kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
The Road to Escondido

The Road to Escondido är ett musikalbum av J.J. Cale och Eric Clapton, utgivet 2006.

Cale hade tidigare varit en viktig influens för Clapton, som på 1970-talet hade hits med Cales låtar "After Midnight" och "Cocaine". Samarbetet på The Road to Escondido inleddes med att Clapton bad Cale producera ett album åt honom, vilket utvecklades till ett duettalbum med de båda.

Musikerna på albumet kommer i stor utsträckning från Cales kompband, men det innehåller också gästspel från flera kända musiker, däribland Albert Lee, Derek Trucks, John Mayer och Billy Preston. För Preston var albumet bland hans sista inspelningar innan han dog och det är också tillägnat honom. Merparten av låtarna på albumet är skrivna av Cale, medan Clapton stod för produktionen tillsammans med Simon Climie, som även arbetat med Clapton på flera av hans album sedan 1990-talet.

Albumet nådde 23:e plats på Billboard 200 och vann en Grammy Award för bästa samtida bluesalbum.

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av J.J. Cale, om annat inte anges.

"Danger" - 5:34 
"Heads in Georgia" - 4:12 
"Missing Person" - 4:26 
"When This War Is Over" - 3:49 
"Sporting Life Blues" (Brownie McGhee) - 3:31 
"Dead End Road" - 3:30 
"It's Easy" - 4:19 
"Hard to Thrill" (Eric Clapton/John Mayer) - 5:11 
"Anyway the Wind Blows" - 3:56 
"Three Little Girls" (Eric Clapton) - 2:44 
"Don't Cry Sister" - 3:10 
"Last Will and Testament" - 3:57 
"Who Am I Telling You?" - 4:08 
"Ride the River" - 4:35

Musikalbum 2006
Album av Eric Clapton
The Black Dahlia Murder

The Black Dahlia Murder (TBDM) är ett melodiskt tech-death metal-band från Waterford, Michigan, USA. Bandet har även tekniska inslag i musikstilen med hardcore. Bandet har tagit sitt namn från det uppmärksammade mordfallet Elizabeth Short (aka The Black Dahlia).

Den 11 maj 2022 tillkännagav bandet att grundaren och vokalisten Trevor Strnad avlidit. Han blev 41 år gammal.

Bandet bildades 2000 och efter att ha släppt EP:n A Cold-Blooded Epitaph 2002, erbjöds de skivkontrakt av Metal Blade Records. Fullängdsdebuten Unhallowed gavs ut 2003 och deras åttonde album, Nightbringers, släpptes i oktober 2017.

Bandet turnerade under 2008 med bland andra Vader, Psycroptic, Kataklysm och Aborted.

Medlemmar 
Nuvarande medlemmar
 Brian Eschbach – gitarr, sång (2001– )
 Alan Cassidy – trummor (2012– )
 Max Lavelle – basgitarr (2012– )
 Brandon Ellis – gitarr (2016–2022) sång (2022- )
 Ryan Knight – gitarr (2008–2016, 2022- )
Tidigare medlemmar

Trevor Strnad - sång (2001-2022) Död 2022
 Joe Boccuto – basgitarr
 Mahlon Orrin – basgitarr
 Mark Ratay – basgitarr
 Mike Schepman – basgitarr (2001)
 Sean Gauvreau – basgitarr (2001–2002)
 Cory Grady – trummor (2001–2004)
 John Deering – gitarr (2001–2002)
 David Lock – basgitarr (2002–2005)
 John Kempainen – gitarr (2002–2008)
 Ryan "Bart" Williams – basgitarr (2005–2012)
 Zach Gibson – trummor (2005)
 Pierre Langlois – trummor (2006)
 Shannon Lucas – trummor (2007–2012)

Turnerande medlemmar
 Ryan "Bart" Williams – basgitarr (2005)
 Tony Laureano – trummor (2005)
 Kevin Talley – trummor (2006)
 Matthew Paulazzo – trummor (2017)

Diskografi 
Demo
 What a Horrible Night to Have a Curse (2001)
 Demo 2002 (2002)

