kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tibetansk getgasell

Tibetansk getgasell eller goa (Procapra picticaudata) är ett slidhornsdjur som förekommer i Asien.

Utbredning och habitat 

Utbredningsområdet sträcker sig över den tibetanska högplatån (regionerna Tibet, Ladakh och Sichuan i Kina och Indien) och angränsande områden. Arten vistas främst i regioner som ligger 3 000 till 3 700 meter över havet men når ibland berg som ligger 5 700 meter över havet. Det typiska habitatet är torra stäpper utan träd. Arten undviker branta sluttningar och vistas främst i flata eller kuperade regioner av platån.

Kännetecken 

Vuxna individer når en mankhöjd omkring 60 cm samt en vikt av cirka 25 kg och är så lite mindre än Procapra gutturosa. Pälsen är på ovansidan brungrå och på buken vitaktig. Bara hannar bär horn som från roten är böjda bakåt och nära spetsen böja framåt. I motsats till Procapra przewalskii finns ingen krökning inåt vid spetsen. kroppslängden ligger mellan 91 och 105 cm och därtill kommer en upp till 9 cm lång svans.

Levnadssätt 

I levnadssättet motsvarar tibetansk getgasell i stort sett arten Procapra gutturosa. Individerna bildar mindre flockar som sammanslutar sig under vandringen till stora hjordar. Denna antilop äter främst gräs och örter. Parningen sker vanligen under vintern och ungarna föds mellan juli och augusti. Per kull föds vanligen ett ungdjur och ibland tvillingar. Livslängden i naturen är okänt men en infångad individ levde något över 5 år i Pekings zoo.

Hot 

Tibetansk getgasell jagas och dessutom hotas den genom omvandlingen av utbredningsområdet till betesmark för boskapsdjur. Beståndet uppskattas med omkring 100 000 individer och arten listas av IUCN som nära hotad (near threatened).

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 R. M. Nowak: Walker's Mammals of the World, Sixth Edition. The Johns Hopkins University Press, Baltimore, London, 1999.
 H. Lingen: Großes Lexikon der Tiere. Lingen Verlag, Köln.
 D. Macdonald: Die Große Enzyklopädie der Säugetiere, Könemann Verlag in der Tandem Verlag GmbH, Königswinter, 2004.

Externa länkar 
 Foto av en hanne.

Slidhornsdjur
Däggdjur i palearktiska regionen
A luta é alegria

"A luta é alegria" (svenska: Kampen är glädje) är en låt framförd av den portugisiska musikgruppen Homens da Luta. Låten representerade Portugal vid Eurovision Song Contest 2011 i Düsseldorf, Tyskland men gick inte vidare från den första semifinalen. Låten är komponerad av Vasco Duarte och skriven av Jel, vilka bägge två finns representerade i musikgruppen.

Referenser

Fotnoter 

Bidrag till Eurovision Song Contest 2011
Portugals bidrag i Eurovision Song Contest
Portugisiskspråkiga sånger
Åke Malmaeus

Carl Åke Malmaeus, född 22 oktober 1911 i Örebro, död 30 mars 1985 i Stockholm, var en svensk diplomat som var Sveriges ambassadör i Turkiet 1959–1963 och i Kanada 1969–1976.

Biografi 
Åke Malmaeus växte upp i Örebro där hans far, Carl Theodor Gustafsson, var disponent för Örnen, en av de större skofabrikerna. Han tog studenten vid Karolinska Läroverket och avlade en juris kandidat examen vid Uppsala universitet 1935. År 1938 gifte han sig med Mary-Elizabeth McIntyre (1916–2011) från Winnipeg i Kanada, som han fick fem barn med. Efter sin fars död 1959 tog han över familjegården Espenäs vid Hjälmaren i Närke, där han tillbringade sina somrar förutom under Andra Världskriget. Makarna Malmaeus är begravda på Nikolai kyrkogård i Örebro.

