kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Garden Party

Garden Party, studioalbum av den amerikanske rockartisten Rick Nelson tillsammans med gruppen The Stone Canyon Band, utgivet 1972 på skivbolaget Decca Records. Albumet är producerat av Rick Nelson.

Singeln "Garden Party" blev Rick Nelsons sista topp-40 hit i USA. John Fogerty spelade in en cover 2009 på låten för sitt album The Blue Ridge Rangers Rides Again.

Albumet nådde Billboard-listans 32:a plats.

Låtlista
Singelplacering i Billboard inom parentes.
"Let It Bring You Along" (Stephen A. Love) – 4:12
"Garden Party" (Rick Nelson) – 3:45 (#6)
"So Long Mama" (Rick Nelson) – 3:25
"I Wanna Be With You" (Randy Meisner/Allen Kemp) – 2:15
"Are You Really Real?" (Rick Nelson) – 3:25
"I'm Talking About You"  (Chuck Berry) – 3:55
"Night Time Lady" (Rick Nelson) – 3:50
"Flower Opens Gently By" (Rick Nelson) – 3:08
"Don't Let Your Goodbye Stand" (Richard Stekol) – 3:17
"Palace Guard" (Rick Nelson) – 5:10 (#65)

Musikalbum 1972
Album av Ricky Nelson
Henry Bathurst, 2:e earl Bathurst

Henry Bathurst, 2:e earl Bathurst, född den 20 maj 1714, död den 6 augusti 1794, var en brittisk politiker, son till Allen Bathurst, 1:e earl Bathurst, far till Henry Bathurst, 3:e earl Bathurst.

Lord Bathurst tillhörde sedan 1735 parlamentet och var i politiska frågor nära förbunden med lord North, som 1771 gjorde honom till baron Apsley och lordkansler. 

Bathursts oduglighet i detta ämbete, som han innehade till 1778, har nästan blivit ett ordspråk. Från 1779 till den northska ministärens fall 1782 var Bathurst rådets lordpresident.

Källor

Tryckta källor

Noter

Engelsk adel
Brittiska parlamentsledamöter
Alumner från Balliol College, Oxford
Födda 1714
Avlidna 1794
Män
Storbritanniens lordkanslerer
Storbritanniens lordpresidenter
Maire Männik

Maire-Helve Männik, född  1 april 1922 i Tartu i Estland, död 5 september 2003 i Paris, var en estnisk-svensk-fransk skulptör.

Maire Männik var dotter till bokförlagsdirektören Hans Männik och läkaren Lydia Mahlstein-Männik. Männik studerade skulptur en kortare tid 1941 för Voldemar Mellik och Martin Saks och fortsatte därefter vid konsthögskolan Pallas i Tartu 1942-1944 samtidigt som hon bedrev humanistiska studier vid universitetet. Hennes planer var att fortsätta sin konstnärliga utbildning i München på konstakademin men kom istället via Berlin som flykting till Sverige 1945. Vid sidan av ett förvärvsarbete bedrev hon kvällsstudier i skulptur vid Konsthögskolan i Stockholm 1947-1952 samt pedagogik, psykologi och konsthistoria på Stockholms universitet där hon blev fil. kand. 1953 samma år som hon blev svensk medborgare. Hon reste till Paris 1953 där hon studerade en kortare tid vid École des Beaux-Arts bildhuggarskola men valde att istället studera för Ossip Zadkine vid Académie de la Grande Chaumière.

I Sverige medverkade hon i utställningen Estnisk och lettisk konst på Liljevalchs konsthall och i en utställning med utländska konstnärer på Konstnärshuset samt i utställningar med Estnisk konst i Malmö och Örebro. I Frankrike medverkade hon i en utställning för utländska konstnärer i Petit Palais och Salon dela Jeune Sculpture i Parc de Bagatelle samt i den internationella utställningen av samtida skulpturer i Rodins trädgård. Bland hennes offentliga arbeten märks bronsskulpturen L´Orchidée som numera är deponerad på Musée d´Art Moderne i Paris, Cykelmannen i Lutherparken i Gävle. Hennes konst består av porträttbyster och friskulpturer utförda i brons, gips och terrakotta.

