kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Miriam Neureuther

Miriam Neureuther, född Gössner 21 juni 1990 i Garmisch-Partenkirchen, är en tysk utövare av längdåkning och skidskytte. Hennes mor kommer från Norge så hon talar både tyska och norska.

Gössner deltog vid VM 2009 i tjeckiska Liberec där hon ingick i det tyska stafettlaget på 4 x 5 km som slutade tvåa bakom Finland.

Som skidskytt deltog hon vid junior-VM 2009 där hon blev guldmedaljör i jaktstart och silvermedaljör i sprint. 

Hon inledde säsongen 2010/2011 bra med en andra plats i sprinten samt en andra plats i jaktstarten som ju står till grund för sprintresultatet.
Kaisa Mäkäräinen vann de båda tävlingarna.

Gössner slutade på andra plats i sprinten i Pokljuka den 14 december 2012 bakom tjeckiskan Gabriela Soukalová. Dagen efter avancerade hon från sin andra plats till första plats och tog därmed sin första individuella världscupseger. Det här gjorde hon trots att hon sköt hela fem bom totalt. Hon avslutade världscuphelgen i Pokljuka med att bli tvåa i masstarten bakom norskan Tora Berger. Den 5 januari 2013 tog hon sin andra världscupseger när hon vann sprinten på hemmaplan i Oberhof. Veckan efter vann hon sin andra raka sprint i världscupen i Ruhpolding.

Världscupssegrar 
Not: VM-tävlingar ingår också i världscupen

Individuellt (3)

Stafett (4)

Källor 
 
 Fakta på IBUs-webbplats

Födda 1990
Tyska längdåkare
Tyska skidskyttar
Kvinnor
Levande personer
Tyska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2010
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2010 från Tyskland
Tävlande i skidskytte vid olympiska vinterspelen 2010
Personer från Garmisch-Partenkirchen
Världsmästare i skidskytte
Idrottare från Bayern
Johan Fredrik Lilliehorn

Johan Fredrik Lilliehorn, född 24 juli 1745 och död 27 augusti 1811, var en svensk officer och tjänsteman.

Johan Fredrik Liliehorn föddes i Stockholm som son till kaptenen Samuel Carl Lilliehorn och hans hustru Clara Aurora Lothigia. Han blev hantlangare vid artilleriet i Stockholm 1757, och befordrad till styckjunkare samma år. 1758 inskrevs han som page vid hovet, och 1762 blev han kammarpage hos kung Adolf Fredrik. 1764 befordrades Lilliehorn till stabskornett vid Bohusläns dragonregemente, och 1769 blev han löjtnant vid samma regemente. 1771 befordrades han till stabskapten, och 1774 till sekundmajor. Han förflyttades samma år till en tjänst som ryttmästare vid livregementet till häst. 1781 befordrades han till sekundmajor vid samma regemente, och 1783 blev han överstelöjtnant i armén. Lilliehorn utnämndes 1785 till landshövding i Älvsborgs län. 1787 blev han riddare av Nordstjärneorden, och 1790 blev han kommendör av samma orden, och upphöjdes samtidigt till riddarklassen vid riddarhuset. 1788 utnämndes han till generalintendent över västra armén. 1800 upphöjdes han till friherrligt stånd. 1809 förflyttades han från Älvsborgs län till att bli landshövding över Västmanlands län, men avled redan efter två års tjänst.

Källor 
Gustaf Elgenstierna, Den introducerade Svenska adelns ättartavlor, Stockholm 1928

Landshövdingar i Västmanlands län
Landshövdingar i Älvsborgs län
Riddare av Nordstjärneorden
Kommendörer av Nordstjärneorden
Födda 1745
Avlidna 1811
Män
Militärer från Stockholm
Personer under gustavianska tiden
Ämbetsmän från Stockholm
Fredrik Ulrik Insenstierna

Fredrik Ulrik Insenstierna, född 21 december 1723, död 11 november 1768, var en svensk ämbetsman.

Insenstierna föddes som son till kammarherren och löjtnanten Anders Insenstierna och hans hustru Elisabeth Adlerberg. Han inskrevs som student i Uppsala 1734. 1741 fick han tjänst som auskultant i kommerskollegium, och 1744 utnämndes han till hovjunkare hos dåvarande kronprins Adolf Fredrik. 1745 utnämndes Insenstinerna till kammarherre, och 1761 befordrades han till hovmarskalk. Han erhöll landshövdings fullmakt redan 1762, men först 1763 utnämndes han till landshövding över Västmanlands län, en tjänst han innehade till sin död fem år senare.