Diplomat 
Efter militärtjänst anställdes han som attaché vid Utrikesdepartementet (UD) 1937. Efter tjänstgöring i Madrid och Barcelona 1938 och Paris från 1939 andre sekreterare i Utrikesdepartementet 1942. Han var vicekonsul och handelsattaché i San Francisco 1943–1945, förste legationssekreterare i Washington, D.C. 1945–1949 och byråchef på handelsavdelningen på UD från 1950.  Åren 1956–1959 var han utrikesråd och chef för UD:s handelavdelning och utnämndes därefter till ambassadör i Turkiet. Mellan 1964 och 1969 tjänstgjorde han som chef för UD:s administrativa avdelning och utnämndes därefter till ambassadör i Kanada till sin pensionering 1976. Han var ledamot av International Food Emergency Council och internationella varukommitten 1946–1949 och ombud vid förhandlingar om internationella veteavtal samtliga i New York. Som byråchef vid UD i Stockholm var han ombud eller ordförande vid handelsförhandlingar med ett antal olika stater i bland annat det kommunistiska Europa under åren 1949–1959, ledamot av Exportkreditnämnden 1956, vice ordförande 1955 och ordförande 1957–1959 i UNECE:s handelskommitte i Genève.

Bibliografi 
 Malmaeus, Åke. Diplomati i Skjortärmarna (Privat utgåva, 1983)

Referenser

 Paul Harnesk (red): Vem är vem? Stor-Stockholm 1962 (Örebro 1962), sidan 892.
 Malmaeus, Carl Åke på SvenskaGravar.se

Sveriges ambassadörer i Turkiet
Sveriges ambassadörer i Kanada
Svenska diplomater under 1900-talet
Alumner från Uppsala universitet
Personer från Örebro
Gravsatta på Nikolai kyrkogård i Örebro
Födda 1911
Avlidna 1985
Män
Giovanni da Udine

Giovanni da Udine, född 1487 i Udine, död 1564 i Rom, var en italiensk konstnär.

Udine var lärjunge till Rafael, och skapade i dennes följd arbeten i Rom, varibland märks dekorationsmålningar i Villa Farnesina och Villa Madama. Tillsammans med sin lärare Rafael samt Luca Penni var han den som introducerade groteskornamentiken i konsten.

Källor 
 Jever och Kalmar. Ett östfriesiskt motstycke till gyllene salens tak i Kalmar slott med en exkurs om den nederländska dekorationsstilens utveckling, August Hahr, 1919

Noter

Externa länkar

Italienska konstnärer
Födda 1487
Avlidna 1564
Män
Date Masamune

Date Masamune (japanska: 伊達 政宗), född 5 september 1567 i Yonezawa, död 27 juni 1636, var en japansk fältherre.

Asteroiden 6859 Datemasamune är uppkallad efter honom.

Date var en av sin tids främsta Daimyo. Han deltog i Toyotomi Hideyoshis erövringskrig mot Korea och spelade en roll först som beskyddare, senare som förföljare av de tidiga kristna missionärerna i Japan. Hans dotter Irohahime gifte sig senare med Tokugawa Ieyasus son Tadateru Matsudaira.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Japanska militärer
Födda 1567
Avlidna 1636
Män
WP:Projekt Japan
Yngve Pihl

John Gustav Yngve Pihl, född 26 september 1918 i Västervik, död 11 februari 1996 i Malmö, var en svensk ingenjör och spårvägsdirektör.

Pihl avlade studentexamen i Örebro 1938 och utexaminerades från Kungliga Tekniska högskolan (KTH) 1942. Han tjänstgjorde som 1:e assistent vid KTH 1942–1943, blev ingenjör vid Statens Järnvägar 1943, chef för Hälsingborgs stads spårvägar 1949 och var slutligen direktör för Malmö stads spårvägar/Malmö Lokaltrafik 1964–1983. Han var styrelseledamot i Svenska Lokaltrafikföreningen från 1950. Pihl är gravsatt i minneslunden på Husie kyrkogård i Malmö.

