolag 1917).

Frick var styrelseordförande i Pehr Fricks fabrikers AB från 1908, i AB Berthold Dieden & Co från 1917, i AB Ljungskogens strandbad från 1918, för Malmö stads gas- och elektricitetsverk från 1919 samt styrelseledamot i ett flertal andra bolag. Han var vice ordförande i Malmö sjöfartsförening från 1905 och fullmäktig i Skånes handelskammare från 1910. Han var ledamot av Malmö stadsfullmäktige 1909–12. Han verkade ivrigt för idrotten och var skapare av den 1896 invigda Malmö IP, där en av Axel Ebbe utförd bronsbyst (1926) av honom rests. 

Frick utgav bland annat broschyrer rörande frihamnsfrågan i Malmö samt Släkten Frick i Sverige (1893) och Malmö idrottsplats sommaren 1913, jemte plan för organisationen af Baltiska spelen i Malmö år 1914 (1913).

Carl Frick var son till konsulen och vinhandlaren Otto Fredrik Frick (1834–1906) och dennes maka Maria Jacobina (född Frick). Han gifte sig 1902 med Hildur Malmros (1877-1957, dotter till Carl Frans Malmros, 1846-1891, och  Laura Maria Hintze, 1852-1938) och tillsammans fick de sonen Carl Gilus Frick (född 1903 och direktör i Frick & Frick från 1929) samt ytterligare tre barn.

Carl Frick tilldelades Vasaorden (riddare) 1914.

Källor
Svensk biografisk kalender I. Malmöhus län (Gullberg, Hjalmar - Uggla, Torsten, utg., 1919), sid. 104

Noter

Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Kommunalpolitiker i Malmö
Födda 1863
Avlidna 1924
Män
Näringslivspersoner från Malmö
Gravsatta på Sankt Pauli mellersta kyrkogård
Riddare av Vasaorden
Tim (musikalbum av The Replacements)

Tim är ett musikalbum av den amerikanska punkrockgruppen The Replacements utgivet 1985 och är det första av gruppens album att utges på ett majorbolag (Sire Records). Det var också det sista av gruppens album med originalgitarristen Bob Stinson, som sparkades ur gruppen 1986.

Precis som sin föregångare Let It Be fick Tim mycket positivt kritikermottagande vid utgivningen.

Albumet återutgavs med sex bonusspår 23 september 2008 av Rhino Entertainment.

Låtlista
Alla låtar är skrivna av Paul Westerberg om inte annat anges.

Referenser
Noter

Musikalbum 1985
Album av The Replacements
Album utgivna på Sire Records
Kaffelavemang

Kaffelavemang är en alternativmedicinsk behandlingsmetod som består av lavemang med kaffe. Metoden är väldokumenterad, men den medicinska vetenskapen anser inte att den har något värde och menar dessutom att den kan vara farlig. Liksom tarmrening bygger metoden på teorin att det kroppsegna avfallet kan vara giftigt för kroppen och orsaka många om inte de flesta sjukdomar, något som vetenskapen avvisar.

Idén att tarmsköljningar är hälsobringande går tillbaka till de gamla egyptierna – lavemang finns omnämnda i Papyrus Ebers från 1500 f.Kr – men att göra det med kaffe är såpass nytt som från 1917. På 1920-talet fann tyska vetenskapsmän i djurförsök att koffeinlösning stimulerade djurens lever till att producera galla och öppnade gallgångarna. Kaffelavemang fanns omnämnd i den medicinska uppslagsboken Merck Manual fram till 1972, då i syfte att mjukgöra tarmens slemhinna, som medium för att leverera läkemedel till tarmen eller för att mjuka upp avföringen.
De kaffelavemang som idag utförs som alternativmedicinsk behandling har ursprung i den tyske läkaren Max Gersons (1881-1959) kostprogram, som han ursprungligen använde mot migrän och tuberkulos men småningom även mot cancer, vilket Gerson-metoden kom att bli mest känd för. Metodens anhängare menar att koffeinet tas upp i tjocktarmen, och avgiftar tumörernas metabola slutprodukter. 

