kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Filip Langlet

Henrik Filip Langlet, född 26 september 1866 i Turinge, död 1 december 1950 i Stockholm, var en svensk civilingenjör och författare. Han växte upp på Spetebyhall i Södermanland som son till Emil Viktor och Mathilda Langlet, bror till Abraham, Alexander och Valdemar Langlet. Han var far till Olof Langlet.

Langlet var 1890–1893 verksam som konstruktör hos Robert Nobel i Getå och 1896–1897 sekreterare hos Alfred Nobel och hans sterbhus. Han var 1899-1917 extra lärare i beskrivande geometri med linearritning vid Kungliga Tekniska högskolan i Stockholm, 1917-1920 t.f. professor där och 1910-1937 överlärare i mekanisk teknologi och verktygslära (från 1912 även i geometrisk konstruktionslära) vid Tekniska skolan i Stockholm.

Bibliografi
Svensk fickhandbok för ingeniörer (1903, fjärde upplagan 1924)
Om principerna för ett folks uppfostran (1905)
Kort framställning af perspektivlärans grunder (1912)
Kort handledning i krokering med särskildt afseende på maskin- och byggnadskrokering (1913, tredje upplagan 1931)
Råd och anvisningar vid val och begagnande av ritmaterial (1914)
Om korrelativa system, med tillämpning på andragradsytor (1918)
Geometrisk konstruktions- och projektionslära för tekniska skolor och självstudier (1922, andra upplagan 1934)
Livets lag (1934)

Källor
Svenskt biografiskt lexikon, band 22, 1977/79, sid. 254.
Göran Nilzén: Familjen Nobel En svensk industridynasti, sid. 77,  Nobelmuseet

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Svenska fackboksförfattare
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Män
Födda 1866
Avlidna 1950
Personer från Turinge socken
National Basketball Association 1979/1980

National Basketball Association 1979/1980 var den 34:e säsongen av den amerikanska proffsligan i basket. Säsongen inleddes den 13 oktober 1979 och avslutades den 8 april 1980 efter 902 seriematcher, vilket gjorde att samtliga 22 lagen spelade 82 matcher var.

Fredagen den 1 juni 1980 vann Los Angeles Lakers sin sjunde NBA-titel (de fem första som Minneapolis Lakers) efter att ha besegrat Philadelphia 76ers med 4-2 i matcher i en finalserie i bäst av 7 matcher.

Utah Jazz från Salt Lake City, Utah spelade sin första säsong i ligan efter flytten från New Orleans, Louisiana och New Orleans Jazz.

NBA-legenderna Magic Johnson (Earvin "Magic" Johnson, Jr.) och Larry Bird spelade sina första säsonger i ligan. Magic Johnson spelade för Los Angeles Lakers medan Larry Bird spelade för Boston Celtics.

NBA införde den här säsongen 3-poängskotten. Boston Celtics guard Chris Ford var den förste som gjorde ett 3-poängskott i premiären den 12 oktober 1979 i en match mot Houston Rockets.

All Star-matchen spelades den 3 februari 1980 i Capital Centre i Landover, Washington, D.C.. Eastern Conference vann matchen över Western Conference med 144-136 efter förlängning. Med 1:40 kvar att spela av förlängningen satte Larry Bird den första 3-poängaren nånsin i en All Star-match.

Grundserien 
Not: Pos = Position i konferensen, V = Vinster, F = Förluster, PCT = Vinstprocent

Lag i GRÖN färg till en slutspelserie.
Lag i RÖD färg har spelat klart för säsongen.

