kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ludwig Richter

Adrian Ludwig Richter, född den 28 september 1803 i Dresden, död den 19 juni 1884, var en tysk målare. Han var morfar till Johannes Kretzschmar.

Richter fick sin första undervisning av sin far, kopparstickaren Carl August Richter, gjorde sedan från 1820 studieresor till Frankrike, Schweiz och Italien, levde 1823-1826 i Rom, blev 1828 teckningslärare vid porslinsfabriken i Meissen och 1836 lärare vid akademien i Dresden. År 1848 blev han direktör för denna akademi och för målningsgalleriet. Som landskapsmålare tog han under sin vistelse i Rom starka intryck av J.A. Koch och Julius Schnorr (han är representerad av italienska landskap i museerna i Dresden, Frankfurt, Leipzig med flera; Berlins nationalgalleri äger en Bebådelse med Rom och Peterskyrkan i bakgrunden, signerad 1820). Han illustrerade Musæus "Volksmärchen", Hebels "Allemannische Gedichte", Schillers "Die Glocke" och Bechsteins sagor. Sitt allra bästa område fann han som tecknare.

Georg Nordensvan skriver i Nordisk familjebok: "Han har blifvit kallad den gamla goda tidens borgerskaps romantiker, är äkta tysk i sin vänliga humor och i sin hemkänsla, i sina skildringar af familjelif på landet och i småstäder, liksom af poetiskt och sorglöst vagabondlif. Hans bilder för smått folk fingo snart insteg i Tysklands alla barnkammare och ha spelat en betydande roll i folkets uppfostran till fromhet, vördnad för det fäderneärfda, kärlek till nästan, till djuren och naturen. All surmulenhet och gudsnådlighet är absolut främmande för hans sunda, glada, harmoniska blick på lifvet och människorna."

Den mest betydande av hans samlingar av teckningar, reproducerade i träsnitt, är Fürs Haus (1858-61); bland övriga serier kan nämnas Erbauliches und beschauliches, Das Vater-unser, Der Sonntag och Unser täglich Brot. Han utförde även en mängd raderingar varibland ett 70-tal utsikter från Dresdens omgivningar. Stora samlingar av hans teckningar finns i handteckningssamlingarna i Dresden och i Berlins nationalgalleri. Många Richteralbum utkom 1848 ff. Richters staty avtäcktes 1898 på Brühlska terrassen i Dresden. Hans självbiografi utgavs 1885 (2 delar, flera upplagor).

Asteroiden 11854 Ludwigrichter är uppkallad efter honom.

Källor

Externa länkar 
 
 

Tyska landskapsmålare
Tyska historiemålare
Tyska tecknare
Tyska grafiker
Tyska målare under 1800-talet
Personer från Dresden
Födda 1803
Avlidna 1884
Män
Ugglan
Karneades (olika betydelser)

Åtminstone två olika personer från antikens Grekland bar namnet Karneades (, , betydelse "från Karnea").

Karneades den äldre (213/214 f.Kr.-129/128 f.Kr.). Föreståndare för den stoiska skolan i Aten fram till 137/136 f.Kr.
Karneades den yngre (-131/130 f.Kr.). Efterträdde Karneades d.ä. som föreståndare då denne drog sig tillbaka av hälsoskäl 137/136 f.Kr., dog medan hans föregångare ännu levde och efterträddes då av Krates från Tarsos. Mycket mer än så är inte känt om honom, förutom att hans fader hette Polemarchos.
Royal Charter-stormen

Royal Charter-stormen var en storm som ägde rum den 25–26 oktober 1859, och ansågs vara den strängaste stormen någonsin att slå till mot Brittiska öarna under 1800-talet, med en total dödssiffra på över 800 människor. Namnet kommer från fartyget Royal Charter, som drabbades vid Angleseys östkust utanför Wales, och där över 450 personer omkom.

Stormen kom efter flera dagar utan avdunstat vatten. De första indikationerna sågs ute på Engelska kanalen runt klockan 03.00 på eftermiddagen den 25 oktober 1859, då vindhastigheten plötsligt ökade, och vindarna bytte riktning. Svåra skador drabbade kusterna vid Devon och Cornwall. Stormen blåste sedan norrut, mot Anglesey runt klockan 20.00 på kvällen, och nådde maxstyrka vid Merseyfloden vid middagstid den 26 oktober, och fortsatte sedan norrut mot Skottland. Vindstyrkan nådde 12 på Beaufortskalan, och blåste i över 100 engelska mil (160 kilometer) i timmen. Vid Mersey uppmättes den högsta vindstyrkan någonsin.

