kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Piggies

Piggies (Harrison) är en låt av The Beatles från 1968.

Låten och inspelningen 
Intressant nog fick George Harrison hjälp av både Lennon och sin mor Louise att färdigställa denna råa satir över kapitalismen (en orwellskt inspirerad text om fattiga och rika grisar), en låt som fick nästan lika mycket ovälkommen uppmärksamhet som Helter Skelter i och med att Charles Manson tog Georges uppmaning om att ge de rika grisarna ”a damn good whacking” lite väl bokstavligt. Många kritiker menade att George borde ha tänkt sig för då han spelade in låten (19–20 september, 10 oktober 1968) under en politiskt infekterad tid. Det lätta stråkarrangemanget tillsammans med Harrisons beska text har givetvis avsedd ironisk verkan. Under inspelningen hade George på cembalo slagit emellan med Something varvid George Martins assistent Chris Thomas frågat om man inte borde spela in den istället. Låten kom med på LP:n The Beatles, som utgavs i Storbritannien och USA 22 november respektive 25 november 1968.

Källor 
 Ian MacDonald: En revolution i huvudet, 1994
 Mark Lewisohn: The Complete Beatles Chronicle

Sånger 1968
Sånger framförda av The Beatles
Sånger producerade av George Martin

it:The Beatles (album)#Piggies
Happiness Is a Warm Gun

Happiness Is a Warm Gun (Lennon/McCartney) är en låt av The Beatles från 1968.

Låten och inspelningen 
Denna melodiskt något märkliga låt spelades in 23 – 25 september 1968 och texten är delvis helt nonsensartad även om de sexuella anspelningarna och undertonerna duggar tätt i ett rått och bluesigt arrangemang. ”Mother Superior” som förekommer i låten var ett av Lennons många smeknamn för Yoko Ono. Låten kan med sina många takt- och melodibyten ge ett något förvirrat intryck vid första lyssningarna, vilket en del kritiker pekat på. Låten kom med på LP:n The Beatles, som utgavs i England och USA 22 november respektive 25 november 1968.

Låten spelas i filmen Across the Universe.

Källor 
 Ian MacDonald: En revolution i huvudet, 1994
 Mark Lewisohn: The Complete Beatles Chronicle

Sånger 1968
Sånger framförda av The Beatles
Filmlåtar
Sånger producerade av George Martin
Sånger skrivna av Lennon–McCartney
Honey Pie

Honey Pie (Lennon/McCartney) är en låt av The Beatles från 1968.

Låten och inspelningen
John Lennon hånade senare denna Paul McCartneys pastisch på 20-talsmusik (inspelad 1, 2, 4 oktober 1968), vilket mest är en intressant stilövning som visar på McCartneys förmåga att verka inom många olika genrer. Måhända var låten, med arrangemang av George Martin, kanske ett försök vända sig till en äldre publik. Låten kom med på LP:n The Beatles (musikalbum) (White Album), som utgavs i England och USA 22 november respektive 25 november 1968. Trots att låten är en pastisch på 1920- och 1930-talsmusik används en elgitarr som låter som tidiga elgitarrer från 1940-talet. Elgitarrspelet skiljer sig mellan mono- och stereoversionerna av White Album.

Källor
Ian MacDonald: En revolution i huvudet, 1994
Mark Lewisohn: The Complete Beatles Chronicle

Sånger 1968
Sånger framförda av The Beatles
Sånger producerade av George Martin
Sånger skrivna av Lennon–McCartney
Savoy Truffle

Savoy Truffle (Harrison) är en låt av The Beatles från 1968.

Låten och inspelningen
En nonsensartad låt från George Harrison som från början utgick från Eric Clapton och hans frossande i olika sorters choklad. Därefter byggs mattemat vidare och ett antal rätter räknas upp. Ett antal blåsare medverkade också på låten som behövde fyra dagars arbete (3, 5, 11 och 14 oktober 1968) innan den var klar. Låten kom med på LP:n The Beatles, som utgavs i England och USA 22 november respektive 25 november 1968.

Källor
 Ian MacDonald: En revolution i huvudet, 1994
 Mark Lewisohn: The Complete Beatles Chronicle

Sånger 1968
Sånger framförda av The Beatles
Sånger producerade av George Martin
Martha My Dear

Martha My Dear (Lennon/McCartney) är en låt av The Beatles från 1968.

