kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
William Hahne

William Eric Viking Hahne, född 19 april 1992 i Råsunda församling, Stockholms län, är en svensk före detta politiker. Från november 2014 till februari 2018 var Hahne ledamot av Stockholms kommunfullmäktige för Sverigedemokraterna och mellan 2018 och 2020 vice partiledare för Alternativ för Sverige.

Hahne var vice förbundsordförande för Sverigedemokratisk Ungdom (SDU) mellan september 2011 och september 2015.

Politisk karriär 
Hahne anställdes 2010 som pressekreterare för Sverigedemokraterna i Sveriges riksdag men lämnade posten 2012, enligt många på grund av en uppmärksammad debattartikel i Aftonbladet tillsammans med Gustav Kasselstrand där ungdomsförbundet tog ställning mot moderpartiet i Israel-Palestina-konflikten. I november 2012 uppmärksammades Hahne och Kasselstrand återigen i en debattartikel, denna gång i Dagens Nyheter där de kritiserade moderpartiet för behandlingen av Erik Almqvist efter den så kallade "Järnrörsskandalen".

Han valdes den 1 mars 2015 till distriktsordförande för Sverigedemokraterna Stockholms stad, vilket blev kulmen på en lång och infekterad strid som sedermera slutade med att Hahne och Kasselstrand den 27 april uteslöts ur Sverigedemokraterna. Hahne var också distriktsordförande för Sverigedemokratisk ungdom i Stockholm mellan 2011 och 2013.

År 2018 blev William Hahne vice partiledare i Alternativ för Sverige. I mars 2020 lämnade han alla sina politiska uppdrag för partiet; detta efter att han i media uppmärksammats för att sälja munskydd till ett 759 % högre pris än normalt under COVID-19-pandemin.

Militärtjänstgöring 
Hahne genomförde sin militära grundutbildning 2012 på Livregementets husarer. Hahne arbetar sedan dess som luftburen jägare med befattning som gruppbefäl på samma förband. Hahne innehar graden sergeant och är även utbildad fallskärmsjägare.

Referenser

Externa länkar 
 Kort presentation av William Hahne på SDU:s webbplats

Uteslutna sverigedemokrater
Ledamöter av Stockholms stadsfullmäktige
Män
Födda 1992
Levande personer
Personer från Solna
Medlemmar i Alternativ för Sverige
Svenska politiker under 2000-talet
Koekelbergbasilikan

Koekelbergbasilikan, franska Basilique Nationale du Sacré-Cœur, flamländska Nationale Basiliek van het Heilig-Hart, är en katolsk kyrka på Koekelberg i Bryssel. Kyrkan, som är en av de största katolska kyrkorna i världen, började byggas 1905 och stod klar 1969. Den innehar hedersbenämningen basilika (mindre basilika).

Historia 
År 1880 ville Kung Leopold II av Belgien omvandla området kring Koekelberg till ett kungligt distrikt till minne av 50-årsdagen av Belgiens självständighet. Inspirationen hämtade han från Sorbonnekvarteret i Paris och ville därför bygga en egen Panthéon. Denna idé mötte svagt gehör och Leopold lanserade istället idén om att bygga en nationell helgedom.

Kungen var fascinerad av Paris och ville att arkitekturen av den nya kyrkan skulle påminna om Sacré-Cœur i Montmartre. Platsen skulle också vara navet av avenyer som sammanstrålar här likt Triumfbågen i Paris tillsammans med en egen "Champs-Élysées" som leder in mot stadskärnan.

Kung Leopold II lade själv den första stenen vid starten av bygget som även sammanföll med Belgiens 75:e årsdag av självständighet år 1905. Ritningarna till basilikan var inledningsvis i nygotisk stil och ritades av arkitekten Pierre Langerock. När första världskriget bröt ut tog de belgiska statsfinanserna slut och bygget stannade upp, men förde även med sig en förändring i den arkitektoniska smaken.

