kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Projekt 1143 Kretjet

Projekt 1143 Kretjet (ryska: Кречет, ”jaktfalk”) eller Kiev-klass var den första klass av hangarfartyg som kunde bära flygplan som byggdes för den sovjetiska flottan. De huvudsakliga uppgifterna var att stödja de strategiska robotubåtarna eller andra övervattensfartyg. Klassen var delvis baserad på den planerade Projekt 1153 Orjol som var tänkt att bli en sovjetisk motsvarighet till den amerikanska Kitty Hawk-klassen; slutligen beslutade man sig för den mindre Kretjet som ansågs mer kostnadseffektiv. Kiev-klassen är en kombination av en kryssare och ett hangarfartyg där fördäcket upptas av en tung robotbestyckning.

Efter Sovjetunionens sammanbrott ärvde Ryssland fartygen. Landets ekonomiska situation gjorde dock att fartygen blev för dyra att ha i bruk och i mitten av 1990-talet hade alla fartyg i klassen antingen skrotats eller sålts.

Ett av fartygen såldes till Indien och tjänstgör där idag under namnet INS Vikramaditya.

Fartyg

Beväpning 
Kiev och Minsk: 
4 × dubbla P-500 Bazalt avfyrningsramper (8 robotar) 
2 × dubbla M-11 Sjtorm avfyrningsramper (72 robotar) 
2 × dubbla 9K33 Osa avfyrningsramper (40 robotar) 
2 × dubbla 76 mm kanoner
8 × AK-630 30 mm CIWS 
10 × 533 mm torpedtuber 
1 × dubbla RPK-1 Vichr avfyringsramper för ubåtsjaktraketer
Novorossijsk: 
4 × dubbla P-500 Bazalt avfyrningsramper (8 robotar) 
2 × dubbla M-11 Sjtorm avfyrningsramper (72 robotar) 
2 × dubbla 76 mm kanoner 
8 × AK-630 30 mm CIWS 
1 × dubbla RPK-1 Vichr avfyringsramper för ubåtsjaktraketer
Baku: 
6 × dubbla P-500 Bazalt avfyrningsramper (12 robotar) 
24 × 8-cell 9K330 Tor avfyrningsramper (192 robotar) 
2 × 100 mm kanoner  
8 × AK-630 30 mm CIWS 
10 × 533 mm torpedtuber

Referenser

Noter

Webbkällor    

Sovjetiska hangarfartyg
Muhammad Loutfi Goumah

Mohammed Loutfi Goumah, född 18 januari 1886 i Alexandria, Egypten, död 15 juni 1953 i Kairo, var en egyptisk patriot, politiker, essäist, journalist, författare och advokat.

Efter att Goumah hade slutat studera lagen, var han en av de mest kända advokaterna och tjänstemännen från Egypten. Goumah var medlem av den ansedda arabiska Academy i Damaskus, och han talade flytande arabiska, engelska, franska och italienska. Goumah hade även en djupgående kunskap om hieroglyfer och latin. Goumah har skrivit tusentals artiklar i ett dussin olika egyptiska tidskrifter och tidningar, och dessa artiklar täcker många aspekter av egyptiska livet och samhället vid denna tid, allt från ekonomi, internationell politik, politisk filosofi, litteratur, litteraturkritik och sufism.

Goumah var även politiskt aktiv och bildade flera studentgrupper, skrev tal och upprätthöll kontakten med flera kända politiska personer i Europa som var kända för deras stöd och sympati för den egyptiska kampen mot den brittiska ockupationen. Goumah deltog de tre konferenserna som hölls i Genève 1909, Bryssel 1910 samt Paris 1911. Goumah dog i Kairo av komplikationer efter en omfattande hjärtinfarkt den 15 juni 1953, när han var 67 år.

Egyptiska politiker under 1900-talet
Egyptiska författare
Födda 1886
Avlidna 1953
Män
Arabiskspråkiga författare
Egyptiska journalister
Egyptiska jurister
Samoas distrikt

Samoa är indelat i elva distrikt.  Dessa distrikt är traditionella och etablerade före européernas ankomst.