Bibliografi
Nytt linjenät i Malmö 1965 (i "Meddelanden från Svenska Lokaltrafikföreningen" 1965:6, sid. 8–11)
Malmös sista spårvagn går snart i stall (i "Meddelanden från Svenska Lokaltrafikföreningen" 1973, sid. 13)

Källor

 Pihl, John Gustav Yngve på SvenskaGravar.se

Spårvägsdirektörer i Malmö
Spårvägschefer i Helsingborg
Busstrafik i Malmö
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer från Västervik
Födda 1918
Avlidna 1996
Män
Polona Glavan

Polona Glavan, född 1974, är en slovensk författare och översättare.

Biografi 
Polona Glavan har tagit examen i komparativ litteratur och engelska vid Ljubljanas universitet. Hon arbetar och bor i Ljubljana.

Verk 
Polona Glavan publicerade sina första berättelser i början av 1990-talet. Hennes roman, Noč v Europi (En natt i Europa, icke-officiell översättning) publicerades 2001 och nominerades 2002 till det slovenska litteraturpriset Kresnik. Därefter har hon skrivit en samling berättelser kallad Gverilci (Guerillas, icke-officiell översättning) som tilldelats det slovenska priset Zlata Ptica 2005 som ett enastående verk av en ung artist. Många av hennes berättelser har översatts.

Som översättare har Polona Glavan varit aktiv i över ett decennium. Hon översätter från engelska, serbiska, kroatiska men har även översatt från engelska till slovenska, bland annat författarna Hannah Arendt, Bernard Mac Laverty, Andrea Levy och Flannery O’Connor. Dessutom har hon medverkat som redaktör och översättare till en antologi av modern brittisk skönlitteratur.

Källor 
 Contemporary Slovenian short stories, Center for Slovenian Literature; http://www.ljudmila.org/litcenter/novo/brosura4.pdf
 Words without borders – the Online magazine for international literature; http://wordswithoutborders.org/article/from-the-fourth-take/

Slovenska författare
Slovenska översättare
Födda 1974
Kvinnor
Levande personer
Översättare från engelska
Charles-François Daubigny

Charles-François Daubigny, född 15 februari 1817, död 19 februari 1878, var en fransk målare och tecknare.

Biografi 
Tillsammans med Camille Corot var han det intima landskapsmåleriets främste företrädare. Efter att ha gått i lära hos Paul Delaroche slog sig Daubigny ned i konstnärskolonin i Fontainebleauskogen, den så kallade Barbizonskolan. Här var han en av de första, som inte bara skisserade utan även fullbordade sina målningar på plats i naturen. Till en början var hans motiv vackra vårlandskap med blommande fruktträd och stilla vatten. Från 1860-talet präglas bilderna av en allvarlig storhet. Med sin kyliga färgskala införde Daubigny en nyhet i landskapskonsten. Friskheten i hans teckningar och målningar visar fram mot impressionismen. Ett flertal av hans verk finns på Louvren.

Galleri

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter

Externa länkar 
 

Franska landskapsmålare
Franska tecknare
Franska målare under 1800-talet
Födda 1817
Avlidna 1878
Män
Svensk uppslagsbok
Officerare av Hederslegionen
Pelles lusthus

Pelles lusthus var ett handelsbodsmuseum på Bruksgränd 3 i Nyköping. Museet visade bland annat en skyltsamling och en gammaldags lanthandel. Lokalerna användes också för konferenser, bröllop och som mötes- och festlokal. 

Lusthuset är uppbyggt i cederträ och glas och ligger i anslutning till en bultfabrik från 1800-talet nära Nyköpingsån. Initiativtagare och finansiär var nyköpingsbon Pelle Nilsson. Numera ägs Pelles lusthus av Svenska kulturpärlor som även driver hotell- och konferensanläggningen Duveholms herrgård.

För tillfället (september 2019) är Pelles Lusthus inte i drift på grund av omfattande renoveringar.