En ny art déco-design ritades därför av arkitekten Albert van Huffel tillsammans med ingenjören Paul Rome. År 1919 tillägnade den belgiska kardinalen Désiré-Joseph Mercier monumentet till första världskrigets offer. När van Huffel dog år 1935 lämnades Paul Rome att slutföra bygget av basilikan. Koekelbergbasilikan invigdes år 1951 av kardinal Jozef-Ernest van Roey trots att den ännu inte var färdigställd. Till år 1969 stod basilikan färdig men dessförinnan hade den erhållit status som mindre basilika av påve Pius XII redan år 1952.

Källor

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Byggnader och anläggningar i Bryssel
Kyrkobyggnader i Belgien
Romersk-katolska kyrkobyggnader
Omantlad ammunition

Omantlad ammunition är en typ av  kula där kulan består helt av bly och helt saknar ett skal av koppar. Ett sådant skal kallas kulans mantling. En omantlad kula är mycket mjuk och enkel och billig att framställa. Den är också lätt att stoppa. Dess nackdelar är att den dels stannar för snabbt för jakt, att kulan inte håller ihop vid träff. Ifall utgångshastigheten är högre än cirka 300 meter per sekund, vilket gäller nästan all modern gevärsammunition, brukar stora delar av kulan fastna som föroreningar i pipan. Detta gör att omantald ammunition inte används alls utom i finkalibriga vapen. 

Omantlade kulor används därför nästan enbart till sportskytte. Den vanliga vanligaste kulan till luftgevär och 
luftpistoler, Diabolokulan, är en omantlad blykula. Omantlade kulor används även vid skidskytte och svartkrutsskytte.

Se även
 Halvmantlad ammunition
 Helmantlad ammunition

Referenser

Externa länkar

Finkalibrig ammunition
Vetlanda pastorat

Vetlanda pastorat är ett pastorat i Njudung-Östra Värends kontrakt i Växjö stift i Vetlanda kommun. 

Pastoratet har funnits för Vetlanda församling sedan denna bildades på medeltiden och har sedan utökats för att från 1995 omfatta Vetlanda, Näsby, Björkö och Nävelsjö församlingar. Det utökades 2018 genom sammanläggning med pastoraten Alseda pastorat, Lannaskede pastorat och Bäckseda-Korsberga pastorat.:

Pastoratet består av följande församlingar:
Alseda församling
Vetlanda församling
Näsby församling
Björkö församling
Nävelsjö församling
Lannaskede församling
Bäckseda församling
Korsberga församling
Nye, Näshult och Stenberga församling
2020 tillkom Ekenässjöns församling genom utbrytning ur Vetlanda församling.

Pastoratskod är 061203

Referenser

Indelningar i Vetlanda kommun
Pastorat i Växjö stift
Haraldsberg

Haraldsberg är en skogsgård på Hallandsåsens norra sluttning. Gården omfattar 37 ha varav 32 ha utgörs av skog - övervägande bok.

På gården finns ett flertal fornlämningar vilket tillsammans med en fauna typisk för Hallandsåsen har lett till Natura 2000- märkning.

Natura 2000-områden i Sverige
Confederación General del Trabajo

Confederación General del Trabajo (CGT), bildad 1930, är en facklig centralorganisation i Argentina. Flertalet av landets fackförbund är organiserade i CGT som sammanlagt representerar omkring tre miljoner arbetare.

CGT bildades efter en sammanslagning av Unión Sindical Argentina (USA) och Confederación Obrera Argentina (COA).

Referenser
LO TCO Biståndsnämnd: Argentina

Argentinska fackliga organisationer
Fackliga centralorganisationer
Fackliga organisationer bildade 1930
Thailand i olympiska sommarspelen 2000

Thailand deltog i de olympiska sommarspelen 2000 med en trupp bestående av 52 deltagare, 34 män och 18 kvinnor, och de tog totalt tre medaljer.

