kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Urtima riksdagen 1810

Urtima riksdagen 1810 ägde rum i Örebro med början den 30 juli år 1810. Detta var en urtima riksdag som sammankallades med anledning av val av ny tronföljare. (Den lagtima riksdag som sammankallades 1809 varade dock fram till början av 1810. Det rör sig därför om två riksdagar detta år).

Bakgrund
Sedan kronprins Karl August avlidit efter att ha drabbats av ett slaganfall hade Sverige ingen tronföljare efter den 61-årige, och barnlöse, Karl XIII. Det fanns flera kandidater, bland dessa Karl Augusts äldre bror Fredrik Kristian och Gustav IV Adolfs son prins Gustaf. Även kung Fredrik VI av Danmark hade ambitioner att bli kung av Sverige, i ett försök att återskapa ett förenat Skandinavien. På eget bevåg for den 29-årige löjtnanten Carl Otto Mörner till Paris, för att dels övertala fursten av Pontecorvo, fältmarskalken Jean Baptiste Bernadotte att kandidera som tronföljare, dels få kejsar Napoleons godkännande till detta.

Riksdagen
Fersenska mordet hade gjort att regeringen inte vågade förlägga valriksdagen till den oroliga huvudstaden, där många befarade utbrottet av en skräcktid efter mönster av pöbelväldet under franska revolutionen. Örebro valdes som plats, dels på grund av sitt centrala läge, dels på grund av att stadgarna för ett tronföljarval sade att inga utländska sändebud fick finnas inom tio mils radie från valplatsen.

Mycket talade till Fredrik Kristians fördel – bland annat stöddes hans kandidatur av kungen och regeringen – men den 11 augusti lyckades förre svenske vicekonsuln i Göteborg, Jean Antoine Fournier, få företräde hos utrikesstatsministern Lars von Engeström. Han presenterade Bernadottes anbud, som även innebar ekonomiska och egendomsmässiga förmåner. Kungen, som först var emot Bernadotte, ändrade sig när han fick ärendet närmare föredraget.

Efter behandling av ärendet i Hemliga utskottet förordade regeringen den 17 augusti att Bernadotte skulle utses till tronföljare. Dagen därpå, den 18 augusti, bifölls propositionen först av de tre ofrälse stånden, och sedan även av adeln. Den 25 augusti justerades valakten och successionsordningen. Bernadotte tog som kronprins det mera svenskklingande namnet Karl Johan.

Inkvartering, lokaler, m.m.
Kungaparet bodde på Örebro slott. Nikolaikyrkan användes som rikssal. Adeln använde gamla kronobränneriet som samlingsplats. Prästerskapet använde det så kallade Bromsiska huset vid Stortorget, borgerskapet träffades i det gamla rådhuset och bondeståndet i gamla skolan. Fastigheten Manilla användes också av bönderna .

Se även
Lista över svenska riksdagar

Referenser

Tryckta källor
Bernhard Forssell: Örebro och dess utveckling, del 1, s. 71. Lindhska bokhandelns förlag Örebro 1912.
Katja Waldén: Boken om Örebro, s. 101-106. Natur och Kultur, Stockholm 1977.
Birger Wennberg: Bernadotte och Örebro. Nerikes Allehandas förlag, Örebro 1994.

Riksdagen 1810
Riksdagen 1810
Örebros historia
Politikåret 1810
Jadran Express

Jadran Express var en nattågslinje som gick från Split vid Adriatiska havet till Prag i Tjeckien. Tåget var ett biltåg. Linjen infördes 2003 och var i drift från juni till september. Inför 2010 års säsong meddelades dock att den lagts ner på grund av ökade kostnader, som de tjeckiska järnvägarna inte ensamma ville stå för.

Källor 

Nattåg
Hammarhjärta

Hammarhjärta är ett album av Pugh Rogefeldt, det elfte, utgivet 1985.

Låtlista

Album av Pugh Rogefeldt
Musikalbum 1985
Svenskspråkiga musikalbum
Album utgivna på EMI
Album producerade av Anders Burman
Officiell tidning

En officiell tidning eller officiellt organ är en publikation som löpande publicerar allmänna kungörelser för exempelvis en regering, myndighet eller någon annan allmän institution.