Källor

Fotnoter 

1859 i Storbritannien
Meteorologiåret 1859
Stormar
Englands klimat
Skottlands klimat
Wales klimat
Naturkatastrofer 1859
Sjöolyckor 1859
Jürgen Becker

Jürgen Becker kan syfta på bland andra:

* Jürgen Becker (född 1932), tysk författare
 Jürgen Becker (född 1934), tysk evangelisk teolog
 Jürgen Becker (född 1944), tysk jurist
Josef Ettlinger

Josef Ettlinger, född 22 oktober 1869 i Karlsruhe, död 2 februari 1912 i Frankfurt am Main, var en tysk litteraturhistoriker, kritiker och översättare. Han var far till Annemarie Jeanette Neubecker.

Ettlinger promoverades till filosofie doktor 1891 på en avhandling om Christian Hofman von Hofmanswaldau. Efter att ha medarbetat i flera tidskrifter och tidningar började han 1898 att utge halvmånadsskriften "Das literarische Echo", som snabbt vann anseende och spridning. Den innehöll litteraturhistoriska och litteraturkritiska uppsatser, i synnerhet rörande samtida arbeten, från såväl Tyskland som andra länder. Dessutom redigerade Ettlinger veckokorrespondensen Salonfeuilleton, utgav 1902 en bearbetning av Des Knaben Wunderhorn och 1906 Literarische Nachlass av Theodor Fontane, över vilken han 1904 skrev en monografi (i serien Die Literatur).

Källor

Tyska litteraturvetare
Tyska litteraturkritiker
Tyska översättare
Födda 1869
Avlidna 1912
Män
Ugglan
Personer från Karlsruhe
Karneades den yngre

Karneades (, , betydelse "från Karnea"), död 131/130 f.Kr. i Aten blev skolark (föreståndare) för den platonska akademin när Karneades den äldre år 137/136 f.Kr. av hälsoskäl trädde tillbaka.. I övrigt förefaller det enda som är känt om honom vara att hans far hette Polemarchos.

Referenser

Antikens grekiska filosofer
Lorentz Wilhelm Lundelius

Lorentz Wilhelm Lundelius, född 16 november 1787 i Stockholm, död 23 juni 1859 i Stockholm, var en svensk möbelsnickare och en av de mer betydande snickarna av möbler i den svenska empirestilen. 

Han var son till möbelsnickaren Anders Lundelius och Maria Helena Sätterström och från 1824 gift med Anna Helena Zelander.
Lundelius började sin yrkesbana i sin faders verkstad. Hos fadern, snickarmästaren Anders Lundelius blir Lorentz Wilhelm lärling 1808 och gesäll 1810. Lundelius blir mästare i Stockholms snickarämbete 1818 och bisittare vid skrået 1829 samt ålderman 1831. Han blev tidigt en av den nya kungliga dynastins mest anlitade möbelsnickare. Karl XIV Johan och levererade under åren 1818–1843 ett stort antal bord, soffor, stolar och sekretärer till Rosendals slott. Även på Kungliga slottet finns möbler av Lundelius, Exempelvis det skrivbord som var snickarens mästerstycke. Skrivbordet i alrot och mahogny har en uppsats i form av en tempelbyggnad och står idag i Bernadottevåningen på Kungliga slottet. Han räknas som en av de främsta representanterna inom svensk möbelkonst av Karl Johanstilen. Han signerade sina arbeten Snickaren och Chatolmakaren L Wilhelm Lundelius boendes å Ladugårdslandet, Jungfrugatan, Qv: Sjöhästen, Huset N:o 4 Stockholm. Lundelius är representerad med ett stort antal möbler vid Kungliga husgerådskammaren och Nationalmuseum.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del III sid 609, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296

Se även
 Lista över svenska möbelsnickare.

Noter 

 

Svenska möbelsnickare
Födda 1787
Avlidna 1859
Män
Henry Reeve

Henry Reeve,  född den 9 september 1813, död den 21 oktober 1895, var en engelsk publicist.