Låten och inspelningen
Paul McCartney backades här upp av en orkester och är den enda ur gruppen förutom Ringo som medverkar på denna lätta låt som tog sin inspiration från Paul McCartneys Old english sheepdog, Martha. Den sattes 4–5 oktober 1968 och George Martin assisterade som vanligt med arrangemanget. Låten kom med på LP:n The Beatles, som utgavs i England och USA 22 november respektive 25 november 1968.

Källor
 Ian MacDonald: En revolution i huvudet, 1994
 Mark Lewisohn: The Complete Beatles Chronicle

Sånger 1968
Sånger framförda av The Beatles
Sånger producerade av George Martin
Sånger skrivna av Lennon–McCartney
Long, Long, Long

Long Long Long (George Harrison) är en låt av The Beatles från 1968.

Låten och inspelningen
John Lennon medverkar inte på denna låt (men däremot George Martins assistent Chris Thomas på piano) som spelades in 7–9 oktober 1968 och är en religiös fundering från författarens sida. För en lyssnare kan det dock vara något svårt att uppfatta den seriösa texten vid en första lyssning. Ackordsföljden bygger på Bob Dylans "Sad-Eyed Lady of the Lowlands". Låten kom med på LP:n The Beatles, som utgavs i England och USA 22 november respektive 25 november 1968.

Källor
 Ian MacDonald: En revolution i huvudet, 1994
 Mark Lewisohn: The Complete Beatles Chronicle

Sånger 1968
Sånger framförda av The Beatles
Sånger producerade av George Martin
The Continuing Story of Bungalow Bill

The Continuing Story of Bungalow Bill (Lennon/McCartney) är en låt av The Beatles från 1968.

Låten och inspelningen
Ännu en låt som inspirerades av vistelsen i Indien och som sattes vid ett och samma tillfälle, 8 oktober 1968. En av besökarna i Indien, en amerikan, hade med ytlig okänslighet avbrutit meditationen för att gå på tigerjakt innan han återkom för mer andlig utveckling och man flätar även in lite inslag från TV-serier i det hela samt förlöjligar den tappre jägaren å det grövsta. Yoko Ono och Maureen Starkey körar och George Martins assistent Chris Thomas spelar mellotron. Låten kom med på LP:n The Beatles, som utgavs i England och USA 22 november respektive 25 november 1968.

Källor
 Ian MacDonald: En revolution i huvudet, 1994
 Mark Lewisohn: The Complete Beatles Chronicle

Sånger 1968
Sånger framförda av The Beatles
Sånger producerade av George Martin
Sånger skrivna av Lennon–McCartney
Norsjöån

Norsjöån är ett vattendrag i Norsjö kommun som rinner från Norsjön till Malån.

Åns utlopp ur Norsjön är vid bron i Norsjövallen. Norsjöån rinner ut i Malån söder om Fromheden.

Vattendrag i Västerbotten
Vattendrag i Norsjö kommun
Skellefteälvens avrinningsområde
Skogssävssläktet

Skogssävssläktet (Scirpus) är ett släkte med högväxta, kraftigt byggda, fleråriga halvgräs med grov och krypande jordstam. Stråna är trekantiga, upprätta eller ibland nedböjda och rikbladiga. Bladen är platta, breda och ofta nående över strået. Axsamling har de i stråtoppen som är grenig och yvig. Axen är små, gyttrade eller ensamma och mångblommiga. Axfjällen är svartbruna och hela. Blommorna är tvåkönade, med sex kalkborst. Tre ståndare, ett stift och tre märken. Nöten är trekantig.
Kromosomtal: 2n=56, 58 (bågsäv), 2n=62, 64 (skogssäv). 

Skogssävssläktet omfattade förut ett stort antal svenska halvgräs, men numera har det delats i flera mindre släkten och alla arter utom två har flyttats till något av släktena småsävssläktet (Eleocharis), havssävssläktet (Bolboschoenus), sävsläktet (Schoenoplectus), borstsävssläktet (Isolepis), flytsävssläktet (Eleogiton), plattsävssläktet (Blysmus) eller tuvsävssläktet (Trichophorum). 

Släktet har omkring 20 arter, i Sverige förekommer de två arterna skogssäv (S. sylvaticus) och bågsäv (S. radicans).

Släktnamnet Scirpus användes som namn på en säv av romaren Plautus (död 184 f. Kr.).

Referenser

Källor 
 Den nya nordiska floran. Bo Mossberg och Lennart Stenberg. Wahlström & Widstrand 2003. .
 Svensk flora: Fanerogamer och ormbunksväxter (28 upplagan). Th. O. B. N. Krok och S. Almquist. Liber 2001. .
 Den virtuella floran - Skogssävar

Externa länkar 
 Den virtuella floran - Skogssävar

Sk Växtindex
Halvgräs
Why Don't We Do It in the Road?

