kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kraks Blå Bog

Kraks Blå Bog är en dansk handbok med biografier över nu levande personer.

Kraks Blå Bog utgavs av Kraks Forlag i Köpenhamn till 2007. Efter att detta sålts till Eniro blev denna förlagsdel såld vidare till Gads Forlag, som stod för jubileumsutgåvan 2009/10.

Boken utkom första gången på initiativ av Ove Krak 1910 med omkring 3 000 biografier, Ove Krak utgav även Kraks Vejsviser, en adresskalender grundad 1862 av hans far, stadskonduktör Thorvald Krak. En ny utgåva utkommer varje år (dock inte under Andra världskriget). År 2005 innehöll den knappt 8 000 biografier och 2009/10 hade antalet vuxit till 8 127.

I boken tas betydande personer inom dansk konst, näringsliv, administration med mera upp. Regeln var länge, att de upptagna förblev i Kraks Blå Bog resten av livet, med undantaget att de utgick efter en fällande dom. Detta förändrades 2009, så att en person kan utgå, om vederbörande inte längre anses intressant, och att den som blivit dömd kan stå kvar, om vederbörande alltjämt anses vara intressant. När en upptagen person är död, saknas biografien i följande års utgåva och dödsdatumet finns med i ett efterföljande register.

Inspirationen till den blå boken fick Krak från den engelska Who's Who, som 1849 började utkomma årligen, och den tyska Wer ist's? från 1905 (sedan 1951 heter den Wer ist wer?). I övriga Skandinavien kom utgivningen av Hvem er Hvem? (Norge) och Vem är det (Sverige) igång vid samma tid.

Källor

Externa länkar 
1910 års utgåva, digitaliserad av LFL:s bladfond
1910 års utgåva, digitaliserad i Projekt Runeberg
1937 års utgåva, digitaliserad i Projekt Runeberg
Register 1910-1988 digitaliserad i Projekt Runeberg.

Litteratur 
 Festskrift for Kraks Blå Bog. Utgiven i förbindelse med 100-årsjubileet för Kraks Blå Bog. Gads Forlag 2009.  (kan läsas online på Kraks Blå Bog).

Danska uppslagsverk
Facklitteratur 1910
Opioidpeptider

Opioidpeptider eller endogena opiater är en grupp neuropeptider som fungerar som kroppens egna opiater. Opioider och opiater är kemiska imitationer eller exogena varianter av opioidpeptiderna. Opioidpeptiderna verkar i centrala och perifera nervsystemet och i binjuremärgen.

Det finns tre grupper opioidpeptider, vilka bildas av tre olika prohormoner:
 Enkefaliner
 Endorfiner
 Dynorfiner
Deras funktioner handlar framför allt om sinnesstämningen, känslolivet, smärtreglering, motivation, stresshantering, anknytning och hunger, där de fungerar dämpande och rogivande. De binds till cellerna på opioidreceptorer varigenom de verkar intracellulärt. Dessa receptorer kan också binda läkemedel och narkotika. Naturliga opioidpeptider kan intas via föda, i synnerhet gluten och mjölk.

Källor
 http://mesh.kib.ki.se/swemesh/show.swemeshtree.cfm?Mesh_No=D12.644.400.575&tool=karolinska

Neuropeptider
Opioider
Stress
Kumulationsprincipen

Kumulationsprincipen innebär att straff ackumuleras i samband med att någon döms.  Principen har tidigare varit vägledande i svensk rätt, men fallit bort efter reformering 1938. Anledningen var humanitära skäl. Den fortlever emellertid alltjämt i USA där domstolarna kan döma åtalade till hundratals år i fängelse.

Kumulationsprincipen är mycket enkel till sin uppbyggnad, då de begångna brotten helt enkelt adderas. En gärningsman som begår fyra rån med ett straffvärde om tre månader vardera döms att avtjäna ett år i fängelse.