Reeve vann i sin ungdom under resor i Tyskland, Frankrike och Italien vidsträckta litterära förbindelser (med bland andra Schelling, Bunsen, Hugo, Lamartine, Thiers, Guizot och Tocqueville) och var 1840–1855 en bland Times främsta politiska medarbetare. Från 1855 till sin död var Reeve utgivare av den ansedda och inflytelserika liberala kvartalstidskriften "Edinburgh Review". Han anlitades ofta vid förtroliga förhandlingar mellan engelska och franska regeringarna samt underhöll livlig vänskapsförbindelse med orleanisternas ledare, särskilt med hertigen av Aumale. Reeve samlade 1872 i Royal and Republican France en del av sina tidskriftsartiklar om samtida fransmän. Han översatte Tocquevilles främsta arbeten till engelska och utgav (1875–1887) sin vän Charles Grevilles "Memoirs". Mer om detta kan läsas i de av John Knox Laughton utgivna "Memoirs and Letters of Henry Reeve" (2 band, 1898).

Källor 

  

Engelska journalister
Brittiska översättare
Engelskspråkiga översättare
Brittiska journalister under 1800-talet
Brittiska författare under 1800-talet 
Födda 1813
Avlidna 1895
Män
Ugglan
Krates från Tarsos

Krates (, ) från Tarsos, död 127/126 f.Kr, efterträdde Karneades den yngre som skolark (föreståndare) för Akademin 131/130 f.Kr. och efterträddes vid sin död av Kleitomachos.

Referenser

Antikens grekiska filosofer
Banda Oriental

Banda Oriental del Uruguay (spanska, "Östra remsan") var ett område i Sydamerika, öster om Uruguayfloden och norr om Río de la Plata, som senare kom att bli Uruguay, den brasilianska delstaten Rio Grande do Sul samt delar av Santa Catarina. Området delades upp mellan Spanien (söder) och Portugal (norr) under 1600- och 1700-talen.

Södra delen var åren 1776–1814 en del av Vicekungadömet Río de la Plata, och därefter Sydamerikas förenade provinser.

Förenade kungariket Portugal, Brasilien och Algarve erövrade södra delen 1817, och döpte om den till Província Cisplatina. Vid 1820-talets mitt ledde Treinta y Tres Orientales en revolt mot Brasilien, och Cisplatinska kriget hade börjat. 1828 utropades området som självständig stat, Uruguay, genom freden i Montevideo. Uruguaiana förblev brasilianskt.

Den norra delen utgjorde åren 1836–1845 en egen republik, Republiken Riograndese. Området erövrades av Brasilien vid Farroupilharevolutionen, klargjort genom freden i Poncho Verde. Sedan blev området en del av brasilianska delstaten Rio Grande do Sul.

Källor

Uruguays historia
Ableiges

Ableiges är en kommun i departementet Val-d'Oise i regionen Île-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Vigny som tillhör arrondissementet Pontoise. År  hade Ableiges  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Ableiges

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Val-d'Oise

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Val-d'Oise
Aincourt

Aincourt är en kommun i departementet Val-d'Oise i regionen Île-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Magny-en-Vexin som tillhör arrondissementet Pontoise. År  hade Aincourt  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Aincourt

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Val-d'Oise

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Val-d'Oise
Ambleville, Val-d'Oise

Ambleville är en kommun i departementet Val-d'Oise i regionen Île-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Magny-en-Vexin som tillhör arrondissementet Pontoise. År  hade Ambleville  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Ambleville

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Val-d'Oise

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Val-d'Oise
Amenucourt

Amenucourt är en kommun i departementet Val-d'Oise i regionen Île-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Magny-en-Vexin som tillhör arrondissementet Pontoise. År  hade Amenucourt  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Amenucourt

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Val-d'Oise

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Val-d'Oise
Andilly, Val-d'Oise

Andilly är en kommun i departementet Val-d'Oise i regionen Île-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Soisy-sous-Montmorency som tillhör arrondissementet Sarcelles. År  hade Andilly  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Andilly

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Val-d'Oise

Källor 

Kommuner i Val-d'Oise
Arnouville

Arnouville är en kommun i departementet Val-d'Oise i regionen Île-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Villiers-le-Bel som tillhör arrondissementet Sarcelles. År  hade Arnouville  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Arnouville

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Val-d'Oise

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Val-d'Oise
Arronville

Arronville är en kommun i departementet Val-d'Oise i regionen Île-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Marines som tillhör arrondissementet Pontoise. År  hade Arronville  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Arronville

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Val-d'Oise

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Val-d'Oise
Arthies

Arthies är en kommun i departementet Val-d'Oise i regionen Île-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Magny-en-Vexin som tillhör arrondissementet Pontoise. År  hade Arthies  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Arthies

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Val-d'Oise

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Val-d'Oise
Asnières-sur-Oise

Asnières-sur-Oise är en kommun i departementet Val-d'Oise i regionen Île-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Viarmes som tillhör arrondissementet Sarcelles. År  hade Asnières-sur-Oise  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Asnières-sur-Oise

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Val-d'Oise

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Val-d'Oise
Eva Kallhed

Eva Birgit Maria Kallhed, född 15 februari 1960 i Nässjö, Jönköpings län, är en svensk författare, kreatör och företagare. 

