kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Spöland

Spöland är en by i Vännäs kommun i Västerbottens län. Det är den nedersta byn vid Vindelälven före sammanflödet med Umeälven och den delas av älven i småorterna Västra Spöland och Östra Spöland.

Historia
Det tidigaste omnämnandet av Spöland finns i Gustav Vasas jordebok från 1543, då byn hörde till Umeå socken.

På 1600- och 1700-talen gick färdleden från Umeå till Lycksele över Vindelälven vid Spöland och fortsatte norrut mot Jämteböle. Linné nämner platsen i berättelsen om sin lappländska resa. I samband med Linnéjubileet 2007 iordningställdes en åtta kilometer lång vandringsled, kallad Linnévägen, från Västra Spöland till Jämteböle.

I början på 1900-talet samlades allt timmer som flottades på Vindelälven upp i ett stort magasin i Spöland innan det släpptes vidare till Umeälven. Åren 1939–1940 byggdes stora bomkistor och dykdalber av betong ute i älven för förankring av virket. Flottningen i Vindelälven upphörde 1976, men anläggningen finns fortfarande kvar.

När järnvägen mellan Vännäs och Umeå byggdes 1891 fick en av stationerna namnet Spöland. Den låg dock inte i byn Spöland utan i samhället Vännäs nära älvarnas sammanflöde. Eftersom stationen Vännäs redan fanns vid stambanan (där det växte fram en ny ort som också fick namnet Vännäs) så tog man namnet från den närmsta orten. Detta ledde till att den gamla orten Vännäs (Wendenäs, vid älvarnas sammanflöde) började kallas för Spöland. Denna förvirring rådde ända till 1940 då gamla Vännäs, som kallades Spöland, bytte namn till Vännäsby. Idrottsföreningen Spölands IF, grundad 1916, hade alltså sin hemort i nuvarande Vännäsby och inte i byn Spöland.

Våren 1938 drabbades byn av omfattande översvämningar, den så kallade Spölandskatastrofen. Värst drabbades dock nuvarande Vännäsby, som vid den tiden kallades Spöland. 

Släktnamnet Spolander har bildats från bynamnet.

Noter

Vidare läsning
 
 

Orter i Vännäs kommun
Stämpelmärken i Sverige

Stämpelmärken i Sverige infördes i en förordning i december 1660 efter intryck från närliggande länder. Förordningen föreskrev att vissa typer av handlingar hädanefter måste upprättas på ett särskilt av staten tillhandahållet papper - så kallat stämplat papper. Det stämplade papperet bestod av ett vikt pappersark, försedd med förtryckt statlig stämpel. Dessa så kallade helarksstämplar utgavs i olika valörer som motsvarade stämpelförordningens stämpelavgifter. Stämpelavgifterna gav välbehövligt tillskott i statskassan och med tiden utvidgades systemet till att omfatta allt fler typer av handlingar. 

Stämpelavgifterna var antingen fasta eller proportionella. De fasta stämpelavgifterna var att betrakta som en kostnadsersättning för statliga myndigheters expeditioner (till exempel utfärdade bevis och tillstånd), medan de proportionella stämpelavgifterna var en ren beskattning på olika former av ekonomiska transaktioner (lagfarter, inteckningar). 

De proportionella stämpelavgifterna kunde sällan täckas av en enskild stämpelvalör, utan ofta åtgick flera stämplar i olika valörer. En handling som på detta sätt belagts med många stämpelark blev skrymmande, och slöseriet med dyrbart papper var graverande. Problemet löstes år 1811 då statsmakterna, parallellt med helarksstämplarna, också införde mindre lösa beläggningsstämplar av sedellikt utförande, som istället belades på den upprättade handlingen. Därigenom var Sveriges första stämpelmärken ett faktum.

År 1880 ersattes de sedellika beläggningsstämplarna av frimärkslika stämpelmärken i mindre format och med perforerade marginaler och förgummerade baksidor. Dessa nya attribut bidrog till att underlätta själva stämpelbeläggningen; de sedellika beläggningsstämplarna separerades från varandra genom klippning och applicerades på handlingen med hjälp av tråd eller vax. 

Stämpelmärken förekom på många olika slags handlingar: lagfarter- och inteckningar i fast egendom, kontrakt, aktiebrev, obligationer, bouppteckningar, lottsedlar, växlar, körkort, pass, protokollsutdrag, tillstånd, bevis och domar. 