Studioalbum
 Unhallowed (2003)
 Miasma (2005)
 Nocturnal (2007)
 Deflorate (2009)
 Ritual (2011)
 Everblack (2013)
 Abysmal (2015)
 Nightbringers (2017)

EP
 A Cold-Blooded Epitaph (2002)
 Grind 'Em All (2014)

Singlar
 "A Selection Unnatural" (2009)
 "This Mortal Coil" (2009)
 "Into the Everblack" (2013)
 "Gone but Not Forgotten" (2017)

Video
 Majesty (DVD) (2009)
 Fool 'Em All (DVD) (2014)

Externa länkar 

 Officiell webbplats
 The Black Dahlia Murder på facebook

Amerikanska death metal-grupper
Musikgrupper bildade 2000
Amerikanska metalcore-grupper
Melodisk death metal-grupper
Musikgrupper från Michigan
Kulturkonservatism

Kulturkonservatism anser att det finns objektiva uppfattningar om estetik, det vill säga åsikten att det går att säga att en dikt är vackrare än en annan, att en bok är bättre än en annan etc. Kulturkonservatismen menar att det finns ett värde i att bevara kulturarvet, och att kulturarvet har mycket att säga människan även i modern tid. Ibland används även begreppet kulturkonservativ som en synonym till begreppet värdekonservativ. Denna tolkning delas inte av alla dagens debattörer, som menar att man bör göra en tydlig distinktion mellan kulturkonservatism och värdekonservatism, där värdekonservatism berör sociala normer kring till exempel familj, sexualitet, religion och moral, medan kulturkonservatism främst menas kulturarv, till exempel traditioner, konst, arkitektur, litteratur, folkkulturella uttryck och levnadsmönster.

Sverige
I Sverige blev kulturkonservatismen uppmärksammad genom en debatt på Expressens kultursidor under hösten 2008. Debatten startades av litteraturvetaren Johan Lundberg. Han satte kulturkonservatismen i motsättning till en kulturradikal hållning, liksom till olika former av värderelativism, och ville uppvärdera en kulturkanon.

En estetisk rörelse som kallats kulturkonservativ är retrogardismen.

Ryssland

Rysk samtida konst
Samtidigt som det i den samtida ryska konsten finns en ambition och skaparglädje anses starka krafter försöka begränsa dess omfattning på ett sätt som i vissa fall påminner om den dåtida statliga kontrollen i Sovjetunionen. I Ryssland råder enligt en rapport från det svenska kulturdepartementet  ett kulturkonservativt klimat, en kulturkonservativ politik och en debatt som präglas av rädsla för det fria ordet. I mars 2007 visades konstutställningen "Förbjuden konst" på Sacharovcentret, något som vållade stor debatt. I juli samma år väcktes åtal mot museichefen, Jurij Samodurov, som anklagades för att ha kränkt religiösa känslor och sått split mellan folkgrupper. Andrej Jerofejev, ansvarig för samtidskonsten på Nya Tretjakovgalleriet, hävdar att det kulturkonservativa klimatet i Ryssland förordar censur och att konst beskylls för att vara omoralisk eller ha en alltför lågkvalitativ nivå. Sommaren 2007 svarade Jerofejev för utställningen Sotsart i Paris. När konsten från Nya Tretjakovgaleriet packades upp konstaterades att ledningen för galleriet tagit bort ca 17 verk som ryska politiska kretsar ansåg olämpliga. Den ryske kulturministern Alexander Sokolov kallade utställningen för pornografi och hävdade att det var en skymf mot Ryssland. Jerofejev är fortfarande anställd vid galleriet men får inte göra nya utställningar av samtidskonst. Museet har skapat ett konstnärligt råd där tjänstemän i högre grad ersatt konstexperter.

Referenser

Konservatism
Eddie Lang

Eddie Lang, född Salvatore Massaro 25 oktober 1902 i Philadelphia i Pennsylvania, död 26 mars 1933 i New York, var en amerikansk jazzgitarrist.