Why Don't We Do It in the Road? (Lennon/McCartney) är en låt av The Beatles från 1968. Låten spelas i filmen Across the Universe.

Låten och inspelningen 
Medan Lennon och Harrison övervakade mixningar smet Paul och Ringo in i studio 2 och svängde ihop denna korta och enkla blueslåt, troligen som ett musikaliskt skämt, 9 oktober 1968. McCartney har beskrivit den som ”en mycket John-aktig låt.” Den sexuella frigjordheten från perioden fångas i alla fall så pass bra att man diskuterar låten i Dudley Moores komedi ”Blåst på konfekten”. Låten kom med på LP:n The Beatles (musikalbum), som utgavs i England och USA 22 november respektive 25 november 1968.

Källor 
 Ian MacDonald: En revolution i huvudet, 1994
 Mark Lewisohn: The Complete Beatles Chronicle

Sånger 1968
Sånger framförda av The Beatles
Filmlåtar
Sånger producerade av George Martin
Sånger skrivna av Lennon–McCartney
Julia (sång av The Beatles)

Julia (Lennon/McCartney) är en låt av The Beatles från 1968.

Låten och inspelningen 
Lennons märkliga sorgesång/hyllning till sin mor, Julia Lennon, blev den sista låten man spelade in 1968. Temat är dels den döda modern och hur Lennon ersatt längtan efter henne med kärleken till Yoko Ono (som refereras till som ”Oceanchild” vilket är vad hennes namn betyder på japanska). Vissa kritiker har tolkat raderna ”Half of what I say is meaningless/but I say it just to reach you” som riktat till fansen (även om man kan tolka dem som man vill). Låten är, av uppenbara skäl, en av Lennons mer hudlösa och privata även om han skulle återkomma till modern i sina solostycken ”Mother” och ”My Mummy's Dead” (1970). Låten spelades in 13 oktober 1968 och var den sista som färdigställdes 1968 med undantag för ett pålägg på "Savoy Truffle" dagen därpå. Låten kom med på LP:n The Beatles, som utgavs i England och USA 22 november respektive 25 november 1968.

Källor 
 Ian MacDonald: En revolution i huvudet, 1994
 Mark Lewisohn: The Complete Beatles Chronicle

Sånger 1968
Sånger framförda av The Beatles
Sånger producerade av George Martin
Sånger skrivna av Lennon–McCartney
Jonas Persson (bandymålvakt)

Karl Jonas Persson, "Skorven", född 7 augusti 1975 i Malmbergets församling i Norrbottens län, är en svensk bandymålvakt i trefaldiga svenska mästarlaget Vetlanda BK. 

Han har sitt ursprung i Kalix men har spelat sju säsonger i Falu BS, men när dalalaget åkte ur Elitserien bestämde han sig för att i två år spela för VBK. Han är en mycket reaktionsnabb målvakt, som var tredjemålvakt och reserv på hemmaplan när VM 2008 spelades i Moskva.

Han har spelat en A- och två U-landskamper. Han var reserv på hemmaplan vid VM 2008.

Han har spelat i IFK Kalix (moderklubben), Kalix Bandy, Nyborgs SK, Karlsborgs BK, Falu BS och Vetlanda BK, och har erfarenhet av 12 säsonger i högsta serien. Bästa placering i elitserien var trea och SM-semifinal med Falu BS.

Han tog U20-SM-guld med Kalix Bandy 1994 och 1995.

Referenser

Externa länkar
Jonas Persson på Svenskafans.com

Svenska bandyspelare
Personer från Gällivare kommun
Män
Födda 1975
Levande personer
Heden, Leksands socken

Heden är en småort i Leksands socken, Leksands kommun i Dalarna. SCB benämner småorten Heden och Lissheden

Historia
Hedens historia är något oklar. I de äldsta skattelängderna 1539 och 1541 redovisas en Erik Persson i Heden. Byn saknas därefter, men återkommer 1571. Det verkar som personerna i Heden dessemellan redovisats under den nu försvunna byn Spaxboda. En del år redovisas också personer under byn Dammen, som numera uppgått i Heden. 

1668 finns här 5 hushåll, och på Holstenssons karta från samma år anges byn under namnet Brömsheden med 5 gårdstecken. Jaktplanskartan från 1697 har hela 15 gårdsmarkeringar i Heden. Byn har även gått under namnet Mackheden. 