Eastern Conference

Atlantic Division

Central Division 

Western Conference

Midwest Division

Pacific Division

Slutspelet 
Sex lag från den östra och den västra konferensen gick till slutspelet. Där mötte först det tredje och sjätte seedade lagen varandra och det fjärde och femte seedade lagen varandra i åttondelsfinaler (konferenskvartsfinaler) i bäst av 3 matcher. Vinnarna gick vidare där de fick möta konferensvinnarna i kvartsfinalserier (konferenssemifinaler) medan tvåan och trean inom samma konferens mötte varandra. De vinnande kvartsfinallagen inom sin konferens möttes sen i semifinalserier (konferensfinaler). Alla slutspelsserier avgjordes i bäst av 7 matcher.

NBA-final 
Los Angeles Lakers mot Philadelphia 76ers

Los Angeles Lakers vann finalserien med 4-2 i matcher

Källor 

NBA 1979/1980 på basketball-reference.com
Samtliga resultat under säsongen 1979/1980 på basketball-reference.com
NBA:s All-Star match 1980 på basketball-reference.com
NBA history 1979/1980 på nba.com (Engelska)

1979 i USA
1980 i USA
Basketsäsongen 1979/1980
1979/1980
Näbblomflugor

Näbblomflugor (Rhingia) är ett släkte i familjen blomflugor med karakteristisk "näbb" som gör att den kommer åt nektar på djupa blommor.

Kännetecken
Näbblomflugor är ett släkte med små eller medelstora blomflugor, oftast mellan 7 och 11 millimeter långa. De har en karakteristisk utstickande näbb från nedre delen av ansiktet. De har mörk ryggsköld och orangefärgad bakkropp. Ögonen saknar behåring. Liksom hos de flesta blomflugor har hanen sammanstötande ögon medan honans är brett åtskilda.

Levnadssätt
Näbblomflugornas långa näbb gör att de kan hämta nektar på blommor som är svåråtkomliga för andra blomflugor, till exempel kransblommiga växter och humleblomster. Larverna lever i blöt spillning.

Utbredning
Näbblomflugor har knappt 40 kända arter varav 5 har palearktisk utbredning och 16 finns i den orientaliska regionen. I Europa finns 3 arter. Numera finns bara 2 av dessa i Sverige eftersom hagnäbbflugan försvann i början på 1900-talet.

Arter i Norden

I tabellen nedan kan man sorter på svenskt eller vetenskapligt namn.

Källor

Externa länkar
  

Blomflugor
Elisabeth van Elten

Elisabeth van Elten, född 1784, död 1865, var en nederländsk skådespelare. 

Hon gifte sig 1821 med Hermanus Johannes van Stoopendaal (1778-1841), skådespelare. 

Hon var som barn engagerad i Herman van 's-Gravezandes resande teatersällskap, vid Amsterdamse Schouwburg, och vid Zuid-Hollandsche Tooneelisten i Haag 1808-1862. 

Hon betraktades som en stor scenkonstnär. Hon ansågs på scen förkroppsliga idealet om konventionell dygd, trots att hon i själva verket hade ett förhållande med sin man i nitton år innan de gifte sig 1821. Detta hemlighölls dock: hennes man levde skild från sin fru, och Elisabeth kallade sig van Stoopendaal, vilket gav intryck av att hon var gift. Hon spelade oftast hustruroller fram till sin makes död, och därefter moderroller.

Källor 

 http://www.inghist.nl/Onderzoek/Projecten/DVN/lemmata/data/elten

Födda 1784
Avlidna 1865
Nederländska skådespelare under 1800-talet
Kvinnor
Langlet

Langlet (uttalas [langlé]) är en ursprungligen fransk släkt, som invandrade till Sverige på Karl X Gustavs tid. 
Släkten härstammar från färgaren Philip Langlet (död tidigast 1682) som uppges ha varit född av reformerta föräldrar i Paris, där fadern sägs ha blivit halshuggen på grund av sin religion.

