kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ichihara

Ichihara (市原市, Ichihara-shi) är en stad i den japanska prefekturen Chiba på den östra delen av ön Honshu. Den har cirka 280 000 invånare. Staden är belägen vid Tokyobukten, och ingår i Tokyos storstadsområde. Ichihara fick stadsrättigheter 1 maj 1963.

Sport 
JEF United Ichihara Chiba från Ichihara spelar i J. League i fotboll.

Källor

Orter i Chiba prefektur
WP:Projekt Japan
Fiat 525

Fiat 525 är en personbil, tillverkad av den italienska biltillverkaren Fiat mellan 1928 och 1931.

525 var en större ersättare till Fiat 512. Redan 1929 introducerades den modifierade 525N. Sportversionen 525 SS hade starkare motor och kortare chassi.

Tillverkningen uppgick till 4 400 exemplar.

Motorer

Källor
Fiat Personenwagen, av Fred Steininger, 1994.

Externa länkar
Svenska Fiatklubben

525
Bakhjulsdrivna fordon
Fiat 527

Fiat 527 är en personbil, tillverkad av den italienska biltillverkaren Fiat mellan 1934 och 1936.

527 var en sexcylindrig version av 518 Ardita. Modellen kallades även Ardita 2500. Bilen byggdes bara med sedan-kaross.

Tillverkningen uppgick till 1 000 exemplar.

Motorer

Källor
Fiat Personenwagen, av Fred Steininger, 1994.

Externa länkar
Svenska Fiatklubben

527
Bakhjulsdrivna fordon
Colin Ferguson

Colin Ferguson, född 22 juli 1972 i Montréal i Québec, är en kanadensisk skådespelare som medverkat i flera TV-serier och filmer. Sedan 2006 spelar han huvudrollen i science fiction-serien Eureka.

Ferguson var tidigare medlem av improvisationsteatergruppen On The Spot samt var med och grundade komediklubben The Second City i Detroit. Han har varit gästvärd i science fiction-nyhetsprogrammet HypaSpace. Han är även supporter till ishockeylaget Montreal Canadiens i NHL och bloggar periodvis för NHL.com.

Förutom sitt kanadensiska medborgarskap har han även medborgarskap i Storbritannien och USA.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

Kanadensiska skådespelare
Födda 1972
Män
Levande personer
Alumner från McGill University
Ichikawa

är en stad i den japanska prefekturen Chiba på den östra delen av ön Honshu. Den har cirka 470 000 invånare. Staden är belägen strax öster om Tokyo och ingår i dess storstadsområde. Ichikawa fick stadsrättigheter 3 november 1934.

Källor

Orter i Chiba prefektur
WP:Projekt Japan
Vladimir Mantjev

Vladimir Mantjev (Bulgariska: Владимир Манчев), född 6 oktober 1977 i Pazardzjik i Bulgarien, är en bulgarisk före detta fotbollsspelare som spelade som anfallare.

Han var skyttekung i bulgariska ligan 2001/2002, med 21 mål för CSKA Sofia. Han vann även bulgariska cupen 1999 med laget.

Mantjev var med i Bulgariens landslag under EM 2004, men laget åkte ut i första omgången då man slutade på sista plats i grupp C, trots att man låg på förstaplats i kvalgrupp 8 innan mästerskapet.

Bulgariska landslagsspelare i fotboll
Fotbollsspelare i CSKA Sofia
Spelare i FC Yantra
Spelare i Levante UD
Spelare i Lille OSC
Spelare i PFC Lokomotiv Sofia
Spelare i RC Celta de Vigo
Spelare i Real Valladolid
Spelare i Spartak Pleven
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2004
Män
Födda 1977
Levande personer
Pinga

Pinga är en gudinna inom inuitisk mytologi. Hon är jaktens, fertilitetens och läkekonstens gudinna. Hon är dessutom en psykopomp som tar med sig de döda till underjorden.