Lista på officiella tidningar
Post- och Inrikes Tidningar är Sveriges officiella tidning, som bland annat publicerar kungörelser om konkurser och skilsmässor.
Europeiska unionens officiella tidning publicerar löpande kungörelser om unionens lagstiftning och publiceras på Europeiska unionens 23 officiella språk.
Acta Apostolicae Sedis är Heliga stolens officiella tidning, som publiceras på latin, med en bilaga på italienska som innehåller Vatikanstatens lagstiftning.
The London Gazette är den brittiska regeringens officiella tidning för England och Wales.
The Edinburgh Gazette är den brittiska regeringens officiella tidning för Skottland.
The Belfast Gazette är den brittiska regeringens officiella tidning för Nordirland.
Congressional Record är den amerikanska kongressens officiella tidning.
Federal Register är den amerikanska federala statsmaktens officiella tidning.
Journal officiel de la République française är den franska officiella tidningen.
Bundesgesetzblatt är Förbundsrepubliken Tysklands officiella tidning för statsorganens kungörelser.

Se även
 Bulletin
 Kungligt brev
 Motu proprio

Referenser

Externa länkar
Post- och Inrikes Tidningar
Europeiska unionens officiella tidning
Acta Apostolicae Sedis
London, Edinburgh and Belfast Gazettes

 
Juridiska tidskrifter
LeMarxism

LeMarxism är ett samlingsalbum av Peter LeMarc från 1996.

Låtlista 
Libra 
Mannen i mitten 
Som om ingenting hänt 
Sömnlösas måne 
Här kommer din älskling 
Om vi aldrig skulle ses igen 
Trollkarln från Stora Blå 
Gran Pallas Hotell 
Skott från blå linjen 
Lycklig idiot (akustisk version) 
Förloraren 
Längre än så 
Sången dom spelar när filmen är slut (akustisk version) 
Cuando llueve 
Mannen som har allt 
Bok med blanka sidor (hela orkestern-version) 
Ilas tema
Dance '69

Medverkande
Peter LeMarc - (upphovsman, medverkande)
Werner Modiggård - (upphovsman)
Tony Thorén - (upphovsman)
Pelle Sirén - (upphovsman)
Stephan Forkelid - (upphovsman)
Mats Asplén - (upphovsman)
Yarko Rhea Salazar - (upphovsman)

Listplaceringar

Källor

 Information i Svensk mediedatabas.

Album av Peter LeMarc
Samlingsalbum 1996
Svenska samlingsalbum
Svenskspråkiga samlingsalbum
Peter LeMarc (musikalbum)

Peter LeMarc är ett självbetitlat studioalbum av Peter LeMarc från 1987. Skivan rankades av Sonic Magazine i juni 2013 som det 99:e bästa svenska albumet någonsin. Omslaget formgavs av Lasse Ermalm.

Följande låtar gavs ut som singlar från albumet: "Håll om mej!", "Vägen (låter oss längta)" samt "Vänta dej mirakel!" Låten "Regnig dag vid västerhav", som ingår på CD-utgåvorna av albumet, utkom som singel året innan albumet släpptes.

Låtlista 
Musik och text av Peter LeMarc.
Vägen (låter oss längta)
Som att vänta regn 
Vänta dej mirakel! 
Håll om mej!
(Jag ska) gå hel ur det här 
Vi kunde dansa 
Du tillhör mej 
Hur hjärtat jämt gör som det vill 
Världen stannar av 
Början på en lång historia
Regnig dag vid västerhav 
Spökamazonen 
Under en måne som en silverpeng 
Ring av silver

Anmärkning
Nr 11–14 var bonusspår som bara ingick i CD- och kassettbandsversionerna av albumet.

Medverkande i urval
 Peter LeMarc – sång
 Per Boysen – gitarr
 Torbjörn Hedberg – klaviatur
 Werner Modiggård – trummor
 Thomas Svensson – trummor
 Tony Thorén – bas; producent

Listplaceringar

Källor

Information i Svensk mediedatabas.
Peter Lemarc, 100 sånger & sanningen bakom dem, Norstedts 2010, s. 32–39

Album av Peter LeMarc
Musikalbum 1987
Svenskspråkiga musikalbum
Album utgivna på MNW
Bok med blanka sidor

Bok med blanka sidor är ett studioalbum av Peter LeMarc från 1995.