Bemärkta medlemmar av släkten
Abraham Langlet d.ä. (1672-1729), klädesfärgare
Philip Langlet d.ä. (1708-1768), riksdagsman, färgare och brukspatron
Abraham Langlet d.y. (1735-1805), färgerifabrikör
Philip Langlet d.y. (1761-1814), färgerifabrikör
Emil Viktor Langlet (1824-1898), arkitekt
Mathilda Langlet (1832-1904), författare
Filip Langlet (1866-1950), civilingenjör och författare
Abraham Langlet (1868-1936), professor, kemist
Alexander Langlet (1870-1953), konstnär
Valdemar Langlet (1872-1960), journalist, författare, räddare av tusentals undan Förintelsen
Nina Langlet (1896-1988), musikpedagog och författare, räddare av tusentals undan Förintelsen
Emil Langlet (född 1900), svensk-dansk ingenjör, journalist, författare och översättare
Olof Langlet (1900-1997), professor, skogsgenetiker
Jan Langlet (1918-1976), konstnär
Erik Langlet (född 1938), arkitekt

Källor
Svenskt biografiskt lexikon, band 22, 1977/79, sid. 254.

Svenska släkter
Wilhelmina Engelman

Wilhelmina Johanna Reiniera Engelman, född 1834, död 1902, var en nederländsk skådespelare.

Biografi
Hon var dotter till skådespelarna Reinier Engelman (1795-1845), och Maria Francisca Bia (1809-1889), och gift 1852 med Johannes Hermanus Albregt (1829-1879), skådespelare.

Hon var mycket hyllad och mottog 1873 ett diamantarmband av allmänheten i Rotterdam. Hon var engagerad vid Amsterdamse Schouwburg 1848-1859, i Rotterdam 1859-1876, och sedan åter i Amsterdam 1876-1898. 

Engelman var en framgångsrik skådespelerska med talang för komiska roller. Till en början spelade hon främst soubretteroller, senare mer och mer karaktärs- och karikatyrroller.

Källor 

 Wilhelmina Johanna Reiniera Engelman Vrouwenlexicon, 2014

Födda 1834
Avlidna 1902
Nederländska skådespelare under 1800-talet
Kvinnor
Isabella van Rijndorp

Isabella Bernhardina van Rijndorp, född 1695, död 1770, var en nederländsk skådespelare och teaterdirektör. 

Hon var dotter till Jacob van Rijnsdorp (1663-1720), skådespelare och teaterregissör, och Anna de Quintana (1668-1755), skådespelare, och syster till Maria van Rijndorp och Adriana van Rijndorp. Hon gifte sig 1718 med den franska dansaren och musikern François Nivelon (död mellan 1741 och 1747). 

Hennes far ägde teatrarna i Haag och Leiden samt var ledare för det teatersällskap, "Compagnie van de Haagse en Leidse Schouwburgen", som uppträdde på dessa teatrar om vintrarna och som turnerade runt som ett kringresande teatersällskap om somrarna. Hon uppträdde som skådespelare i sin fars teatrar och ansågs enligt samtida omdöme vara en skicklig aktör. 

Efter hennes fars död 1720 övertog modern teatrarna. Hon överlät då själva teatersällskapet på sin dotter Maria och Leiden-teatern på Isabella, medan hon själv behöll driften av Haag-teatern, som hon yrde ut till teatersällskap. Isabella hyrde ut Leiden-teatern till en lång rad teatersällskap, både inhemska och utländska. Vid moderns död 1755 övertog hon dessutom driften av teatern i Haag, som hon också hyrde ut, och som hon år 1764 lät genomgå en omfattande renovering. Hon beskrivs som en framgångsrik affärskvinna och avled förmögen och lämnade verksamheten till sin dotter Anna Nivelon.

Källor 

 http://www.inghist.nl/Onderzoek/Projecten/DVN/lemmata/data/Rijndorp%20Isabella

Födda 1695
Avlidna 1770
Nederländska skådespelare under 1700-talet
Kvinnor
Teaterchefer under 1700-talet
Personer inom Nederländernas näringsliv under 1700-talet
Nederländska teaterchefer
Maria Versfelt

Maria Johanna Elselina Verfelt, även känd som Ida Saint-Elme, som Elzelina av Aylde Jonghe, och under sin pseudonym La Contemporaine, född 27 september 1776, död 19 maj 1845, var en holländsk författare och skådespelare, även känd för sitt äventyrliga liv.

