kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Thomas Alexandre Dumas

Thomas Alexandre Dumas eller Thomas Alexandre Davy de la Pailleterie, född 25 mars 1762 i Jérémie på Haiti, död 26 februari 1806 i Villers-Cotterêts i Aisne, var en fransk general. Han var far till Alexandre Dumas d.ä.

Dumas var utomäktenskaplig son till en fransk adelsman och en slavinna på Haiti. Han kom 1786 i krigstjänst men kunde först efter franska revolutionen göra sig gällande. Han var en jätte i storlek och krafter, och utmärkte sig så att han 1793 inom loppet av två månader blev både generalmajor och generallöjtnant. 1796-97 tjänade han under Napoleon Bonaparte i Italien och följde honom sedan till Egypten. Här blev han sjuk och inskeppade sig till Frankrike men måste söka nödhamn i Tarent och hölls av Neapels styrelse i fängelse under två år och levde sedan som privatman.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.
Tom Reiss, The Black Count: Glory, Revolution, Betrayal and the Real Count of Monte Cristo (2012).

Noter

Franska generaler
Födda 1762
Avlidna 1806
Män
Namn ingraverat på Triumfbågen
En t'attendant

En t'attendant (Väntar på dig) är Mélanie Laurents första studioalbum, utgivet i Frankrike den 2 maj 2011 av Atmosphériques. Laurent har arbetat med irländska artisten Damien Rice på skivan. Rice har även varit med och producerat skivan, och gästsjunger i två låtar.

Låtlista 
 Début – 2:40
 En t'attendant – 4:01
 Everything You're Not Supposed to Be (feat. Damien Rice) – 5:32
 Circus – 4:40
 Kiss – 3:59
 Je connais – 4:41
 Pardon – 4:02
 Insomnie – 4:07
 Il fait gris – 4:52
 Uncomfortable (feat. Damien Rice) – 5:50
 Papa – 3:35
 Fin – 2:11

Referenser

Fotnoter 

Album av Mélanie Laurent
Musikalbum 2011
Dylan (album av Totta Näslund & Mikael Wiehe)

Dylan är ett musikalbum inspelat av Totta Näslund och Mikael Wiehe som en hyllning till Bob Dylan. Det utgavs 2006  efter Totta Näslunds bortgång 2005.

Låtlista
Längesen (Things Have Changed)
Du får hålla dej här (You Ain't Goin' Nowhere)
Den blindes pojk' (Minstrel Boy)
Vad var det du ville (What Was it you Wanted)
Jag ska bli fri (I Shall Be Released)
Där anar jag din hand (Every Grain of Sand)
Ni som tjänar på krig (Masters of War)
Flykten (Drifter's Escape)
Dagen är kommen (Down along the Cove)
När natten faller som sten (When the Night Comes Fallin' from the Sky)
Blinde Will McTell (Blind Willie McTell)
När vårt skepp slår till (When the Ship Comes in)
Inte natt än (Not Dark Yet)
Adjö, Angelina (Farewell Angelina)

Medverkande
Kent Börjesson - gitarr
Andreas Dahlbäck - slagverk
David Nyström - dragspel, orgel
Johan Håkansson - trummor, slagverk
Nikke Ström - bas
Bengt Blomgren - gitarr, slide
Johan Lindström - gitarr, piano, orgel, mandolin, producent

Listplaceringar

Referenser

Fotnoter

Album av Totta Näslund
Album av Mikael Wiehe
Album utgivna på EMI
Musikalbum 2006
Svenska tributalbum
Tributalbum till Bob Dylan
Svenskspråkiga musikalbum
Henrik Kruusval

Carl Henrik Kruusval, född 10 november 1973 i Nylöse församling i Göteborgs kommun, är en svensk TV-programledare. 

Kruusval leder sedan 2010 Landet runt på söndagskvällarna i SVT1. Tidigare har han arbetat på Västnytt och varit programledare för den regionala talkshowen Eftersnack. Kruusval har varit anställd på SVT sedan 2003.