Den 11 mars 2021 övertogs museets samlingar av Nyköpings hembygdsförening och kommer att flyttas till kulturarvsmuseet Stadsvakten.

Referenser

Externa länkar
 Pelles lusthus
 Svenska Kulturpärlor

Arbetslivsmuseer i Sverige
Kultur i Nyköping
Byggnader och anläggningar i Nyköping
Sävars socken

Sävars socken i Västerbotten ingår sedan 1974 i Umeå kommun och motsvarar från 2016 Sävars distrikt.

Socknens areal är 785,99 kvadratkilometer, varav 766,06 land. År 2000 fanns här 6 128 invånare. Tätorterna Täfteå, Botsmark och Bullmark samt tätorten och kyrkbyn Sävar med sockenkyrkan Sävars kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Sävars församling utbröts 1823 ur Umeå landsförsamling.  

Vid kommunreformen 1862 överfördes ansvaret för de kyrkliga frågorna till Sävars församling och för de borgerliga frågorna till Sävars landskommun. Ur landskommunen utbröts 1925 Holmöns landskommun. Landskommunen uppgick 1974 i Umeå kommun. Församlingen uppgick 2007 i Sävar-Holmöns församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Sävar, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Västerbotten. De indelta soldaterna tillhörde Västerbottens regemente.

Geografi
Sävars socken ligger kring Sävarån och Täfteån öster och norr om Umeå. Socknen är utanför ådalarna en flack och myrrik skogsmark något mer kuperad i norr innanför kustområdet.

Byar 
Bodbyn
Botsmark
Bullmark
Furunäs
Gravmark
Gunnismark
Hemmesmark
Lillåkälen
Tomterna
Tväråmark
Tålsmark
Täfteböle
Täfteå

Fornlämningar
Från stenåldern är cirka 15 boplatser funna. 20 gravrösen är funna vid bronsålderns kustlinje. Tomtningar och labyrinter har påträffats i skärgården.

Namnet
Namnet (1539 Szeuara) kommer från kyrkbyn. Förleden kan vara sä(r), 'sjö' syftande på havet. Efterleden kan vara vara, 'höglänt markområde; stenig skogsbacke; grusmark'.

Befolkningsutveckling

Se även 
Sävars församling
Umeå tingslag

Referenser

Noter

Vidare läsning

Externa länkar

Socknar i Västerbotten
Indelningar i Umeå kommun
Nordic Vikings

Stockholm Nordic Vikings var ett svenskt lag inom amerikansk fotboll. De spelade i den halvprofessionella Football League of Europe 1994-1995. Nordic Vikings vann ligan båda åren. Finalen 1994 spelades på Volkparkstadion i Hamburg mot Hamburg Blue Devils inför 18 000 åskådare med bevakning från fem TV-kanaler. Finalen 1995 spelades på Nordic Vikings hemmaarena Stockholms stadion mot Bergamo Lions. Huvudtränare var Mike Wyatt.

Källor

Fotnoter

Klubbar för amerikansk fotboll i Sverige
Sportklubbar bildade 1994
Sportklubbar i Stockholm
Sportklubbar upplösta 1995
Upplösta klubbar för amerikansk fotboll
Fysiologiskt pH

Fysiologiskt pH är det pH-värde människokroppen normalt har. Man brukar räkna fysiologiskt pH som 7,40, men det kan variera utifrån bland annat matintag och ventilation. Syror avger vätejoner och bildas i cellernas metabolism samt kan tillföras kroppen genom födan. Baser binder vätejoner och tillförs genom födan. Intervallet 7,35–7,45 anses vara normalt. pH under  7,35 benämns acidos, och över 7,45 benämns alkalos.

Reglering av pH

Buffertsystem
Vid rubbningar i kroppens pH-värden kan homeostas upprätthållas med hjälp av fysiologiska buffertsystem. Mindre, temporära förändringar kan kroppen reglera själv. Vid vissa sjukdomstillstånd, exempelvis rubbningar i ämnesomsättningen, är förändringarna för stora för att kroppen själv ska kunna kompensera vilket kan kräva medicinsk behandling. 