1766 upptar mantalslängden 21 hushåll i Heden, och 1816 är antalet hushåll uppe i 32. Enligt storskifteskartan fanns 35 gårdar i Heden. Karl Erik Forslund nämner att byn hade 12 mindre skvaltkvarnar. På 1860-talet uppfördes den ännu i drift varande Gärds kvarn som andelskvarn av bönderna i byn. Här fanns tidigare en hammarsmedja driven av två smeder från Aspeboda.
1883 fick byn eget mejeri, ett av de äldsta i Leksandsbygden.

Mordet i Heden
Byn är annars känd för ett dubbelmord som begicks där natten före lucia i december 1909. Det äldre paret Daniel och Kerstin Dunder som bodde i byn blev mördade i sitt hem. Mordet är känt som "Svarta hästen-mordet" eftersom en av de inblandade var en luffare som kallades just Svarta hästen.

Referenser

Källor
 Andersson, Roland; Byar och Fäbodar i Leksands kommun - Kulturhistorisk analys, Falun, 1983

Externa länkar
Byns hemsida

Orter i Leksands kommun
Småorter i Sverige
Oh My God

Oh My God eller Oh My God! kan syfta på:

 Oh My God! – ett album av Linda Sundblad från 2006
 Oh My God (sång) – en låt av Guns N' Roses från 1999
 Oh My God (låt av Le Kid) – en låt av Le Kid från 2011
 Oh My God! (låt) – en låt av The Moniker från 2011
 Oh My God! What Have I Done? – den svenska indiegruppen Hell on Wheels andra album
Småsävssläktet

Småsävssläktet, Eleocharis, är fleråriga och lågväxta halvgräs. 
Stråna är ogrenade, gröna, bladlösa och vanligen trinda vid basen med ett par bladslidor. 
Axet är ensamt, toppställt, elliptiskt och vanligen mångblommigt. 
Axfjällen är spiralställda. 
Blomman är tvåkönad med upp till åtta kalkborst. 
Tre ståndare, ett stift, två eller tre märken. 
Nöten är rundat trekantig, stiftbasen (stylopodium) är vanligen uppsvälld, kalkborsten kvarsittande.
Kromosomtal: varierande. 

Släktet har omkring 150 arter. Men i Sverige förekommer sju arter, en av de vanligaste är agnsäv (E. uniglumis) som är vanlig på havsstrandängar. 
Arten vattenkastanj (E. dulcis) odlas i Kina för sina ätliga stamknölar. 

Släktnamnet Eleocharis kommer av grekiskans helos (kärr) och charis (prydnad) och betyder 'en prydnad för kärr', vilket skulle kunna tyckas egendomligt med tanke på arternas oansenliga uppenbarelse. Det bör emellertid tolkas som att det omger en vattensamling såsom ett halsband pryder en mänsklig bärare, oavsett om det består av kostbara pärlor och guld, eller glitter av enklaste slag.

Arter i Sverige:

agnsäv (E. uniglumis)

dvärgsäv (E. parvula)

dysäv (E. multicaulis)

knappsäv (E. palustris)

nålsäv (E. acicularis)

tagelsäv (E. quinqueflora)

veksäv (E. mamillata)

Eleocharis är en mycket viktig näringskälla för många arter såsom gnagare och sköldpaddor. Växtsläktet är t.ex. den viktigaste näringskällan för den utrottningshotade Mexikanska sköldpaddsarten Terrapene coahuila

Se även 
Borstsävssläktet (Isolepis)
Flytsävssläktet (Eleogiton)
Färgsävssläktet (Desmoschoenus)	
Havssävssläktet (Bolboschoenus)
Klotsävssläktet (Scirpoides)
Plattsävssläktet (Blysmus)
Skogssävssläktet (Scirpus)
Sävsläktet (Schoenoplectus)
Tuvsävssläktet (Trichophorum)

Referenser

Källor 
 Den nya nordiska floran. Bo Mossberg och Lennart Stenberg. Wahlström & Widstrand 2003. .
 Svensk flora: Fanerogamer och ormbunksväxter (28 upplagan). Th. O. B. N. Krok och S. Almquist. Liber 2001. .
 Den virtuella floran - Småsävar

Externa länkar 
 Den virtuella floran - Småsävar

Sm Växtindex
Halvgräs
Don Stark

Donald "Don" Stark, född 5 juli 1954, New York, New York, USA, är en amerikansk skådespelare. Han är mest känd för sin roll som Bob Pinciotti i That '70s Show.