Biografi

Dotter till Gerrit Fresh Felt (1735-1781), präst och Alida de Jongh (1738-1828). Gift 1792-1796 med Ringeling Claasz (1768-1801), köpman. Hon var känd för sina relationer med (1795-99) Jean-Victor Moreau (1763-1813), fransk general, och (1800-1815) Michel Ney (1769-1815), fransk general.

Hon lämnade Nederländerna 1795 och åtföljde sedan sina älskare, som hon i tur och ordning hade en relation med, på deras fälttåg. Hon var från 1800 aktiv i resande teatrar i Frankrike, Belgien och Italien. Hon besökte London 1820 och uppmärksammades i litterära kretsar. 

1827 utgav hon sina memoarer, Mémoires d'une Contemporaine (8 delar, 1827-1828), vilka gjorde henne berömd. Hon bodde då med en ung man, Leopold, som föregavs vara hennes fosterson men som troligen var hennes älskare. Hon besökte 1830 Egypten. Hon var en kritiker av den franska monarkin. 

Hon tillbringade sina sista år i ett kloster i Bryssel.

Källor 
 http://www.inghist.nl/Onderzoek/Projecten/DVN/lemmata/data/versfelt

Noter

Födda 1776
Avlidna 1845
Nederländska skådespelare under 1800-talet
Nederländska författare under 1800-talet
Kvinnor
Memoarskrivare under 1800-talet
Sofia Nordström

Ingrid Sofia Nordström, född 29 januari 1976 i Hedemora, är en svensk skådespelare och musikalartist.

Biografi
Examen från Balettakademiens Musikallinje i Göteborg 1998. Hon har medverkat i bland annat TV-serien Vita lögner på TV3 mellan 1998 och 2001 i rollen som Vicky. Hon är utbildad coach/prestationsutvecklare och har sedan 2009 drivit företaget Sonorproduktion som arbetar med samtalsträning och upplevelsebaserad träning.

Teater

Roller (ej komplett)

Externa länkar
 Sonorproduktion

Svenska skådespelare
Svenska musikalartister
Födda 1976
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare från Falun
Maria Gartman

Johanna Maria Gartman även känd som Maria Kleine Gartman, född 1818, död 1885, var en nederländsk skådespelare.

Biografi

Hon var dotter till Lawrence Gartman (1792-1828), skådespelare och balettdansare, och Philip Pina Jelgerhuis Maria, skådespelare. Hon gifte sig 1836 med Leonard Ambrose Little (1818-1883), musiker. 

Hon var engagerad vid Amsterdamse Schouwburg 1834-1846, Jean Eugène Duports Salon des Variétés i Nes 1846-56, Amsterdamse Schouwburg 1856-59, teatersällskapet 'Vereenigde Tooneelisten' 1859-63, Amsterdamse Schouwburg 1863-72, 'Vereenigde Tooneelisten' 1872-76, 'Het Nederlandsch Tooneel' 1876-85. 

Hon var instruktör vid den 1874 år grundade scenskolan Tooneelverbond Toneelschool i Amsterdam 1874-1885. Hon grundade Kleine-Gartman-fonden till stöd för teatern. Bland hennes elever fanns Tonia Poolman, Anna Sablairolles, Betty van Gelder, Adriaan van der Horst och Henri Albers.

Gartman har kallats för den största nederländska skådespelerskan under artonhundratalet och hennes rykte har jämförts med Johanna Wattiers, som var sjuttonhundratalets stjärna. Hon spelade mest drama och komedi och var känd för ett dämpat livligt spel. Hon fick 1872 en guldmedalj av kung Vilhelm III.