Lang fick sitt genombrott som gitarrist i Mound City Blue Blowers 1924. Han spelade under de följande åren med violinisten Joe Venuti och med Red Nichols, Frank Trumbauer, Bix Beiderbecke, Jimmy Dorsey Tommy Dorsey, Louis Armstrong (Knockin' a Jug där även Jack Teagarden medverkade) och Benny Goodman.

Med Joe Venuti gjorde han bland annat Wild Cat, Sunshine och Dinah. 1928-1929 spelade han dessutom in duetter med bluesgitarristen Lonnie Johnson (Two Tone Stomp, Bullfrog Moan med flera). Från 1926 och framåt spelade han i orkestrar ledda av Roger Wolfe Kahn (där han kan höras med Jack Teagarden i She's a Great, Great Girl 1928), Jean Goldkette samt 1930-1931 med Paul Whiteman (och medverkar i filmen Jazzkungen).

Han var husgitarrist hos Okeh 1926 till 1933 och ackompanjerade många av deras sångare (Cliff Edwards, Seger Ellis, Victoria Spivey och Texas Alexander). 1931-1932 ackompanjerade han Boswell Sisters i ett antal av deras inspelningar. 1931 ackompanjerade han Bing Crosby i dennes inspelning av Stardust och fortsatte sedan som hans fasta ackompanjatör till sin död 1933. 1933 avled han i sviterna av en misslyckad halsoperation.

Externa länkar
 Eddie Lang ackompanjer sångerskan Ruth Etting i sången Without that man i ett filmklipp från 1932.
 Joe Venuti och Eddie Lang framför The Wild Cat i filmen Jazzkungen (1930).

Amerikanska jazzgitarrister
Musiker från Philadelphia
Födda 1902
Avlidna 1933
Män
Den stora sportboken

Den stora sportboken är ett svenskt samlingsverk om insatser av svenskar i idrottsvärlden som ges ut av Strömbergs/Brunnhages.

Verket består av två delar (dock numrerade 4 och 5, då boken ses som en uppföljare till Århundradets största sportprofiler). Den stora sportboken skildrar Sveriges insatser i idrottsvärlden, boken omfattar alla idrotter där Sverige tagit OS- eller VM-medalj. Varje idrottsgren presenteras med en historisk del och en del där alla svenska medaljprestationer finns med i tabellform. I det fall med en svensk världs- eller olympiamästare finns även en biografi om denna.

Källor
strombergs

Svenskspråkig facklitteratur
Eolslund

Eolslund är en trävilla på Södra Djurgården i Stockholm med adress Blockhusringen 37. Villan ligger på Blockhusudden intill Saltsjön.

Eolskulle

Eolskulle är den höjdplatå som ligger mitt på Blockhusudden. Namnet härrör från Aeolus som är den latinska formen för Aiolos, vindarnas gud. Eolus eller Eol är en äldre svensk namnform för vindguden. Man kan utgå ifrån att det blåste på denna kulle och här brukade man tända vårdkasarna för att varna för fiender som kunde anfalla Stockholm österifrån. En av de första som bosatte sig här var tullinspektören J.C. Middendorff, som 1806 fick en stor tomt och lät bygga ett mindre bostadshus med separat köksflygel. Så småningom uppfördes ett flertal hus på och intill kullen, bland dem Villa Johannisberg från 1810 och Thielska galleriet (ursprungligen kallad Villa Eolskulle) som stod färdig 1907.

Eolslund
På 1840-talet kom området Eolskulle med tomten söder om Blockhusringen i grosshandlare J.G. Sjöbergs besittning. 1867 lät dennes änka A.E. Sjöberg uppföra den nuvarande villan. Huset är en gulockramålad träbyggnad i schweizerstil med en bottenvåning och en vindsvåning samt en stor veranda mot Saltsjön och Stockholms inlopp. Verandan, takfoten och räcken är rikt utsirade med gallerverk i lövsågsarbete, så kallad snickarglädje. Skulpturen i trädgården föreställer ett svart lejon. Huset inspirerade författaren Sven Lidman till romanen Huset med de gamla fröknarna. Han bodde själv här en kortade tid vid sekelskiftet 1900.