Exklaver 
Flera av distrikten har exklaver:
 Gaga'emauga: bortsett från huvuddelen på Savai'i är det två exklaver på Upolu (byarna Salamumu och Leauva'a) – detta är det enda distriktet med områden på bägge huvudöarna.
 Satupa'itea: består av två separata områden på sydsidan av Savai'i.
 Palauli: består av två separata områden på sydsidan av Savai'i.
 A'ana: har en liten exklav (byn Satuimalufilufi).
 Va'a-o-Fonoti: har en liten exklav (byn Faleāpuna).
 Aiga-i-le-Tai: inkluderar öarna Manono, Apolima och Nu'ulopa.
 Atua: inkluderer Aleipataöarna och ön Nu'usafe'e.

Se även 
 ISO 3166-2:WS, ISO 3166-2 koden för Samoa.

Referenser

Externa länkar 
 Districts of Samoa, Statoids.com

 
Administrativa indelningar av länder i Oceanien

ru:Самоа#Административное устройство
Papua Nya Guineas provinser

Papua Nya Guinea är indelat i tjugo områden på provinsnivå. Arton provinser, en automon region (Bougainville) och National Capital District.

Se även 
 ISO 3166-2:PG, ISO 3166-2 koden för Papua Nya Guinea.

Referenser

Externa länkar 
 Provinces of Papua New Guinea, Statoids.com

 
Administrativa indelningar av länder i Oceanien

es:Organización territorial de Papúa Nueva Guinea
Itchy & Scratchy in Miniature Golf Madness

Itchy & Scratchy in Miniature Golf Madness är ett minigolfspel från 1994 för Game Boy, med katten och musen Itchy & Scratchy från Simpsons. Spelet utvecklades av Beam Software. I spelet kontrollerar spelaren Scratchy som spelar minigolf på en niohålsbana och blir då och då attackerad av Itchy.

Gameplay
Itchy & Scratchy in Miniature Golf Madness är ett sidscrollande actionspel. Spelaren kontrollerar Scratchy som spelar minigolf på nio banor och spelaren ska få så bra poäng som möjligt och komma med på topplistan. Samtidigt attackeras han av Itchy och dessa ska man försöka undvika. Itchy använder vapen som granater, bazooka, motorsåg, köttyxa och dynamit. Scratchy kan undvika honom genom att hoppa och slå till han med basebollträ och kasta knivar. Det finns också föremål som låtar honom oavbrutet attackera under en tid. Han kan också använda sin putter som vapen. Totalt finns det nio nivåer, varje nivå är ett hål.

Utveckling och release
Itchy & Scratchy in Miniature Golf Madness innehåller främst Itchy & Scratchy, från Simpsons. Spelet utvecklades av Beam Software och släpptes av Acclaim Entertainment. Spelet fick åldersgränsen "E (för alla)" av Entertainment Software Rating Board.

Mottagande
Nintendo Power gav spelet 2.825/5 i betyg under augusti 1994. VideoGames & Computer Entertainment gav spelet 9 av 10 i betyg. GamePro gav spelet 3 av 5.

Källor

Externa länkar

 

Datorspel 1994
Datorspel baserade på Simpsons
Game Boy-spel
Arnolt

S.H. Arnolt Inc var en amerikansk biltillverkare som verkade i Chicago, Illinois mellan 1953 och 1963.

Historia
Stanley H. ”Wacky” Arnolt hade gjort sig en förmögenhet på att bygga båtmotorer åt amerikanska flottan under andra världskriget. Efter kriget startade han återförsäljning av British Motor Corporations bilar i mellanvästern. Utbudet utökades senare med flera brittiska märken.

I början av 1950-talet började Arnolt sälja en egen bil. Brittiska MG levererade chassi med drivlina från TD-modellen till Bertone i Turin. Där försågs de med en fyrsitsig coupékaross innan de skickades till USA för försäljning under namnet Arnolt-MG.

Efter drygt etthundra tillverkade bilar meddelade MG att de inte längre kunde leverera fler chassin. Arnolt vände sig då till Bristol Cars för leveranser av chassin från 404-modellen. Bertone byggde en liten tvåsitsig roadsterkaross till den nya modellen som kallades Arnolt-Bristol. Bilen blev framgångsrik i amerikansk motorsports tvålitersklass.