Kruusval gick ekonomisk linje på gymnasiet. Under sitt tredje gymnasieår vann han en uppsatstävling om rasism och upptäckte att det var skrivandet han ville ägna sig åt. Han gjorde värnplikten som flygplansbrandman på Landvetters flygplats och läste på journalistlinjen vid Nordiska folkhögskolan i Kungälv efter det. Han bor med sin sambo och deras tre barn i Göteborg.    

Han är son till Urmas Kruusval och illustratören Catarina Kruusval.

Källor

Externa länkar  
Intervju med Henrik Kruusval i Göteborgs-Posten

Svenska TV-personligheter
Personer från Göteborg
Födda 1973
Levande personer
Män
Personer i Sverige under 2000-talet
Bonner Durchmusterung

Bonner Durchmusterung (BD) eller Durchmusterung är det allmänna namnet för tre omfattande astrometriska stjärnkataloger över hela himlen. Durchmusterung är ett tyskt ord som används om en systematisk kartläggning av objekt eller data.

Den ursprungliga Bonner Durchmusterung är den katalog som sammanställdes vid observatoriet vid Bonns universitet åren 1852-1862, under ledning av Friedrich Wilhelm August Argelander. Katalogen omfattar orter för nästan 325 000 stjärnor från nordpolen till 2° sydlig deklination, samtliga då kända stjärnor ned till 9:e och många av 10:e storleken.

1875 efterträddes Argelander av Eduard Schönfeld som ledare för Bonnobservatoriet. Åren 1875-1881 utvidgade han Bonner Durchmusterung söderut med ytterligare 133 659 stjärnor, observerbara från Bonn.

Åren 1892-1914 utvidgades katalogen till att omfatta även södra stjärnhimlen, genom en sammanställning gjord vid observatoriet i Córdoba i Argentina. Córdoba-Durchmusterung innehåller omkring 578 000 stjärnor.

Sammantaget bildar de tre Durchmusterung en systematisk katalog med över 1 miljon stjärnor ned till nionde, och delvis tionde, storleken.

BD-stjärnnummer används än idag och gör det möjligt att korrelera detta pionjärverk med moderna projekt. BD-nummer skrivs i formatet "BD deklination löpnummer", exempelvis har Betelgeuse nummer BD+7°1055 (den 1055:e stjärnan på 7° nordlig deklination).

Stjärnkataloger
Mathieu Dumas

Guillaume Mathieu Dumas, född 23 november 1753, död 16 oktober 1837, var en fransk militär, från 1810 greve.

Dumas deltog i amerikanska frihetskriget, anslöt sig vid dess utbrott genast till franska revolutionen och blev 1791 generalmajor. Som medlem av lagstiftande församlingens högerflygel måste Dumas fly 1793 men återvände efter skräckväldet. 1805 blev han generallöjtnant, utmärkte sig i slaget vid Austerlitz och var en tid Josef Bonapartes krigsminister i Neapel.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Franska generaler
Italiens ministrar
Personer från Montpellier
Födda 1753
Avlidna 1837
Män
Svensk uppslagsbok
Storofficerare av Hederslegionen
Deltagare i slaget vid Borodino
Deltagare i slaget vid Austerlitz
Namn ingraverat på Triumfbågen
Ränndal

Ränndal är en horisontell skärning mellan två från olika håll lutande takfall. Dalen som bildas kan användas som takavvattningskanal.

Källor

Byggnadsdetaljer
Tak
Clarence von Rosen (ryttare)

Clarence Carl Reinhold von Rosen, född 10 november 1903 i Julita, död 7 juli 1933 i Västerås (folkbokförd i Oscars församling i Stockholm), var en svensk greve och ryttare. Han var son till Clarence von Rosen och morbror till Maud von Rosen. Vid olympiska sommarspelen i Los Angeles 1932 blev han bronsmedaljör i såväl fälttävlan som banhoppning. Clarence von Rosen omkom i en flygolycka utanför Västerås under en flyguppvisning i flygplanstypen Sk 10, framförd av piloten löjtnant Herbert von Schinkel (som undkom oskadd genom att hoppa i fallskärm).