Referenser 

Gudar i inuitisk mytologi
Fruktbarhetsgudar
Läkegudar
Jaktgudar
Robert Kristan

Robert Kristan, född 4 april 1983 är en slovensk ishockeymålvakt som spelar för HC Pardubice i Extraliga. Han har gjort tolv A-landskamper och spelar i slovenska landslaget. Han spelade i Brynäs IF säsongen 2006/2007 då han hade lägst snitt för insläppta mål (2,23) och flest matcher utan insläppta mål (5). Säsongen 07/08 spelade han återigen för moderklubben Acroni Jesenice. Säsongen 2008/2009 återvände han på nytt till Sverige för spel i Mora IK.

Slovenska ishockeymålvakter
Födda 1983
Män
Levande personer
Tabar Island

Tabar Island (ofta även Big Tabar) är en ö i Bismarckarkipelagen i västra Stilla havet och tillhör Papua Nya Guinea.

Geografi
Tabar Island är huvudön bland Tabaröarna och utgör en del av New Irelandprovinsen. Den ligger cirka 900 km nordöst om Port Moresby och cirka 24 km nordöst om provinsens huvudö Niu Ailan.

Ön är av vulkaniskt ursprung och har en area om ca 110 km² med en längd på ca 20 km och cirka 9 km bred. Den högsta höjden är på cirka 400 m ö.h. Tabar Island är den största och sydligaste ön i ögruppen.

Befolkningen är främst fördelad på ett fåtal byar längs kusten och öns inre täcks till största del av regnskog. Huvudorten Datava ligger på öns norra del vid Koko Bay.

Öarna kan bara nås med fartyg då de saknar flygplats, grannön Tatáu Island ligger på andra sidan av det knappt kilometer breda sundet som skiljer öarna.

Historia
Ögruppen har troligen bebotts av melanesier sedan cirka 1500 f.Kr. Den upptäcktes av nederländske kaptenerna Jacob Le Maire och Willem Corneliszoon Schouten i juni 1616 som då namngavs dem "Gardneröarna". De återupptäcktes senare av Abel Tasman som då döpte området till "Visscheröarna".

Området hamnade 1885 under tysk överhöghet som del i Tyska Nya Guinea. Området förvaltades till en början av handelsbolaget Neuguinea-Compagnie.

Efter första världskriget hamnade området under australisk kontroll och Australien fick senare även officiellt mandat för hela Bismarckarkipelagen av Förenta Nationerna.

1942 till 1945 ockuperades området av Japan men återgick sedan till australisk förvaltningsmandat tills Papua Nya Guinea blev självständigt 1975.

Svenske sjömannen Carl Emil Pettersson bodde här i några år, Pettersson antas har varit förebild för Astrid Lindgren som Pippi Långstrumps far kapten Efraim Långstrump.

Externa länkar
 om Tabar Island
 karta över Tabaröarna
 bild från Tabar Island

Papua Nya Guineas öar
Melanesien
Karl Gützlaff

Karl Friedrich August Gützlaff, född 8 juli 1803, död 9 augusti 1851, var en tysk evangelisk missionär i Kina.

Gützlaff utbildade sig till missionär dels i Berlin, dels i Rotterdam. 1826 reste han till Batavia såsom missionär, och 1828 till Bangkok. 1831 begav han sig till Macao och försökte att utbreda kristendomen i Kina först genom skrifter, sedermera, efter 1843, genom att utbilda infödda kineser till missionärer i den av honom upprättade kinesisk-engelska uppfostringsanstalten i Hongkong. Till skillnad från andra protestantiska missionärer försökte Gützlaff skapa stora församlingar genom massomvändelser, något som väckte skepsis och kritik från många håll, inte minst från den svenske missionären Theodor Hamberg. Under opiumkriget var Gützlaff också engelsmännen behjälplig med kinesiska översättningar och rekognosering.

1849 begav han sig till England och Tyskland, där han försökte väcka ett livligare deltagande för missionsverket i Kina. Kort efter sin återkomst till Kina, 1851, avled han. Gützlaff översatte Nya testamentet på siamesiska och på två av siamspråkets folkdialekter, nya testamentet, profeterna och början av Moses’ böcker på kinesiska samt nya testamentet och första Mosebok på japanska.