Filmografi

Externa länkar

Födda 1954
Levande personer
Män
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Max Arhippainen

Max Joakim Arhippainen, född 16 juni 1963 i Helsingfors, är en finlandssvensk journalist och nationalekonom. 

Arhippainen var 1989-1993 ordförande för Svenska Finlands folkting. Han blev politices licentiat 1994 och arbetade därefter bland annat forskare vid Pellervo ekonomiska forskningsinstitut. Arhippainen arbetade som chefredaktör och ansvarig utgivare för den största finlandssvenska tidningen Hufvudstadsbladet åren 2002–2008. Han var direktör för samhällsrelationer och kommunikation vid Finlands Pälsdjursuppfödares Förbund 2011-2013. Arhippainen anställdes som kommunikationsdirektör vid Försvarsministeriet 2013.

Källor 

Finländska chefredaktörer
Finlandssvenska journalister
Personer i Svenska folkpartiet i Finland
Hufvudstadsbladet
Journalister från Helsingfors
Finländska nationalekonomer
Födda 1963
Levande personer
Män
Havssävssläktet

Havssävssläktet (Bolboschoenus) är ett släkte med fleråriga, storväxta halvgräs med krypande jordstam som har korta, i spetsen lökformigt förtjockade knölar. 
Stråna är trekantiga och bladiga. 
Bladen är platta med V-formad mittfåra och livligt gröna. 
Axsamlingen är toppställd, huvudlik, med två till fyra stödblad. 
Axet är spetsigt äggrunda, oskaftade eller skaftade. 
Axfjällen är kastanjebruna, matta, i spetsen kluvna och med kort borst. 
Blomman är tvåkönad, med upp till sex kalkborst. 
Tre stånade, ett stift och två eller tre märken. 
Nöten är blank, linsformad till rundat trekantig och kalkborst vanligen avfallande.
Kromosomtal: varierande. 

Släktet har 16 arter, i Sverige förekommer bara arten havssäv (B. maritimus). Den arten förs ibland till släktet sävar (Schoenoplectus). 

Släktnamnet Bolboschoenus kommer av grekiskans bolbos (lök) och schoinos (säv) och betyder 'löksäv' eller 'knölsäv', vilket syftar på jordstammens knölar.

Referenser

Källor 
 Den nya nordiska floran. Bo Mossberg och Lennart Stenberg. Wahlström & Widstrand 2003. .
 Svensk flora: Fanerogamer och ormbunksväxter (28 upplagan). Th. O. B. N. Krok och S. Almquist. Liber 2001. .
 Den virtuella floran - Havssävar

Se även 
Borstsävssläktet (Isolepis)
Flytsävssläktet (Eleogiton)
Färgsävssläktet (Desmoschoenus)	
Klotsävssläktet (Scirpoides)
Plattsävssläktet (Blysmus)
Skogssävssläktet (Scirpus)
Småsävssläktet (Eleocharis)
Sävsläktet (Schoenoplectus)
Tuvsävssläktet (Trichophorum)

Externa länkar 
 Den virtuella floran - Havssävar

Ha Växtindex
Halvgräs
Frida Zetterström

Frida Andersdotter Zetterström, född 14 juni 1975 i Göteborg, är en svensk frilansjournalist, radiopratare, dokusåpadeltagare och programledare. Zetterström vann den 22 mars 2008 SVT-programmet TV-stjärnan och fick därmed sitt eget 30-minutersprogram på kanalen som sändes 28 maj 2008. Zetterström har också varit radiopratare på Sveriges Radio P4 samt programledare för Vi i femman 2012. Hon jobbar även som stylist.

Referenser

Noter

Externa länkar

 frilansfrida.se

Kvinnor
Födda 1975
Levande personer
Svenska TV-programledare
Svenska radioprogramledare
Personer från Göteborg
Personer i Sverige under 2000-talet
Lekprogram

Lekprogram eller gameshow är ett tv-program där deltagarna tävlar mot varandra under lättsamma former, oftast i en tv-studio. Ett exempel på lekprogram är frågesport som exempelvis Vem vet mest? och Vem vill bli miljonär?. En annan form av lekprogram går ut på att de deltagande ska utföra en rad uppgifter som gradvis ökar i svårighet och ofta på tid – som exempelvis Hål i väggen och Beat the Clock.