Kemiska buffertsystem, som kolsyra-vätekarbonatbufferten, förhindrar dramatiska förändringar i pH genom att binda eller frisätta vätejoner. Kolsyra-vätekarbonatbufferten binder vätejoner och vätekarbonat i form av kolsyra som sedan kan andas ut i form av koldioxid och vatten.

Kompensation
Njurarna reglerar pH genom att spara eller utsöndra baser och syror efter behov. 
Lungorna reglerar pH genom att ventilera ut koldioxid.

Källor 

Syra-basfysiologi
Vännäs socken

Vännäs socken i Västerbotten motsvarar området som sedan 1971 utgör Vännäs kommun och motsvarar från 2016 Vännäs distrikt.

Socknens areal är 568,20 kvadratkilometer, varav 544,48 land. År 2000 fanns här 8 584 invånare. Tätorten Vännäs samt tätorten och kyrkbyn Vännäsby med Vännäs kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Vännäs socken bildades 1825 genom utbrytning ur Umeå socken.  

Vid kommunreformen 1862 överfördes ansvaret för de kyrkliga frågorna till Vännäs församling och för de borgerliga frågorna till Vännäs landskommun. Ur landskommunen utbröts 1928 Vännäs köping. Landskommunen uppgick 1971 i Vännäs kommun.

1 januari 2016 inrättades distriktet Vännäs, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Västerbotten. De indelta soldaterna tillhörde Västerbottens regemente.

Geografi
Vännäs socken ligger kring Vindelälvens inflöde i Umeälven. Socknen är utanför älvdalarna en starkt kuperad skogsbygd med många höjder som nå över 200 meter över havet.

Fornlämningar
Från stenåldern är ett fåtal boplatser funna. Omkring 120 fångstgropar har påträffats.

Namnet
Namnet (1539 Wendernes) kommer från kyrkbyn. Förleden synes innehålla vända, 'rörelse runt och tillbaka', efterleden är ''-näs.

Befolkningsutveckling

Se även
Vännäs församling
Umeå tingslag

Referenser

Noter

Externa länkar

Socknar i Västerbotten
Indelningar i Vännäs kommun
Hard to Love a Man

Hard to Love a Man är den första EP-skivan av Magnolia Electric Co., utgiven 2005.

Låtlista 
"Hard to Love a Man" - 4:18
"Bowery" - 3:42
"Doing Something Wrong" - 2:56
"31 Seasons in the Minor Leagues" - 5:04
"Werewolves of London" - 3:51 (Marinell, Wachtel, Zevon)

Externa länkar 
Hard to Love a Man - Allmusic.com

Album av Jason Molina
Musikalbum 2005
Album utgivna på Secretly Canadian
Album producerade av Steve Albini
It's Made Me Cry

It's Made Me Cry är den andra EP-skivan av Magnolia Electric Co., utgiven 2009.

Låtlista 
 "It's Made Me Cry" - 1:15
 "Protection Spell" - 2:37
 "Rock of Ages" - 1:24
 "The Compass, the Candle, the Bell" - 1:05

Externa länkar 
It's Made Me Cry - Allmusic.com

Album av Jason Molina
Musikalbum 2009
Album utgivna på Secretly Canadian
Missionsvännerna

Missionsvännerna var en religiös sammanslutning bland de svenska immigranterna i Amerika. Missionsvännerna hade sin uppkomst från de andliga rörelser vilka grundats av lekmän inom svenska kyrkan från och med mitten av 1800-talet, särskilt då Carl Olof Rosenius läror.