Utöver dessa byggdes ett litet antal bilar med mekanik från Aston Martin och Bentley.

Källor
Stora billexikonet, red. G N Georgano, svensk övers. Björn-Eric Lindh 1982.

Externa länkar

Bristol Owners Club 
ultimatecarpage.com 
coachbuild.com 

Ej längre existerande amerikanska biltillverkare
Företag bildade 1953
Företag upplösta 1963
Bilar fomgivna av Bertone
Arre Essén

Arre Essén, döpt Erik Raguel, född 17 maj 1886 i Julita socken, död 3 oktober 1969 i Västervik, var en svensk arkitekt.

Biografi 
Essén studerade vid Kungliga Tekniska Högskolan mellan 1905 och 1909, varefter tre års studier följde vid Kungliga Konsthögskolan. Han drev egen verksamhet i Stockholm 1914–1935 och var tjänstgörande arkitekt utom stat vid Byggnadsstyrelsen från 1920. År 1932 tillträdde han en tjänst som tillförordnad stadsarkitekt i Gävle stad. Åren 1935–1951 var han stadsarkitekt i Västervik och Vimmerby samt i Hultsfreds och Gamleby köpingar.

Verk 
Bland Esséns verk återfinns Villa Muramaris, på Gotland (1918), Ljusne sjukhus (1921–1924, rivet), Restaurang Lindgården för Stockholmsutställningen 1930, Hälsinglands museum i Hudiksvall, Vambåsa herrgård, Blekinge, Nämndhuset, Västervik 1948, pensionärshemmen i Johannesberg, Västervik 1954–1955, om- och tillbyggnad vid brandstation, Västervik 1957–1959.

Han deltog även i flera kyrkorestaureringar och ritade 1960 Gårdveda kapell.

Bilder

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar 

 

Svenska arkitekter under 1900-talet
Gävles stadsarkitekter
Västerviks stadsarkitekter
Vimmerbys stadsarkitekter
Födda 1886
Avlidna 1969
Män
Personer från Julita socken
Hilding Ekman

Hilding Ekman, född 10 januari 1893 i Stockholm, död 7 mars 1966 i Uppsala, var en svensk friidrottare.

Han blev olympisk bronsmedaljör i Antwerpen 1920.

Externa länkar
 SOK Hilding "Kanaken" Ekman

Svenska friidrottare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från Sverige
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1920
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1920
Födda 1893
Avlidna 1966
Män
Idrottare från Stockholm
Skavböke

Skavböke är en by i Enslövs socken, Halmstads kommun, Hallands län, belägen 9 km från Sennan och 25 km nordost om Halmstad. Orten präglas av Skavböke kapell och av skolbyggnaden.

Nära flyter Senneån fram, tidigare mycket rik på lax, ål och andra fiskarter.

Historia 
Redan 1864 byggdes här Hallsbo missionshus efter att Hallsbo missionsförsamling bildats 1860. En skola byggdes 1866 och en ny togs i bruk 1952 och utgör idag en låg- och mellanstadieskola. Skavböke kapell invigdes 1925. Konstnärerna Waldemar Lorentzon och Erik Olson från Halmstadgruppen har utfört takmålningar i kapellet.

Skavböke Bygdegård ligger 3,5 km norr om samhället.

Industrimannen och uppfinnaren Anders Jönsson (1874-1935) föddes nära byn Karlstorp strax norr om Skavböke.

Externa länkar 

Orter i Halmstads kommun
Løvøya, Porsgrunns kommun

Løvøya är en ö vid Brevik i Porsgrunns kommun i Vestfold og Telemark fylke. Den ligger intill Sandøya och är platsen där det dittills okända radioaktiva grundämnet torium upptäcktes första gången 1828.

Källor 

 

Öar i Vestfold og Telemark
Porsgrunns kommun
Carl Christoffer Ekman

Carl Christoffer Ekman, född 1747, död 1818, var en svensk (finländsk) ämbetsman.