I lekprogram är det vanligt att deltagarna tävlar om att få vinna priser av olika slag. Det kan gälla pengar, resor eller någon form av upplevelse.

 
TV-genrer
Greatest Hits (album av ZZ Top)

Greatest Hits är ett Greatest hits-album av det amerikanska rockbandet ZZ Top, utgivet 1992. Två nya låtar finns med på albumet, Elvis-covern "Viva Las Vegas" och "Gun Love".

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av Frank Beard, Billy Gibbons och Dusty Hill.

"Gimme All Your Lovin'" - 3:59
"Sharp Dressed Man" - 4:13
"Rough Boy" - 4:50
"Tush" - 2:14
"My Head's in Mississippi" - 4:21
"Pearl Necklace " - 4:01
"I'm Bad, I'm Nationwide" - 4:45
"Viva Las Vegas" (Doc Pomus/Mort Shuman - 4:47
"Doubleback" - 3:53
"Gun Love" - 3:43
"Got Me Under Pressure" - 3:59
"Give It Up" - 3:32
"Cheap Sunglasses" - 4:46
"Sleeping Bag" - 4:02
"Planet of Women" - 4:04
"La Grange" - 3:51
"Tube Snake Boogie" - 3:02
"Legs" - 4:31

ZZ Top
Amerikanska samlingsalbum
Samlingsalbum 1992
Martin Plaa

Martin Plaa, född 1901, död mars 1978 vid 77 års ålder, var en professionell tennisspelare från Frankrike, framgångsrikast i början av 1930-talet.

Tenniskarriären
Martin Plaa fungerade under några år i slutet av 1920-talet (osäker tidsangivelse) som det vid den tiden mycket framgångsrika franska Davis Cup-lagets tränare. Under de första åren av 1930-talet hörde Plaa själv till den yttersta världseliten bland professionella tennisspelare. Han har senare inofficiellt rankats som nummer tre efter Bill Tilden och Karel Kozeluh efter säsongen 1932. 

Bland meriterna kan nämnas singeltiteln i de franska professionella tennismästerskapen (French Pro) 1931 genom finalseger över landsmannen Robert Ramillon. Säsongen därpå var de båda åter i final i turneringen, denna gång med Ramillon som segrare. Plaa nådde finalen också 1934, men besegrades då av Bill Tilden. 

Säsongen 1932 vann han singeltiteln i de tyska professionella mästerskapen i tennis som spelades i Berlin. Han besegrade där både den tyske spelaren Hans Nüsslein och Bill Tilden.

Spelaren och personen 
Martin Plaa var en typisk baslinjespelare (se mer om det begreppet i artikeln Grundslag) som spelade grundslag med endast liten skruv men med stor precision. Hans största svaghet var smash som han ofta missade. Han var känd som en kortvuxen kämpastark ("fighting spirit) spelare. Han var också bekant för sitt ständiga leende ansiktsuttryck.

Titlar i Professionella tennismästerskap 
French Pro
Singel - 1931

Referenser

Webbkällor

Tennisserver, "Between the Lines" av Ray Bowers

Franska tennisspelare
Män
Födda 1901
Avlidna 1978
Teeworlds

Teeworlds är ett snabbt online shoot 'em up-datorspel i 2D. Spelet går att ladda ner från spelets hemsida. Det finns till Windows, Linux och Mac OS X (både PPC och Intel-versioner finns tillgängliga). Spelet hette ursprungligen "Teewars" men bytte namn till Teeworlds i samband med att version 0.4.0 släpptes. Anledningen uppges ha varit rättighetsskäl.

Spelet 
Spelet styrs med både mus och tangentbord, där default-knapparna A, D samt mellanslag används för att flytta figuren till vänster, höger respektive för att hoppa. Musen används för att sikta och skjuta. Med vänsterknappen avfyras vapnet och med högerknappen avfyras en krok som hjälper spelaren att snabbt förflytta sig.

Källor

Externa länkar 
 Teeworlds.com

Datorspel 2007
Windows-spel
Macintosh-spel
Linuxspel
BSD-spel
Minnie Riperton

Minnie Julia Riperton, född 8 november 1947 i Chicago, död 12 juli 1979 i Los Angeles, var en amerikansk soulsångerska och låtskrivare. Hennes största hit var "Lovin' You" (1975) som nådde Billboardlistans förstaplats. Hon var mor till komikern och skådespelaren Maya Rudolph. Riperton avled i bröstcancer.

Diskografi

Album

Källor

Födda 1947
Avlidna 1979
Amerikanska soulsångare
Kvinnor