Källor

Tyska missionärer
Födda 1803
Avlidna 1851
Tyska sinologer
Män
Missionärer i Kina
Missionärer i Thailand
WP:Projekt Kina
Personer från Pyritz
Grégory Rast

Grégory Rast, född 17 januari 1980, är en schweizisk professionell tävlingscyklist.

Karriär
Grégory Rast blev professionell med Phonak Hearing Systems 2003. Året innan hade han fått prova på att vara professionell när han var stagiaire i stallet. Tidigare hade han också varit stagiaire i Post Swiss Team under slutet av säsongen 2000. Han tävlar sedan säsongen 2007 för Astana Team.

Han vann den första etappen på Tour de Luxemburg 2007 och vann också tävlingen sammanlagt det året. Han vann det luxemburgska etapploppet med tio sekunder framför fransmmanenn Laurent Brochard. 

Rast är schweizisk nationsmästare på landsväg 2004 och 2006. Han är också schweizisk U23-nationsmästare på landsväg 2002.

Under säsong 2008 vann Grégory Rast prologen på det turkiska etapploppet Presidential Cycling Tour. I mars samma år slutade han tvåa på den mindre schweiziska tävlingen GP Osterhas.

I april 2009 slutade Grégory Rast trea på etapp 1 av Romandiet runt bakom Ricardo Serrano och Lars Ytting Bak. I juli tog han säsongens första seger när han vann prologen av Luxemburg runt framför Jonathan Hivert och Romain Feillu.

Meriter 
2004
  Nationsmästerskapens linjelopp
 Rund um den Bühler

2006
  Nationsmästerskapens linjelopp
2:a, Giro del Piemonte

2007
 Tour de Luxemburg
 4:de etappen Tour de Luxemburg

2008
 Prolog, Presidential Cycling Tour 
 2:a, GP Osterhas 

2009
 Prolog, Tour de Luxemburg
 3:a, etapp 1, Romandiet runt

Stall 
 Post Swiss Team 2001
 Phonak Hearing Systems 2003–2006
 Astana Team 2007–2009
 Team RadioShack 2010–2011
 RadioShack-Nissan-Trek 2012–

Externa länkar
Grégory Rast cyclingarchives.com

Referenser 

Schweiziska tävlingscyklister
Födda 1980
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Schweiz
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 2012
Pälsen

Pälsen är en novell av Hjalmar Söderberg, utgiven som en del av novellsamlingen Historietter 1898. Novellen är en av Söderbergs mest kända och har utkommit i många nyutgåvor. Novellen filmatiserades 1966 och 2008.

Handling

Novellen handlar om doktor Henck, som man får följa under julafton. Henck är mycket illa till mods över sin förmodade nära död och sin dåliga ekonomiska situation. Han går till sin vän, häradshövdingen Richardt, för att låna pengar. På vägen förstörs Hencks rock då han blir påkörd, och Richardt erbjuder sig därför att låna honom sin päls. Henck bjuder in Richardt till julmiddag. På vägen hem känner sig Henck plötsligt uppfylld av lycka och självförtroende, tack vare pälsen. Eftersom Henck har pälsen på sig, när han kommer hem, förväxlar frun honom med Richardt. Så går det upp för Henck att de två har en affär:

Henck tackar Richardt under julmiddagen för att ha förskaffat honom de sista sekunder av lycka han känt i livet genom att låna ut pälsen. Han tackar samtidigt för den vänlighet Richardt visat honom och hans hustru, eftersom han som läkare är övertygad om att han inte har många dagar kvar i livet. Novellen slutar med Hencks tack till Richardt.

Rollfigurer 
 Doktor Gustav Henck, en ekonomiskt och hälsomässigt utarmad människa. Han är djupt oroad över sin nära förestående död.
 Fru Ellen Henck, Gustavs maka. Hon är otrogen mot sin make med John.
 John Richardt, häradshövding och tillika närstående vän till Doktor Henck. Han har en hemlig relation med fru Henck.