Villan ägdes fortfarande 1990 av samma familj, nu i femte generation. Byggnaden blev delvis förstörd vid en brand 1985, men kunde återuppföras i ursprungligt skick.

Källor

Externa länkar

1867 i Sverige
Arkitekturåret 1867
Villor på Djurgården
Bränder i Stockholm
Bränder 1985
Strukturkonservatism

Strukturkonservatism (eller status quo-konservatism) är ett sätt att beteckna åsikten att det som är just nu inte ska förändras, att status quo ska bevaras. En typisk strukturkonservativ uppfattning är "vi vet vad vi har men inte vad vi får".

Status quo-konservatism ska inte sammanblandas med den ideologiska/politiska konservatism som har sin grund i Edmund Burkes skrifter.

Referenser 

Konservatism
1391 Carelia

1391 Carelia eller 1936 DA är en asteroid upptäckt 16 februari 1936 av Yrjö Väisälä vid Storheikkilä observatorium. Asteroiden har fått sitt namn efter det latinska namnet på Karelen.

Referenser

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Småplaneter namngivna efter platser
Astronomiska upptäckter av Y Väisälä
Astronomiska upptäckter 1936
Karelen
James Jeremiah Wadsworth

James Jeremiah ”Jerry” Wadsworth, född 12 juni 1905 i Groveland i staten New York, död 13 mars 1984 i Rochester i staten New York, var en amerikansk diplomat och politiker. Han var USA:s FN-ambassadör 1960–1961.

Wadsworth var ledamot av New York State Assembly, underhuset i delstatens lagstiftande församling, 1932–1941.

Wadsworth efterträdde 1960 Henry Cabot Lodge som USA:s FN-ambassadör och tjänstgjorde till slutet av Dwight D. Eisenhowers andra mandatperiod som USA:s president. Han efterträddes av Adlai Stevenson.

Wadsworth skrev böckerna Red China and the United Nations: the United States position on the admission of the Peiping regime to the United Nations (1960) och The Price of Peace (1962).

Externa länkar
Reminiscences of James Jeremiah Wadsworth vid Columbia University
James Jeremiah Wadsworth vid Bowdoin College
National Library of Australia
Political Graveyard

USA:s FN-ambassadörer
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Livingston County, New York
Födda 1905
Avlidna 1984
Män
Bounty



Bounty kan avse:

 Bounty (godis) – en chokladbitsmärke med kokos
 Bounty (musikgrupp) – tt danskt dansband och orkester som bildades 1991
 3264 Bounty – en asteroid i huvudbältet

Transport 
  – en 1700-talsfullriggare i Royal Navy, känd för Myteriet på Bounty

Musik 
 Bounty (iamamiwhoami) – audiovisuellt musikalbum av Svenska iamamiwhoami

Geografi 
 Bounty, Saskatchewan – en spökstad belägen i Saskatchewan, Kanada
 Bounty Bay – en havsvik vid Pitcairnöarna, namngiven efter skeppet
 Bountyöarna – en liten ögrupp bestående av 13 öar i södra Stilla havet som är en del av Nya Zeeland

Film och TV 
 Bounty (film, 1984) – film från 1984 regisserad av Roger Donaldson, originaltitel The Bounty
 Bounty – ett avsnitt av andra säsongen av Star Trek: Enterprise, se Lista över avsnitt av Star Trek: Enterprise
 Bounty – ett avsnitt av science fiction TV-serien Stargate SG-1, se Lista över avsnitt av Stargate SG-1
 Bounty – ett avsnitt av TV-serien The A-Team, se  Lista över The A-Team avsnitt
 Bounty – ett avsnitt av TV-serien Blake's 7
 The Bounty Hunter – en amerikansk romantisk action-komedi från 2010, regisserad av Andy Tennant

Se även 
 Myteriet på Bounty (olika betydelser)
Nora, Italien

Nora är en antik romersk och förromersk stad på en halvö nära Pula, Cagliari på Sardinien. Nora var en viktig handelstad på sin tid och hade två skyddade hamnar på var sin sida om halvön. 