Den 1 juli 1992 avvecklades systemet med stämpelmärken i Sverige, men avgiften finns kvar i form av stämpelskatt.

Skatter i Sverige
Filateli
Bengt Sjöholm

Bengt Sjöholm, född 4 oktober 1953, är en före detta fotbollsspelare och svensk mästare i Halmstads BK och även före detta ordförande i samma klubb.

1979 vann Sjöholm Allsvenskan med Halmstads BK. Mellan 2001 och 2006 var Sjöholm ordförande i klubben, då han ersattes av Arne Ekstrand.

Sjöholm har även varit VD på ett flertal svenska bolag, bland andra Tylö AB, där han var VD mellan 2004 och 2009.. Under 90-talet var Sjöholm verksam som VD inom ett dotterbolag till Getinge AB.

Källor 

Födda 1953
Levande personer
Män
Fotbollsspelare i Halmstads BK
Svenska fotbollsspelare
Rob Scuderi

Robert John "Rob" Scuderi, född 30 december 1978 i Syosset, New York, är en amerikansk professionell ishockeyspelare som spelar för Los Angeles Kings i National Hockey League (NHL). Han har tidigare spelat på NHL-nivå för Pittsburgh Penguins och Chicago Blackhawks och på lägre nivåer för Wilkes-Barre/Scranton Penguins och Rockford Icehogs i American Hockey League (AHL) och Boston College Eagles (Boston College) i National Collegiate Athletic Association (NCAA).

Scuderi draftades i femte rundan i 1998 års draft av Pittsburgh Penguins som 134:e spelare totalt.

Han har vunnit två Stanley Cup, en med Pittsburgh Penguins för säsongen 2008–2009 och en med Los Angeles Kings för säsongen 2011–2012.

Statistik

Referenser

Externa länkar
Rob Scuderi NHL Statistics – Hockey-Reference.com
Rob Scuderi hockey statistics and profile at hockeydb.com
Rob Scuderi – Player profile at The Hockey News

Amerikanska ishockeyspelare
Spelare i Chicago Blackhawks
Spelare i Los Angeles Kings
Spelare i Pittsburgh Penguins
Spelare i Rockford Icehogs
Spelare i Wilkes-Barre/Scranton Penguins
Stanley Cup-mästare 2012
Stanley Cup-mästare 2009
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Idrottare från delstaten New York
Födda 1978
Levande personer
Män
Ishockeyspelare i Boston College Eagles (herrar)
Alumner från Boston College
Spelare valda i NHL Entry Draft 1998
Spelare valda av Pittsburgh Penguins i NHL Entry Draft
Davis Drewiske

Davis Anthony Drewiske, född 22 november 1984 i Hudson, Wisconsin, är en amerikansk professionell ishockeyspelare som spelar för ishockeylaget Philadelphia Flyers i NHL. Han har tidigare representerat Los Angeles Kings och Montreal Canadiens.

Statistik
USHL = United States Hockey League, WCHA = Western Collegiate Hockey Association

Klubbkarriär

Referenser

Davis Drewiske - nhl.com

Amerikanska ishockeyspelare
Idrottare från Wisconsin
Spelare i Los Angeles Kings
Spelare i Montreal Canadiens
Spelare i Manchester Monarchs (2001–2015)
Spelare i Des Moines Buccaneers
Stanley Cup-mästare 2012
Personer från Hudson, Wisconsin
Födda 1984
Levande personer
Män
Spelare i Hamilton Bulldogs (1996–2015)
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
Berglöf

Berglöf är ett svenskt efternamn som bärs av bland andra:

 Anshelm Berglöf, jurist och justitieråd
 Elof Berglöf, häradsskrivare och politiker
 Erland Berglöf, bankdirektör
 Frans Berglöf, häradshövding och politiker
 Fredrik Berglöf (1889–1974), fysiker, läroverkslektor
 Karin Berglöf (1903–1975), lärare, rektor
 Lennart Berglöf, ämbetsman
 Magnus Berglöf (född 1987), fotbollsmålvakt
 Roy Berglöf (1926–2017), curling- och bandyspelare
 Sigvard Berglöf (1929–2014), jurist, regeringsråd

Svenska efternamn
Forsström

Forsström är ett svenskt efternamn som bärs av bland andra:

 Edvard Forsström, skämttecknare
 Eino Forsström (1889–1961), finländsk gymnast
 Gunnar Forsström, finländsk konstnär
 Inga-Lilly Forsström, skådespelare
 Ingmar Forsström, författare och journalist
 Jonny Forsström, konstnär
 Maria Forsström, sångare och dirigent
 Martin Forsström, skådespelare, regissör och manusförfattare
 Petter Forsström (1877–1967), finländsk industriman
 Ralf Forsström (född 1943), finländsk scenograf, kostymdesigner och regissör
 Ted Forsström, finlandssvensk komiker och programledare i radio
 Tua Forsström, författare

Svenska efternamn
Lundholm

Lundholm är ett svenskt efternamn som den 31 december 2013 bars av 2123 personer bosatta i Sverige.