Adaptioner

Filmatiseringar 

Pälsen har filmatiserats två gånger: 1966 och 2008. 1966 års filmatisering hade Gunnar Björnstrand i rollen som Richardt och Gunnar Sjöberg som doktor Henck. 2008 års filmatisering hade Björn Kjellman i rollen som doktor Henck och Fares Fares i rollen som John Richardt.

Intertextuella referenser 
 Charles Gounods opera Faust

Referenser

Externa länkar 
 "Pälsen" på Projekt Runeberg
 "Pälsen" på Litteraturbanken
 "Pälsen", uppläsare Torsten Wahlund, 7:32 minuter, Youtube.
 Bakom Kulisserna på Hjalmar Söderbergs Pälsen, Del 1, 4:40 minuter, Youtube.

Svenska noveller
Skönlitteratur 1898
Verk av Hjalmar Söderberg
Ett halvt ark papper

Ett halvt ark papper är en novell av August Strindberg. Novellen utgavs första gången 1903 i samlingen Sagor. I Nationalupplagan av Strindbergs samlade verk ingår Ett halvt ark papper i 52:a delen.

Vid en omröstning i Sveriges Radios program Novellen år 2006 utsåg svenska läsare och lyssnare denna berättelse till "Världshistoriens bästa novell".

Handling 
Novellen skildrar en änkeman i begrepp att flytta. Hans minnen av ett äktenskap väcks till liv när han får syn på en telefonlista.

Förlagor 
 Eventuellt har Strindbergs bror Axel Strindberg stått modell för änklingen. Axel Strindbergs hustru Charlotte avled i juni 1903, samma år som Strindberg skrev novellen. 
 En annan förebild som har föreslagits är författarens bekant Bernhard Meijer. Meijer miste 1883 sin 22-åriga hustru. 1888 gav han ut den självbiografiska romanen Excelsior! En fantasts historia, en bok som Strindberg ägde. I Meijers skildring dör hustrun i tbc och senare avlider även dottern. 
 Novellen kan även ha återspeglat förhållandet mellan August Strindberg och Harriet Bosse sedan de separerat.

Referenser

Externa länkar 
Ett halvt ark papper. Elektronisk text. Litteraturbanken. Läst 5 december 2012
Ett halvt ark papper. Elektronisk text. Projekt Runeberg. Läst 5 december 2012
Ett halvt ark papper. Temasida. Stockholms stad. Texten inläst och översatt till 40 olika språk. Läst 5 december 2012
Stockholmskällan har satt in novellen Ett halvt ark papper i ett historiskt sammanhang och illustrerat med samtida bilder

Noveller av August Strindberg
Skönlitteratur 1903
Lista över FN-förkortningar

Det här är en lista över förkortningar som används eller har använts i sammanhang runt Förenta nationerna.

A

B

C

D

E

F

G

H

I

J

K

L

M

N

O

P

R

S

T

U

V

W

Källor 
FN:s i Danmark webbplats, FN:s globala webbplatser, Regeringens och EU-kommissionens webbplatser, med flera.

Externa länkar 
 FN-förkortningar - Lista hos Svenska FN-förbundet

Listor med anknytning till Förenta nationerna
Third Degree

Third Degree är ett album av Johnny Winter, utgivet 1986.

Låtlista
"Mojo Boogie" (Lenoir) - 4:37
"Love, Life And Money" (Dixon/Glover) - 5:19
"Evil On My Mind" (Winter) - 2:19
"See See Baby" (King/Thompson) - 3:08
"Tin Pan Alley" (Jones) - 4:59
"I'm Good" (Collins/Lee) - 3:49
"Third Degree" (Boyd/Dixon) - 6:35
"Shake Your Moneymaker" (James) - 2:36
"Bad Girls Blues" (Memphis Willie B.) - 4:33
"Broke And Lonely" (Watson) - 4:52

Medverkande
Johnny Winter - elgitarr, national steel guitar, sång
Ken Saydak - piano
Mac "Dr. John" Rebennack - piano på 2 och 5
Johnny Goyen - bas
Tommy Shannon - bas på 4, 8 och 10
Casey Jones - trummor
Uncle John "Red" Turner - trummor på 4, 8 och 10

Musikalbum 1986
Album av Johnny Winter
Simbériön

Simbériön (engelska Simberi Island, tidigare Fisher Island och Suzannet) är en ö i Bismarckarkipelagen i västra Stilla havet och tillhör Papua Nya Guinea.