Kaffelavemang anses ha orsakat flera dödsfall. Åtskilliga biverkningar finns rapporterade, däribland infektioner, störningar i vätskebalansen (vilket orsakat dödsfall), kolit, blodförgiftning och hjärtsvikt. Lavemang med för varmt kaffe har orsakat inre brännskador och perforering av tarmväggen.

Referenser

Alternativmedicin
Tiitinenlistan

Tiitinenlistan är ett dokument med namn på finländare som uppgivits varit i kontakt med Östtysklands hemliga säkerhetstjänst Stasi.

Tiitinenlistan överlämnades 1990 av Västtysklands Bundesnachrichtendienst (BND) till den finska säkerhetstjänsten Skyddspolisen, Skypo, och ska innehålla en kort ingress och namnen på 18 finländare som uppges ha varit i kontakt med den lokala Stasiavdelningen i Helsingfors. Listan har fått sitt namn efter Skypos dåvarande chef Seppo Tiitinen. President Mauno Koivisto beslöt på föredragning av Seppo Tiitinen att listan skulle hållas hemlig. Den förvaras hos Skypo och är hemligstämplad till år 2050.

Listan blev allmänt känd i oktober 2002 genom dagstidningen Helsingin Sanomat. Listan fick förnyad aktualitet när ambassadören Alpo Rusi och Olli Rehn år 2003 krävde att den skulle offentliggöras efter att Alpo Rusi blivit oskyldigt anklagad för spioneri.

Journalisten Susanna Reinboth på Kanal 4 begärde att få ut listan av Skypo, och Skypo beordrades av förvaltningsdomstolen i Helsingfors i juni 2008 att lämna ut den. Efter ytterligare prövningar och överklaganden beslöt Högsta förvaltningsdomstolen om fortsatt hemligstämpling i maj 2010.

Skypo har som skäl för att inte lämna ut namnen anfört att listan skulle namnge personer som varit i kontakt med Stasi, utan att specificera av vilken anledning kontakterna skett, och att ett offentliggörande därför skulle riskera att oskyldiga hängdes ut.

Källor
Tiitinen förnekar att Sorsa är på listan i Svenska Yle 10 november 2011, läst 2011-10-11

Noter

Externa länkar
Dags att öppna Skypos kassaskåp i Österbottens Tidning 14 oktober 2011 
Stasi
Politik i Finland
Trevåningsgrottan

Trevåningsgrottan är en sprickgrotta i Linköpings kommun. Grottan är belägen på en åkerholme vid Solltorp, drygt 3 km norr om Ulrika, i kommunens sydligaste del. Omkring 200 meter längre österut ligger Solltorpsgrottan. Trevåningsgrottans längd är uppmätt till 11 meter och djupet till 4 meter.

Grottan består av små underjordiska salar med trånga förbindelsegångar mellan. Även de två ingångshålen är trånga. Namnet kommer av att grottans tre huvudsalar har golven på olika höjd. På mellersta "våningen" finns förutom huvudsalen en mindre kammare. I grottans översta sal ligger ett av isen rundat stenblock.

Grottor i Sverige
Linköpings kommun
Skida (botanik)

Skida är en typ av frukt som är vanlig i familjen Brassicaceae, korsblommiga växter. Pistillen och därmed senare frukten hos korsblommiga växter består av två karpeller och frukten är tvårummig med en mittvägg. Mittväggen är tunn och membranliknande. En skida kan vara lång och smal och mångfröig, men det finns också platta och runda eller mycket korta skidor med ett enda frö. Skidor öppnas vid mognaden genom att de två valvlerna faller av och fröna faller då ut. Mittväggen i en skida kan gå tvärs mot de platta väggarna, eller längs med dessa. Skidor kan också ha ett spröt i toppen, som utvecklas från pistillens stift.