Personer med efternamnet Lundholm
 Anja Lundholm (1918–2007), tysk författare
 Bengt Lundholm (född 1955), ishockeyspelare
 Carl Lundholm (1850–1934), sprängämnestekniker
 Daniel Lundholm (född 1981), ishockeyspelare
 Helge Lundholm (1891–1955), psykolog
 Hjalmar Lundholm (1889–1972), skådespelare och teaterchef
 Kent Lundholm (född 1958), författare
 Kjell Lundholm (född 1938), landsantikvarie
 Lars Bill Lundholm (född 1948), manusförfattare
 Lisa Lundholm (1892–1977), skådespelare
 Martha Lundholm (1893–1988), skådespelare, regissör och teaterchef
 Mathias Lundholm (1785–1860), violinist och dirigent
 Michael Lundholm (född 1959), nationalekonom och politiker, moderat
 Oscar Lundholm (1852–1934), ingenjör
 Ragnar Lundholm (1887–1967), ingenjör
 Robert Lundholm (1909–1990), arkitekt
 Sam Lundholm (född 1994), fotbollsspelare
 Waldemar Lundholm (1883–1961), förläggare och instrumentfabrikör
 Victor Lundholm (1846–1935), bokhandlare

Källor

Svenska efternamn
Narkotikabrottskonventionen

Narkotikabrottskonventionen, eller 1988 års narkotikabrottskonvention, är en konvention som antogs av Förenta nationerna den 20 december 1988 i Wien, och som trädde i kraft den 11 november 1990. 2010 var 184 länder anslutna till konventionen.

Konventionen kompletterar 1961 års allmänna narkotikakonvention och 1971 års psykotropkonvention med ytterligare legala mekanismer, och har som syfte att främja internationellt samarbete mot narkotikabrottslighet. Den innehåller bestämmelser om utlämning av misstänkta och förverkande av narkotika, förverkande av teknisk utrustning som använts vid narkotikabrott, förverkande av vinster och egendom från narkotikabrott, samt husrannsakan och andra polisiära åtgärder i andra länder än det där en misstänkt narkotikabrottsling ställs inför rätta.

Källor

Externa länkar 
Konventionstexten på bl.a. engelska

1988 i Österrike
Narkotikabrott
Internationella konventioner
Mikrouttryck

Ett mikrouttryck är ett mycket kort, ofrivilligt ansiktsuttryck som speglar en människas omedelbara känsla. De förekommer oftast i högrisksituationer, där personen har något att vinna eller förlora. Till skillnad från vanliga ansiktsuttryck (makrouttryck) kan mikrouttryck svårligen åstadkommas viljemässigt. De uttrycker de sju universella ansiktsuttrycken; äckel, ilska, rädsla, sorg, lycka, förvåning och förakt. 

Mikrouttrycken uppstår under en 1/25 av en sekund och är därför nästan omöjliga att upptäcka. En studie av doktorerna Paul Ekman och Maureen O’Sullivan visar att endast 50 av 20 000 personer (0,25% av befolkningen) kan tolka och uppfatta dessa uttryck. Dessa personer har en "nästan perfekt förmåga att se/uppfånga mikrouttryck". Personer som testas och kan avslöja lögnare med över 80% korrekthet kallas "Truth Wizards". 

Forskningen kring mikrouttryck ligger till stor del bakom TV-serien Lie to Me, där huvudpersonen Cal Lightman baseras på Paul Ekman.

Se även 
 Paul Ekman
 Ansiktsuttryck
 Kroppsspråk

Referenser 

Kroppsspråk
Grants, New Mexico

Grants är en ort (city) i Cibola County i delstaten New Mexico, USA. Vid folkräkningen år 2010 bodde 9 182 personer på orten. Den har enligt United States Census Bureau en area på totalt 35,4 km².