De tros vara den första staden på sardinien och har bebotts av folk från Nuraghi perioden. Efter kolonisering av fenicier och kartager kom staden att hamna under romersk kontroll efter erövringen av Sardinien 238 f.Kr.. Under 800-talet verkar staden ha övergivits.  

Lämningarna efter teatern fungerar som konsertplats på sommaren.

Se även

Källor

Externa länkar 

Orter på Sardinien
Romerska städer
Simon Pegg

Simon Pegg, eg. Simon John Beckingham, född den 14 februari 1970 i Gloucester, England, är en brittisk skådespelare, komiker, filmproducent och regissör.
Han är mest känd för att ha medverkat i filmerna Shaun of the Dead och Hot Fuzz. De flesta av sina arbeten har han gjort tillsammans med skådespelarna Nick Frost, Jessica Hynes, Dylan Moran och Edgar Wright.

2010 fick han jobb som röstskådespelare av Lionhead Studios till RPG-spelet Fable 3. Han spelar rollen som Benn Finn, en äventyrssökande soldat. Han har även gjort rösten till Phineas Nigellus Black i 2023 års datorspel Hogwarts Legacy.

Filmografi

Källor

Noter

Externa länkar 

 
 
 

Brittiska skådespelare under 1900-talet
Brittiska skådespelare under 2000-talet
Födda 1970
Män
Levande personer
Personer från Gloucester
Alumner från universitetet i Bristol
Warren Austin

Warren Robinson Austin, född 12 november 1877 i Franklin County, Vermont, död 25 december 1962 i Burlington, Vermont, var en amerikansk republikansk politiker och diplomat. Han representerade delstaten Vermont i USA:s senat 1931-1946. Han var USA:s FN-ambassadör 1946-1953.

Austin utexaminerades 1899 från University of Vermont. Han studerade sedan juridik och inledde 1902 sin karriär som advokat i Vermont.

Senator Frank L. Greene avled 1930 i ämbetet och Frank C. Partridge blev utnämnd till senaten fram till fyllnadsvalet. Austin besegrade Partridge i republikanernas primärval och vann sedan fyllnadsvalet. Han omvaldes 1934 och 1940. Han avgick 1946 som senator för att tillträda som FN-ambassadör. Han efterträddes 1953 som FN-ambassadör av Henry Cabot Lodge.

Austin var kongregationalist och frimurare. Han var dessutom medlem av Cincinnatusorden, Shriners och Odd Fellows. Hans grav finns på Lakeview Cemetery i Burlington.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Ledamöter av USA:s senat från Vermont
USA:s FN-ambassadörer
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Franklin County, Vermont
Födda 1877
Avlidna 1962
Män
Alumner från University of Vermont
HMS Royal Oak

HMS Royal Oak har åtta fartyg i Royal Navy döpts till efter trädet Royal Oak som Karl II gömde sig i under sin flykt från landet under engelska inbördeskriget:

HMS Royal Oak, var ett 76-kanoners andra klass linjeskepp sjösatt 1664 och sattes i brand av holländarna 1667 i räden på Medway.
HMS Royal Oak, var ett 70-kanoners tredje klass linjeskepp sjösatt 1674, ombyggd 1690, 1713 och 1741. Efter hennes ombyggnad 1741 klassades hon som en 64-kanoners fjärde klass linjeskepp. Hon var ett fängelseskepp mellan 1756 och 1763 och skrotades 1764.
HMS Royal Oak, var ett 74-kanoners tredje klass linjeskepp sjösatt 1769 och användes som fängelseskepp 1796. Hon omdöptes till HMS Assistance år 1805 och skrotades 1815.
HMS Royal Oak, skulle vara en 74-kanoners tredje klass linjeskepp men omdöptes till HMS Renown före hennes sjösättning 1798.
HMS Royal Oak, var ett 74-kanoners tredje klass linjeskepp 1809, på hamnservice från 1825 och skrotades 1850.
HMS Royal Oak, var en pansarklädd fregatt sjösatt 1862 och såldes 1885.
HMS Royal Oak, var ett slagskepp av Royal Sovereign-klass sjösatt 1892 och skrotades 1914.
HMS Royal Oak, var ett slagskepp av Revenge-klass sjösatt 1914 och sjönk 1939 i Scapa Flow.
Montefiascone