Ekman blev vice notarie vid Åbo hovrätt 1779, och deltog som auditör vid Åbo läns infanteriregemente under Gustav III:s ryska krig 1788–90. Hans under kriget förda dagbok har stort historiskt intresse, genom sina livfyllda skildring av krigshändelserna och det av Ekman som stark rojalist strängt fördömda Anjalaförbundet. Ekman var borgmästare i Nystad 1795–1816.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Vidare läsning 
 

Borgmästare i Finland
Svenska jurister
Finländska jurister
Födda 1747
Avlidna 1818
Män
Personer från Boteå socken
Svensk uppslagsbok
Kollett m/1873

Kollett m/1873 var en kollett som användes inom försvarsmakten.

Utseende 
Denna kollett är i mellanblått kläde och har en öppen snedskuren ståndkrage att igenhäktas nedtill vars höjd varierar emellan 4 och 4,5 cm. Gradbeteckning bars på kragen i form av stjärnor: en för underlöjtnant och major, två för löjtnant och överstelöjtnant samt tre för kapten och överste. Regementsofficerare (major, överstelöjtnant och överste) bar utöver detta en förgylld galon på kragens kant samt flätade axeltränsar, även de i guld. Löjtnanter till och med kaptener bär svarta flätade axeltränsar.
Kolletten har av två framfickor och bröstfickor. Baktill finns två ficklock, vardera med tre knappar, en i livet, en mittpå och en nertill.

Användning 
Denna kollett användes till daglig dräkt av Fortifikationen som ett alternativ till vapenrock m/1878.

Fotografier

Referenser 
 Svenska arméns uniformer 1875-2000, Simon Olsson, Medströms förlag, Fälth & Hässler Värnamo 2011 

Modell äldre för övriga armén
Fönsterviva

Fönsterviva (Primula obconica) är en perennväxt i vivesläktet. Namnet obconica betyder "som en inverterad kon" och syftar på blompipens form.

Utbredning
Fönsterviva växer i Kina, i bergsområdena Guangdong, Guizhou, Hubei, Sichuan och Yunnan. I övriga världen är den en omtyckt inomhusväxt eller ettårig trädgårdsväxt.

Utseende och ekologi
Fönstervivan är en 2,5–25 centimeter hög ört (den stora variationen i höjd beror på växtplatsen). Den förekommer på cirka 1 000 meters höjd över havet i steniga, skuggiga marker och föredrar kalkberggrund. Vivan får stora (2,5–6 cm) blommor som i det vilda varierar från vitt genom rosa till ljuslila, med kontrastfärg runt mitten. Pipen är konisk och fönstervivan är likt andra vivor heterostyl med oliklånga stift och ståndare. Varje stjälk bär en flock med 5–10 blommor. Fodret är trattlikt och har korta flikar. De långskaftade bladen sitter i rosett från en jordstam, är runda och smått tandade. Hela växten är mycket hårig och har inget puder (vilket många andra vivor har). Frukten är en rund kapsel med kvarsittande foder. Den öppnas genom att väggarna faller sönder.

Allergi mot fönsterviva
Trädgårdsmästare som handskas mycket med fönsterviva kan få primuladermatit, ett eksem. Fönstervivans blad och stjälkar är fulla av små glandelhår (körtelhår) som brister när man rör vid växten - och då släpper ut primulin och andra ämnen. De allergena ämnena är dock inte luftburna. Även vissna blad har kvar sina glandelhår. Primuladermatit kan uppstå fort och reaktionen kan bli kraftig, med blåsor och svullnad, redan vid andra beröringen.  Vissa odlade former har inga allergena ämnen.

Variation inom arten
Några vilda former av fönstervivan har fått egna formella namn. Det finns också odlade namnsorter, som "Touch Me".

P. obconica var. nigroglandulosa W. W. Smith & Fletcher
P. obconica var. obconica
P. obconica var. rotundifolia Franchet
P. obconica var. werringtonensis (Forrest) W. W. Smith & Fletcher

Referenser

Externa länkar

Viveväxter
Fö Växtindex
Sandøya, Porsgrunns kommun

Sandøya är en ö och en tätort vid Brevik i Porsgrunns kommun i Vestfold og Telemark fylke. Ön omfattar en areal om 1,4 km², och den högsta punkten är "Kulåsen" (60 m ö.h.). Tätorten ligger i sydvästra delen av ön och hade 307 invånare den 1 januari 2011.. 