Eva Kallhed är uppvuxen i Nässjö och har drivit flera egna företag. Hennes verksamhet har främst hållit sig inom textilbranschen. I dag arbetar hon bland annat med offentlig inredning. Hon är bosatt i Växjö.

Bibliografi i urval
2000 – Nostalgiboken – minnen, beskrivningar, lekar och recept från 1950-, 1960- och 1970-talen, med Annica Triberg, foto Albert Håkansson (ny utökad utg 2005)
2003 – Huset i Gransjö – att renovera ett hus och samtidigt njuta av livet, med Annica Triberg, foto: Hans Runesson, illustration Eva Kallhed
2006 – Nostalgiboken om godis & glass, med Annica Triberg, foto Albert Håkansson
2007 – Nostalgiboken om leksaker, med Annica Triberg, foto Albert Håkansson
2009 – Lilla nostalgiboken 50-talet – minnen, beskrivningar och recept från 1950-talet, med Annica Triberg, foto Albert Håkansson
2009 – Lilla nostalgiboken 60-talet – minnen, beskrivningar och recept från 1960-talet, med Annica Triberg, foto Albert Håkansson
2009 – Lilla nostalgiboken 70-talet – minnen, beskrivningar och recept från 1970-talet, med Annica Triberg, foto Albert Håkansson
2009 – Lilla nostalgiboken 80-talet – minnen, beskrivningar och recept från 1980-talet, med Annica Triberg, foto Albert Håkansson
2010 – Nostalgiboken – minnen, beskrivningar, lekar och recept från 1950-, 1960-, 1970- och 1980-talen, med Annica Triberg, foto Albert Håkansson, illustrationer Eva Kallhed
2012 – Det ska vi fira 365 anledningar att bli glad, med Annica Triberg

Referenser

Externa länkar
Eva Kallhed på Libris
8 mars: Internationella kvinnodagen i Leif möter: Kreatören och drivande kvinnan Eva Kallhed P4 Kronoberg 8 mars 2010. Åtkomst 25 september 2012.

Födda 1960
Kvinnor
Levande personer
Svenska författare
Personer från Nässjö
Attainville

Attainville är en kommun i departementet Val-d'Oise i regionen Île-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Domont som tillhör arrondissementet Sarcelles. År  hade Attainville  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Attainville

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Val-d'Oise

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Val-d'Oise
Avernes

Avernes är en kommun i departementet Val-d'Oise i regionen Île-de-France i norra Frankrike. Kommunen ligger i kantonen Vigny som tillhör arrondissementet Pontoise. År  hade Avernes  invånare.

Befolkningsutveckling 
Antalet invånare i kommunen Avernes

Se även 
 Lista över kommuner i departementet Val-d'Oise

Källor

Externa länkar 

Kommuner i Val-d'Oise
Farroupilharevolutionen

Farroupilharevolutionen (portugisiska: Guerra dos Farrapos eller Revolução Farroupilha) var ett republikanskt uppror som började i södra Brasilien, i delstaterna Rio Grande do Sul och Santa Catarina, 1835. Rebellerna, ledda av generalerna Bento Gonçalves da Silva och Antônio de Sousa Neto med stöd av Giuseppe Garibaldi, kapitulerade till kejsarens styrkor 1845.

Källor

Fotnoter

Externa länkar 

 A review of Farroupilha Week in modern RS state
 The Farroupilha War

Brasilianska krig
Sydamerikanska inbördeskrig
Brasilien under 1830-talet
Brasilien under 1840-talet
Krig under 1830-talet
Uppror
Krig under 1840-talet
Rio Branco-lagen

Rio Branco-lagen var en lag som antogs i Brasiliens parlament. Lagen namngavs efter premiärminister José Paranhos, vicomte av Rio Branco och befriade alla slavarnas barn, samt alla statens slavar. Slavägare till barn fick ansvar för barnens omvårdnad, eller kunde överlämna barnen till staten i utbyte mot pengar. 