Källor 
Gustaf Elgenstierna, Den introducerade Svenska adelns ättartavlor, Stockholm 1928

Landshövdingar i Västmanlands län
Födda 1723
Avlidna 1768
Män
Personer under frihetstiden
Hans Rickman

Hans Torsten Rickman, född 14 juli 1949 i Uppsala, är en svensk professor i astronomi. 

Rickman var till en början verksam vid Stockholms observatorium och disputerade vid Stockholms universitet 1977 på en avhandling om kometinfångning. Från 1978 har han verkat vid Uppsala astronomiska observatorium och blev 1998 professor där. Han var ordförande i Svenska astronomiska sällskapet 1996–2000, invaldes 2001 som ledamot av Vetenskapsakademien och var 2003–2006 generalsekreterare i Internationella astronomiska unionen (IAU).
Rickman är sedan 2007 professor vid polska vetenskapsakademins institut för rymdforskning (CBK) i Warszawa.

Rickmans forskning, som är främst teoretisk, omfattar kometers banutveckling och fysikaliska uppbyggnad samt asteroider, och han är även mycket aktiv inom astronomisk populärvetenskaplig verksamhet.

Asteroiden 3692 Rickman är uppkallad efter hononm.

Upptäckta asteroider

Källor

Noter

Tryckt litteratur

Webbkällor 

Hans Rickman i Nationalencyklopedin

Priser
David Bates-medaljen 2012

Externa länkar

Hans Rickman från Uppsala universitet

Svenska professorer i astronomi
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1949
Levande personer
Forskare från Uppsala
Svenska astronomer under 1900-talet
Svenska astronomer under 2000-talet
Soisalo

Soisalo är en stor ö i Savolax i östra Finland, i kommunerna Heinävesi, Kuopio, Leppävirta och Varkaus. Den omges av sjöarna Kallavesi, Suvasvesi, Kermajärvi, Ruokovesi, Haukivesi och Unnukka. Ön betraktas som Finlands största ö och den största inlandsön i Europa. Öns area är 1638 kvadratkilometer.

Ön omges av vatten på alla sidor, men eftersom vattennivåerna skiljer sig väsentligt är Soisalo ändå ingen riktig ö. Höjdskillnaden mellan Kallavesi i norr och Haukivesi i söder är sex meter, vilket ger upphov till kraftiga forsar mellan en del av sjöarna. 

Om man godkänner att en ö kan omges av vatten med helt olika höjdnivå kan halva södra Finland betraktas som en ö, då Kumo älv och Kymmene älv båda utgår från sjön Vesijako ("Vattendelaren") i Padasjoki kommun. Finlands officiellt näst största ö Sääminginsalo (erkänd kring år 2000) omges också av flera sjöar, men deras vattennivåer skiljer sig inte. Sääminginsalo avskiljs från fastlandet av en artificiell kanal. En båtled har dock tidigare funnits på samma ställe.

Om man inte heller uppfattar Sääminginsalo som en riktig ö blir den största ön i Finland den största av Fasta Ålands öar (Fasta Åland består av flera öar, sammanknutna med broar och vägbankar).

Se även 
Lista över öar i Finland

Källor 

Öar i insjöar i Finland
Öar i Heinävesi
Kuopios natur
Öar i Leppävirta
Öar i Varkaus
Öar i Finland större än 100 kvadratkilometer
Knud Aage Buchtrup Sand

Knud Aage Buchtrup Sand, född 9 februari 1887 i Randers, död 30 januari 1968, var en dansk läkare.

Sand blev candidatus medicinæ 1911, fick grundlig och mångsidig utbildning på laboratorier och kliniker, blev 1920 reservkirurg vid Kommunehospitalet i Köpenhamn och var 1925-1957 professor i rättsmedicin vid Köpenhamns universitet. Han var ordförande i Retslægerådet 1929-59. Han invaldes som utländsk ledamot av svenska Vetenskapsakademien 1940.

Hans vetenskapliga specialitet var studier över könskörtlarnas avsöndringar och dessas inflytande på organismens könsutveckling och könskaraktär. Han disputerade 1918 med det grundläggande verket Eksperimentelle studier över könskarakterer hos pattedyr, och fortsatte dels ensam, dels i samarbete med franska läkare sina epokgörande experiment över de sexuella funktionernas betydelse för regeneration.