Medaljer

Guld
 Wijan Ponlid - Boxning, Flugvikt

Brons
 Pornchai Thongburan - Boxning, Lätt mellanvikt
 Khassaraporn Suta - Tyngdlyftning,  Damernas Lättvikt 58 kg

Badminton

Herrar

Damer

Mixed

Bordtennis

Boxning

Friidrott

Herrarnas 4 x 100 meter stafett
 Kongdech Netenee, Boonyarit Phuksachat, Visanu Sophanich, Sittichai Suwonprateep
 Omgång 1 — 39.13
 Semifinal — 39.05 (gick inte vidare)

Herrarnas 4 x 400 meter stafett
 Senee Kongtong, Jirachai Linglom, Narong Nilploy, Chalermpol Noohlong
 Omgång 1 — 03:11.65 (gick inte vidare)

Damernas 100 meter häck
 Trecia Roberts
 Omgång 1 — 13.16
 Omgång 2 — 12.96
 Semifinal — 13.15 (gick inte vidare)

Damernas 4 x 100 meter stafett
 Supavadee Khawpeag, Orranut Klomdee, Trecia Roberts, Wirawan Ruamsuk
 Omgång 1 — 44.51 (gick inte vidare)

Rodd

Segling

Mistral
 Arun Homraruen
 Lopp 1 — 27
 Lopp 2 — 26
 Lopp 3 — 13
 Lopp 4 — 25
 Lopp 5 — 29
 Lopp 6 — 26
 Lopp 7 — 19
 Lopp 8 — 16
 Lopp 9 — 23
 Lopp 10 — (30)
 Lopp 11 — (32)
 Final — 204 (29:e plats)

Mistral
 Napalai Tansai
 Lopp 1 — 16
 Lopp 2 — 23
 Lopp 3 — (25)
 Lopp 4 — 21
 Lopp 5 — 16
 Lopp 6 — 15
 Lopp 7 — 14
 Lopp 8 — 17
 Lopp 9 — (25)
 Lopp 10 — 17
 Lopp 11 — 9
 Final — 148 (19:e plats)

Laser
 Veerasit Puangnak
 Lopp 1 — 37
 Lopp 2 — 36
 Lopp 3 — 28
 Lopp 4 — 20
 Lopp 5 — 23
 Lopp 6 — 38
 Lopp 7 — 3
 Lopp 8 — (40)
 Lopp 9 — 20
 Lopp 10 — (39)
 Lopp 11 — 33
 Final — 238 (31:a plats)

Simhopp

Tennis

Referenser 

2000 i Thailand
Nationer i olympiska sommarspelen 2000
2000
John Phillips (John, the Wolf King of L.A.)

John Phillips (John, the Wolf King of L.A.) är John Phillips debutalbum som soloartist, utgivet 25 januari 1970. Den ursprungliga utgåvan innehöll tio låtar, vilka alla var skrivna av Phillips. Texterna fokuserar aktuella händelser i artistens liv, till exempel dennes nya flickvän Geneviève Waïte och den långvariga vänskapen med Ann Marshall ("April Anne").

Bland de medverkande musikerna märks inte minst medlemmar från Elvis Presleys tidigare kompband, till exempel James Burton och medlemmar från Wrecking Crew.

Albumets mixning karakteriseras av att Phillips sång inte är särskilt tydligt framträdande i ljudbilden, vilket kan förklaras av Phillips insåg sina begränsningar som sångare. Vissa kritiker menar att om The Mamas and the Papas (Phillips tidigare band) hade spelat in albumet, med de framträdande sånginsatser som utmärkte det bandet, så hade skivan varit att betrakta som en av deras bästa, främst tack vare Phillips starka låtmaterial.

Singeln "Mississippi" nådde en topp-40-placering på Billboardlistan.

Albumet återutgavs 2006 med åtta ytterligare spår.