Hon har bott och arbetat i Paris sedan 1953.

Offentliga verk i urval
Porträtt av Folke Fridell (1989), brons, utanför biblioteket i Ljungby
Cykelmannen (1956), brons, Lutherparken i Gävle

Källor
Svenskt konstnärslexikon del IV sid 162, Allhems Förlag, Malmö. LIBRIS-ID:8390296
Denna artikel är delvis baserad på artikeln Maire Männik på Wikipedia på estländska.

Noter

Svenska skulptörer under 1900-talet
Estländska skulptörer
Franska skulptörer
Födda 1922
Avlidna 2003
Kvinnor
Personer från Tartu

Representerade vid Nationalmuseum
Estländare i Sverige
Swift

Swift är ett kompilerat, multi-paradigmatiskt programspråk utvecklat av Apple för programmering för iOS, macOS, Linux, tvOS, och watchOS.

Historia 
Utveckling påbörjades i juli 2010 av Chris Lattner som implementerade grundläggande funktionalitet innan ett flertal programmerare bidrog till utvecklingsprocessen så tidigt som 2011. Språkets design inspirerades av "Objective-C, Rust, Haskell, Ruby, Python, C#, CLU och mycket mer". Swift blev ett stort fokus för Apple Developer Tools, avdelningen i Apple ansvarig för Xcode och andra programmeringsverktyg, i juli 2013.

2 juni 2014 annonserades språket för första gången under årets World Wide Developer Conference (WWDC) och beskrevs som "Objective-C utan C". Den ackompanjerande WWDC-appen släpptes ut på App Store samma dag och var den första kommersiella appen skriven i Swift.

Swift nådde version 1.0 den 9 september 2014.

Swift 2.0 släpptes 2015 Swift 3.0 släpptes 2016 och Swift 4.0 släpptes 2017. 2018 släpptes Swift 4.2 och Swift 5.0 som för första gången inkluderar ABI-stabilitet presenterades.

Översikt 
Swift kan beskrivas som en modernisering av Objective-C. Till skillnad från föregångaren använder sig Swift inte av pekare och kräver initiering av variabler. Den Smalltalk-baserade syntaxen för metodanrop har ersatts av en vanligare, punktnotationsliknande syntax. Samtidigt behåller Swift grundläggande Objective-C koncept, som utvidgningar, stängningar och protokoll (Engelska: extensions, closures, protocols).

Kodexempel

Hello World 
Exempelkod för Hello World, som presenteras i boken The Swift Programming Language:

print("Hello, world!")

Array-sortering 
Exempelkod som demonstrerar sortering och utskrivning av en array som innehåller element av datatypen Int.

var minArray: [Int] = [65, 3, 17, 93]
print(minArray.sorted())

//Skriver ut "[3, 17, 65, 93]".

Generiskt Byte 
Exempelkod för en funktion som byter ut två T-variablers slumpmässiga värden med varandra. Värdena skrivs ut före och efter användning av funktionen.

import Foundation //Krävs för slumpmässighet.

func generisktByte<T>(inout #förstaVärdet: T, inout #andraVärdet: T) { 
    (förstaVärdet, andraVärdet) = (andraVärdet, förstaVärdet)
}

var ettVärde = (arc4random()%10)+1, annatVärde = (arc4random()%10)+1 
//Själva värdena deklareras och definieras som ett slumpmässigt värde mellan 10 och 1.

print("\(ettVärde), \(annatVärde)") //Värdena skrivs ut före bytet.

generisktByte(förstaVärdet: &ettVärde, andraVärdet: &annatVärde)

print("\(ettVärde), \(annatVärde)") //Värdena skrivs ut efter bytet.En unik egenskap för programspråket är att det stödjer Unicode-karaktärer i själva koden.