Källor

Danska läkare
Danska professorer
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1887
Avlidna 1968
Personer från Randers
Ivetofta-Gualövs församling

Ivetofta-Gualövs församling är en församling i Villands och Gärds kontrakt i Lunds stift. Församlingen ligger i Bromölla kommun i Skåne län och ingår i Bromölla pastorat.

Administrativ historik 
Församlingen bildades 2010 genom sammanslagning av Ivetofta församling och Gualövs församling och utgjorde därefter ett eget pastorat. Från 2014 ingår församlingen i Bromölla pastorat.

Kyrkor 
 Ivetofta kyrka
 Gualövs kyrka

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats för Bromölla pastorat

Församlingar i Lunds stift
Indelningar i Bromölla kommun
Assassin (spel)

Assassin, även Assassin – det slutliga spelet, är ett brädspel utformat av Douglas Alan Byrne och utgivet i Sverige av Alga 1980.

Spelplan 
Den kvadratiska monopolliknande spelplanen består av 28 rutor där 26 st är städer och 2 st är så kallade assassinrutor. De olika städerna skiljer sig åt vad gäller köp- och säljmöjligheter och är delvis kopplat till verkligheten. Således kan man till exempel köpa krigsmateriel i Stockholm och plutonium i Moskva. Två av städerna är också Säkra Städer vilket innebär att spelare som står där ej kan mördas för tillfället.
å

Målet 
Spelaren ska gå runt spelplanen och tjäna pengar genom att köpa och sälja diverse olagliga varor, såsom guld, hemligheter, krigsmateriel, konstförfalskningar och så vidare. För pengarna som man tjänar kan man sedan hyra lönnmördare som man sedan använder för att försöka ta livet av sina motspelare.

Mordförsök 
Mordförsök kan utföras på ett av följande sätt:

 Spelare hamnar på en av de två assassinrutorna som finns på spelbrädet
 Spelare hamnar på samma ruta som sin motståndare
 När som helst och var som helst men maximalt en gång per varv.

Det sista alternativet förutsätter dock att man har tillräckligt med pengar. Hyrda lönnmördare är indelade i tre klasser (A, B och C) och skiljer i pris men också i skicklighet.
När lönnmördare har valts så plockar man ett platskort. Varje plats har en lista över möjliga vapen och minst ett av dessa måste finnas på lönnmördarens kort. Om inte så har mordförsöket misslyckats. Om lönnmördaren har vapnet så plockar man ett vapenkort för att se om lönnmördaren lyckats hitta eller smuggla in detta vapen.
Förutsatt att de tre korten överensstämmer på åtminstone ett vapen ska spelaren slå med två T6 för att se om summan överensstämmer med siffrorna som finns bredvid vapnet på mördarens kort. (Exempelvis Pistol 2-9 eller Kniv 6-12.) En lönnmördad spelare är ute ur spelet. Spelare kan erbjuda sin motståndare 1 miljon för att blåsa av mordförsöket. Detta måste dock göras innan man slår tärningarna.

En del lönnmördare har egenskaper som är kopplade till spelplanen. Exempelvis Dietrich Mannstadt som alltid lyckas med uppdrag i Berlin, Lord Reevestead som är paniskt rädd för gult vilket innebär att den spelare som har gul pjäs alltid klarar sig eller Jacqueline Cartier som vägrar döda kvinnor.

Kuriosa 
Alga fick mycket kritik för detta brädspel vars lock är fyllt med skotthål. Kritiken berodde mest på att personer inte tyckte att det passade sig att barn spelade ett spel där man ska mörda varandra eller köpa och sälja illegala varor. Det drogs också in mitt i julhandeln 1981.

Sällskapsspel
Brädspel
Kroatiska rättspartiet

Kroatiska rättspartiet (, förkortat HSP) är ett nationalkonservativt politiskt parti i Kroatien. Partiet grundades år 1990 men anser sig bära sina anor från år 1861. Ordet "rätt" i partinamnet åsyftar partiets historiska mål att skydda kroaternas nationella och etniska rätt till ett oberoende hemland. Partiordförande heter Karlo Starčević. I parlamentsvalet 2011 förlorade partiet en parlamentsplats och är därmed inte representerat i Sabor.