Det finns inga insjöar på ön. Sandøya är omgiven av Breviksfjorden, Eidangerfjorden och Ormefjorden. Här finns bland annat en skola för mindre barn och färjeförbindelse till Brevik. En mängd fritidshus samt en campingplats gör att öns folkmängd mångdubblas om sommaren.

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 Sandøyas webbplats

Öar i Vestfold og Telemark
Orter i Vestfold og Telemark fylke
Porsgrunns kommun
Raul Usupovi

Raul Usupovi (georgiska: რაულ უსუფოვი, Raul Usupovi; azerbajdzjanska: Raul Yusupov, Raul Jusupov) född 1980 i Karadzjala, död 3 februari 2005 i Tbilisi, var en georgisk politiker och viceguvernör i regionen Nedre Kartlien.

Usupovi föddes i byn Karadzjala, nära Telavi, Kachetiens huvudort och hade azerbajdzjanska föräldrar, Jasjar och Lily Usupovi. Vid 20 års ålder flyttade Usupovi till huvudstaden Tbilisi, där han gifte sig och fick en dotter. Han gick senare med i den Enade nationella rörelsen, som vid tiden leddes av Zurab Zjvania (som senare blev Georgiens premiärminister). Usupovi blev nära vän med Zjvania, och det var i Usupovis lägenhet i Tbilisi som de två männen hittades döda tidig morgon den 3 februari 2005. Dödsorsaken skall ha varit en läcka av naturgas, och enligt georgiska officerare och FBI tydde inget på att de blivit avsiktligt dödade.

Referenser

Noter 

Födda 1980
Georgiska politiker
Män
Avlidna 2005
Personer som dött av kolmonoxidförgiftning
Attila m/1875

Attila m/1875 var en attila som användes inom försvarsmakten (dåvarande krigsmakten).

Utseende 
Denna attila är av mörkblått kläde med svart snörmakeri i fem rader.

Användning 
Denna attila bars av samtliga husarregementen utom Kronprinsens husarregemente (K 7) och kom att ersättas av dolma m/1895.

Referenser 
 Svenska arméns uniformer 1875-2000, Simon Olsson, Medströms förlag, Fälth & Hässler Värnamo 2011 

Modell äldre för Kavalleriet
Mulan

Mulan kan syfta på:

Hua Mulan – en flicka i en kinesisk folkdikt
Mulan (film, 1998) – en animerad film från Walt Disney Pictures från 1998
 Mulan 2 – en amerikansk animerad långfilm från 2004
Mulan (film, 2020) – en film från Walt Disney Pictures från 2020
Mulan (Stiftelseserien) – en person i Isaac Asimovs Stiftelsen
 Mula – ett hästdjur som är en hybrid mellan häststo och åsnehingst

Geografi

Finland 

 Mulan (skär), ö, Nyland, Raseborg,

Kina 

 Mulan, Harbin, härad, Heilongjiang, 
 Mulan (sockenhuvudort i Kina, Jiangxi Sheng, lat 26,50, long 116,39)
 Mulan (häradshuvudort i Kina, Heilongjiang Sheng, lat 45,95, long 128,04)
 Mulan (sockenhuvudort i Kina, Hubei Sheng, lat 31,10, long 114,45)

Åland 

 Mulan (Kumlinge, Åland), skär, 

Robotskapade Finlandförgreningar
Robotskapade Kinaförgreningar
Vapenrock m/1875

Vapenrock m/1875 var en vapenrock som användes inom försvarsmakten (dåvarande krigsmakten).

Utseende 
Denna vapenrock är av mörkblått kläde och har två knapprader om åtta knappar vardera samt är försedd med en ståndkrage. Kragen samt ärmuppslagen är försedda med ett knapphål med en silver- respektive vitt galon. På axelklaffarna bars dels regementets nummer (2 eller 6) och dels en knapp.