Lagen blev startskottet för slaveriets avskaffande i Brasilien. Ganska få människor befriades av lagen, de flesta (över en miljon människor) var fortfarande slavar. Lagen tillämpades bäst i de norra delarna, där lönearbete förespråkades i stället för slaveri. De flesta som befriats under Rio Branco-lagen migrerade norrut, för lönearbete på plantageerna. Brasilien avskaffade sedan slaveriet den 13 maj 1888, genom Lei Áurea.

Källor

1871 i Brasilien
Brasiliens ekonomi
Jordbruk i Brasilien
Politikåret 1871
Juridikåret 1871
Abolitionism
Brasiliens lagar
Slaveri i Brasilien

pt:Abolicionismo no Brasil#Lei do Ventre Livre
Lei Áurea

Lei Áurea (), Gyllene lagen, var den lag antagen 13 maj 1888 som förbjöd slaveriet i Brasilien.

Lagen efterföljde Rio Branco-lagen från 28 september 1871, vilken befriat alla barn till föräldrar som var slavar, och Saraiva-Cotegipe-lagen från 28 september 1885, vilken befriade alla slavar från 60-årsdagen.

Lei Áurea hade bara två artiklar:

Artikel 1: Från denna dag är slaveriet officiellt avskaffat i Brasilien.
Artikel 2: Alla dispositioner om motsatsen upphävs.

Källor

Vidare läsning
 Schwartz, S. B. (1992). Slaves, peasants, and rebels: reconsidering Brazilian slavery. Blacks in the New World series. University of Illinois Press. 

1888 i Brasilien
Brasiliens ekonomi
Jordbruk i Brasilien
Politikåret 1888
Juridikåret 1888
Abolitionism
Brasiliens lagar
Slaveri i Brasilien
Isabella av Ibelin

Isabella av Ibelin, född 1252, död 1282, var drottning av Cypern och gift med kung Hugo II av Cypern. Hon var också regerande monark, "Dam", av Beirut från 1264 till 1282.

Biografi
Isabella var dotter till Jean d'Ibelin, herre av Beirut, och Alice de la Roche sur Ognon. Hon var sin fars tronarvinge och efterträdde honom som härskare i Beirut vid hans död 1264. 

Herredömmet Beirut var formellt en vasallamonarki under Jerusalem, som dock från 1261 var självständigt som vasall under mamlukerna. 1265 anlände Isabella till Cypern, där hon vigdes vid Hugo II. Under hennes vistelse på Cypern var moderns hennes regent i Beirut. Isabella återvände till Beirut efter makens död 1267: äktenskapet var ofullbordat och barnlöst. Isabella beskrivs som en kraftfull regent och förhandlade framgångsrikt fram ett eget avtal med mamlukerna 1269. Isabella hade ett förhållande med korsriddaren Julian av Sidon, och denna skandal ledde till ett brev från påven, som uppmanade henne att ingå äktenskap. 

Hon gifte sig 1272 med walesaren Haymo Léstrange, som dock avled 1273. Hugo III av Cypern lät då kidnappa henne för att själv arrangera hennes nästa äktenskap. Detta ledde till ett mål i Jerusalems högsta domstol om vem som hade överhöghet över Beirut: Cypern eller mamlukerna. Målet avgjordes till mamlukernas fördel, och Isabella fick en mamlukisk livvakt. 

Isabella gifte sig två gånger till, med Nicolas l'Alleman, herre av Caesarea, och Guillaume Berlais (d.1304). Hon avled barnlös och efterträddes av sin syster Eschive av Beirut.

Referenser 

 

Födda 1252
Avlidna 1282
Cyperns drottningar
Kvinnor
Kvinnliga regenter under 1200-talet
Personer i kungadömet Jerusalem
Alix av Ibelin

Alix av Ibelin, född 1304/06, död 6 augusti 1386, var drottning av Cypern och gift med kung Hugo IV.

Hon var dotter till Guy, herre av Nicosia, och Isabelle. Hon var ursprungligen trolovad med Amalrik, men trolovningen bröts. Vigseln med Hugo IV ägde rum 1318. 