Se även 
 Objective-C
 Programspråket D
 iOS
 Macintosh
 Apple

Referenser

Externa länkar 
 Swift introduktion
 Swift dokumentation
 Swift subreddit
 Introduktion till språkets syntax för erfarna programmerare

Programspråk
Allen Bathurst, 1:e earl Bathurst

Allen Bathurst, 1:e earl Bathurst, född den 16 november 1684, död den 16 september 1775, var en brittisk politiker, brorson till Ralph Bathurst, far till Henry Bathurst, 2:e earl Bathurst.  

Bathurst var medlem av underhuset 1705-12 och var en av de tolv tories, som drottning Anna sistnämnda år upphöjde till pärer (baron Bathurst). I överhuset var han som ivrig tory en av Walpoles förnämsta motståndare. 

Efter dennes fall (1742) utsågs Bathurst till medlem av hemliga rådet, och 1772 erhöll han earlvärdighet. Bathurst stod under sin långa levnad ständigt i vänskaplig beröring med litteraturens män (till exempel Congreve, Addison, Pope, Prior, Jonathan Swift, Sterne).

Källor

Tryckta källor

Noter 

Engelsk adel
Brittiska parlamentsledamöter
Alumner från Trinity College, Oxford
Födda 1684
Avlidna 1775
Män
Matthew Prior

Matthew Prior, född den 21 juli 1664, död den 18 september 1721, var en engelsk skald.

Prior vann earlens av Dorset beskydd och kom 1682 till universitetet i Cambridge. Han skrev där tillsammans med Charles Montagu dikten City mouse and country mouse (1687), en parodi på Drydens Hind and panther.

Därigenom vann Prior gynnare, som införde honom på den diplomatiska banan. Han blev 1691 ambassadsekreterare i Haag och tjänstgjorde 1697 som sekreterare vid avslutandet av freden i Rijswijk.

Invald i parlamentet 1701, övergick Prior en tid därefter till tories, användes 1710-1714 i alla diplomatiska underhandlingar med Frankrike, än som hemlig agent, än som ambassadör.

Han avlägsnades efter whigpartiets tillträde till makten och hölls till och med i arrest 1715-1717. Han fick sin grav i "skaldernas hörn" i Westminster abbey.

Prior utgav 1718 en samling skaldestycken, i vilka han visar sig som horatiansk epikuré till livsuppfattningen och societetsskald av stor förtjänst, särskilt med avseende på diktionens klarhet och pregnans.

Han skrev oden, kärleksvisor i de franska chansondiktarnas anda, epistlar, epigram och poetiska berättelser i samma självsvåldiga stil som Lafontaines Contes, utöver den Butler efterliknande Alma, or the progress of the mind och ett episkt försök, Solomon. Priors arbeten utgavs bland annat 1779, 1835 och 1892 samt i urval med inledning och noter av A. Dobson 1889.

Källor

Noter

Engelska poeter
Brittiska diplomater
Brittiska politiker
Födda 1664
Avlidna 1721
Män
Ledamöter av Royal Society
Alumner från St. John's College, Cambridge
De kungliga annalerna

De kungliga annalerna var en stor stele som troligen färdigställdes under femte dynastin i forntidens Egypten. Den förvarades i ett soltempel och dess storlek var ursprungligen omkring 140 × 200 cm. Stelen  bröts senare isär i flera delar varav bara ett fåtal har blivit återfunna. Det är dock okänt om alla fragment kommer från samma sten.

Annalerna är en förteckning över faraoner, vattenståndet i Nilen och annan information uppdelat år för år. Fragmenten består av svart basalt varpå texten (hieroglyfer) är ingraverade. De två största är Palermostenen och Kairostenen.