Se även 
Asperationsprincipen
Straffrabatt

Referenser

Juridiska termer
Erik Fredrik Wrangel

Erik Fredrik Wrangel, född den 17 juli 1816 I Gällstads socken i Västergötland, död den 9 juli 1896 i Växjö, var en svensk militär, krigshistoriker och tonsättare. Han var far till Gustaf, Herman och Ewert Wrangel.
 
Wrangel var 1831–1834 student i Lund och utnämndes 1837 till underlöjtnant vid Västgöta regemente, där han, som 1844 utexaminerats från Högre artilleriläroverket och 1845 förordnats till generalstabsofficer, 1861 utnämndes till major. Han tog 1865 avsked som överste i armén och utnämndes samma år till postinspektor i Växjö. Han var 1844–1846 lärare vid militärskolan i Skara, 1847–1849 vid militärskolan i Stockholm och 1858–1865 lärare i krigskonst och krigshistoria vid Högre artilleriläroverket samt tjänstgjorde 1848–1865 i Lantförsvarsdepartementets kommandoexpedition, sedan 1858 som souschef. 

Sedan Wrangel anonymt utgivit Kriget mellan Ryssland och Turkiet (1854) och dess fortsättning Österländska kriget 1854–1856 (1854–1857), utarbetade han efter av Kungl. Maj:t 1860 lämnat uppdrag och efter att under loppet av 1861 ha övervarit föreläsningarna vid åtskilliga utländska generalstabsofficersskolor Krigshistoriens grunddrag. Försök till lärobok för Krigshögskolan (3 delar, 1866–1885), det enda arbetet i sitt slag författat av en svensk. År 1851 blev han ledamot av Krigsvetenskapsakademien och redigerade 1860–1865 dennas "Handlingar och tidskrift", i vilka han skrev bland annat Berättelse öfver krigskonstens utveckling under åren 1853–1857 (1858). Wrangel komponerade därjämte melodiösa sånger, som vunnit popularitet inom den sjungande dilettantkretsen, som solosången Får du en vän och duetten Hör hur stilla vinden susar.

Källor

Externa länkar 
  
 

Överstar i svenska armén
Svenska militärhistoriker
Svenska fackboksförfattare
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Svenska kompositörer under 1800-talet
Wrangel (ätt nummer 2092)
Svenska historiker under 1800-talet
Svenska militärer under 1800-talet
Personer från Gällstads socken
Födda 1816
Avlidna 1896
Män
Ugglan
Jaroslav Jiřík

Jaroslav Jiřík, född 10 december 1939 i Vojnův Městec, Vysočina, död 11 juli 2011 nära Brno, var en tjeckoslovakisk professionell ishockeyspelare. Jiřík blev säsongen 1969-1970 den första spelaren från ett öststatsland att spela en match i NHL.

Jiřík inledde sin ishockeykarriär i slutet på 1950-talet i den tjeckoslovakiska förstaligan. Redan under sin tredje säsong i ligan gjorde han 28 mål på 32 matcher. Han fortsatte att vara en pålitlig målskytt och innan han flyttade till NHL hade han gjort fler än 20 mål fem gånger. Inför säsongen 1969-1970 skrev NHL-klubben St. Louis Blues kontrakt med tre tjeckoslovakiska spelare men Jiřík var den enda av de tre som fick tillåtelse av den tjeckoslovakiska regeringen att flytta till USA. Det blev bara tre matcher i NHL, resten av säsongen tillbringade Jiřík i farmarlaget. Inför säsongen 1970-1971 erbjöds han fortsatt spel i Blues men valde istället att återvända till Tjeckoslovakien. Han spelade 17 säsonger i den tjeckoslovakiska ligan, 12 av dessa med laget ZKL Brno, och gjorde 300 mål på 450 matcher.

Förutom klubblagshockey spelade Jiřík 134 landskamper och gjorde 83 mål för det tjeckoslovakiska landslaget. Hans största meriter från landslaget var en silvermedalj från OS 1968 och en bronsmedalj från OS 1964.