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Födda 1903
Avlidna 1933
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1932
Män
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1932 från Sverige
Tävlande i ridsport vid olympiska sommarspelen 1932
Gravsatta på Solna kyrkogård
Svenska hoppryttare
Svenska fälttävlansryttare
Clarence 02
Personer från Julita socken
Grimsta båtsällskap

Grimsta båtsällskap, GBS, är en båtklubb som bildades år 1962 och har sitt verksamhetsområde i Hässelby, Stockholms stad. Klubben förfogar över en småbåtshamn vid Mälaren, intill Grimsta naturreservat och även en klubbholme vid namn Storholmen i Lambarfjärden.

Sällskapets ändamål enligt reviderade stadgar antagna vid årsmöte och medlemsmöte 2017 är att lokalt främja båtlivet, verka för god sjösäkerhet, god miljö, gott kamratskap och ett gott sjömanskap.

Källor
Grimsta båtsällskaps webbplats

Noter

Externa länkar
Grimsta båtsällskaps webbplats

Båtklubbar
Tranebergsstugan

Tranebergsstugan är en festvåning i Traneberg, västra Stockholm, som i samband med de Olympiska sommarspelen 1912 byggdes som en restaurang, café och festvåning. Huset är idag Q-märkt, vilket innebär att det inte får rivas.

Externa länkar 
Tranebergsstugans webbplats

Restauranger i Stockholm
Traneberg
Byggnader och anläggningar i Västerort
Platser med anknytning till Olympiska sommarspelen 1912
Körte

Körte är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 Alfred Körte (1866–1946), tysk klassisk filolog
 Gustav Körte (1852–1917), tysk arkeolog
 Werner Körte (kirurg) (1853–1937), tysk kirurg
 Werner Körte (1905–1945), tysk konsthistoriker
 Werner Körte (1906–1982), tysk musikhistoriker
 Wilhelm Körte (1776–1846), tysk litteraturhistoriker

Tyska efternamn
Reinhard

Reinhard är ett tyskt namn, som använts både som förnamn och som efternamn.

Personer med förnamnet Reinhard
 Reinhard Brauns
 Reinhard Demoll
 Reinhard Divis
 Reinhard Frank
 Reinhard Furrer
 Reinhard Hauff
 Reinhard Heydrich
 Reinhard Keiser
 Reinhard Libuda
 Reinhard Marx
 Reinhard Mey
 Reinhard Scheer
 Reinhard Selten
 Reinhard Woltmann

Personer med efternamnet Reinhard
 Franz Volkmar Reinhard
 Hans R. Reinhard
 Karl Friedrich Reinhard

Se även 

 Reinhardt
 Operation Reinhard

Tyska förnamn
Tyska efternamn
Karl Friedrich Reinhard

Karl Friedrich (franska: Charles-Frédéric) Reinhard, född 2 oktober 1761 i Schorndorf i Württemberg, död 25 december 1837 i Paris, var en fransk greve och diplomat av tysk börd. 

Reinhard var prästson, studerade i Tübingen och kom 1787 som informator till Bordeaux. År 1791 kom han till Paris och fick tack vare Dumouriez beskydd anställning i utrikesministeriet. Han blev legationssekreterare i London 1792 och i Neapel 1793, avdelningschef i utrikesministeriet 1794, fransk resident i Hamburg 1795, minister i Florens 1798 och var under några månader 1799 utrikesminister. 

Han vann sin efterträdare Talleyrands välvilja, blev tack vare honom minister i Schweiz 1800, i Lombardiet 1801, i Neder-Sachsen 1802, i Moldau 1805 och i Westfalen 1808-1814. Under restaurationen upphöjdes han till greve, blev medlem av Conseil d'état och fransk minister hos det tyska förbundet (1815-1829). 