Montefiascone är en stad och kommun i provinsen Viterbo i regionen Lazio i Italien. Kommunen hade  invånare (2018) och gränsar till kommunerna Bagnoregio, Bolsena, Capodimonte, Gradoli, Marta, San Lorenzo Nuovo och Viterbo. Den romerska vägen Via Cassia går igenom staden.

Montefiascone är känt för vinet Est! Est!! Est!!!.

Bilder

Se även 
 Bolsenasjön

Referenser

Externa länkar 

Kommuner i provinsen Viterbo
Orter i Lazio
Borstbälta

Borstbälta (Euphractus sexcinctus) är en art i familjen bältdjur och den enda arten i släktet Euphractus.

Utbredning 

Djuret förekommer i Sydamerika öster om Anderna från Surinam till norra Argentina, främst på savanner och annan gräsmark. Arten besöker även buskskogar, skogar, betes- och jordbruksmark samt trädodlingar.

Utseende 

Bältdjuret har en gulbrun färg och pansaret har 6 till 8 rörliga segment. Dessutom är pansaret täckt av vitgråa hår. Vid alla fyra fötter finns fem tår som är utrustade med skarpa klor för att öppna termitbon eller för att gräva egna bon. Huvudet ser tyngre ut i jämförelse med andra bältdjur av samma storlek. Djuret når en kroppslängd (huvud och bål) mellan 41 och 49 centimeter, en svanslängd mellan 12 och 24 centimeter samt en vikt av 3,3 till 6,5 kilogram.

Ekologi 

Arten skapar bon som består av en 1 till 2 meter lång tunnel och ett rum där bältdjuret kan vända. I motsats till flera andra bältdjur är den huvudsakligen aktiv på dagen men ibland letar den på natten efter föda. Varje individ lever ensam och revirets gränser markeras med körtelvätska från en doftkörtel som ligger under svansen. De är aggressiva mot artfränder och använder sina klor och tänder för att jaga bort inkräktare.

Föda 

Borstbältan är allätare men äter främst växtämnen som frukter, nötter och svampar. Den har även insekter (främst myror och termiter) eller as som föda.

Fortplantning 

Efter dräktigheten som varar i 60 till 65 dagar föder honan oftast två (ibland ett eller tre) ungdjur. Nyfödda ungar väger 95 till 115 gram och är blinda. Ögonen öppnas efter 22 till 25 dagar. Ungarna blir fyra gånger tyngre under sin första månad och börjar sedan med fast föda. 

Efter cirka nio månader är de könsmogna. Livslängden går upp till 15 år eller maximalt 18 år.

Hot och status 

Ibland jagas dessa djur av människor då de gräver i odlad mark eller på grund av att de äter frön. Köttet äts sällan orsakat av den ovanliga bismaken. IUCN listar arten som livskraftig.

Noter 

Bältdjur
Däggdjur i neotropiska regionen
Robert A. Lutz

Robert "Bob" Anthony Lutz, född 12 februari 1932 i Zürich är en schweizisk-amerikansk företagsledare. Efter karriär som stridspilot och studier vid Berkeley började han 1963 på General Motors. Där hade han flera chefspositioner i Europa varpå han gick till BMW som försäljningschef. 1974 gick han till Ford i Köln som chef för Ford Europa och satt med i Fords styrelse i Detroit. 1986 gick han över till Chrysler.