Fragmenten idag 
Egyptologer använder olika beteckningar på de olika fragmenten. En kortfattad lista med informationen om vilken kungs styre som kan finnas på varje fragment:

Galleri

Referenser

Källor  
 Michel Baud, Vassil Dobrev: De nouvelles annales de l'Ancien Empire égyptien. Une „Pierre de Palerme“ pour la VIe dynastie i Bulletin de l'Institut Francais d'Archéologie Orientale 95 (BIFAO). Institut Français d'Archéologie Orientale, Kairo, 1995, S. 23-92.
 Heinrich Schäfer:  Ein Bruchstück altägyptischer Annalen, mit Beiträgen von Ludwig Borchardt und Kurt Sethe, Berlin 1902
 Toby A. H. Wilkinson:  Royal annals of ancient Egypt : the Palermo stone and its associated fragments, Taylor and Francis, London 2000, 
 P. F. O’Mara: The Cairo Stone: Questions of Workmanship and Provenance. Göttinger Miszellen: Beiträge zur ägyptologischen Diskussion. Nr. 168, Göttingen 1999, S. 73-82, ISSN 0344-385X
 Wolfgang Helck: Untersuchungen zur Thinitenzeit, Ägyptologische Abhandlungen (ÄA), Band 45, Otto Harrassowitz Verlag, Wiesbaden 1987,  ; speciellt  s. 122-126 "Chronologie der Thinitenzeit" och s. 168-175 "Zu der Anlage der Jahrestäfelchen"

Externa länkar 
 http://www.catchpenny.org/thoth/Palermo/index.htm Foto och ritningar på fragmenten
 https://web.archive.org/web/20050906011551/http://www.kemet-time-code.de/palermostein/annalen_fotos.htm Foto på diverse fragment

Fornfynd i Egypten
Forntidens Egypten
Litteratur under antiken
Ludwig Knaus

Ludwig Knaus, född den 5 oktober 1829 i Wiesbaden, död den 7 december 1910 i Berlin, var en tysk målare.

Knaus studerade i Düsseldorf 1845-1852, väckte redan då uppseende genom genretavlor, däribland Borddansen (1850) och Spelarna (1851, galleriet i Düsseldorf, en replik i Leipzig), vistades därefter i Paris till 1860, frånräknat ett år (1857-1858), som han tillbragte i Italien. Han arbetade sig till en beaktansvärd skicklighet, vann framgång med Morgonen efter ett dansgille (1853), Promenaden (1855, Luxembourg-museet), Guldbröllopet (1858) och Dopet (1859). Efter sin återkomst till hemlandet bodde han än i Berlin, än i Düsseldorf, till dess han 1874 definitivt slog sig ner i Berlin, där han till 1883 var ledare av en mästarateljé vid konstakademien.  

Knaus blev en av de mest populära målarna i Tyskland. Hans tavlor framförde oemotståndligt muntrande typer eller löjliga situationer, roande, någon gång vemodiga och rörande bilder ur livet. Målningssättet - framför allt ljusbehandlingen - var bättre än vad de flesta Düsseldorfs-målarna på den tiden kunde åstadkomma, men för sitt stora anseende hade målaren vida mindre att tacka sina tavlors måleriska innehåll än det berättande, den träffsäkra karakteristiken, den anekdotiska poängen. 

Typiska uttryck för hans konstnärslynne är tavlor som Bruden visas (1864, galleriet i Wiesbaden), Barnfest ("Wie die alten sungen, so zwitschern die jungen", 1869, Berlin, nationalgalleriet), Begravning i en hessisk by (1871), Byprinsen (en dryg och högfärdig bondgosse, 1874), På dåliga vägar (värdshusscen, 1876), Bakom kulisserna (i cirkustältet, 1880, Dresdengalleriet), Salomonisk vishet (med lustiga typer av judiska schackrare), Falskspelare (Berlins nationalgalleri). 