Låtlista 
"Fyra steg i det blå" 
"Lyckliga ögon" 
"En sån som jag" 
"Blå taxibil"
"Fruset vatten" 
"Tess "
"Aldrig äldre än såhär" 
"Stolt"
 "Vad skulle du med mej till"
 "Dessa tankar på dig"
 "Gå ingenstans utan mej"
 "Pärlemor"
 "Ett sätt att älska, tusen sätt att gå"
 "Bok med blanka sidor"

Medverkande
Peter LeMarc - (upphovsman, medverkande)
Pelle Sirén - (medverkande)
Tony Thorén - (medverkande)
Mats Asplén - (medverkande)
Werner Modiggård - (medverkande)

Listplaceringar

Referenser

Noter

Källor 
 Information i Svensk mediedatabas.
 Information i Svensk mediedatabas.

Album av Peter LeMarc
Musikalbum 1995
Svenskspråkiga musikalbum
Lynga

Lynga kan syfta på:

 Lynga, Okome socken
 Lynga, Harplinge socken
 Lynga kvarn och Sandslätt – tidigare SCB småort i Halmstads kommun
Det som håller oss vid liv

Det som håller oss vid liv är ett studioalbum av Peter LeMarc från 2003, utgivet på etiketten Columbia som ägs av Sony Music.

Låtlista 
Musik och text av Peter LeMarc.
Från ett fönsterlöst rum 
Det som håller oss vid liv 
Detta blir min död 
Morgonens nåd 
Skönt att finnas till 
Vi överlevde vintern 
Så långt mina armar räcker 
Någonting som är heligt 
Du är bra 
Där blått möter blått 
Helande händer

Medverkande
Peter LeMarc: sång, munspel, autoharpa, slagverk
Mikael Nord Andersson: akustiska och elektriska gitarrer och andra stränginstrument, fiol
Backa Hans Eriksson: elbas, kontrabas, saxofon, basmunspel
Stephan Forkelid: klaviaturinstrument (pseudonym i skivhäftet: Titam Florebeck)
Christer Jansson: trummor, slagverk
Jesper Nordenström: klaviaturinstrument, slagverk

Listplaceringar

Källor

Information i Svensk mediedatabas.

Album av Peter LeMarc
Musikalbum 2003
Svenskspråkiga musikalbum
Album utgivna på Columbia Records
Närmare gränsen

Närmare gränsen är ett studioalbum av Peter LeMarc från 1988.

Singlar från albumet var "Sång för april", "Hemma vid ett hav", "Det finns inga mirakel" samt "Showen är över"/"Kort vals till min älskade".

Låtlista 
Musik och text av Peter LeMarc.

Öppet brev
Säg det! 
Showen är över 
Sång för april
För ett barn
Kort vals till min älskade
Hemma vid ett hav
Ett hjärta att minnas
Hjälp detta barn
Det finns inga mirakel
Närmare gränsen
Hemma vid ett hav (ballad)

Anmärkning
Nr 12 var ett bonusspår som bara ingick i CD- och kassettbandsversionerna av albumet.

Medverkande
Peter LeMarc – sång
Torbjörn Hedberg – klaviatur
Claes von Heijne- piano
Jonas Isacsson – gitarr
Per Lindvall – trummor
Sven Lindvall – bas
Werner Modiggård – trummor
Thomas Opava – slagverk
Tony Thorén – bas; producent

Listplaceringar

Källor

Svensk mediedatabas – Närmare gränsen

Album av Peter LeMarc
Musikalbum 1988
Svenskspråkiga musikalbum
Album utgivna på MNW
Välkommen hem!

Välkommen hem! är ett studioalbum av Peter LeMarc från 1990.

Albumets singlar var "Mellan dej och mej" och "Ett troget hjärta".

Låtlista 
Musik och text av Peter LeMarc.
Välkommen hem! 
Vänta inte till gryningen när du längtar 
Säg farväl! 
Mellan dej och mej 
Mellan månen och mitt fönster 
Allt är över nu 
Hur man älskar en sargad själ 
Ett troget hjärta 
Fri lejd 
Vaggsång kl. 4 
Blå är nattens låga 
Jakobs kärr

Anmärkning
Nr 11 och 12 var bonusspår som bara ingick på CD-versionen av albumet.