Användning 
Denna uniform bars av Livregementets dragoner (K 2) och Skånska dragonregementet (K 6). Den ersattes med vapenrock m/1895 och är av samma modell som de för Livgardet till häst (K 1) och Jämtlands hästjägarkår (K 8) framtagna vapenrockarna m/1852 respektive m/1856.

Referenser 
 Svenska arméns uniformer 1875-2000, Simon Olsson, Medströms förlag, Fälth & Hässler Värnamo 2011 

Modell äldre för Kavalleriet
Søren Bundgaard

Søren Bundgaard, född 4 mars 1956 i Glostrup, är en dansk singer-songwriter och musikproducent som bland annat är känd för att utgöra ena halvan av popduon Hot Eyes.

Bundgaard växte upp i Svinninge utanför Odsherred. Familjen var musikalisk och han började spela gitarr då han var sex år gammal. Några år senare började han även spela piano och bildade bandet Trubadurix tillsammans med några skolkamrater. Bland influenserna fanns tidens stjärnor som Cream, Jimi Hendrix och Gasolin. Bundgaard studerade på den matematiska linjen med musikalisk inriktning på Kalundborg Gymnasium och avlade studentexamen 1975. Trubadurix ombildades till en dansorkester under namnet Hokus Pokus och man bestämde sig för att ta in en sångerska. En annons i den lokala tidningen och en audition resulterade i att Kirsten Siggaard blev en del av bandet.

Efter studentexamen studerade Bundgaard musikvetenskap på Köpenhamns universitet. Med några av de nya kamraterna bildade han fusionsbandet Panorama, med vilken han uppträdde på några av Köpenhamns mer ansedda jazzscener, däribland Montmartre. Tillsammans med trumslagaren från Hokus Pokus bildade Bundgaard inspelningsstudion Bell Music i Svinninge. Detta resulterade i att fyra singlar med Hokus Pokus gavs ut genom skivbolaget Starbox, samt att Bundgaard blev keyboardist i bandet Sir Henry and his Butlers. Det var här som han inspirerades till att komponera egna låtar och gjorde debut som kompositör i Dansk Melodi Grand Prix (DMGP) 1983 med låten Og livet går, som framfördes av Kirsten Siggaard. Året efter bildade han duon Hot Eyes med Siggaard och återvände till DMGP med låten Det lige det. De vann och fick representera Danmark i Eurovision Song Contest (ESC), som hölls i Luxemburg. De hamnade här på en fjärdeplats med 101 poäng.

Deltagandet i DMGP blev startskottet för en framgångsrik musikkarriär för duon. De återvände till DMGP 1985 och vann med låten Sku' du spørg' fra no'en, som hamnade på en 11:e plats med 41 poäng i ESC i Göteborg. De återkom till DMGP 1986 och 1987 med låtarna Sig det som det er respektive Farvel og tak, men lyckades inte vinna. Vinsten kom i DMGP 1988 med låten Ka' du se hva' jeg sa'e, vilken slutade på en hedersam tredjeplats med 92 poäng i ESC i Dublin. Efter turné under sommaren 1989 upplöstes duon. Bundgaard komponerade låten Vi maler byen rød, vilken framfördes av Birthe Kjær i ESC 1989.

Bundgaard har sedan 1985 drivit inspelningsstudion SB Studio, vilken numera ägs av CMC Records, och har varit producent för bland andra Olsen Brothers, Birthe Kjær, Kanis, The Lollipops, Red Squares och Torben Lendager.

Se även 
 Keld Heick

Referenser 

Födda 1956
Levande personer
Män
Danska sångare
Danska kompositörer
Danska musikproducenter
Artister som representerat Danmark i Eurovision Song Contest
Deltagare i Eurovision Song Contest 1984
Deltagare i Eurovision Song Contest 1985
Deltagare i Eurovision Song Contest 1988
Personer från Glostrups kommun
To Hell with the Devil

To Hell with the Devil är ett studioalbum av Stryper, utgivet 1986. Skivans omslag och titel orsakade kontroverser, vilket ledde till att omslaget ändrades. Det första omslaget var en tecknad bild i superhjältestil. Bilden visade fyra långhåriga muskulösa änglar, som lånat drag av bandmedlemmarna, och som kastade ner djävulen i en brinnande håla. Den byttes ut mot en helsvart bakgrund med bandets logotyp och skivans titel. Skivan sålde platinum och är det mest sålda albumet inom kristen hårdrock.