Efter sin spelarkarriär fortsatte Jiřík inom ishockeyn som tränare för klubblag i Tjeckien och Tyskland och som förbundskapten för det schweiziska landslaget. Han avled den 11 juli 2011 då hans flygplan havererade vid Brno i Tjeckien.

Referenser 

Födda 1939
Avlidna 2011
Män
Tjeckoslovakiska ishockeyspelare
Spelare i St. Louis Blues
Spelare i Kansas City Blues
Notar

Notar (förkortning av engelska: No tail rotor) är en typ av helikopter utan stjärtrotor. Fördelen med denna teknologi är att helikoptern blir tystare och att den inte riskerar att slå i stjärtrotorn i till exempel ett träd vid landning.

Idén testades under andra världskrigen på den brittiska helikopterprototypen Cierva W.9. Den har också testats på Kamov Ka-26 och används idag av McDonnell Douglas helicopters (MD Helicopters)-

Notarhelikoptrar använder en fläkt som tar effekt ifrån motorn och blåser ut en luftström bak i bommen för att antingen balansera helikoptern eller för att svänga den. Utblåset sitter i slutet av bommen, på vissa modeller på både höger och vänster sida.

Bildgalleri

Flygteknik
Helikoptrar
Senefelderplatz (tunnelbanestation)

Senefelderplatz är en tunnelbanestastion vid torget Senefelderplatz i stadsdelen Prenzlauer Berg, Berlin, uppkallad efter uppfinnaren av tryckteknik inom litografi, Alois Senefelder. Stationen öppnade 1923 och är designad av svensken Alfred Grenander. Kulturcentrumet Pfefferberg samt Tysklands största synagoga Rykestrasse synagoga ligger alldeles i närheten av stationen. En utgång är under Schönhauser Allee samt en vid Senefelderplatz.

Berlins tunnelbanestationer
Järnvägsstationer invigda 1923
Prenzlauer Berg
1923 i Tyskland
Eberswalder Strasse (Berlins tunnelbana)

Eberswalder Strasse (U-Bahnhof Eberswalder Straße) är en tunnelbanestation på linje U2 i Berlin som ligger i stadsdelen Prenzlauer Berg. Stationen öppnades redan år 1913, då uppkallad efter närbelägna Danziger Strasse. 1950 ändrades gatunamnet och därmed även stationsnamnet till Dimitroffstrasse och slutligen fick stationen 1991 sitt nuvarande namn efter en annan närbelägen gata, Eberswalder Strasse. Det berömda gatuköket Konnopke’s Imbiss finns alldeles i närheten. Stationen är formgiven av svensken Alfred Grenander. Tunnelbanan går utomhus på viadukt ovanför den långa affärsgatan Schönhauser Allee.

Berlins tunnelbanestationer
Järnvägsstationer invigda 1913
Prenzlauer Berg
1913 i Tyskland
Fredrik Wilhelm Keyser

Fredrik Wilhelm Keyser, född den 27 oktober 1800 i Kristiania (nuvarande Oslo), död där den 10 november 1887, var en norsk bibliotekarie, bror till Christian Nicolai och Rudolf Keyser, kusin till Jens Jacob Keyser.

Keyser blev 1820 anställd som amanuens vid universitetsbiblioteket, där han började att arbeta i låneavdelningen. Samtidigt var han lärare i latin vid flera skolor. Då Georg Sverdrup slutade 1845 övertog Keyser ställningen som chef. Keyser avgick med pension 1863, men fortsatte att arbeta på biblioteket. Då Paul Botten-Hansen dog 1869 fungerade Keyser på nytt som chef i ett halvår. Han redigerade och utgav en årlig förteckning över bibliotekets tillväxt för åren 1837—1862.

Keyser blev den 25 augusti 1860 riddare av Sankt Olavs Orden "for fortjenstlig Embedsvirksomhed". Han var medlem av Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab i Trondhjem (1843) och av Det Norske Videnskaps-Akademi i Kristiania (1858). År 1870 blev hans marmorbyst av Olaf Glosimodt, utförd efter insamling bland bibliotekets låntagare, placerad i bibliotekets utlåningsavdeling. Hans boksamling testamenterades tillsammans med brodern Rudolfs till UB.