De kallade sig missionsvänner (eller endast "vänner") då de särskilt intresserade sig för inre och yttre mission. Den första missionsföreningen bildades i Swede Bend, Iowa, den 4 juli 1868 av Carl August Björk vilken räknas som den förste missionspredikanten i Amerika. Nästan samtidigt påbörjades dock även väckelserörelser på andra håll i mellanvästern. I Swede Point, 25 mil norr om Des Moines, predikade Hans Blom och i Galesburg, Illinois verkade "läsargreven" Adolphe Stackelbergs lärjunge Nicolaus Bergensköld.

Även i Chicago bildades en missionsförening vilken ombildades 1869 till församling och inkorporerad med samma rättigheter som ett kyrkosamfund. Svenska evangelisk-lutherska missionssynoden bildades 1873 och omfattade flertalet då existerande svenska missionsförsamlingar i Amerika. Denna slogs år 1885 samman med en annan sammanslutning, Svenska evangelisk-lutherska Ansgariisynoden och bildade "Svenska evangeliska missionsförbundet i Amerika" vilken slutligen blev Evangelical Covenant Church, ett ännu idag existerande lutherskt samfund vilken betraktas som systerkyrka till Svenska Missionskyrkan och har cirka 179 000 medlemmar.

Källor 
 "Missionsvänner" Nordisk familjebok på projekt Runeberg
 Missionsvännerna i Amerika: En återblick på deras uppkomst och första verksamhetstid

Svensk migration till Nordamerika
Kristna organisationer i USA
Gasland

Gasland är en amerikansk dokumentärfilm från 2010, regisserad av Josh Fox. Filmen fokuserar på effekten av naturgasutvinning på den amerikanska landsbygden. Fox började arbeta på filmen efter att han fått ett erbjudande från ett energibolag att borra efter naturgas på hans egendom i Milanville i Pennsylvania. Gasland nominerades i kategorin Oscar för bästa dokumentärfilm.

Externa länkar 
 Filmens officiella webbplats

Amerikanska dokumentärfilmer
Amerikanska filmer 2010
Engelskspråkiga filmer
Karriär (tidskrift)

Karriär är medlemstidskrift för fackförbundet Jusek. Den utkommer med 9 nummer per år. Karriär, som fram till 2015 hette Jusektidningen, började ges ut 1969 (under namnet Juristnytt/Samhällsvetaren) i samband med bildandet av Jurist- och Samhällsvetareförbundet, som senare blev Jusek.

Chefredaktör och ansvarig utgivare är Christina Öst. Redaktionen ligger på Nybrogatan i Stockholm.

Tidningen har en upplaga på 83 000.

Bland fasta medarbetare finns bland andra krönikörerna Gunnar Wetterberg och Katrine Marçal.

Chefredaktörer
 Helge Cardmo 1969
 Bertil Ohlberger 1970-71
 Anders Runwall 1971-73
 Helge Cardmo 1973-74
 Olle Appelberg 1974-77
 Rolf Månsson 1977-83
 Birgitta Jakobsson 1983-85
 Irene Stenström 1985-88
 Ann Marie Bergström 1988-2014
 Christina Öst 2014-

Externa länkar
Karriärs webbplats

Referenser

Svenska fackförbundstidningar
Svenska tidskrifter
Svenska medlemstidningar
Tidskrifter startade 1969
Claes Schaar

Claes Göran Gustav Viktor Schaar, född den 18 maj 1920 i Malmö, död den 19 maj 2012, var en svensk litteraturforskare och översättare. Han var son till polismästaren Yngve Schaar, svärson till ärkebiskop Yngve Brilioth och far till bland andra arkivarien Anna Svenson.

Schaar avlade filosofisk ämbetsexamen 1943, blev filosofie doktor och docent i engelska språket vid Lunds universitet 1949, universitetslektor 1961, professor i engelska språket och engelskspråkig litteratur vid nämnda universitet 1964. Han blev ledamot av Vetenskapssocieteten i Lund 1953, av Humanistiska vetenskapssamfundet i Lund 1959 och av Kungliga Vitterhetsakademien 1971. Han var också en engagerad Vilhelm Ekelund-läsare, vilket bland annat märktes i boken "Levande möte. Vilhelm Ekelunds Emersontolkningar" som utgavs 1990 av Ellerströms förlag. Han satt också i redaktionen för "Konkordans till Vilhelm Ekelunds skrifter" i fyra volymer, där hans hustru Ingrid Schaar också var huvudredaktör.