Geografi
Simbériön ingår i Tabaröarna och utgör en del av New Irelandprovinsen. Den ligger cirka 900 km nordöst om Port Moresby och cirka 25 km nordöst om provinsens huvudö Niu Ailan.

Ön är av vulkaniskt ursprung och har en area om ca 40 km² med en längd på cirka 9 km och cirka 7 km bred. Den högsta höjden är på cirka 340 m ö.h. och ligger på öns östra del. Ön omges till stora delar av ett korallrev samt en rad småöar, ca 10 km från den västra kusten ligger ytterligare ett rev. Simbériön är den nordligaste och minsta ön i ögruppen.

Befolkningen är främst fördelad på ett fåtal byar längs kusten och öns inre täcks till största del av regnskog. Huvudorten Popovonuam ligger på öns norra del.

Ön har nyligen fått en flygplats Simberi Airport (flygplatskod "NIS"), grannön Tatáu Island ligger på andra sidan av det knappt 2 kilometer breda sundet som skiljer öarna.

Historia
Ögruppen har troligen bebotts av melanesier sedan cirka 1500 f.Kr. Den upptäcktes av nederländske kaptenerna Jacob Le Maire och Willem Corneliszoon Schouten i juni 1616 som då namngavs dem "Gardneröarna". De återupptäcktes senare av Abel Tasman som då döpte området till "Visscheröarna".

Området hamnade 1885 under tysk överhöghet som del i Tyska Nya Guinea. Området förvaltades till en början av handelsbolaget Neuguinea-Compagnie.

Efter första världskriget hamnade området under australisk kontroll och Australien fick senare även officiellt mandat för hela Bismarckarkipelagen av Förenta Nationerna. 

1942 till 1945 ockuperades området av Japan men återgick sedan till australisk förvaltningsmandat tills Papua Nya Guinea blev självständigt 1975.

Det finns en guldfyndighet på Simbéri som utvinns i dagbrott. Svenske sjömannen Carl Emil Pettersson sägs vara en av de första som hittade guld på ön. Pettersson antas ha varit förebild för Astrid Lindgren som Pippi Långstrumps far kapten Efraim Långstrump.

Externa länkar
 om Simbériön
 karta över Tabaröarna
 bild på Simbériön

Papua Nya Guineas öar
Melanesien
Volodymyr Bileka

Volodymyr Bileka (ukrainska: Володимир Білека), född 6 februari 1979 i Drohobytj, Lviv oblast, Ukrainska SSR, Sovjetunionen är en ukrainsk professionell tävlingscyklist.

Bileka blev professionell med Landbouwkrediet-Colnago säsongen 2002. Han tävlade under säsongen 2007 för UCI ProTour-stallet Discovery Channel Pro Cycling Team med sin landsman och vän Jaroslav Popovytj, men de båda ukrainska cyklisterna bestämde sig för att tävla för det belgiska UCI ProTour-stallet Silence-Lotto när Discovery Channel valde att inte förlänga sponsorkontraktet efter säsongen 2007.

Volodymyr Bileka vann Trofej Plava Laguna 1 under säsongen 2002. Samma år slutade han sedan tvåa på Trofej Plava Laguna 2 efter landsmannen Jaroslav Popovytj.

Som U23-cyklist vann Bileka etapp 6 av Thüringen-Rundfahrt 2001. Han slutade också tvåa på Paris-Roubaix Espoirs efter Popovytj.