Låtlista 
Om inte annat anges är låtarna skrivna av John Phillips. 
"April Anne" – 3:22
"Topanga Canyon" – 3:53
"Malibu People" – 3:41
"Someone's Sleeping" – 2:46
"Drum" – 3:36
"Captain" – 3:25
"Let It Bleed, Genevieve" – 2:53
"Down the Beach" - 2:52
"Mississippi" – 3:36
"Holland Tunnel" – 3:41

Bonuslåtar på 2006 års utgåva

"Shady" - 3:48
"Lonely Children" - 3:44
"Lady Genevieve" - 4:30
"Black Girl" (trad.) - 3:29
"The Frenchman" - 4:03
"16mm Baby" (Reich) - 2:41
"Larry, Joe, Hal and Me" - 2:25
"Mississippi" (singelversionen) - 3:07

Personal 
John Phillips - sång, gitarr, munspel
Buddy Emmons - pedal steel
James Burton - gitarr, dobro
Red Rhodes - steel guitar
Darlene Love - sång
Gordon Terry - fiol
Hal Blaine - trummor
David Cohen - gitarr
Dr. Eric Hord - gitarr
Fanita James - sång
Jean King - sång
Larry Knechtel - keyboards
Joe Osborn - bas

Referenser 
Denna artikel är helt eller delvis baserad på engelska Wikipedias motsvarande artikel

Musikalbum 1970
Amerikanska debutalbum
Pillerstarr

Pillerstarr (Carex pilulifera) är en Europeisk växtart inom släktet starrar och familjen halvgräs. Den påträffas på hedar, på grässlätter och i skogar från Makaronesien i söder till Skandinavien i norr. Den blir upp till 30 cm hög, med två till fyra honax och ett enda hanax högst upp i blomställningen. Strået böjer sig ned mot marken allteftersom fröna mognar, så att de kan plockas och spridas av myror av arten Myrmica ruginodis.

Beskrivning
Strået på pillerstarr blir 8-30 cm långt och ofta är det påtagligt böjt. Bladen är 5-20 cm långa, 1,5 - 2 millimeter breda och ganska platta. Rotstjälkarna, med nya skott, är mycket korta, vilket gör att växten bildar täta tuvor.

Referenser 
 Den nya nordiska floran

Externa länkar 
 Den virtuella floran 

 

Starrar
Pi Växtindex
Hjälmargården

Hjälmargården är en läger- och konferensgård vid Hjälmaren, belägen i Läppe, Västra Vingåkers socken och Vingåkers kommun. Den grundades 1962. I anläggningen ingår en restaurang- och konferensbyggnad, stugor och rum för övernattning, café, camping, badstrand och en kyrka. 

Kyrkan från 1960-talet uppvisar många välbevarade tidstypiska detaljer. Fasaderna är i mexitegel och mörkbrun betsad träpanel under ett stort skiffertäckt sadeltak. Det högresta kyrkorummet har synliga limträbalkar, obehandlad furupanel och ett stort fondfönster. Restaurang- och konferensbyggnaden från 2006 med röd slamfärgad träpanel och en invändigt framträdande limträbalkskonstruktion ritades och byggdes av Lindborg & Söner i Örsundsbro.

Hjälmargården ägs av Kristen Samverkan Mellansverige, KSM, som består av ett sjuttiotal församlingar, de flesta inom Evangeliska Frikyrkan.

Externa länkar

 Hjälmargårdens hemsida
 Lindborg & Söners hemsida

Evangeliska Frikyrkan
Byggnader och anläggningar i Vingåkers kommun
Olle Ericsson

Olof "Olle" Magnus Ericsson, född 1 juni 1890 i Kumla, död 25 juli 1950 i Örebro, var en svensk sportskytt. 