Medverkande
Peter LeMarc – sång
Werner Modiggård – trummor
Tony Thorén – bas
Carla Jonsson – gitarr
Torbjörn Hedberg – klaviatur
Magnus Person- trummor, slagverk

Källor

Information i Svensk mediedatabas.

Album av Peter LeMarc
Musikalbum 1990
Svenskspråkiga musikalbum
Album utgivna på MNW
Alumbrados

Alumbrados (spanska, på latin Illuminati), "de upplysta", var en mystisk sekt i Spanien som uppkom under 1500-talets första hälft, och som även spreds till södra Frankrike. Deras ideal var hjärtats inre bedjande och att försjunka i det heliga, som drevs ända till extas. För de fullkomliga fanns ingen synd, och de ansåg sig inte behöva något yttre kyrkoväsen. Med anledning av detta förföljdes de med inkvisitionens hela renlärighetsnit. Miguel de Molinos mystisk-kvietistiska läror var nära besläktade med alombrados åskådning.

Källor 

Sekter
Kristen mystik
Inkvisitionen
Kristendom i Spanien
Kristendom i Frankrike
Marmor (musikalbum)

Marmor är ett studioalbum av Peter LeMarc, utgivet 1986 på skivbolaget MNW. Det var Peter LeMarcs första album för MNW, efter hans tre första skivor hos Trend Records. Marmor uppges inte ha sålt fler än 900 exemplar och räknades som en försäljningsmässig katastrof.

Låtlista 
Skäl att leva
Bär mej hem
Marmor
Min kärlek en pistol
I Faderns, Sonens och Den Helige Andes namn
Liten vän
En av dom utvalda
Vi sätter eld på skogen
Lilla Kalifornien
Någonstans någonstans

Medverkande
Peter LeMarc (sångare, upphovsrättsman, gitarr, munspel)
Torbjörn Hedberg (keyboard, bakgrundssång)
Mats Åke Fältström (elgitarr, bakgrundssång)
Bengt Ingemar Swävare (elbas)
Tony Thorén (slagverk)
Sven Thomas Svensson (trummor)

Källor

Information i Svensk mediedatabas.

Album av Peter LeMarc
Musikalbum 1986
Svenskspråkiga musikalbum
Album utgivna på MNW
Gaetano Casati

Gaetano Casati, född den 4 september 1838, död den 7 mars 1902 i Como, var en italiensk upptäcktsresande, känd för sina resor i Afrika.

Casati blev 1859 officer i italienska armén, ur vilken han 1879 tog avsked som kapten. Han begav sig på uppdrag av Società per l'esplorazione commerciale dell' Africa till Bahr al-Ghazal-området i Sudan, dit han anlände 1880. Han gick genom azande- och mangbetufolkens länder och emottogs, tillsammans med den ryske upptäcktsresanden Wilhelm Junker, av Emin Pascha i Lado 1883, och blev hans biträde i striden mot mahdisterna.

År 1886 begav sig Casati till kung Kabarega i Unyoro i nuvarande Uganda, av vilken han länge hölls fången och slutligen dömdes till döden, men räddades av nyheten om att Henry Morton Stanley, som vid denna tid hade sänts för att undsätta Emin Pascha från mahdisterna, var i annalkande. 1889 slöt han sig till Stanley och Emin Pascha vid Ukerewe i Tanzania och nådde tillsammans med dem kusten samma år.

Casatis reseskildringar, bland vilka den fullständigaste är Dieci anni in Equatoria e ritorno con Emin pascha (2 delar, 1891), var viktiga bidrag till det europeiska utforskandet av Ekvatorialafrika.

Källor

Noter

Externa länkar 

Italienska militärer
Italienska upptäcktsresande
Afrikaforskare
Italienska författare
Födda 1838
Avlidna 1902
Män
Ugglan
Slotterberget

Slotterberget är ett gammalt gruvfält i före detta Hjulsjö socken (Västmanland), Örebro län.

Gruvfältet är känt för sin 247 m långa stoll från 1877, Venuspassagen. Den är dock inte öppen (förseglad och låst), även om den besökts under senare år. Kvar i den delvis vattenfyllda stollen finns lämningar från gruvbrytningens tid, bland annat räls. Brytningen på gruvfältet inleddes i mitten av 1700-talet och pågick till slutet av 1920-talet (de sista 20 åren med anrikning av tidigare bruten malm), som en del av Nora och Hjulsjö bergslag. Återkommande problem med ras på grund av malmens sprödhet var en bidragande orsak till att gruvdriften upphörde. Gruvan försågs tidigt med generator för elkraft och hade Sveriges första magnetiska malmseparator, konstruerad av Jonas Wenström 1884.