I maj 2008 skickade Volodymyr Bileka ett brev till sitt lag Silence-Lotto där han sade upp sitt kontrakt från laget av personliga anledningar. Enligt ukrainarens brev hade han ont i knät och ville därför sluta cykla. Bileka var uttagen till stallets trupp till Giro d'Italia 2008 men i stället tog Geert Steurs över platsen. I december 2008 rapporterades det om att Bileka hade använt sig av EPO och att det var anledningen till hans plötsliga avslut av karriären. Enligt den belgiska tidningen Het Laatste Nieuws hade han blivit avstängd från cykelsporten under två år för dopningsanvändning.

Meriter
2001
 1:a, etapp 6, Thüringen-Rundfahrt, U23
 2:a, Paris-Roubaix Espoirs
2002 Landbouwkrediet-Colnago
 1:a, Trofej Plava Laguna 1 
 2:a, Trofej Plava Laguna 2
2005 – Discovery Channel Pro Cycling Team
 3:a, Circuit de la Sarthe
 3:a, etapp 3, Circuit de la Sarthe
 2:a, poängtävlingen, Circuit de la Sarthe
 9:a, Volta ao Algarve
 3:a, Ukrainska nationsmästerskapen - tempolopp
 3:a, etapp 6, Giro d'Italia
2006 – Discovery Channel Pro Cycling Team
 3:a, Ukrainska nationsmästerskapen - tempolopp

Stall
 Landbouwkrediet-Colnago 2002–2004
 Discovery Channel Pro Cycling Team 2005–2007
 Silence-Lotto 2008
 Amore & Vita 2010–2011
 Konya Torku Seker Spor 2012

Externa länkar
Bileka cyclingarchives.com

Referenser

Födda 1979
Ukrainska tävlingscyklister
Män
Levande personer
Personer från Drohobytj
Norrköpings rådhus

Norrköpings rådhus är beläget vid Tyska torget i centrala Norrköping.

Rådhuset uppfördes 1907–1910 i helsingborgstegel efter riktningar av arkitekten Isak Gustaf Clason. Byggnaden uppfördes ursprungligen som rådhusrätt men är i dag kommunhus. Förklarad som byggnadsminne 1990. Rådhuset är uppfört på samma plats som det gamla rådhuset som revs 1906. Gamla rådhuset byggdes 1724–1734 då Norrköping byggdes upp igen efter att ryssarna bränt ner staden 1719 under Stora nordiska kriget.

På toppen av den 68 meter höga byggnaden står en 4,5 meter förgylld staty av stadens skyddshelgon Sankt Olof, i folkmun kallad Gull-Olle. Den skapades år 1910 av skulptören Johan Axel Wetterlund.

Källor 
När Rådhuset stod i brand Norrköpings Tidningars artikelserie Stolta stad 1997-11-22 (PDF)
Hans Zimmergren har ett höjdarjobb med klang Norrköpings Tidningars artikelserie Stolta stad 2007-01-27 (PDF)
Historiens vingslag i maktens boning Folkbladet

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i Norrköping
Byggnadsminnen i Östergötlands län
Byggnader ritade av Isak Gustaf Clason
Rådhus i Sverige
Historiska domstolsbyggnader i Sverige
Stadshus i Sverige
Neu Mecklenburg

Neu Mecklenburg kan syfta på:

 Neu Mecklenburg – en ö i Bismarckarkipelagen, Papua Nya Guinea, se Niu Ailan
 Neu Mecklenburg – det tyska namnet för en ort i västra Polen, se Zwierzyn, Lubusz vojvodskap
Advisory Board on the Law of the Sea

Advisory Board on the Law of the Sea, (IHO-IAG Advisory Board on the Law of the Sea, ABLOS) är en oberoende expertpanel med frågor om havsrätt som sitt område. Organisationen bildades 1994 som ett resultat av att Förenta nationernas havsrättskonvention trädde i kraft. De organisationer som står bakom verksamheten är International Hydrographic Organization (IHO) och International Association of Geodesy (IAG).