Olof Ericsson var son till lantbrukaren Eric Persson. Han var från 1920 anställd vid skofabriken Rex i Örebro. Ericsssno var sin tids främste svenska allroundskytt. Vid VM i frigevär i Haag 1928 segrade han sammanlagt och kom på 3:e plats i Rom 1927, Lwów 1931 och Granada 1933, vid VM i Haag 1928 blev han 2:a i liggande skytte och vid stående skytte blev han 2:a vid VM i Lwów 1931 och VM i Granada 1933. Vid VM i armégevär segrade han sammanlagt i Stockholm 1929 och blev 3:a i Rom 1935 samt 2:a i Stockholm 1929, i stående skytte vann han guld vid VM i Rom 1935 och silver vid VM i Stockholm 1929. Vid nordiska tävlingar vann han i frigevär sammanlagt 1927 och 1929 samt blev 2:a 1928. I stående skytte vann han guld 1928, 1929 och 1934, i knästående blev han 2:a 1938. 1930-1940 vann han sammanlagt tolv svenska mästerskap, och under samma tid vann han även svenska mästerskapet i armégevär 1940 och uppnådde bästa resultatet i stående armégevärsskytte 1934. 1929–1937 innehade Olle Ericsson världsrekord i armégevär med sammanlagt 526 poäng och innehade 1927-1934 svenska rekordet i helmatch, 1922-1926 och åter från 1930 och in på 1940-talet i halvmatch och stående 1928–1939. Ericsson vann även bland annat trelandskampen i miniatyrgevär i Berlin 1940. Han gjorde sig känd för sina experiment med skytteredskap och skytteställningar.
 
Ericsson deltog i två OS 1920 och 1924.

Referenser

Externa länkar
SOK Olle Ericssons profil

Födda 1890
Avlidna 1950
Svenska sportskyttar
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1920
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1924 från Sverige
Män
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1920
Tävlande i skytte vid olympiska sommarspelen 1924
Personer från Kumla
Love and Youth

Love and Youth är Jenny Wilsons debutalbum, utgivet på skivbolaget Rabid Records 2005.

Låtlista 
"Crazy Summer" – 3:18
"Summer Time - The Roughest Time" – 3:32
"Let My Shoes Lead Me Forward" – 4:27
"Those Winters" – 3:33
"Bitter? No, I Just Love to Complain" – 4:24
"Would I Play with My Band?" – 4:07
"Love and Youth" – 4:34
"A Hesitating Cloud of Despair" – 3:07
"Love Ain't Just a Four Letter Word" – 5:10
"Common Around Here" – 4:09
"Hey, What's the Matter?" – 4:58
"Balcony Smoker" – 2:32

Mottagande 
Love and Youth fick ett blandat mottagande och snittar på 2,8/5 på Kritiker.se, baserat på fyra recensioner. Bland de kritiska rösterna fanns Helsingborgs Dagblads recensent Karin Fredriksson som skrev "Den hemmagjorda syntpopen har en viss charm - i 3 minuter, men inte 47. Man känner sig till slut som en studsboll i en torktumlare. Och Jennys nasala galande är faktiskt outhärdligt". Till de mer positiva recensionerna hörde bl.a. Svenska Dagbladets, vars recensent Lars Lovén kallade Love and Youth "en övertygande, problematiserande och ganska elektronisk uppgörelse med uppväxten". Även Dagensskiva.com och Nöjesguiden gav positiva recensioner.

Referenser 

Musikalbum 2005
Svenska debutalbum
Album av Jenny Wilson
Album utgivna på Rabid Records
Nonneseter kloster, Bergen

Nonneseter Kloster i Bergen i Norge var ett nunnekloster av benediktinorden, verksamt mellan 1100-talet och 1507. 

Klostret troddes länge ha varit ett nunnekloster tillhörigt cisterciensorden, grundat omkring år 1150, men detta har visat sig bygga på en gammal förväxling med ett munkkloster som grundades vid samma tid.  Senare forskning har dock visat att det var ett nunnekloster tillhörande benediktinerorden, grundat under första hälften av 1100-talet, troligen under 1120-talet, då Bergen var Norges huvudstad. Det är okänt vem som grundade det, men det är troligt att det var ett av de namnlösa kloster kung Sigurd Jorsalafare påstås ha grundat efter sin bror Östens död 1123.  