Julimonarkin gjorde honom till minister i Dresden (1830-32) och pär av Frankrike (1832). Han var medlem av Franska institutet. För sin egendomliga karriär hade han framför allt att tacka sina vänskapsförbindelser med girondisterna och med Talleyrand.

Källor 
 

Frankrikes utrikesministrar
Franska grevar
Födda 1761
Avlidna 1837
Män
Paulli

Paulli är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Daniel Paulli
 Holger Simon Paulli
 Jakob Peter Mynster Paulli
 Joachim Richard Paulli
 Just Henrik Voltelen Paulli
 Richard August Simon Paulli
 Richard Jakob Paulli (1890–1975), dansk bibliotekarie och litteraturkritiker
 Simon Paulli
Kristian I (olika betydelser)

Kristian I kan syfta på:

 Kristian I, kung av Danmark, Sverige och Norge
 Kristian I av Sachsen, kurfurste
 Kristian I av Pfalz-Bischweiler, hertig
 Kristian I av Sachsen-Merseburg, hertig
 Kristian I av Anhalt-Bernburg, furste
 Kristian I av Oldenburg, greve
Kristian IV av Pfalz-Zweibrücken

Kristian IV, hertig av Zweibrücken, född den 16 september 1722 i Bischweiler, död den 4 november 1775, var en tysk furste och svensk tronkandidat, son till hertig Kristian III, farbror till kung Maximilian I Josef av Bayern.

Biografi
Kristian tillhörde den pfalziska linjen Birkenfeld-Bischweiler, som efter svensk-pfalziska linjens utslocknande, 1731, kom i besittning av hertigdömet Zweibrücken och som efter de äldre linjernas av huset Wittelsbach utslocknande övertog kurfurstehattarna 1799. Kristian fick en vårdad uppfostran, under ledning av en svensk guvernör, och tillträdde regeringen den 22 november 1740. 

På Frankrikes initiativ uppställdes han som en av kandidaterna vid tronföljarvalet i Sverige 1742–1743. En mängd hattar, företrädesvis inom adelsståndet och borgarståndet, förklarade sig öppet för honom. Detta skedde i synnerhet sedan den holsteinske hertigen Karl Peter Ulrik inte kunde motta valet. Men kejsarinnan Elisabets önskan länkade valet in på en annan väg, och furstbiskop Adolf Fredrik blev den lycklige.

Kristians regering visade, att man inte misstagit sig om hans begåvning och klokhet; hans undersåtar kallade honom till och med "den store". Genom bytesfördrag lyckades han öka och avrunda sitt område, och av politiska skäl övergick han 1758 från den protestantiska till den romersk-katolska läran. Skön konst och vetenskap hade i honom en frikostig vän och beskyddare. Han var från 1751 morganatiskt förmäld med Maria Anna Fontevieux från Strassburg (grevinnan von Forbach).

Han tillhörde den exklusiva grupp prenumeranter på upplysningstidens berömda tidskrift Correspondance littéraire, philosophique et critique.

Referenser

Noter

Externa länkar

Tyska furstar
Huset Wittelsbach
Personer i Tyskland under 1700-talet
Personer från Alsace
Födda 1722
Avlidna 1775
Män
Ugglan
Alumner från Leidens universitet
Maximilian von Gagern

Maximilian Joseph Ludwig von Gagern, född den 25 mars 1810 i Weilburg, död den 17 juli 1889 i Wien, var en tysk friherre och ämbetsman, son till Hans Christoph Ernst von Gagern, bror till Friedrich och Heinrich von Gagern.

von Gagern var 1829-33 anställd i nederländska armén och blev någon tid därefter ämbetsman i hertigdömet Nassaus tjänst. Varm patriot liksom de äldre bröderna, visade han tidigt en stark böjelse för katolicismen - till vilken han formligen övergick 1843 - och kom därigenom att i legitimistisk anda vänta rikets förnyelse av det återupplivade kejsarämbetet, inte av kronan Preussen. 

von Gagern var 1848 medlem av nationalförsamlingen och i den första riksministären understatssekreterare för utrikes ärenden samt sökte som sådan hindra avslutandet av vapenstilleståndet i Malmö. År 1854 kallades han till Wien, där han under många år ledde utrikesministeriets handelspolitiska avdelning och ständigt visade sig som övertygad stortysk klerikal. Han tog 1874 avsked och blev 1881 ledamot av österrikiska herrehuset.