Från gruvområdet gick en 2,7 km lång hästbana till sjön Grängen, där malmen fraktades vidare på pråm. Den gamla banvallen är synlig på flera platser (och är farbar med cykel).

I området, som iordningställts med vandringsled och rastplats (sommartid förekommer visningar), finns flera sevärdheter, bland annat flera dagbrott i den sammanhängande Stora Slotterbergsgruvan "Långgruvan" (Norrgruvan, Per-Ersgruvan, Djupgruvan och Tilas schakt) och rester efter anrikningsverk, kruthus med mera. Gruvminnen finns också från regleringen av Klintatjärn och andra små bäckar i Kindlaområdet (numera naturreservat) och det kanalsystem som ledde ned vattnet för att driva turbiner som behövdes för gruvdriften. Intill parkeringsplatsen för gruvbesökare finns en anslagstavla med intressanta bilder och karta från gruvans storhetstid.

Galleri 

Hällefors kommun
Gruvor i Västmanland
Nedlagda gruvor i Sverige
Boende

Boende är en stad i Kongo-Kinshasa vid Tshuapafloden öster om Mbandaka. Det är huvudstaden i provinsen Tshuapa. Det är en hamnstad varifrån man kan segla till Kinshasa.  Språket som används lokalt är lingala men på vägen mot Wema talas longombe-dialekten av mongo. I närheten finns en flygplats.

Referenser 

Orter i Tshuapa
Städer i Kongo-Kinshasa
Knut Bäck

Knut Bäck, född 22 april 1868 i Stockholm och död 27 oktober 1953 i Göteborg, var en svensk pianopedagog och tonsättare.

Bäck var elev till Richard Andersson, Emil Sjögren, Johan Lindegren, Andreas Hallén samt H. Barth och Max Bruch. Han var från 1896 pianolärare i Göteborg. Som tonsättare framträdde han med pianostycken och sånger.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Svenska klassiska pianister
Födda 1868
Avlidna 1953
Män
Svenska klassiska kompositörer under 1800-talet
Svenska klassiska kompositörer under 1900-talet
Musiker från Stockholm
Jonas Bäckman

Jonas Bäckman, född 1832, död 1906, var en svensk lärare och läroboksförfattare.

Bäckman var adjunkt vid Härnösands folkskoleseminarium 1866–1904, folkskoleinspektör i Medelpad 1872–1886 och i Ångermanland 1876–1886. Bäckman var i slutet av 1800-talet en av Sveriges mest produktiva läroboksförfattare för folkskolan och småskolan.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930

Noter

Externa länkar 
 - Jonas Bäckman i Libris.

Vidare läsning 
 

Svenska lärare under 1800-talet
Svenska läroboksförfattare
Födda 1832
Avlidna 1906
Män
Personer från Rönö socken
Miguel de Molinos

Miguel de Molinos, född 29 juni 1628 Muniesa, Teruel, död 28 december 1696 i Rom, var en spansk mystiker och grundare av den så kallade kvietismen.

Biografi
Molinos blev präst och teologie doktor samt vistades från år 1670 i Rom som biktfader åt en mängd förnäma familjer. Han gav 1675 ut sin berömda Guida spirituale, som senare utökades med Della cottidiana communione. Molinos anslöt sig till sina föregångare i Spanien (främst Teresa av Ávila) och tog möjligen även intryck av alumbrados, när han i Guida framställde hur människan skulle komma till sann frid med Gud. Dit ledde fyra vägar: bön, lydnad med fullständig resignation under Guds vilja, daglig kommunion samt dödande av alla begär, till och med av den kärlek, som ännu hade något att önska eller bedja av Gud. Målet var ren, oegennyttig kärlek till samt inre, omedelbar åskådning av Gud. 