Klostret nämns första gången då kung Magnus Sigurdsson ska ha sökt skydd där år 1135.  Det var ett kloster med prestige, och flera medlemmar ur kungafamiljen ska ha blivit nunnor där. År 1320 omtalas klostret som innehållande 35 nunnor, ett högt tal även internationellt på den tiden. Nunnorna valde abbedissor själva, men biskopen kunde ingripa om valen gick orätt till. Det omtalas att Joron Constantia efterträdde Brynhild Katharina som abbedissa 1320, och Ingeborg Cecilia år 1326. Det var det rikaste nunneklostret i Norge och även rikare än flera av mansklostren, och fick under 1300-talet en inkomst på 1700 lauper; det rikaste klostret i Norge, Munkeliv, fick 2500 lauper, men de flesta klostret under 400. Klostret drabbades hårt av digerdöden. Klostret drev troligen ett sjukhus från 1411, som vid klostrets upplösning övertogs av en munkorden.   

Under 1400-talet tycks klostret ha förfallit. År 1455 mördades Torleiv Olavsson, biskop av Bergen, i Munkeliv kloster, som sedan brändes ned av mördarna. Detta var en kris för Munkeliv kloster, och som kompensation lät kung Kristian I av Danmark-Norge överföra Nonneseters egendomar, inkomster och byggnader på Munkeliv. Orsaken var att Nonneseter vid den tiden redan ska ha varit nästan tomt, och nunnorna fick flytta till andra kloster av deras orden. Exakt när detta skedde är oklart. Kristian I blev kung 1481, och 1497 gjorde Bergens biskop ängen utanför Nonneseter om till skyttebana, och klostret borde alltså då vara tomt.  Klostret upplöstes år 1507 sedan nunnorna anklagats för omoral, och sjukhuset och klosterbyggnaderna övertogs av Antonitorden, som drev ett sjukhus och värdshus i byggnaden. 

1528 övergick klostret i världslig ägo och namnet ändrades till Lungegaarden.

Källor 

 https://www.ba.no/glemte-kvinneliv-i-nonneseter/o/5-8-1235396
 

Tidigare kloster i Norge
Benediktinkloster
Bergens historia
Nunnekloster
Svensk uppslagsbok
Norge under 1100-talet
Tom Donovan (basebollspelare)

Thomas Joseph "Tom" Donovan, född den 1 januari 1873 i West Troy i delstaten New York, död den 25 mars 1933 i Watervliet i delstaten New York, var en amerikansk professionell basebollspelare som spelade en säsong i Major League Baseball (MLB) 1901. Donovan var rightfielder.

Donovan spelade 18 matcher för Cleveland Bluebirds och hade ett slaggenomsnitt på 0,254, inga homeruns och fem RBI:s. Han pitchade också i en match och hade en earned run average (ERA) på 5,14.

Donovans proffskarriär varade från och med 1893 till och med 1907, men förutom 1901 spelade han i Minor League Baseball.

Donovans bror Jerry spelade också i MLB.

Referenser

Webbkällor 
 
 
 

Amerikanska basebollspelare
Idrottare från delstaten New York
Personer från Albany County, New York
Amerikanska idrottare under 1800-talet
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Spelare i Cleveland Bluebirds
Födda 1873
Avlidna 1933
Män
Länna, Visby

Länna är en villastadsdel i sydvästra delen av Visbys ytterstad. Här finns bland annat Säveskolan, belägen på samma plats som den tidigare herrgården Länna, vilken har gett stadsdelen dess namn.

1881 ropade Gotlands Enskilda Bank Länna med underlydande ägor efter en konkurs. I det svåra ekonomiska läget blev det inte lätt att hitta en köpa och 1887 köpte bankens chef, Herman Pettersson Länna för 20 000 kronor. 1895 började han stycka av den gamla parkmarken, och ganska snart därefter börjar man sälja av lotter för egnahemsbebyggelse.

Referenser

Områden i Visby
Bäckseda-Korsberga pastorat

Bäckseda-Korsberga pastorat ingick i Njudungs kontrakt, Växjö stift och omfattade församlingar i Vetlanda kommun. År 2018 upphörde pastoratet och ingående församlingar överfördes till Vetlanda pastorat.