Källor 
 

Norska bibliotekarier
Ledamöter av Det Norske Videnskaps-Akademi
Mottagare av Sankt Olavs orden
Personer från Oslo
Personer i Norge under 1800-talet
Födda 1800
Avlidna 1887
Män
3M25 Meteorit

3M25 Meteorit (ryska: Метеорит) är en kryssningsrobot som utvecklades i Sovjetunionen under 1980-talet.

Historia
Utvecklingen inleddes efter ett beslut av Sovjetunionens ministerråd 9 december 1976. Tre versioner av roboten skulle utvecklas; En marin version för ubåtar, en flygburen version för tunga bombflygplan och en landbaserad version. Den första provskjutningen ägde rum 20 maj 1980. Den misslyckades och så även de tre följande provskjutningarna. Först den femte provskjutningen 16 december 1981 lyckades. Den första provskjutningen från en ubåt i undervattensläge skedde 27 december 1983 i Vita havet. Den flygburna versionen började testas under våren 1984.

Syftet med roboten var att kringgå de begränsningar som SALT I-avtalet lade på antalet kärnvapenbärande ballistiska robotar genom att komplettera dem med kryssningsrobotar. Roboten visade sig vara dyr och otillförlitlig (bara 50% av alla provskjutningar lyckades) och projektet lades ner 1989.

Versioner
P-750 Meteorit-M – Marin variant avsedd att avfyras från ubåtar av Andromeda-klass. NATO-rapporteringsnamn SS-N-24 Scorpion.
Ch-80 Meteorit-A – Flygburen version avsedd att bäras av bombflygplanen Tu-95 och Tu-160. NATO-rapporteringsnamn AS-19 Koala.

Externa länkar

Källor

Sovjetiska kryssningsrobotar
Sovjetisk krigsmateriel under kalla kriget
Familjens jurist

Familjens Jurist är en juridisk byrå inom familjerätt, grundat i Göteborg 2002. 2012 fanns verksamhet med sammanlagt cirka 170 medarbetare på ett 35-tal platser i Sverige.

Ägarstruktur
Familjens Jurist är ett av Fonus ekonomisk förening helägt dotterbolag.

Familjens Jurist-stipendiet
2009 instiftades Familjens Jurist-stipendiet, till uppmuntran för studenter inom de juridiska fakulteterna i Lund, Stockholm, Göteborg, Uppsala och Umeå. Stipendiet delas ut årligen för bästa slutuppsats inom svensk och internationell familjerätt och socialrätt med barnrättslig inriktning.

Noter

Externa länkar 
 www.familjensjurist.se

Familjerätt
Organisationer bildade 2002
Mario Super Sluggers

Mario Super Sluggers är ett spel till Wii där Mario och ett antal andra karaktärer tävlar i baseboll. Spelet utvecklades av Namco Bandai och gavs ut av Nintendo. Spelet släpptes i Japan den 19 juni 2008 och i Nordamerika den 25 augusti 2008. Den planerade releasen för Europa och Australien inställdes dock.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Official Mario Super Sluggers

Basebollspel
Datorspel 2008
Mario-spel
Wii-spel
Sportspel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Neu-Westend

Neu-Westend är en tunnelbanestation i västra Berlin (stadsdelen Westend) som öppnades 1922. Den ritades av den svenske arkitekten Alfred Grenander. Stationen byggdes i ett första skede 1908–1913 men invigningen dröjde fram till 1922 då det inte bodde tillräckligt med invånare i området till en början. Då stadens ekonomi var ansträngd fick den en enkel utformning med grönmålade väggar. Ingångarna kommer ursprungligen från tunnelbanan i Schöneberg och togs fram 1910. Inför OS i Berlin 1936 byggdes en andra ingång. 