Referenser 

Orter i New Mexico
Cibola County
Edmund Howard

Lord Edmund Howard född någon gång mellan 1472 och 1497, död 19 mars 1539, var far till Katarina Howard, Henrik VIII:s femte hustru. Edmund Howard var tredje son till  Thomas Howard, 2:e hertig av Norfolk och Elizabeth Tilney.

Han tillbringade sin ungdom vid hovet och finns år 1509 med i listan över de unga adelsmän som anordnader torneringen för att hedra Henrik VIII och dennes drottning Katarina av Aragonien vid deas gemensamma kröning. Trots att hans bror  Edward var nära vän med kungen, och hans bror Thomas kom att bli en av de mest framstående männen vid hovet, förefaller det inte som om Edmund fick vara med och dela på kungens gunst. Kungen ansåg att Lord Edmund var "ineffektiv".

År 1531 fick han hjälp av sin systerdotter  Anne Boleyn att bli utsedd till  Controller of Calais. Howards första äktenskap var med  Jocasta (Joyce) Culpeper, som han fick tio barn med. Ett av dessa barn var Katarina Howard, Henrik VIII:s femte hustru.  När lord Edmunds hustru dog under andra hälften av 1520-talet gifte han om sig med en änka. Han kom senare att gifta om sig ytterligare en gång. Båda dessa senare äktenskap blev dock barnlösa. Han avskedades från sin post i Calais år 1539, och han dog strax efteråt, ett år innan han kunde ha fått se sin dotter bli drottning av England. Hans son, Charles Howard kom att arrangera ett hemligt äktenskap med  Margaret Douglas, systerdotter till kungen, vilket ledde till att han en period spärrades in i Towern.

Noter

Tryckta källor
Weir, Alison, Henry VIII, King and Court, Random House Publishing Group, 2001.

Födda 1400-talet
Avlidna 1539
Män
Engelsk adel
Personer under Tudoreran
Mögelbildningsmanifestet

"Mögelbildningsmanifestet mot rationalismen inom arkitekturen" är ett tal som hölls av bildkonstnären Friedensreich Hundertwasser den 4 juli 1958 under en konstfestival i klostret Seckau. Talet trycktes så småningom och försågs därefter med tillägg 1959 och 1964 och så sent som 1996. Det är inte översatt till svenska (2015).

I detta principiella ställningstagande mot rationalismen och funktionalismen inom modernistisk arkitektur och dess vördnad för rätvinklighet utvecklade Hundertwasser för första gången sin alternativa, postmoderna byggfilosofi.. Denna närmade sig i stället det mjukt rundade, ornamentering, ekologisk samverkan med natur, färgrikedom och mångfald. Även boendes medverkan i eftersträvandet av "skönhet" främjades.

Konstnärens byggverksamhet långt senare, från Hundertwasserhaus i Wien i början av 1980-talet, skedde visserligen under medverkan av arkitekter, men kan ändå hänföras till mögelbildningsmanifestets tankegångar. Kritiska invändningar har gjorts mot en viss dragning till det förgångna hos Hundertwasser; likaså mot hans framträdande intresse för ytgestaltningen av byggnadsverken. Han har också förebråtts för populism och loppmarknadsestetik. Hundertwasser, som enligt sitt manifest uppskattade till exempel Antoni Gaudís jugendbyggnader lika väl som särlingskonstens arkitekter, sådana som Simon Rodia och Ferdinand Cheval, tenderade att acceptera dessa förebråelser. Förbehållet mot honom, att han skulle vara en "förskönare“, Behübscher, tolkade han som en äretitel.

Se även
Kunsthaus Wien
Waldspirale
Gröna citadellet i Magdeburg
Ekologism

Noter

Externa länkar
 Friedensreich Hundertwasser - Verschimmelungs - Manifest  

Arkitekturteori
Friedensreich Hundertwasser
Tal (retorik)
Facklitteratur 1958
Postmodernistisk arkitektur
George Tyler Wood

George Tyler Wood, född 12 mars 1795 i Cuthbert, Georgia, död 3 september 1858 i Texas, var en amerikansk demokratisk politiker och militär. Han var guvernör i delstaten Texas 1847–1849.

Wood var verksam inom handeln i Georgia och gifte sig 1837 med en änka, Martha Evans Gindrat. Familjen flyttade 1839 till Republiken Texas där Wood var verksam som plantageägare.

Wood tjänstgjorde som överste i mexikansk-amerikanska kriget och deltog i slaget vid Monterrey. Han efterträdde 1847 James Pinckney Henderson som guvernör och efterträddes 1849 av Peter Hansborough Bell.