Band till Unesco (1999-2006)
Mellan år 1999 och 2006 ingick även Intergovernmental Oceanographic Commission, som är en del av Unesco, i samarbetet och på grund av denna koppling kunde ABLOS tillfälligt beskrivas som en FN-anknuten organisation. Även om man inte längre har någon organisatorisk koppling till FN deltar ex officio en representant från avdelningen för havsärenden och havsrätt (, DOALOS) från FN-sekretariatets avdelning för juridiska ärenden () vid möten. Frånsett detta är den starkaste FN-kopplingen att man baserar sin verksamhet på havsrättskonventionen, och den svenska epitetet "FN:s rådgivande styrelse för havsrätt" får ses som en beskrivning snarare än att tas till intäkt för att namnet påvisar en organisatorisk koppling till FN.

Referenser

Externa länkar 
ABLOS - International Hydrographic Organization

Unesco
Organisationer bildade 1994
Havsrätt

Havsrätt är en av de äldsta disciplinerna inom den offentliga internationella rätten som styr rätten till olika havsområden. 

Havsrätten regleras främst  i Havsrättskonventionen (UNCLOS) från 1982, men också i andra konventioner och internationell sedvänja.

Historik
Havsrätten bygger på två motstående intressen (grundprinciper). Det ena formulerades redan på 1600-talet av Hugo Grotius, och är principen om det fria havet (Mare liberum). Den andra principen är den om territoriell integritet, där kuststaters rätt till havsområden intill deras territorium är centralt. Detta intresse tillkom framförallt under 1900-talet när det upptäcktes att inte bara naturresursen fiske fanns till havs utan även mycket olja och gas. Dessförinnan briljerade tankarna om att havet var fritt, med bara några få undantag. Till exempel var det sedväja att främmande skepp inte utan tillåtelse fick komma närmare en kanonkulas avfyringsavstånd en annan stats kust.

Referenser
Tatáu Island

Tatáu Island eller Tatáuön (tidigare San Lorenzo) är en ö i Bismarckarkipelagen i västra Stilla havet och tillhör Papua Nya Guinea.

Geografi
Tatáu Island ingår i Tabaröarna och utgör en del av New Irelandprovinsen. Den ligger cirka 900 km nordöst om Port Moresby och cirka 25 km nordöst om provinsens huvudö Niu Ailan.

Ön är av vulkaniskt ursprung och har en area om ca 90 km² med en längd på cirka 13 km och cirka 10 km bred. Den högsta höjden är på cirka 300 m ö.h. Den västra kusten har fem stora vikar där den största är Maragat Bay och utanför ligger den lilla Mabau Islet. Tatáuön är den mellerst och näst största ön i ögruppen.

Befolkningen är främst fördelad på ett fåtal byar längs kusten och öns inre täcks till största del av regnskog. Huvudorten Marai ligger på öns västra del.

Ön kan endast nås med fartyg då den saknar flygplats, grannön Tabar Island ligger på andra sidan av det knappt kilometer breda sundet som skiljer öarna.

Historia
Ögruppen har troligen bebotts av melanesier sedan cirka 1500 f.Kr. Den upptäcktes av nederländske kaptenerna Jacob Le Maire och Willem Corneliszoon Schouten i juni 1616 som då namngavs dem "Gardneröarna". De återupptäcktes senare av Abel Tasman som då döpte området till "Visscheröarna".

Området hamnade 1885 under tysk överhöghet som del i Tyska Nya Guinea. Området förvaltades till en början av handelsbolaget Neuguinea-Compagnie.

Efter första världskriget hamnade området under australisk kontroll och Australien fick senare även officiellt mandat för hela Bismarckarkipelagen av Förenta Nationerna. 

1942 till 1945 ockuperades området av Japan men återgick sedan till australisk förvaltningsmandat tills Papua Nya Guinea blev självständigt 1975.

Externa länkar
 om Tatáuön
 karta över Tabaröarna
 bild på Tatáuön

Papua Nya Guineas öar
Melanesien