1986 renoverades stationen och väggarna kläddes med gröna klinkers. Den ena utgången fick behålla sitt ursprungliga utseende.

Referenser 

Berlins tunnelbanestationer
Järnvägsstationer invigda 1908
Westend, Berlin
1908 i Tyskland
Axel Johansson (atlet)

Axel Fredrik Johansson, född 5 november 1880 i Adolf Fredriks församling, Stockholm, död 1952 i New York, USA, var en svensk atlet, akrobat och vaudevilleartist. Hans artistbana inleddes i hemstaden på scener som Mosebacke och Sveateatern/Sveasalen. Han var äldsta barnet till  Johan Erik Johansson (1856-1897) och Johanna Lovisa Johansson (1851-1928), han född i Björnlunda och hon i Halmstad. Fler personuppgifter finns i Anbytarforum, lämpligt sökord 'Betty Anker Trio'.

1911 emigrerade Axel Johansson till USA. De följande åren framträdde han  på den amerikanska kontinenten tillsammans med kollegan Gustaf "Gus" Wetterholm under namnet Sandros Bros, vilket ändrades till Betty Anker Trio och Ankar Trio sedan tyskfödda Betty Anker.

Deras artistbana kan följas under kommande decennier: Ett vykort (Tarjeta Postal) sänt från Montevideo, Uruguay 1920, visar bilden av Betty Anker Trio i akrobatklädsel, i bifogad text (en auktionsfirmas) felaktigt kallad "Singers". Efter att ha gästat Argentina samma år och Kuba 1921 framträdde de som Ankar Trio vid Danbury Fair i staten New York i september 1922 - i annonsen kallade ”gymnasts” - och återfanns den 14 februari 1923 under rubriken Vaudeville Bills inför sina framträdanden (every day) i Lexington, Kentucky. 

Som soloartist framträdde Axel Johansson under namnet "Axello, the modern Samson" (= svenska Simson)

Externa länkar
Ankar Trio at Danbury Fair in Carmel N.Y. 1922
Vaudeville Bills in the New York Clipper 1923

Referenser 

Svenska cirkusartister
Män
Födda 1880
Avlidna 1952
Skådespelare från Stockholm
Cirkusartister under 1800-talet
Cirkusartister under 1900-talet
Friedrich Tieck

Christian Friedrich Tieck, född den 14 augusti 1776 i Berlin, död där den 24 maj 1851, var en tysk skulptör,  bror till Ludwig Tieck.

Tieck var elev till Johann Gottfried Schadow och i Paris till Jacques-Louis David. Han utförde 1810 och senare en mängd byster för Walhalla, en staty i marmor av Jacques Necker, en staty i marmor av Karl Friedrich Schinkel) 1815 för förhallen i Altes Museum i Berlin, numera i Alte Nationalgalerie. År 1819 slog han sig ned i Berlin, där han blev professor vid konstakademien. Till hans senare alster hör grupper och reliefer för Schauspielhaus Berlin och Hästtämjarna för Altes Museums attika.

Källor

Externa länkar 
 

Tyska skulptörer
Tyska professorer
Skulptörer under 1800-talet
Tyska konstnärer under 1800-talet
Konstnärer från Berlin
Födda 1776
Avlidna 1851
Män
Ugglan
CIO

CIO kan avse:

 CIO – en amerikansk titel för person på direktörsnivå som svarar för ett företags interna informationssystem, se Chief Information Officer
 CIO – – en amerikansk titel för person på direktörsnivå som svar för ett företags investeringsplaner, se Chief Investment Officer
 CIO - historisk fackförening i USA, se Congress of Industrial Organizations
 CIO Sweden - månadsmagasin för strategiska beslutsfattare inom IT
Junta (spel)

Junta är ett brädspel av Vincent Tsao som i sin första utgåva publicerades av spelföretaget Capri 1975 och i en senare version av West End Games 1985. Spelarna agerar den politiska makten i en parodi på en stereotyp bananrepublik.