Växtmorfologi
Låstads kyrka

Låstads kyrka är en kyrkobyggnad som sedan 2009 tillhör Ullervads församling (tidigare Låstads församling) i Skara stift. Den ligger i kyrkbyn Låstad  i Mariestads kommun.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan antas ursprungligen ha uppförts under 1100-1200-talet. Församlingen omnämns första gången år 1490 och stavas då Lostha. I Johan Peringskiölds Monumenta sueogothica är kyrkan avbildad som långhus med rakt kor och vapenhus i timmer. Klockorna satt i en fristående klockstapel i trä. Ingången till kyrkan låg då på dess södervägg. År 1733 byggdes koret om och samtidigt förlängdes byggnaden till hallkyrka med tresidig östvägg. År 1740 byggdes sakristian. År 1802 revs den gamla klockstapeln och klockorna sattes upp i trätornet i väster. Vapenhuset togs bort 1873 och ersattes 1888 av ett nytt med dubbeldörrar mot norr, söder och väster. År 1953 togs detta vapenhus bort och ersattes av en vestibul under orgelläktaren.

Inventarier
Altaruppsatsen, vilket föreställer nattvardens instiftande, tillverkades som gåva till kyrkan år 1701 av bildhuggaren Jonas Bjur bosatt på Stommen i Låstad.
Predikstolen antas vara samtida med altaruppsatsen och kan även den vara ett verk av Jonas Bjur. Predikstolen, vilken är placerad på södra väggen i kyrkobyggnaden, var under en tid ersatt av en ambo vid altarbordet. År 1898 monterades predikstolen in igen, men eftersom den norra väggen då var upptagen av en minnestavla, placerade man predikstolen på södra väggen.
Dopfunten är från 1100- eller 1200-talet och därmed samtida med den ursprungliga kyrkobyggnaden. Den har en cylindrisk cuppa och fyrkantig fot.
Kyrkans takmålningar är från 1752 och antas vara utförda av en målare från Läcköskolan. Bilderna är från Nya testamentet och föreställer bland annat Jesu födelse, Jesus på Golgata, Jesu Uppståndelse och Yttersta domen.
Läktarbröstningen visar Jesus som världens frälsare (Salvator Mundi) och han omges av Moses, Johannes Döparen, Matteus, Markus, Lukas och Johannes.

Klockor
Storklockan är av en senmedeltida typ utan inskrift.

Orgel
Den nuvarande orgeln, placerad på läktaren i väster, byggdes 1934 av Nordfors & Co och ersatte då ett orgelharmonium från 1886. Fasaden är stum och orgeln har sex stämmor fördelade på manual och pedal. År 1954 dispositionsförändrades instrumentet av Frede Aagaard.

Referenser
Låstads kyrka, läst 11 november 2011

Noter

Externa länkar 

Kyrkobyggnader i Skara stift
Kyrkobyggnader i Mariestads kommun
Det egentliga Västerbotten

Det Egentliga Västerbotten (Complete Discography 94-97) är en samlingsskiva med Umeåbandet Final Exits alla studioinspelningar, utgivet som CD (MOFAB003) av MOFAB 2007 och sedan som dubbel-LP med en bonus-DVD med konsertmaterial (MON017) av Monument Records 2009. MOFAB är ett skivbolag i Umeå som drivs av sångaren David Sandströms föräldrar och som ger ut skivor med sin sons musik. Monument Records är ett skivbolag i Trollhättan som huvudsakligen ger ut Vegan Straight Edge-hardcore.