Historia  
Kroatiska rättspartiet identifierar sig som arvtagare av Rättspartiet, ett politiskt parti som grundades den 26 juni 1861 av Ante Starčević och Eugen Kvaternik. Rättspartiet var ett nationalistiskt parti som verkade för autonomi och självbestämmanderätt för kroaterna inom Österrike-Ungern. Flera partimedlemmar, inklusive Eugen Kvaternik, var anstiftare till Rakovicaupproret vars syfte var ett oberoende och enat Kroatien fritt från österrikisk och ungersk dominans.

Partiledare 
Dobroslav Paraga, 1990–1993
Anto Đapić, 1993–2009
Daniel Srb, 2009–2017
Karlo Starcevic, 2017–

Referenser

Noter 

Nationalistiska partier i Kroatien 
Politiska partier bildade 1990
Högerpopulism
Euroskeptiska partier
Sankt Annas orden

Sankt Annas orden (), var en rysk orden instiftad 1735 på initiativ av Karl Fredrik av Holstein-Gottorp till åminnelse av hans hustru Anna Petrovna, men i namn av den heliga Marias mor Anna. Ordens motto var "Amantibus Justitiam, Pietatem, Fidem". Då hertigarna av Schleswig-Holstein-Gottorp blev ryska regenter kom orden till Ryssland. År 1797 inkorporerades orden av Paul I av Ryssland i det ryska ordensväsendet. Orden avskaffades efter revolutionen 1917. Inom huset Romanov har man dock fortsatt att dela ut orden.

Ryska ordnar
Priser och utmärkelser instiftade 1735
The Time of Our Lives

The Time of Our Lives är en sång med den italienska operapopgruppen Il Divo och den amerikanska R&B-sångerskan Toni Braxton. Låten spelades in som officiell låt för VM i fotboll 2006 i Tyskland och skrevs av svensken Jörgen Elofsson och producerades av Steve Mac. Den finns med på samlingsalbumet Voices from the FIFA World Cup (2006) och på den europeiska återutgåvan av Braxtons femte studioalbum Libra (2005). 

Låten släpptes som singel enbart i Europa den 9 juni 2006 men blev Tonis mest framgångsrika från hennes album.

Musikvideo 
Singelns musikvideo regisserades av Nigel Dick och utspelar sig på en fotbollsarena nattetid. Il Divo medlemmarna står på planen och Braxton syns på en enorm skärm ovanför. Fotbollsscener visas med jämna mellanrum under videons gång.

Format och innehållsförteckningar 
CD-singel, Europa
 "The Time of Our Lives" (radioversion) – 3:18
 "Isabel" – 4:14

CD-maxisingel, Europa
 "The Time of Our Lives" (radioversion) – 3:18
 "Isabel" – 4:14
 "The Time of Our Lives" (originalversion) – 4:40
 "Heroe" – 4:17
 "The Time of Our Lives" (Video)

Listplaceringar

Se även 
 Toni Braxton
 Il Divo

Referenser 

Fotbollslåtar
Låtar av Jörgen Elofsson
Musiksinglar 2006
Världsmästerskapet i fotboll 2006
Sånger av Toni Braxton
Engelskspråkiga sånger
Peder Bodén

Peder Bodén, född 8 april 1978 i Umeå, är en innebandyspelare i IBK Umeå Norr tidigare IBK Dalen från Umeå. Bodén har flera stora meriter från sin karriär som spelare, bland annat två VM-guld och 43 landskamper. Peder blev poängbäste svensk genom tiderna då han gjorde sin 723:e poäng (352+371) i Svenska Superligan och han passerade därmed Niklas Jihde.

Externa länkar

Referenser

Noter

Externa länkar 

Svenska innebandyspelare
Män
Levande personer
Innebandytränare
Födda 1978
Idrottare från Umeå
HSP

HSP kan syfta på:

 HSP – en sjukdom som oftast drabbar pojkar men också flickor 3-10 år, se Henoch-Schönleins purpura
 HSP – ett karaktärsdrag, se Högkänslighet (Highly sensitive person)
 HSP – ett nationalkonservativt politiskt parti Hrvatska stranka rava i Kroatien, se Kroatiska rättspartiet
 HSP – en samtidig förstoring av både levern (hepatomegali) och mjälten (splenomegali), se Hepatosplenomegali
Whiteface Mountain

Whiteface Mountain är det femte högsta berget i New York, och en av de högre bergstopparna bland Adirondack Mountains. Berget är avskilt från de flesta andra högre topparna, och från toppen kan man se i alla riktningar ut över Adirondack Mountains. Under klara dagar går det också ofta även att se glimtar av Vermont och Kanada. Berget ligger vid staden Wilmington (omkring 21 kilometer från Lake Placid) och här finns ett skidområde med den högsta fallhöjden i östra USA (1 045 m). Fritidsskidåkningen ökade i popularitet under åren efter andra världskriget kan delvis hänföras till insatser av USA:s armés 10:e bergsdivision. Vid Whiteface Mountains hölls också alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 1980. Berget är unikt bland High Peaks, då toppen utvecklats och kan under vissa delar av året nås med bil.