Pastoratet bildades 2006 när Bäckseda och Korsberga församlingar bildade ett gemensamt pastorat där även Nye, Näshult och Stenberga församling kom att ingå.

Pastoratskod var 061207.

Referenser

Historiska pastorat i Växjö stift
Armeniska fotbollsligan 2011

Den armeniska fotbollsligan 2011 var den tjugonde upplagan av Armeniens högsta division i fotboll. Säsongen inleddes i mars 2011 och spelades fram tills november samma år. FC Pjunik var regerande mästare då de vann deras trettonde mästerskap år 2010, och sitt 10:e raka guld i ligan. Trenden bröts genom att 2011 års säsong vanns av FK Ulisses.

Klubbar

Inför säsongen 
Inför säsongen bestämdes det att FK Sjirak, trots sin åttonde och sista plats i ligan år 2010, får behålla sin plats i den högsta divisionen. Dock valde 7:an, Kilikia, att hoppa av årets upplaga på grund av ekonomiska svårigheter. Kilikia ersattes av mästarna från förstadivisionen, FK Ararat Jerevan.

Ligatabell

Skytteliga

Referenser

Noter 

2011 i Armenien
Fotboll i Armenien
Fotbollssäsongen 2011
Nonneseter kloster, Oslo

Nonneseter Kloster i Oslo i Norge var ett nunnekloster av benediktinerorden, verksamt från cirka 1150 till 1500-tal.

Historik
Klostret var det andra klostret som grundades i Oslo-trakten, efter cisterciensklostret Hovedøya kloster på Hovedøya i Oslofjorden. Det grundades omedelbart norr om Medeltidsstaden på norra sidan av Hovinbekken, nära dess utflöde i Oslofjorden.

Det omtalas första gången 1161, men grundades troligen före 1150. Klostret blev mycket rikt genom flera abbedissor ur den norska aristokratin med kontakter inom landets härskande klass. 

Kanske på grund av sina kontakter behandlades klostret milt under reformationen. Klostret egendom konfiskerades år 1547, men dess medlemmar tilläts bo kvar i byggnaderna på livstid. Det är okänt när den sista nunnan avled, men nunnorna förmodas ha bott kvar till 1500-talets slut. Den sista abbedissan nämns år 1544. År 1553 nämns att nunnorna ännu bodde kvar.
Efter de sista nunnornas död började byggnaderna förfalla. De var fallfärdiga när de revs år 1616. 

Det finns inga rester kvar av klostret idag. Det anses ha legat alldeles nordost om korsningen Schweigaards gate/Grønlandsleiret–Oslo gate, där det nu finns flerbostadshus.

Fiktion
I Sigrid Undsets roman Kristin Lavransdatter, bodde Kristin i Nonneseter kloster 1318-1319.

Abbedissor
Klostrets föreståndare är ofullkomligt kända:

 Gro (Groa), nämnd som abbedissa 1299 och 1336.
  Gunnhild, nämnd 1334.
  Elin, nämnd 1336 och 1347.
  Thora, nämnd 1351.
  Sigrid, nämnd 1357 och 1360.
  Margreta, nämnd 1388/1389.
  Gudrun Amundsdatter, nämnd 1389/1390. 
  Katarine, nämnd 1418-1439.
  Eilin Jonsdatter, nämnd 1459-1476.
  Ingrid Bjørnsdatter, nämnd 1485- 1500.
  Margrete Nilsdatter nämnd mellan 1510 - 1520.
  Karen Eriksdatter, nämnd 1530- 1537.
  Elen Halvardsdatter, nämnd 1544.

Referenser 

 
 Lunde, Øivind: «Norges klostre i middelalderen» i Fortidsminneforeningens årbok 1997, Oslo 1987

Tidigare kloster i Norge
Benediktinkloster
Oslos historia
Nunnekloster
Norge under 1100-talet
Medeltidsstaden, Oslo
Gamlebyen