Skriften fick många beundrare, främst påven Innocentius XI själv, men också motståndare, i synnerhet bland jesuiterna. En av inkvisitionen inrättad kommission hade dock inget att anmärka på den. Då förmåddes Ludvig XIV i Frankrike av sin biktfader, jesuiten François d'Aix de La Chaise, att 1685 hos påven göra allvarliga föreställningar, vilket medförde att Molinos fängslades. Hans process drog till sig hela Europas uppmärksamhet och bidrog till att sprida den romanska mystiska litteraturen ända upp till Norden. En undersökningskommission sammanfattade ur Molinos skrift, samt ur 20 000 befintliga brev som fanns i hans ägo, 68 villfarelser, som fördömdes år 1687. Sedan påven efter lång tvekan bekräftat domen, avsvor Molinos offentligt i kyrkan Santa Maria sopra Minerva vad som lagts honom till last och hölls i livstids fängelse, där han dog.

Källor

Externa länkar

Födda 1628
Avlidna 1696
Spanska romersk-katolska präster
Spanska teologer
Mystiker inom kristendomen
Män
Personer från provinsen Teruel
Diffuser

En diffuser är i fordonstekniska sammanhang en integrerad del av bilens underrede särskilt utformad för att förbättra bilens aerodynamiska egenskaper, i syfte att förbättra bilens väghållning genom en ökning av downforce (nedåtriktad kraft) som även hjälper bilen att bromsa hårdare vid hög hastighet och passera vägkurvor betydligt snabbare. Diffusern underlättar övergången mellan det snabba luftflödet under bilen och det betydligt långsammare friströmmande luftflödet i bilens övriga omgivning. Det sker genom att den luftström som passerar under bilens underrede tvingas att sakta ned och expandera, vilket motverkar en alltför häftig flödesseparering. Luftvirvlarna minskar härigenom och då reduceras också luftmotståndet. Luftflödet framför diffusern (det vill säga den luftström som inte nått diffusern) fås samtidigt att accelerera. Sammantaget skapas en ökad downforce, det vill säga en nedåtriktad aerodynamisk kraft som "tvingar ned" bilen mot marken. Det rör sig om samma slags kraft som skapas av vingarna på en racerbil. Det är samma fenomen som i omvänt utförande ger flygplansvingen dess lyftkraft.

Källor

Bildelar
Wilhelm Junker

Wilhelm Johann Junker, född den 25 mars 1840 i Moskva, död den 1 februari 1892 i Sankt Petersburg, var en tysk-rysk upptäcktsresande.

Han idkade medicinska studier i Göttingen, Berlin och Prag. Efter ett besök på Island samt kortare resor i Tunisien 1874 och Nedre Egypten 1875 företog han år 1876 en färd till Kartum, Blå Nilen och nedre Sobat, och utsträckte 1877 sina forskningar till trakterna omkring Nilens västra tillflöden.

År 1878 återvände han till Europa, men 1880 var han åter på forskningsfärd i det inre Afrika och trängde därvid ännu längre söderut, genom Dar Fertit ned till azandes länder vid den nuvarande gränsen mellan Kongo-Kinshasa och Sudan, där han lärde känna många nya områden och stammar, samt ytterligare till mangbetufolkets land och floden Uele. Denna korsade han på flera punkter, varefter han reste västerut för att undersöka de västligare områdena av azandefolkets land. 

När han 1883 stod i begrepp att återvända till kusten och Europa, tvingades han söka sin tillflykt hos Emin Pascha i Lado. Tillsammans med denne och Gaetano Casati vände han sig till Bunyoro och försökte därifrån tränga fram till östkusten, men härskaren av Uganda nekade honom att färdas genom hans land. Till hans undsättning avgick 1885 under Gustav Fischer och Oskar Lenz två expeditioner, som dock inte kunde hitta honom. Slutligen lyckades han genom att kringgå Uganda komma till Zanzibar 1886, men med förlust av sina samlingar.

Bland de viktigaste resultaten av Junkers resa i azandes land var undersökningen av Ueles övre lopp, varigenom senare, till följd av Alphonso van Gèles expedition uppför Oubangui, dessa båda strömmars identitet blev konstaterade. Sina erfarenheter och vetenskapliga iakttagelser meddelade han i "Petermanns Mitteilungen" samt i det stora verket Reisen in Afrika 1875-86 (3 band, 1889-1891).

Källor

Noter

Externa länkar 

Ryska upptäcktsresande
Tyska upptäcktsresande
Födda 1840
Avlidna 1892
Män
Personer från Moskva
Ugglan