Whiteface Castle och Whiteface Mountain Veterans Memorial Highway byggdes som arbetsmarknadspolitiska åtgärder under stora depressionen, projekt som liknande New Deals Works Progress Administration (WPA). Betalvägen började byggas 1929, vilket krävt ett tillägg i delstatskonstitutionen, och vid ceremonin för påbörjandet av bygget medverkade New Yorks dåvarande delstatsguvernör Franklin D. Roosevelt. Kostnaderna uppmättes till 1,2 miljoner amerikanska dollar och vägen avslutas inom 300 vertikala meter (90 m) innan toppen. Körbanan är åtta kilometer lång och har en genomsnittlig stigning på 8%. Vägen öppnades den 20 juli 1935 i en ceremoni med Roosevelt, då USA:s president, och fick då namnet "Whiteface Mountain Veterans Memorial Highway" för att hedra veteranerna från första världskriget.

Whiteface Castle, som byggdes med granit, och där utgrävningar gjordes under vägbygget, dominerar området. Från den angränsande parkeringsplatsen finns två vägar mot toppen. Den första är Stairway Ridge Trail, en gångstig med ledstänger och återkommande cement- och stensteg, vilken uppskattas vara 120 meter lång. Den andra är en 129 meter lång tunnel in i bergets kärna. Där tunneln tar slut tar en hiss vid, och i den kan man åka 84 meter, eller motsvarande ungefär 27 våningar upp till toppen.

Whiteface Ski Resort 

Skidområdet styrs av Olympic Regional Development Authority. Det finns både skidliftar och en vandringsled. Man kan också färdas med gondolbana, stollift och rullband. Under sommaren erbjuds turer med gondolbanan eller cykling på mountainbike.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

 Whiteface Mountains webbplats
 Whiteface Mountain Reviews
 Wilmington Historical Society Photos
 
  Peakbagger.com: Whiteface Mountain
 Summitpost.org: Whiteface Mountain

Berg i delstaten New York
Hyperolius nasutus

Hyperolius nasutus är en groda från Afrika som tillhör släktet Hyperolius och familjen gräsgrodor.

Utseende 
En liten, lång och smal groda med genomskinligt grön ovansida, ibland med mörkare fält, som kan forma sig till en mittstrimma längs ryggen. Hanarna har vanligen en ljusgul sidostrimma, ofta med svarta konturer, som ibland även honor kan ha. Ben, händer och fötter har samma färg som ovansidan; ibland kan dock tådynorna vara röda. Buksidan är vit och genomskinlig, så de indre organen skymtar. Huvudet är spetsigt med tydlig nos och horisontell pupill, men dold trumhinna. Hanens strupe har en klargul flik. Ingen storleksskillnad mellan könen, båda är mellan 19 och 24 mm långa.

Grodynglen är ljusbruna med mörkare fläckar. Stjärtspetsen mörknar i regel när de blir äldre.

Utbredning 
Arten har konstaterats i norra Botswana, norra Namibia, västra Zambia och norra Angola. Nyligen (2006) har den också iakttagits i Elfenbenskusten och norra Benin. Närvaron i sydvästra Kongo-Kinshasa, nordvästra Zimbabwe samt, mera osäkert, nordvästra Zambia har ännu ej slutgiltigt fastställts. Den taxonomiska osäkerheten kring artkomplexet gör emellertid att utbredningsområdet enligt vissa forskare är betydligt större, se nedan under Taxonomi.

Taxonomi 
Artens taxonomiska ställning är mycket omdiskuterad. Grodan Hyperolius benguellensis, som lever i södra Moçambique och KwaZulu-Natal i Sydafrika räknas ibland till denna art. Till nasutus-komplexet räknas också av vissa forskare Hyperolius poweri, som finns i större delen av Sydafrika, samt Hyperolius adspersus, som lever i västra Kongo-Kinshasa, Kongo-Brazzaville, Gabon och södra Kamerun. Slutligen finns det en östafrikansk population, från Etiopien via Somalia, Kenya, Uganda, Burundi, Tanzania och Malawi till Sydafrika, som även ibland räknas till arten..