Wood County och Woodville i Texas har blivit namngivna efter George Tyler Wood.

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations webbplats
Handbook of Texas Online
Political Graveyard

Guvernörer i Texas
Amerikanska militärer
Amerikanska demokrater
Personer inom USA:s näringsliv
Personer i Mexikanska kriget
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Randolph County, Georgia
Födda 1795
Avlidna 1858
Män
Vladimir Kirillovitj av Ryssland

Vladimir Kirillovitj, Storhertig av Ryssland (Vladimir Kirillovitj Romanov, ryska: Влад́имир Кир́иллович Ром́анов), född 30 augusti 1917 i Borgå, död 21 april 1992, var huvudman för ätten Romanov och pretendent till titeln som rysk tsar från 1938 och till sin död.

Uppväxt 
Vladimir Kirillovitj föddes i storfurstendömet Finland, som son till storfurst Kirill Vladimirovitj av Ryssland och Victoria Melita av Sachsen-Coburg-Gotha, och flydde till Haiko gård med sin familj i samband med den ryska revolutionen. År 1920 lämnade de Finland och bosatte sig i Koburg i Tyskland. Den 31 augusti 1924 gjorde Vladimirs far anspråk på tsartiteln  och Vladmir antog titeln Tsarevitj (tronföljare). År 1930 lämnade familjen Tyskland och bosatte sig i Frankrike där hans far satte upp sitt exilhov.

På 30-talet levde Vladimir en period i England, där han studerade och arbetade vid en fabrik. Vid återkomsten till Frankrike bosatte han sig i Bretagne, där han blev godsägare.

Tronarvinge och andra världskriget 
Vid sin fars död 1938 blev Vladimir huset Romanovs överhuvud. Samma år kom förslag om att han skulle bli regent av Ukraina, men han nekade med motiveringen att han inte ville hjälpa till med att splittra Ryssland.

Efter kriget 
Efter kriget levde Vladimir i huvudsak i Madrid, men återvände ofta till sina ägor i Bretagne och besökte ofta Paris.
Han kom efter kriget att vidta åtgärder för att se till att hans dotter skulle kunna ärva hans anspråk på tsartiteln, vilket skapade viss uppståndelse och splittring i släkten Romanov. Vladimir besökte Ryssland för första gången i november 1991 när han bjöds in till S:t Petersburg av borgmästaren Anatolij Sobtjak.

Källor

Externa länkar 

|-
|width="30%" align="center"|Företrädare:Kirill Vladimirovitj av Ryssland
|width="40%" align="center"|Pretendenter till Rysslands tron1938–1992
|width="30%" align="center"|Efterträdare:Storfurstinnan Maria Vladimirovna

Födda 1917
Avlidna 1992
Rysslands kungligheter
Romanov
Pretendenter till Rysslands tron
Ryska storfurstar
Ryska furstar
Alumner från University of London
Mottagare av Sankt Andreas orden
Mottagare av Alexander Nevskijorden
Mottagare av Ryska Vita örnens orden
Mottagare av Sankt Georgsorden
Mottagare av Sankt Vladimirs orden
Mottagare av Sankt Annas orden
Mottagare av Sankt Annas ordens första klass
Mottagare av Ryska Sankt Stanislausorden
Mottagare av Ryska Sankt Stanislausordens första klass
Mottagare av Preussiska Svarta örns orden
Mottagare av Sachsen-Ernestinska husorden
Mottagare av Annunziataorden
Malteserriddare
Män
Cay Holmberg

Cay Hake Holmberg, född den 27 mars 1933 i Johannebergs församling i Göteborg, är en svensk militär.

Biografi 
Holmberg tog studentexamen i Göteborg 1954. Han tog sjöofficersexamen 1957 och blev fänrik i flottan samma år. Han tjänstgjorde från 1957 på HMS Halland. Han gick ubåtsjaktutbildning i Storbritannien 1962 och stabskursen vid Militärhögskolan 1966–1968. Han befordrades 1970 till kommendörkapten av andra graden. Åren 1971–1972 var han jagarchef och befordrades 1972 till kommendörkapten. Han var lärare i strategi vid Militärhögskolan 1974–1977. År 1979 blev han kommendörkapten med särskild tjänsteställning. Han befordrades 1984 till kommendör och var 1984–1987 chef för Berga örlogsskolor. År 1987 befordrades han till kommendör av första graden och var 1987–1990 inspektör för flottan. Han befordrades 1990 till konteramiral och var 1990–1992 chef för svenska delegationen vid Neutrala nationernas övervakningskommission.