År 1324 tillträdde Hugo tronen på Cypern, och hans regeringstid räknas som början på Cyperns guldålder. Alix kröntes med honom två gånger: först till drottning av Cypern och sedan till titulärdrottning av Jerusalem i katedralen i Nicosia. Alix led av ett talfel, men skall enligt legenden ha botats från detta genom det heliga korset i Tochni, som upptäcktes 1340. 

År 1358 abdikerade maken och året därpå blev hon änka. Alix gifte om sig med sin sons svärfar Filip 1368, men han dog redan året därpå.

Referenser 

 

Födda 1304
Avlidna 1386
Cyperns drottningar
Kvinnor
Konstantia av Sicilien (cypriotisk drottning)

Konstantia av Sicilien, född 1304/06, död 1344, var drottning av Cypern, drottning av Armenien och titulärdrottning av Jerusalem.  Hon var gift tre gånger: med kung Henrik II av Cypern, titulärkung av Jerusalem, mellan 1317 och 1324; med kung Leon IV av Armenien 1331-1341, och med prins Johan av Cypern 1343-1344.

Biografi
Konstantia var dotter till kung Fredrik III av Sicilien och Eleonora av Anjou. Hon trolovades först med den franske prinsen Robert, yngste son till Filip IV, men han dog 1307 innan de hann gifta sig. 

År 1317 arrangerades äktenskapet med Henrik II av Cypern. Paret hade inga barn. Henrik II avled 1324. 

Konstantia gifte 1331 om sig med kung Leon IV av Armenien. Leon IV var starkt pro-västlig, och arbetade för ett närmande mellan katolska kyrkan och den armeniska kyrkan. Äktenskapet med Konstantia väckte anti-västliga känslor i Armenien. 1341 mördades Leon IV av sina egna baroner. 

Konstantia återvände till Cypern och gifte sig med Johan av Lusignan, Cyperns regent.

Referenser 

 

Födda 1304
Avlidna 1344
Cyperns drottningar
Kvinnor
Armeniens kungligheter
Isabella d'Ibelin

Isabella av Ibelin, född 1241, död 2 juni 1324, var drottning av Cypern och titulärdrottning av Jerusalem, gift med kung Hugo III av Cypern, titulärkung av Jerusalem. 

Hon var dotter till Guy d'Ibelin, marskalk av Cypern, och Philippa Berlais. Vigseln ägde rum år 1255. Hon blev drottning av Cypern 1255, då maken efterträdde sin farbror, och titulärdrottning av Jerusalem året därpå. Hon fick elva barn under äktenskapet.

Referenser 

 

Födda 1241
Avlidna 1324
Cyperns drottningar
Kvinnor
Museu Nacional da Universidade Federal do Rio de Janeiro

Museu Nacional da Universidade Federal do Rio de Janeiro är Brasiliens nationella museum. Det finns i Río de Janeiro och invigdes 1818.

Historik
Museet grundades av Portugals kung Dom João VI (1769–1826) 1818 som kungligt museum för att stimulera vetenskaplig forskning i Brasilien. Ursprungligen var museet inriktat på botanik och zoologi, framför allt fåglar, och byggnaden blev snart känd som "Fåglarnas hus".

Senare började museet dra till sig stora naturforskare från Europa, som Maximilian zu Wied-Neuwied (1782–1867), Johann Baptist von Spix (1781–1826) och Carl Friedrich Philipp von Martius (1794–1868). Andra européer som utforskade Brasilien, som Augustin Saint-Hilaire (1799–1853) och Baron von Langsdorff (1774–1891), bidrog genom att ställa ut sina samlingar till museet.

Vid 1800-talets slut började museet satsa på områden som antropologi, paleontologi och arkeologi.

1946 överfördes ansvaret till Brasiliens universitet, senare Rio de Janeiros federala universitet. Museet erbjuder examenskurser i antropologi och sociologi, botanik, geologi och paleontologi samt zoologi.

Den 2 september 2018 förstördes museet, och med det ett stort antal historiska föremål, i en brand.

Samlingar
Museet innehåller en av de största samlingarna på den amerikanska dubbelkontinenten, med djur, insekter, mineraler, samlingar från indianernas liv, egyptiska mumier och sydamerikanska arkeologiska artefakter, meteoriter, fossiler och flera andra fynd.

Källor

Externa länkar

 Officiell webbplats
 The National Museum and its European employees Jens Andermann
 The National Museum at Rio de Janeiro Jens Andermann

Museer i Rio de Janeiro
Museer invigda 1818
Byggnader och anläggningar i Rio de Janeiro