Undantagsvis målade han sådana tavlor som Den heliga familjen (1876, helt genreartat) eller Våridyll, med kvinnor och barn i antik dräkt (Wiesbadens galleri). Knaus har även varit verksam som porträttmålare, är bra representerad - även som sådan - i Ravenéska galleriet i Berlin (Ravenés porträtt, ett av Knaus erkänt bästa). Svagare är de båda helfigursporträtten av Mommsen och Helmholtz (båda 1881) i Berlins nationalgalleri. Knaus blev 1868 ledamot av svenska konstakademien.

Källor

Externa länkar 
 

Tyska genremålare
Tyska porträttmålare
Tyska målare under 1800-talet
Personer från Wiesbaden
Födda 1829
Avlidna 1910
Män
Ugglan
Officerare av Hederslegionen
Ledamöter av Konstakademien
Charles Ellis, 1:e baron Seaford

Charles Rose Ellis, 1:e baron Seaford, född den 19 december 1771, död den 1 juli 1845, var en brittisk politiker. Han var gift med en sondotter till Frederick Hervey, 4:e earl av Bristol och far till Charles Ellis, 6:e baron Howard de Walden.

Ellis ärvde efter en avlägsen släkting stora västindiska plantager och var i underhuset (1793–1826) huvudman för den inflytelserika västindiska intressegruppen.

Källor

Tryckta källor

Noter 

Brittiska parlamentsledamöter
Engelsk adel
Brittiska politiker under 1800-talet
Alumner från Christ Church, Oxford
Födda 1771
Avlidna 1845
Män
Ugglan
Ältaren

Ältaren är en sjö i norra delen av Flens kommun i Södermanland och ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet. Vid provfiske har bland annat abborre, braxen, gers och gädda fångats i sjön.

Ältaren befinner sig ca 27 km norr om tätorten Flen och 22 km söder om Strängnäs. Intill sjön passerar Riksväg 55 vilken även har en rastplats vid sjön.

Delavrinningsområde 
Ältaren ingår i delavrinningsområde (656494-155840) som SMHI kallar för Utloppet av Ältaren. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Det finns inga avrinningsområden uppströms utan avrinningsområdet är högsta punkten. Vattendraget som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 3, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 3 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (79 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Fisk 
Vid provfiske har följande fisk fångats i sjön:

 Abborre
 Braxen
 Gärs
 Gädda
 Mört
 Sarv

Se även 
 Lista över insjöar i Flens kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Norrströms avrinningsområde
Insjöar i Södermanland
Insjöar i Flens kommun
Fenknot

Fenknot (Chelidonichthys lucernus) även kallad storgnoding, är en bottenfisk i familjen knotfiskar (Triglidae).

Utseende 
Huvudet är triangelformat och täckt av ett benpansar. Den mjukstråliga främre ryggfenan är kortare men högre än den bakre, som har taggstrålar. Rygg och sidor är oftast rödaktiga, även om färgen kan variera; buken är ljusare. Bröstfenorna är svartgröna med blå kanter. Bröstfenans tre nedersta fenstrålar är fritt rörliga, och kan användas för att gå med på bottnen. Fisken är lik knorrhanen, men har längre bröstfena. Längden kan nå upp till 75 cm, men ligger vanligen runt 30 cm. Största kända vikt är 6 kg.

Vanor 
Fenknoten är en bottenlevande fisk som föredrar mjuka eller grusblandade bottnar på ett djup upp till 300 m. Den kan dock lämna bottnen vid jakt på föda, som utgörs av fisk, kräftdjur och blötdjur. Med hjälp av simblåsan kan fisken avge ett knorrande ljud. Högsta konstaterade ålder är 15 år.

Fortplantning 
Fisken leker i de södra delarna av utbredningsområdet, där lektiden varar från vår till höst. Äggen är pelagiska.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar östra Atlanten från norra Norge till Västafrika. Kan gå in i Skagerack ner till västligaste Östersjön. Finns även i Medelhavet och Svarta havet.

Ekonomisk betydelse 
Fenknoten erhålles som bifångst vid trål- och backfiske och anses vara en god matfisk. Den är också populär i offentliga akvarier.