Källor

Noter

Födda 1810
Avlidna 1889
Tyska friherrar
Tyska ämbetsmän
Österrikiska politiker
Män
Alumner från Göttingens universitet
Alumner från Utrechts universitet
Alumner från Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg
'39

"'39" är en låt av det brittiska rockbandet Queen skriven av gruppens gitarrist, Brian May. Låten återfinns på gruppens fjärde studioalbum A Night At The Opera som gavs ut 21 november 1975. På albumet är det May som sjunger, men när bandet spelade låten live var det Freddie Mercury som sjöng. De spelade låten live mellan 1975 och 1979.

Efter Freddies död spelades denna låt på The Freddie Mercury Tribute Concert med George Michael som sångare. May har därefter varit den som sjunger denna låt när Queen har turnerat själva eller med andra artister.

Queenlåtar
Sånger 1975
Låtar skrivna av Brian May
Friends Will Be Friends

Friends Will Be Friends är en låt av Queen, skriven av basisten John Deacon och sångaren Freddie Mercury. Låten finns med på albumet "A Kind of Magic" och "Greatest Hits II". Låten släpptes även som singel.
Queen spelade låten live under "Magic Tour" '86. När de spelade låten på Wembley Stadium spelades den mellan låtarna "We will rock you" och "We are the champions".

Listplaceringar

Referenser

Fotnoter

Låtar skrivna av Freddie Mercury
Låtar skrivna av John Deacon
Musiksinglar 1986
Queenlåtar
Milan Sevo

Milan Ševo, född 1968 i Bosanski Petrovac i Jugoslavien, är en svensk-serbisk dömd brottsling, känd som förmodad ledare för organiserad brottslighet i Sverige.

Ševo, som är uppvuxen i Vårby gård i Huddinge kommun, kallar sig internationell affärsman och är dömd för bland annat grov misshandel, dopningsbrott och brott mot vapenlagen.

21 november 2001 mördades en yrkeskriminell i Tumba, tillhörande X teams högra sida bestående av LA Maria gang nåt som senare skulle kallas Tumbamordet. Pedro Alejandro Matos, ledare för LA Maria Gang häktas samt Andra falanger i gänget. Gänget är sedan slutet på 80-talet ett nätverk som etablerat sig i Stockholms förorten Tensta och Rinkeby, Bestående medlemmar i gänget har latinamerikansk bakgrund och härstammar från Sydamerika. Efter ett långt straff för tidigare medlemmar så har gänget försvagats och tidigare medlemmar lämnat så är gänget inte lika centralt längre. Milan Ševo och hans två livvakter misstänktes och åtalades för mordet men frikändes. 2003 satt Sevo häktad för kokain affärermen friades helt från misstankar.

Ševo rönte ny uppmärksamhet i efterspelet av boken Carl XVI Gustaf – Den motvillige monarken (2010). Efter dess publicering kontaktade kungens vän Anders Lettström Ševo för att utreda möjligheten att erbjuda pengar mot en dementi från en av bokens källor, Mille Markovic, vilket avslöjades av SVT och ledde till omfattande medial uppmärksamhet.

2011 publicerades boken Den svenske Gudfadern som en biografi över Sevo, skriven av honom själv och journalisten Nuri Kino. Boken lanserades som ett journalistiskt verk, men kritiserades för bristande källkritik och objektivitet av Dagens Nyheters Hanne Kjöller som kallade boken ett "idolporträtt".