Källor 

 http://www.inghist.nl/Onderzoek/Projecten/DVN/lemmata/data/MariaKleineGartman

Födda 1818
Avlidna 1885
Nederländska skådespelare under 1800-talet
Kvinnor
Jacoba Majofski

Jacoba Maria Majofski, född 1807, död 1847, var en nederländsk skådespelare, operasångerska och översättare.

Biografi

Hon var dotter till Johannes Theodorus Majofski (1771-1836), skådespelare och teaterdirektör, och Johanna Christina Elizabeth Adams (1767-1844), skådespelare, och syster till Louiza Majofski och Annemie Majofski. Hon gifte sig 1823 med köpmannen Naret Charles King (1784-1845), med vilken hon fick tre barn. 

Hon debuterade 1812, och var engagerad vid Amsterdamse Schouwburg 1812-1823 och 1825-1846, och därefter vid Zuid-Hollandsche Tooneelisten i Haag 1846-1847. Hon tog ett tillfälligt uppehåll från skådespeleriet efter sitt giftermål. 

Majofski beskrivs som en av teaterns främsta stjärnor både som skådespelare och operasångare. Hennes förmåga att leva sig in i sin roll fick stort beröm i pressen. Hon spelade roller i olika teatergenrer, som Tisbe i Victor Hugos Angelo, Tyrannen i Padua och Fransje i Mor och Son av Charlotte Birch-Pfeiffer, båda pjäser, och Hulda i Donaus kvinna, en sångpjäs av Karl Friedrich Hensler. Hon spelade både klassiska roller och vaudevilleroller, samtidigt som hon sjöng i operor. Hon beskrivs som en intellektuell, och översatte ett flertal pjäser till holländska. 

Hon nämndes som en av Amsterdamsteaterns tre främsta kvinnliga stjärnor vid sidan av Christina da Silva och Mimi Bia. Bias dominans vid teatern, då hon som gift med direktören fick förstahandslvalet vid rolltillsättningar, gjorde att både da Silva och Majofski år 1846 lämnade teatern. Hon tog anställning vid Zuid-Hollandsche Tooneelisten, men kunde på grund av sin försämrade hälsa inte uppträda mycket, och avled snart.

Källor 

 http://www.inghist.nl/Onderzoek/Projecten/DVN/lemmata/data/jmmajofski

Födda 1807
Avlidna 1847
Nederländska skådespelare under 1800-talet
Kvinnor
Nederländska operasångare under 1800-talet
Johnson Aguiyi-Ironsi

Johnson Aguiyi-Ironsi, född 3 mars 1924 i Umuahia, död 29 juli 1966, var en nigeriansk officer och politiker. Han grep den 15 januari 1966 makten i spetsen för en grupp högre officerare i Nigerias första militärkupp. Därefter var han landets statsöverhuvud i ett halvår, till dess att han själv miste livet i en ny kupp i juli 1966.

Biografi 
Aguiyi-Ironsi tillhörde igbofolket och föddes i det som i dag är delstaten Abia. Han hade en lång militär karriär, bland annat som den första afrikanska ledaren av en av FN:s fredsbevarande operationer i Kongo, år 1964. Efter en kupp mot president Nnamdi Azikiwe den 15 januari 1966, den första kuppen efter självständigheten från Storbritannien 1960, blev Aguiyi-Ironsi landets första militära statschef.

De etniska spänningarna fortsatte, och Aguiyi-Ironsi avvecklade den federala politiska strukturen. Även om han försökte blidka andra politiska eliter, bland annat genom att ge dem positioner inom staten, upplevde många i norra Nigeria kuppen och Aguiyi-Ironsis regering som igbo-styrd. Han blev mördad i en motkupp ledd av officerare från norr den 29 juli 1966.