Låtlista
 Straight Edge Terror Force 		
 Proficiency 		
 Punk Enough 		
 Majvy Rosén 		
 And Never Again 		
 Wall Of Death 		
 17 Scoops 		
 What If? 		
 Roles And Rules 		
 You Suck 		
 Oil Unit Corps God Country 		
 Not A Punkrock Song 		
 Of Violence And Conformity 		
 Bent Out Of Shape 		
 True Til Maturity II 		
 Better Than Who Crew? 		
 Bomb Victim 		
 Emptiness A Virtue 		
 Wife And Kids And Television Grave 		
 Built To Last 		
 Majvy Rosén (Instrumental) 		
 Umeå Hardcore 		
 Blood 		
 I Do Believe In The USA 		
 Fuck You Cowboy 		
 Spänningen Släpper 		
 Sing Along 		
 Revenge 		
 True Til Maturity 		
 Talk Behind My Back 		
 Flame Of My Conviction 		
 This Time 		
 Respect 		
 NC-SXE 		
 Scene Pride 		
 One Weak Link 		
 Wedge Of Ignorance 		
 Higher Form Of Killing 		
 Purpose 		
 Molded 		
 Mutilated Scumbag 		
 The Beginning 		
 Mutilated Scumbag

Referenser 

Musikalbum 2007
Album av Final Exit
Svenska samlingsalbum
Edsel Citation

Edsel Citation var en amerikansk bilmodell och det mest påkostade (”top-of-the-line”) utförandet av bilmärket Edsel vilken Mercury-Edsel-Lincoln-divisionen producerade för Ford Motor Company i USA under modellåret 1958. Citation baserades tillsammans med den något mindre påkostade modellen Edsel Corsair på ett längre chassi som även användes på bilar av märket Mercury. Även karosstommen delades med Mercury Montclair. 

Citiation-modellerna hade, förutom en extra påkostad interiör, även extra rostfria detaljer och guldanodiserade aluminiumpaneler placerade i en inpressning (”scallop”) på bakskärmarna. Denna pressning kunde dels antingen lackeras i bilens kulör, dels i en avvikande kulör tillsammans med taket eller med tillvalet ”Tri-tone” vilket innebar att karossen, taket och pressningen på bakskärmarna var lackerade i tre sinsemellan olika kulörer.

Inför modellåret 1959 slopades namnet Citation helt och ersattes istället med Edsel Corsair.

Tekniska data
Chassit var ett rambygge av traditionellt bakhjulsdrivet amerikanskt snitt. Hjulupphängningen bak var försedd med stel bakaxel och bladfjädring samt en individuell kulledsförsedd framvagn. Som drivkälla användes en bensindriven V8-motor på 410 kubiktum som var försedd med en fyrports Holleyförgasare. Kraftöverföringen sköttes av en trestegs automatisk växellåda som manövrerades med hjälp av tryckknappar placerade i rattcentrumet (”Teletouch”)

Tillverkning
I USA skedde tillverkningen av de båda större modellerna Citation och Corsair vid de tre sammansättningsfabrikerna i Los Angeles, California och Somerville, Massachusetts samt Wayne, Michigan. Dessutom skedde tillverkning i Oakville, Ontario i Kanada och i Europa sattes bilar samman i Antwerpen i Belgien.

Totalt uppskattas 9299 bilar av modellen Citation ha tillverkats (varav 722 vid Kanadafabriken).

Ingen Edsel Citation såldes ny genom generalagenten i Sverige. De fordon som idag rullar här är resultatet av import av begagnade bilar från mitten 1970-talet och framåt.

Bildgalleri

Övrigt
Efter det att produktionen lagts ner har modellnamnet Citation senare kommit att återanvändas av biltillverkaren General Motors på modellen Chevrolet Citation (1980 – 1985).

Referenser

Litteratur

Fotnoter

Externa länkar
 Internationella Edselklubbens webbplats
 Svenska Edselklubbens webbplats
 Historia, fakta och tips för ägare
 Smith Motor Company (Virtuell Edselförsäljare)
 Internationellt forum för Edselintresserade

Citation
Bakhjulsdrivna fordon