Låtlista
Samtliga låtar är skrivna av Michael Sweet där intet annat anges.
 "Abyss (To Hell with the Devil)" – 1:21
 "To Hell with the Devil" (Michael Sweet, Robert Sweet) – 4:08
 "Calling on You" – 3:59
 "Free" (Michael Sweet, Robert Sweet) – 3:44
 "Honestly" – 4:10
 "The Way" (Oz Fox) – 3:37
 "Sing-Along Song" – 4:21
 "Holding On" – 4:16
 "Rockin' the World" – 3:30
 "All of Me" – 3:11
 "More Than a Man" – 4:35

Musiker
 Michael Sweet – sång, gitarr
 Robert Sweet – trummor
 Oz Fox – sologitarr, bakgrundssång
 Tim Gaines – basgitarr, bakgrundssång

Musikalbum 1986
Album av Stryper
Gösta Engstedt

Ernst Gösta Engstedt, född 1 januari 1911 i Helsingborg, död 11 november 2000 i Kalmar, var en svensk hortonom med specialinriktning mot pomologi.

Engstedt, som var son till affärsman Carl Olof Engstedt och Helga Petersen, avlade hortonomexamen i Alnarp 1940, Han blev konsulent vid Sveriges pomologiska förening i Stockholm 1940, trädgårdskonsulent vid Kalmar läns hushållningssällskap 1945 och förste konsulent där 1964. Han var styrelseledamot i Sveriges agronom- och lantbrukslärarförbund, Centralorganisationen för examinerade trädgårdsmästare, fullmäktig i Sveriges pomologiska förening och Sveriges yrkesfruktodlares riksförbund. Han var ledamot av Kalmar stads parkförvaltning.

Engstedt arbetade mycket med att bevara gamla fruktsorter, och var tillsammans med Anton Nilsson, Gunnar Bergfeldt, Ernst Lomenius och Sigrid Johansson, initiativtagare till klonarkivet på Brunstorp i Huskvarna, där man värnade om bevarandet av gamla fruktsorter. Engstedt är begravd på Södra kyrkogården i Kalmar.

Bibliografi i urval
Must av frukt och bär (1945)
Trädgården (1950)
Trädgårdens anläggning (1954)
Prydnadsträdgården (1957)
Nyttoträdgården (1957)
Mustframställning i mindre musterier (1958)
Trivselträdgården (1965).

Referenser

Svenska pomologer
Svenska hortonomer
Svenska trädgårdsmästare
Personer från Helsingborg
Personer i Sverige under 1900-talet
Gravsatta på Södra kyrkogården i Kalmar
Födda 1911
Avlidna 2000
Män
Eduard Delbanco

Eduard Delbanco, född 19 december 1817 i Göteborg, död 28 april 1896 i Göteborg, var en svensk grosshandlare och kommunpolitiker.

Han var son till grosshandlaren Martin Elias Delbanco och Elise Leman. Sedan 1855 var han gift med Mathilda Delbanco från Hamburg.

Delbanco erhöll burskap 1845 efter anställning i firma M.E. Delbanco, vari han med tillhörande kvarnrörelse och oljeslageri i Mölndal även blev delägare. Åren 1852-82 var han ensam ägare av firman. 

Åren 1869-84 var han ledamot av Göteborgs stadsfullmäktige och innehade flera styrelseuppdrag, bl.a. i Skandinaviska Kredit och Bergslagernas Järnvägar.

Referenser 

 Göteborgs stadsfullmäktige 1863-1962, II. Biografisk matrikel, Magnus Fahl, Wezäta, Göteborg 1963

Födda 1817
Avlidna 1896
Personer i Göteborgs historia
Ledamöter av Göteborgs kommunfullmäktige
Män
Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Svenska politiker under 1800-talet
Politiker från Göteborg
Näringslivspersoner från Göteborg