Källor 

Nigerianska politiker
Nigerianska militärer
Personer från Umuahia
Födda 1924
Avlidna 1966
Män
Mördade nigerianska politiker
Christina da Silva

Christina Elizabeth da Silva, född 1809, död 1881, var en holländsk skådespelare, översättare och operasångerska.

Biografi
Hon var dotter till kapten Emmanuel Zulva och Margaret Catherine Mulder, och gifte sig 1827 med skådespelaren Willem Jacobus van Ollefen (1803-1873).

Scenkarriär
Christina da Silva (namnet är en variation av Zulva) placerades tidigt på scenen av sin mor av ekonomiska skäl sedan deras far övergivit familjen. Hon fick dramaträning i ung ålder med Society of Outward Eloquence. Hon var också elev till Geertruida Hilverdink och Johanna Wattier. 

Hon debuterade på Amsterdamse Schouwburg, och var engagerad där 1826-1846, vid Zuid-Hollandsche Tooneelisten i Haag 1847-1855, i Antwerpen 1855-1856, på Rotterdamse Schouwburg 1856-1858 och sedan återigen på Amsterdamse Schouwburg 1858-1863. 

Hon uppträdde initialt som soubrette, amoureuse, ingénue och i byxroller, och så småningom även i tragedier, och kom att kallas teaterns första tragedienne. Recensenter berömde Da Silva för hennes förmåga att tala ren holländska, för att lägga rätt betoning på vers och för hennes utseende. Hon räknades som en av teaterns tre största kvinnliga stjärnor jämsides med Maria Francisca Bia och Jacoba Maria Majofski. Som hustru till en teaterregissör hade Bia ofta förstahandsval i roller, till stor bestörtning för de andra två och vissa scenkritiker. 1844 skrev Spektatorn om rollfördelningen på Amsterdamsche Schouwburg: 'nästan alltid vår första tragédienne fru. Van Ollefen-Da Silva släpar efter sin konkurrent fru. Engelman-Bia'. I viktiga tragedier fick hon inte ens en biroll, än mindre huvudrollen, vilket Spektatorn , och "ett hån mot allmänhetens sinne". 1846 avgick Majofski och Da Silva blev avskedad.

Övrig verksamhet
Utöver sitt arbete som scenartist översatt hon pjäser, vilket var ett nödvändigt ekonomiskt tillskott under en tid när scenartister ofta hade dåligt betalt. Det var en fråga hon engagerade sig för och hon hade en plan att inrätta en fond för skådespelare, men den kunde inte realiseras. Hon bidrog flera gånger till pressen med uppgifter om scenartisters och sina egna bristfälliga arbetsförhållanden. Hon beskrivs som en skicklig artist och en omtyckt privatperson, men ska också ha haft ett svårt humör som ofta gjorde henne inblandad i yrkesmässiga konflikter. 

Hon fick 1860 en guldmedalj av kung Leopold I av Belgien för sina uppträdanden som recitatör vid det belgiska hovet.

Källor 

 http://www.inghist.nl/Onderzoek/Projecten/DVN/lemmata/data/Silva

Födda 1809
Avlidna 1881
Nederländska skådespelare under 1800-talet
Kvinnor
Nederländska operasångare under 1800-talet
Chukwuemeka Odumegwu Ojukwu

Chukwuemeka Odumegwu Ojukwu, född 4 november 1933 i Zungeru i delstaten Niger, död 26 november 2011 i London, var en nigeriansk officer och politiker. Han var ledare för utbrytarrepubliken Biafra 1967–1970.

Biografi 
Ojukwu var officer i Nigerias armé från 1957 och blev militärguvernör i Östregionen efter militärkuppen i Nigeria den 15 januari 1966. År 1967 proklamerade han Östregionen som republiken Biafra, och blev dess statsöverhuvud. Han ledde Biafras kamp för självständighet och blev därigenom en omstridd man i Afrika. Strax före Biafras kapitulation i januari 1970 lämnade han området och fick politisk asyl i Elfenbenskusten. Han återvände till Nigeria 1982, där han en kort tid satt arresterad, men släpptes. Ojukwu gjorde sedan förgäves försök till en fortsatt politisk karriär.