Referenser 

Knotfiskar
Kázmér Batthyány

Kázmér (Kasimir) Batthyány, född 3 juni 1807 och död 13 juli 1854, var en ungersk greve, ämbetsman och politiker.

Batthyány företog i sin ungdom långsträckta resor i Europa, han deltog vid sidan av Lajos Kossuth i upprorsrörelsen 1848 och blev utrikesminister efter självständighetsförklaringen 1849. Efter resningens misslyckande tvingades han fly till Turkiet, och bosatte sig därefter i Paris.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Ungerska politiker under 1800-talet
Ungerns utrikesministrar
Födda 1807
Avlidna 1854
Män
Ungersk adel
The First Night

"The First Night" är en R&B-låt framförd av den amerikanska tonårssångerskan Monica, komponerad av Jermaine Dupri, Tamara Savage, Marilyn McLeod och Pam Sawyer för Monicas andra studioalbum The Boy Is Mine.

I "The First Night" sjunger framföraren att hon aldrig involverar sig i något romantiskt på första dejten. Låten, som är i upptempo, samplar Diana Ross' "Love Hangover" från 1976. Spåret gavs ut som den andra singeln från Monicas album den 7 juli 1998. "The First Night" blev en smash-hit i USA, Storbritannien och Kanada. Den debuterade på USA:s R&B-lista Hot R&B/Hip-Hop Songs den 15 augusti. Därefter tog sig singeln från en fjärde plats till toppen på listan. På Billboard Hot 100 debuterade låten på en 14:e plats och tog sig sex veckor senare till toppen på den listan också. Detta upprepades ytterligare gånger på Billboards förgreningslistor där "The First Night" dominerade förstaplatserna i flera veckor. Följt av duetten "The Boy Is Mine" med Brandy, en Grammy Award-nominerad listetta, blev "The First Night" Monicas första listetta som soloartist. Singeln blir också en av hennes framgångsrikaste hittills i karriären.

År 2007 fanns låten med på Jermaine Dupris samlingsalbum Y'all Know What This Is... The Hits.

Format och innehållsförteckningar
 Amerikansk CD/Kassett singel
 "The First Night" - 3:55
 "'Cross the Room" - 3:51

 Brittisk 3 låtars CD-Singel
 "The First Night"  3:55
 "Before You Walk Out of My Life" - 4:53
 "Like This and Like That" - 4:41

 Amerikansk remix utgåva (CD-singel)
 "The First Night" (So so def remix)
 "The First Night" (Booker T vocal Mix)
 "The First Night" (Razor N' Guido radio edit)
 "The First Night" (Razor N' Guido club mix)

Listor

Referenser 

Musiksinglar 1998
Sånger av Monica
Torre Europa

Torre Europa ("Europatornet") är en 30 våningar hög skyskrapa i Madrid. Byggnaden är Madrids sjunde högsta med sina 121 meter.

Torre Europa reser sig i intill Paseo de la Castellana, inte långt från Nuevos Ministerios och är en del av affärskomplexet AZCA, mer exakt i korsningen mellan Avenida del General Perón och Paseo de la Castellana (nr 95). Kvarteren omkring har ett omfattande nattliv. 

Byggnaden uppfördes 1985. Den ritades av arkitekten Miguel Oriol e Ybarra och räknas som ett av hans mest betydande verk. Fasaden är mycket lik de äldre World Trade Centerbyggnaderna i Madrid, men byggnadens bas är annorlunda. Högst upp i byggnaden finns en stor upplyst klocka som syns väl på natten. Bland de företag som har sina lokaler i byggnaden finns EULER HERMES, Caja Madrid, Espacio SA, Marina d'Or, Necso, Bovis Lend Lease, Otis España, Optimedia, Zardoya Otis, Inmobiliaria Espacio SL och KPMG med flera.
 