Vanor 
Grodan lever framför allt på den mera fuktiga savannen. Den kan även finnas på andra grässlätter, gärna i närheten av vattendrag, sjöar och träsk, och det förekommer att den uppträder invid mänsklig bebyggelse.

Fortplantning 
Arten börjar ofta inte leka förrän efter 2 till 5 månader in på regntiden, då den uppsöker träsk, sjöar, vattenhål, dammar och andra vattensamlingar, även temporära, för att para sig och lägga ägg. Honan lägger vanligen mellan 60 och 300 ägg bland växtlighet just under vattenytan. De kläcks i regel efter 5 dagar.

Status

Referenser 

Gräsgrodor
Hyperolius
Bortrioxid

Bortrioxid är en kemisk förening av bor och syre med formeln B2O3.

Egenskaper
Bortrioxid förekommer vanligen i amorf form känd som boroxidglas, men kan kristalliseras genom anlöpning. Kristallin bortrioxid är mycket hårdare (8,2 på Mohs hårdhetsskala) än amorf (3 på Mohs hårdhetsskala).

Bortrioxid kan reduceras av magnesium, kalium eller väte till ren bor.

Framställning
Bortrioxid framställs genom kondensation av borsyra.

Användning
Förutom för framställning av ren bor används bortrioxid för tillverkning av borosilikatglas, som flussmedel till glas och emalj och som katalysator i organisk syntes.

Se även
Aluminiumoxid
Arseniktrioxid

Källor
Material Safety Data Sheet Mallinckrodt Baker
Material Safety Data Sheet EMD Chemicals
Safety data for boric anhydride Oxford University

Borföreningar
Sura oxider
Scene it? Filmtoppen

Scene It? Filmtoppen är titeln på ett spel avsett att användas tillsammans med en Xbox 360. Spelet använder sig av ett antal specialgjorda trådlösa handkontroller som till utseendet påminner mycket om handkontrollerna som används till spelserien Buzz!. Spelet är med svenska röster för att göra det mer familjevänligt och filmklippen är textare. Något föregångare fått kritik för att de inte fanns på svenska. En annan nyhet är att du kan använda din avatar i spelet. Men det accepterades inte av Xboxs skapare så det fick läggas ner.

Datorspel 2008
Xbox 360-spel
Victor von Post

Johan Gustaf Victor von Post, född 15 oktober 1825 i Skedevi församling, död 29 april 1902 i Skedevi, var en svensk bruksägare och riksdagsman. Han tillhörde släkten von Post och var son till bruksägaren Gustaf Erik von Post (riksdagsman 1840/41).

Victor von Post var ledamot av riksdagens första kammare 1880–1898, invald i Östergötlands läns valkrets. Han var landstingman i Östergötlands län 1872-1883, 1886–1887, 1889–1894 och 1896.

Källor

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Män
Födda 1825
Avlidna 1902
Personer från Skedevi socken
Victor
Köpings socken

Köpings socken kan syfta på:
Köpings socken, Västmanland – numera del av Köpings kommun
Köpings socken, Öland – numera del av Borgholms kommun

Se även 
Köpinge socken i Skåne, numera del av Kristianstads kommun
Bruno Buchberger

Bruno Buchberger, född 22 oktober 1942 i Innsbruck, är professor i datormatematik vid universitetet i Linz i Österrike. Han är mest känd för att ha skapat teorin om Gröbnerbaser i sin doktorsavhandling om algoritm Ein Algorithmus zum Auffinden der Basiselemente des Restklassenrings nach einem nulldimensionalen Polynomideal (tyska, En algoritm för att hitta baselementen i kvotringen av ett nolldimensionellt ideal) 1965. Han gav dessa objekt namnet Gröbnerbaser efter sin handledare, Wolfgang Gröbner.

Buchberger grundade Journal of Symbolic Computing 1985 och Research Institute for Symbolic Computation 1987.

För sin teori om Gröbnerbaser fick Buchberger Association for Computing Machinerys Paris Kanellakis Award 2007. Han är även hedersdoktor vid universitetet i Nijmegen i Nederländerna och vid västra universitetet i Timișoara i Rumänien.

Referenser

Externa länkar

Bruno Buchberger på Mathematics Geneaology Project.
Buchbergs hemsida.

Österrikiska matematiker
Födda 1942
Levande personer
Män
Hedersdoktorer