Källor

Noter 

Nigerianska politiker
Nigerianska militärer
Personer från Niger (delstat)
Födda 1933
Avlidna 2011
Män
Per Ulrik Gussander

Per Ulrik Gussander, född 26 mars 1793, död 26 april 1871 var en främjare av mejerinäringen och svensk militär.

Gussander blev officer 1808 och deltog som brigadadjutant vid Dalregementet med utmärkelse i affärerna vid Lier, Medskog, Skotterud med flera under norska fälttåget. Han blev 1815 kapten vid Jämtlands regemente och fick 1823 avsked som major.

Gussander ägnade sig sedan som ägare av Gammelstilla bruk i Gästrikland åt utvecklingen av mejerinäringen, vilken han bedömde vara av största vikt för Sveriges jordbruksekonomi. Särskilt känd blev han genom sin nya gräddsättningsmetod, vilken dock snart undanträngdes. Gussander, som även på andra sätt arbetade för mjölkhushållningens utveckling, anlade på Gammelstilla den första svenska fabriken för mejerikärl av järnbleck samt inrättade 1865 landets första mejeri på sin egendom Mogård i Hälsingland.

Gussander var ledamot av Lantbruksakademien (1863). Hans skrift Fullständig underrättelse om bästa sättet att erhålla den högsta nu kända vinsten af mjölken (1852; andra upplagan 1861) är översatt till tyska och finska.

Källor

 

Män
Födda 1793
Avlidna 1871
Gualdo Tadino

Gualdo Tadino (latin: Tadinum) är en kommun i provinsen Perugia, i regionen Umbrien. Kommunen hade  invånare (2018) och gränsar till kommunerna Fabriano, Fossato di Vico, Gubbio, Nocera Umbra och Valfabbrica.

Referenser 

Orter i Umbrien
Kommuner i provinsen Perugia
Ibrahim Babangida

Ibrahim Badamasi Babangida, ofta kallad IBB, född 17 augusti 1941 i Minna i delstaten Niger, är en nigeriansk officer och politiker. Han var statschef i Nigeria 1985–1993.

Babangida, som tillhör fulanifolket, blev statschef i Nigeria efter en oblodig kupp mot general Muhammadu Buhari i augusti 1985. Han förklarade att han ville arbeta för en övergång till demokrati och stoppa brotten mot mänskliga rättigheter, men hans regering har anklagats för några av de grövsta brotten mot mänskliga rättigheter i Nigerias historia.

Babangida införde strukturanpassningsprogram enligt råd från Internationella valutafonden (IMF) 1986, men utan något direkt avtal med IMF efter att en folkomröstning föredragit en strukturanpassning utan IMF. På kort sikt hade programmet positiv effekt på ekonomin, men avreglering av jordbruket, privatiseringar, lönesänkningar och nedskärningar i offentlig sektor ledde också till arbetslöshet och socialt missnöje. På längre sikt förlorade nigerianska varor både från jordbruket och textilindustrin marknad.

Övergången till demokrati blev ständigt uppskjuten. Efter folklig press hölls presidentval den 12 juni 1993. Moshood Abiola anses ha vunnit valet, men Babangida erkände inte resultatet och annullerade valet. Detta orsakade massiva protester, som ledde till att Babangida tvingades avgå. Han utnämnde Ernest Shonekan till att leda en interimsregering. Valet 1993 har ofta kallats ett av de mest fria och rättvisa i Nigerias historia, och den 12 juni blev en viktig symbolisk dag för demokratiförkämpar.

Babangida är fortfarande aktiv i Nigerias politiska liv, och har ett stort och lojalt nätverk.

Källor 

Nigerianska politiker
Nigerianska militärer
Personer från Niger (delstat)
Födda 1941
Levande personer
Män