Bibliografi i urval
Critical Studies in the Cynewulf Group (akademisk avhandling, 1949)
The Golden Mirror (1955)
An Elizabethan Sonnet Problem (1960)

Referenser

Noter

Källor

 "Läromästare med intresse för nya strömningar" (dödsruna över Claes Schaar) i Sydsvenska Dagbladet 2012-06-04

Svenska professorer i engelska
Alumner från Lunds universitet
Personer verksamma vid Lunds universitet
Ledamöter av Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet i Lund
Ledamöter av Vitterhetsakademien
Födda 1920
Avlidna 2012
Män
Ledamöter av Vetenskapssocieteten i Lund
Forskare från Malmö
Svenska forskare under 1900-talet
Handtork

Handtork är en elektrisk apparat som torkar tvättade händer med hjälp av varmluft. Den ersätter handdukar eller engångshanddukar och är vanlig på offentliga toaletter. Många handtorkar har en inbyggd IR-sensor som gör att den automatiskt startar när man för händerna vid den. Handtorkar har använts sedan 1950-talet. Det finns även handtorkar på marknaden med inbyggd antibakteriell funktion som desinficerar luften från munstycket.

Tillverkare och marknadsförare har ofta ansett att handtorkar är hygieniska, medan massmedier har talat om bakteriehärd. En handtork stoppar inte coronavirus, men det gör handtvätt i tvål och vatten eller med alkohol.

Referenser

Noter

Webbkällor 
 Handtorkar.se

Torkning
Hygien
Ernest Daudet

Louis Marie Ernest Daudet, född 31 maj 1837, död 21 augusti 1921, var en fransk historiker och författare. Han var bror till Alphonse Daudet.

Daudet var ämbetsman under andra kejsardömet och därutöver verksam som publicist. Från 1871 ägnade han sig helt åt journalistiken och var tidvis redaktör bland annat för Journal officiel och Petit moniteur, samt en av de ledande journalisterna inom den rojalistiska pressen. Dessutom ägnade Dautet sig åt skönlitterärt författarskap och historisk forskning. Som historiker studerade han främst de rojalistiska krafterna under revolutionen och restaurationen. Som hans främsta verk märks Historie de l'émigration française (3 band, 1904-1907).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Franska journalister
Franska historiker
Franska författare
Födda 1837
Avlidna 1921
Män
HC Midtjylland

HC Midtjylland är en dansk handbollsklubb från Herning, som säsongen 2010/2011 debuterade i Herrehåndboldligaen. Laget spelar sina hemmamatcher i Klink & Jensen Arena, Sportscenter Herning. Herrlagets främsta merit är att man blev Danska cupmästare 2015. I april 2018 gick klubben i konkurs men återuppstod redan till starten av säsongen 2018/2019, dock i 2. division.

Referenser

Externa länkar 
  

Handbollsklubbar i Danmark
Sport i Herning
Sportklubbar bildade 2005
Råttsvanssläktet

Råttsvanssläktet (Myosurus) eller Råttsvansar  är ett släkte i familjen ranunkelväxter. Det finns ungefär tjugo arter av råttsvans som är ganska lika varandra. De har ett oansenligt hylle, de yttre hyllebladen foderlika, de inre omvandlade till nektargömmen (staminodier). Pistillsamlingen är mycket hög och smal och när frukterna mognar kan "råttsvansen" vara högre än resten av örten. Släktet finns över nästan hela jorden.

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Bildgalleri

Tryckta källor
Den nya nordiska floran. Bo Mossberg, Lennart Stenberg.

Referenser

Externa länkar

Den virtuella floran 

Ranunkelväxter 
Rå Växtindex