Filmografi 
Sökarna (1993)

Källor

Externa länkar
 "Polisens bevis mot 'gangsterledaren'" i Expressen 2003-06-18
 "Milan Sevo fick två års fängelse" i Aftonbladet 2003-07-09
 "'Gudfaderns' flykt är över" i Aftonbladet 2005-03-10

Maffiabossar
Svenska brottslingar
Serbiska brottslingar
Födda 1968
Män
Levande personer
Skandinaviska Turistkyrkan i Fuengirola

Skandinaviska Turistkyrkan i Fuengirola ligger i Fuengirola och är en skandinavisk ekumenisk församling, den är även en fristående registrerad kyrka i Spanien. Man vänder sig i första hand till skandinaver och gudstjänsterna hålls på danska, norska och svenska.

Källor

Externa länkar
Kyrkans webbplats

Kristna församlingar
Kyrkobyggnader i Spanien
Blood Trap

Blood Trap (originaltitel: Saving Emily) är en thriller från 2004. Filmen är regisserad av Douglas Jackson med Alexandra Paul och Michael Riley i rollerna.

Handling
Cheryl och Gregs dotter lider av leukemi. Det enda som kan hjälpa henne är en benmärgsdonation av hennes pappa; men pappan är på rymmen från maffian.

Rollista

Referenser

Externa länkar

Filmer 2004
Engelskspråkiga filmer
Kanadensiska thrillerfilmer
Kanadensiska kriminalfilmer
Norra Kasern

Norra Kasern är en välbevarad kasernbyggnad i norra delen av centrala Kristianstad. Uppförd på 1760-talet och ritad av Carl Hårleman. Framför kasernbyggnaden finns en minnessten över Napoleonkrigen där kasernens tidigare regemente, Wendes artilleriregemente (senare A 3) utmärkte sig i strid.

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i Kristianstad
Byggnader ritade av Carl Hårleman
Gustaf Gadolin

Gustaf Gadolin, född 22 juli 1769 i Åbo, död där den 22 augusti 1843, var en finländsk professor, universitetsrektor, domprost och statsman, son till Jakob Gadolin.

Biografi
Som professor i hebreiska och grekiska från 1795 införde han tillsammans med fakultetens yngre docent Anders Johan Lagus den tyska nyhumanismen vid universitetet.

1805 untnämndes Gadolin till professor i teologi, och 1812 till domprost i Åbo. Han var fyra gånger rektor och inspektor för två studentnationer. Som statlig ämbetsman ledde han även Finlands växel-, låne- och depositionskontor. Då universitetet flyttades till Helsingfors år 1828 skiljdes domprostämbetet och professuren i teologi från varandra. Gadolin kvarblev i Åbo som domprost.

Den intelligente, skicklige och mångkunnige Gadolin fick emottaga ett flertal administrativa förtroendeuppdrag. Han representerade prästerskapet vid Norrköpings riksdag 1800 och vid Borgå lantdag 1809, samt i den kommitté som föreslog bildandet av regeringskonseljen för Finland. Hans rektorat vid universitetet sammanföll med tvenne dramatiska vändningar i Finlands historia: freden i Fredrikshamn 1809 och den därmed förbundna akademiska jubileumspromotionen samt Åbo brand 1827.

Vid ärkebiskopsvalet efter den år 1833 avlidne Jacob Tengström placerades Gadolin i främsta förslagsrummet, men istället för Gadolin, som företrädde Åbotraditionen utnämnde kejsaren Erik Gabriel Melartin. Universitetet visade Gadolin sin uppskattning genom att kalla honom till promotor för teologiska fakulteten vid 200-årsjubelpromotionen 1840 samt genom att promovera honom till jubelmagister tillsammans med biskop Frans Michael Franzén.

Gustaf Gadolins yngre bror Johan Gadolin blev en berömd kemist och fysiker, och den yngste broderns son artillerigeneral Axel Gadolin vid S:t Petersburgs artilleriakademi en forskare i mineralogi och kristallografi av närapå farbroderns rang. Gustaf Gadolins humanistiska ådra fortsatte i dottersonen Johan Gustaf Frosterus, extraordinarie professor i historia och grundare av den främst för Frankrikes historia intresserade frosteruska skolan.