Handlingen utspelar sig i Bananrepubliken Republiqua de los Bananas. Spelarna tillhör regimen i republiken och målet är att tillskansa sig så mycket biståndspengar som möjligt till sitt schweiziska bankkonto.

I början av spelet väljs en president i sann odemokratisk anda, främst genom mutor. Presidenten delar i varje runda ut olika poster (minister för intern säkerhet, generaler för 1:a, 2:a och 3:e arméerna, amiral över flottan samt flygvapenchef) och lägger upp en budget. Vicepresident väljs inte utan är presidentens kusin, som spelas av samma spelare. En ny president väljs om den sittande mördas eller störtas genom en militärkupp och därmed tvingas i exil. Spelet fortsätter tills det inte finns mer pengar att dela ut.

Under spelets gång gäller det att skaffa sig så mycket inflytande som möjligt, för att ha kontrollen i budgetomröstningar och för att få bästa de ministerposterna. Man försöker även mörda de andra ministrarna för att ta deras pengar och samtidigt ta bort allt deras inflytande.

Ett efterföljande spel, "Junta - Viva el Presidente!" gavs ut 2010. Det var från början tänkt som en expansion, men utvecklades till att bli fristående och handlar om vad som händer efter Junta då det istället rör sig om upp till fem familjer med egen milis som slåss mot varandra för att utöka sina tillgångar och därmed inneha kontrollen över skenrepubliken.

Referenser 
Fotnoter

Webbkällor

Brädspel
Zurab Kapianidze

Zurab Kapianidze (georgiska: ზურაბ ქაფიანიძე), född 1 april 1937 i Nakieti, Ratja-Letjchumi och Nedre Svanetien, död 4 juli 2011 i Tbilisi, var en georgisk skådespelare och filolog. Mellan år 1999 och 2003 satt han i Georgiens parlament.

År 1979 tilldelades han utmärkelsen "folkets artist i georgiska SSR" och år 1985 fick han statspriset. Kapianidze avled den 4 juli 2011 och begravdes vid Didube pantheon i Tbilisi.

Referenser

Noter 

Födda 1937
Avlidna 2011
Georgiska skådespelare
Män
Georgiska filologer
Personer i Georgien under 1900-talet
Personer från Ratja-Letjchumi och Nedre Svanetien
Peter Løvenkrands

Peter Rosenkrands Løvenkrands, född 29 januari 1980, är en dansk före detta fotbollsspelare som spelade för det danska landslaget.

Referenser

Externa länkar 
Peter Løvenkrands profil på dbu.dk 
Peter Løvenkrands profil på Newcastle Uniteds webbplats

Födda 1980
Män
Levande personer
Spelare i Akademisk Boldklub
Spelare i Rangers FC
Spelare i FC Schalke 04
Spelare i Newcastle United FC
Spelare i Birmingham City FC
Spelare i VM i fotboll 2002
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2004
Danska landslagsspelare i fotboll
Grubišno Polje

Grubišno Polje (tyska: Poglack, ungerska: Puszta Zdenci) är en stad i Kroatien. Centralorten har 3 171 och kommunen 7 523 invånare (2001). Grubišno Polje ligger Bjelovar-Bilogoras län, sydöst om huvudstaden Zagreb.

Orter i kommunen 
Grubišno Polje utgör huvudorten i kommunen med samma namn. I kommunen finns förutom Grubišno Polje följande 23 orter: Dapčevićki Brđani, Dijakovac, Donja Rašenica, Gornja Rašenica, Grbavac, Grubišno Polje, Ivanovo Selo, Lončarica, Mala Barna, Mala Dapčevica, Mala Jasenovača, Mala Peratovica, Mali Zdenci, Munije, Orlovac Zdenački, Poljani, Rastovac, Treglava, Turčević Polje, Velika Barna, Velika Dapčevica, Velika Jasenovača, Velika Peratovica och Veliki Zdenci.