Cay Holmberg invaldes 1969 som ledamot av Kungliga Örlogsmannasällskapet och 1982 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien. 

Han är far till Filippa Reinfeldt, och därigenom tidigare svärfar till Fredrik Reinfeldt.

Utmärkelser
   Kungliga Örlogsmannasällskapets förtjänstmedalj i silver (2001)

Referenser

Noter

Tryckta källor 
Anderson, Björn: Kungl Krigsvetenskapsakademien. Svenska Krigsmanna Sällskapet (till 1805), Kungl Krigsvetenskapsakademien. 20 år med akademien och dess ledamöter 1996–2016 (Kungl. Krigsvetenskapsakademien, Stockholm 2016), s. 94.
Rune Kjellander: Kungl Krigsvetenskapsakademien. Svenska Krigsmanna Sällskapet (till 1805), Kungl Krigsvetenskapsakademien. Biografisk matrikel med porträttgalleri 1796–1995 (Kungl. Krigsvetenskapsakademien, Stockholm 1996), s. 190.
Kjellander, Rune: Svenska marinens högre chefer 1700–2005. Chefsbiografier och befattningsöversikter (Probus Förlag 2007), s. 94, 239.

Födda 1933
Levande personer
Män
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska amiraler
Personer verksamma vid Försvarshögskolan
Ledamöter av Kungliga Örlogsmannasällskapet
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Militärer från Göteborg
Blake Griffin

Blake Austin Griffin, född 16 mars 1989 i Oklahoma City i Oklahoma, är en amerikansk basketspelare som spelar för Boston Celtics  i NBA.

Det var tänkt att Griffin skulle debutera i NBA under säsongen 09/10. Så blev det dock inte på grund av en skada. Därför spelade Griffin sin rookie-säsong säsongen 10/11 istället. Efter säsongen 2010/2011 blev Blake Griffin utnämnd till NBA Rookie of the Year.

Externa länkar 

 

Amerikanska basketspelare
Spelare i Los Angeles Clippers
Idrottare från Oklahoma City
Födda 1989
Levande personer
Män
Alumner från University of Oklahoma
Spelare i Detroit Pistons
Spelare i Brooklyn Nets
Amerikanska idrottare under 2000-talet
Barend Strydom

Barend Hendri Strydom, född 1965 i Natal, Sydafrika, är en sydafrikansk politisk extremist och före detta polisman som 1988 sköt ihjäl sju svarta och sårade femton på en gata i Pretoria. Han hade dagarna innan mördat ytterligare en person och skadat en. För detta dömdes han till döden, men benådades 1992 i en amnesti som även omfattade ANC-aktivisten Robert McBribe. I sydafrikansk media kallades Strydom för Wit Wolf ("vita vargen").

Referenser 

Sydafrikanska brottslingar
Födda 1965
Levande personer
Män
Peter Hansborough Bell

Peter Hansborough Bell, född 12 maj 1812 i Spotsylvania County, Virginia, död 8 mars 1898 i Littleton, North Carolina, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var guvernör i delstaten Texas 1849–1853 och representerade Texas andra distrikt i USA:s representanthus 1853–1857.

Bell växte upp i Virginia och flyttade 1836 till Texas för att kämpa för Republiken Texas självständighet. Efter krigstjänsten, inte minst i slaget vid San Jacinto, belönade republiken honom med markområden. Under den självständiga republiken tjänstgjorde han i Texas Rangers och efter att Texas gick med i USA deltog han sedan i mexikansk-amerikanska kriget och befordrades till överstelöjtnant.

Bell efterträdde 1849 George Tyler Wood som guvernör i Texas. År 1853 avgick han för att tillträda som ledamot av USA:s representanthus. Bell efterträddes 1857 som kongressledamot av Guy M. Bryan. Efter sin tid i representanthuset flyttade Bell till North Carolina och dog där år 1898. Hans gravplats flyttades 1930 från North Carolina till Texas State Cemetery i Austin. Bell County, Texas har fått sitt namn efter Peter Hansborough Bell.

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations webbplats
Biographical Directory of the United States Congress
Handbook of Texas Online
Political Graveyard

Guvernörer i Texas
Ledamöter av USA:s representanthus från Texas
Amerikanska demokrater
Personer i Mexikanska kriget
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Spotsylvania County
Födda 1812
Avlidna 1898
Män