Gustaf Gadolins barn adlades år 1816 för faderns förtjänster med namnet af Gadolin.

Källor 
Suomen Kansallisbiografia
Helsingfors universitets studentmatrikel nr 9990
Tor Carpelan: Ättartavlor

Finländska professorer i teologi
Personer verksamma vid Kungliga akademien i Åbo
Finländska präster
Domprostar
Födda 1769
Avlidna 1843
Män
Personer från Åbo
Araknologi

Araknologi eller arachnologi (grekiska ἀράχνη, Arachne,  "spindel", och λογία, Logia, "lära") är det vetenskapliga studiet av spindlar och liknande djur som skorpioner, mosskorpioner och lockespindlar.

Se även
Spindeldjur

Externa länkar

 International Society of Arachnology

Zoologi
Spindlar
Gerald du Maurier

Gerald du Maurier, född 26 mars 1873 i Hampstead, London, död 11 april 1934 i London, var en brittisk skådespelare och teaterledare. Han var son till författaren George du Maurier och far till författaren Daphne du Maurier.

Du Maurier var från 1894 verksam i London, från 1910 som meddirektör för Wyndhams Theatre. Du Maurier var ansedd som en sällsynt naturlig skådespelare som med elegans och humor uppbar främst moderna hjälteroller. Han adlades 1922.

Filmografi i urval 
1917 - Masks and Faces
1932 - Lord Camber's Ladies
1933 - Jag var spion
1934 - The Scotland Yard Mystery
1934 - Lilla kejsarinnan
1934 - Makt

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Externa länkar 
 
 

Brittiska skådespelare
Brittiska teaterchefer
Skådespelare från London
Födda 1873
Avlidna 1934
Män
Personer från Hampstead
Leonora Carrington

Leonora Carrington, född 6 april 1917 i Clayton-le-Woods nära Chorley, Lancashire, död 25 maj 2011 (död efter kamp med lunginflammation) i Mexico City, var en brittiskfödd mexikansk bildkonstnär och skönlitterär författare med surrealistisk inriktning. Hennes far var en förmögen textilfabrikör. 20 år gammal blev hon förälskad i den 46-årige konstnären Max Ernst och följde med honom till Paris. År 1935 deltog Carrington i Chelsea School of Art i London i ett år, men hon flyttade sedan till Londons Ozenfant Academy of Fine Arts där hon tillbringade de närmaste tre åren med att studera sitt hantverk. Hon var senare bosatt i Mexiko i omkring 70 år. Som författare uttryckte hon sig på både engelska och franska och skrev både berättelser och pjäser. André Breton inkluderade en historia av henne i den andra, utökade upplagan av sin antologi om svart humor, Anthologie de l'humour noir (1950 års upplaga).

Boktitlar på svenska 
 Den ovala damen och andra noveller (La dame ovale m.m.) (översättning och efterskrift Lasse Söderberg, presentation och illustrationer Max Ernst) (Ellerström, 2006)
 Hörluren (The hearing trumpet) (översättning och efterskrift Kristoffer Noheden) (Sphinx, 2008)
 I underjorden (Little Francis) (översättning och efterskrift Kristoffer Noheden) (Sphinx, 2012)

Källor

Noter

Vidare läsning 
 Film: Leonora Carrington - den glömda surrealisten, dokumentär om hennes liv o konst av bl.a. Erica Starling productions 2017, SVT, BBC.

Externa länkar 

 Böcker av och om Leonora Carrington på svenska bibliotek. libris.kb.se

Kvinnor
Födda 1917
Avlidna 2011
Brittiska konstnärer under 1900-talet
Mexikanska konstnärer
Surrealister
Brittiska författare under 2000-talet
Engelskspråkiga författare
Franskspråkiga författare