Historia 
Arkeologiska utgrävningar visar att området där Grubišno Polje ligger har varit bebott sedan länge. Fynd från sten-, järn- och bronsåldern samt keramiska föremål efter Vučedolkulturen har påträffats i staden och dess omgivningar.

Området beboddes tidigare av japoderna, en illyrisk folkstam som år 9 e.Kr. besegrades av romarna. Området införlivades då i den romerska provinsen Pannonien. Under slutet av folkvandringstiden, omkring 570-610, bosatte sig slaverna (dagens kroater) i området där de grundade olika samhällen. Området kom senare att ingå i det medeltida kroatiska kungariket som upprättades under 900-talet och från 1100-talet, efter personalunionen med ungrarna, i kungariket Ungern.

1552 lyckades osmanerna inta närbelägna Virovitica. Grubišno Polje hamnade då i gränslandet mellan Habsburgska och Osmanska riket. Staden stod under osmanernas kontroll även om den periodvis befann sig i ingenmansland. Sedan osmanerna förlorat Virovitica 1684 och Požega 1689 inträdde fred i hela området och stadens tillhörighet till Habsburgska riket befästes. Österrikarna upprättade Militärgränsen i vilken Grubišno Polje kom att ingå.

1871 upplöstes Militärgränsen och staden kom att ingå i det civila Kroatien. Staden fick därefter en urban prägel och en ny era av tillväxt och utveckling inträdde.

Kända personligheter från Grubišno Polje 
 Alexander Roda Roda

Zvonko Bogdan Krezubica

Se även 
 Centrala Kroatien

Referenser 

Orter i Bjelovar-Bilogoras län
Colombias damlandslag i fotboll

Colombias damlandslag i fotboll är det damlandslag i fotboll som representerar det sydamerikanska landet Colombia. Laget styrs av Federación Colombiana de Fútbol (svenska: Colombias fotbollsfederation), och är medlem i Conmebol samt Fifa.

Första officiella landskampen spelades i Mar del Plata, Argentina den 2 mars 1998, då man vann med 4–1 mot Venezuela.

Vid de sydamerikanska mästerskapen för damer 2010 slutade Colombia på en andraplats bakom Brasilien vilket är lagets än så länge största framgång. Andraplatsen i de sydamerikanska mästerskapen gav Colombia en plats i VM 2011 i Tyskland. Där slutade Colombia sist i grupp C efter Sverige, USA och Nordkorea.

Laguppställning
Följande spelare ingår i spelartruppen i VM 2023 som spelas i Australien och Nya Zeeland.

 Matcher och mål är uppdaterade per den 19 juli 2023.

Källor

Landslag startade 1998
Colombianska landslag
Fotboll i Colombia
Fotbollslandslag
Signal Corps

Signal Corps kan syfta på:

 Signal Corps – en militär gren, se Signaltrupper 
 Signal Corps (USA:s armé) – grundades 1860 av major Albert J. Myer

Se även
Signalregementet
Tofta församling, Växjö stift

Tofta församling var en församling i Växjö stift i nuvarande Växjö kommun. Församlingen uppgick 1785 i Tävelsås församling.

Församlingskyrkan, Tofta kyrka, revs efter 1785.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung och uppgick 1785 i Tävelsås församling med vilken den ingått i pastorat.

Referenser

Historiska församlingar i Växjö stift
Indelningar i Växjö kommun
Albert Kjær

Johan Albert Julius Kjær, född den 26 september 1852 i Bergen, död 1941, var en norsk språk- och biblioteksman.

Kjær tog 1875 språklig-historisk lärarexamen och var därefter anställd vid universitetsbiblioteket i Kristiania. Kjær bearbetade 1880 3:e upplagan av P.A. Munchs Norrøne gude- og heltesagn och utgav flera band av Oluf Ryghs stora verk Norske gaardnavne.

Källor 

 

Födda 1852
Avlidna 1941
Norska bibliotekarier
Norska filologer
Män
Forskare från Bergen
Norska forskare under 1900-talet