Källor

Födda 1932
Personer inom USA:s näringsliv
Personer från Zürich
Levande personer
Män
World Matchplay 1957

World Matchplay 1957 var en professionell snookerturnering, av de flesta ansedd som det "riktiga" världsmästerskapet. Detta var den sista upplagan av tävlingen som spelades innan snookern gick in i en period då ingen VM-turnering av något slag arrangerades, varken av förbundet eller organisationen kring World Matchplay. Detta års turnering fick också ganska låg status, eftersom de senaste årens mästare Fred Davis hade dragit sig tillbaka (han skulle visserligen göra come back när VM återuppstod 1964), vilket lämnade fältet öppet för nya utmanare.

Det blev de två senaste årens finalist, enelsmannen John Pulman som vann titeln, han slog i finalen nordirländaren Jackie Rea. Pulman skulle komma att behålla titeln ända fram till 1969, de första åren på grund av att inget VM arrangerades, och därefter försvarade han sin titel i sju utmanarmatcher åren 1964 - 1968.

Finalen hölls i Jersey.

Resultat

Källor 
 ArmchairGM - 1957 World Snooker Championship
 A brief history of the World Professional Championship

1957 i Jersey
Sport i Jersey
Sportåret 1957
VM i snooker
Hall County, Texas

Hall County är ett administrativt område i delstaten Texas, USA, med 3 353 invånare (2010). Den administrativa huvudorten (county seat) är Memphis.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau så har countyt en total area på 2 342 km². 2 339 km² av den arean är land och 3 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Donley County - norr
 Collingsworth County - nordost
 Childress County - öster
 Cottle County - sydost
 Motley County - söder
 Briscoe County - väster

Källor 

 
Stater och territorier bildade 1876
Sagostigen

Sagostigen är en naturstig med nöjespark utanför Malmköping i Södermanland, beläget vid Hälleforsnäs-avfarten av riksväg 53 mellan Nyköping och Eskilstuna i Bäckåsen. Det riktar sig till barn i åldrarna 2-12 år. Längs naturstigen, som grundades 1966, finns både röda stugor och sagoslott som illustruerar kända folksagor.  

Sagostigen har också en egen Saga, Tummahålet, som handlar om hur Grannas Britta hjälper trollen att få vatten när torkan slagit till en sommar. Sagan är uppkallad efter den flicka som bodde på gården besökare kör igenom på väg till Sagostigen.  

I anslutning till stigen finns även ett lekområde (nöjesparken) med kafé, hoppslott, dressinbana, lekstuga & karuseller.  

Utöver entréavgiften erbjuds några aktiviteter till en extra peng, de aktiviteterna är: eldrivna leksaksbilar, eldrivna grävmaskiner, ponnyridning & teater. 
Ponnyridningen har öppet under sommarlovet. Sedan många år tillbaka har teater erbjudits under somrarna på Sagostigen.  Tant Rita Prick  spelar Sagan om Pannkakan 2017.

Referenser

Noter

Externa länkar
Sagostigen.se

Sevärdheter i Sverige
Flens kommun
Curling vid olympiska vinterspelen 2010

Curling vid olympiska vinterspelen 2010 arrangerades mellan den 16 och 27 februari 2010 i Vancouver Olympic/Paralympic Centre i Vancouver, Kanada. Curling spelas för femte gången i olympiska sammanhang efter att tidigare ha spelats 1924, 1998, 2002 och 2006. Tävlingen hade samma upplägg som vid OS i Turin 2006. Tio lag möttes i en alla-möter-alla-turnering som följdes av två semifinaler dit de fyra bästa lagen avancerade. Lag Anette Norberg (Sverige) på damsidan och lag Kevin Martin (Kanada) på herrsidan tog OS-guld i turneringen.

Deltagare

Damer

Herrar

Resultat

Källor
Randall County

Randall County är ett administrativt område i delstaten Texas, USA, med 120 725 invånare (2010). Den administrativa huvudorten (county seat) är Canyon.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau så har countyt en total area på 2388 km². 2 367 km² av den arean är land och 21 km² är vatten.

Angränsande countyn 
  Potter County - norr  
  Armstrong County - öster  
 Swisher County - söder  
 Castro County - sydväst  
 Deaf Smith County - väster

Källor