Den 5 oktober 1990 utbröt en brand på 29:e våningen, lyckligtvis utan allvarligare konsekvenser. Terroristgruppen ETA utförde ett attentat mot byggnaden den 1 maj 2002 med 20 kg sprängmedel, men skadorna begränsades till några förstörda fönster.

Externa länkar 

 Torre Europa, beskrivning och foton

Europa
Minako Masui

Minako Masui, född 2 januari 1940 i Yokohama, är en japansk-svensk grafiker och skulptör.

Minako Masui kom till Sverige 1962 och utbildade sig på Grafikskolan Forum i Malmö 1984–1989. Hon hade sin första separatutställning på Galleri Berhardsson i Malmö 1987.

Offentliga verk i urval
Vindens portar (2004–2005), betong med blått ljus, Vattugatan i Hässleholm
Betongande (1999), betong, Åpromenaden i Ljungby
Kolonnen, betong och glas, Sveriges ambassad i Kampala i Uganda

Utmärkelser 
2009: Carl-Axel Valén's Foundation - 
2009: Jordi Arkö's Scholarship - 
2006: Ella och Gunnar Anderssons Konstnärsstipendium - 
2004: Lengertz' Art Prize - 
2002: Madeleine Pyk's Foundation - 
2001: The Foundation "Malmö Art Hall of 1931" - 
1999, 2000: IASPIS International Culture Exchange Prize - 
1997: Grand Prix of "Grafikens Hus" in Mariefred - 
1993: Malmö City Culture Prize - 
1993, 1994, 1997, 1998: Scholarships of the Artist Board in Sweden - 
1990: Graphica Creativa Nordic Graphic Art Competition, 3rd price, in Finland
1989: "Aase och Richard Björklunds stipendiefond", Malmö Art Museum.

Galleri

Externa länkar
Minako Masuis webbplats 

Svenska grafiker under 1900-talet
Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska konstnärer under 2000-talet
Japanska skulptörer
Japanska konstnärer
Födda 1940
Levande personer
Kvinnor
Personer från Yokohama
WP:Projekt Japan
Tivadar Batthyány

Tivadar Batthyány, född 23 februari 1859 i Zalaszentgrót, död 2 februari 1931 i Budapest, var en ungersk greve och politiker.

Batthyány var ursprungligen sjömilitär, och blev medlem av det ungerska parlamentet 1892. Han anslöt sig till Gyula von Jusths oppositionella oavhängighetsparti, och senare till det så kallade författningspartiet, och var minister utan portfölj i Sándor Wekerles sista ministär 1917-18, och blev efter revolutionen till mars 1919 utrikesminister, bland annat i Mihály Károlyis ministär oktober 1918-januari 1919.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Noter 

Ungerns utrikesministrar
Ungerska politiker under 1800-talet
Ungerska politiker under 1900-talet
Födda 1859
Avlidna 1931
Män
Ungersk adel
Anderson Packers

Anderson Packers, även kända som Anderson Duffy Packers. Packers, som bildades 1946 och upplöstes 1951, var ett National Basketball League (NBL) och National Basketball Association (NBA) baserat lag från Anderson, Indiana under slutet av 1940-talet och början av 1950-talet.

Packers spelade i NBL från 1946 till 1949. När NBL slogs ihop med den rivaliserande basketligan Basketball Association of America (BBA) 1949, och bildade National Basketball Association flyttade laget till NBA inför den första säsongen 1949/1950 som ett av sex lag från NBL. Laget drog sig ur NBA efter bara en säsong trots att laget gick ända fram till semifinal som de förlorade mot Minneapolis Lakers med 0-2. Säsongen 1950/1951 spelade Anderson Packers i National Professional Basketball League (NPBL) där laget bara spelade en säsong innan laget upplöstes.

Källor

Upplösta basketklubbar i USA
Basketklubbar i Indiana
Anderson, Indiana
Sportklubbar bildade 1946
Sportklubbar upplösta 1951
Upplösta NBA-klubbar