kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tarsius dentatus

Tarsius dentatus (syn. T. dianae) är en art av spökdjur som lever på östra delen av centrala Sulawesi i Indonesien.  Vedertaget svenskt namn saknas, men i analogi med engelska, franska och tyska kunde den kallas Dianaspökdjur. Arten upptäcktes först 1921, och återupptäcktes sedan 1991 varvid den fick ett nytt namn, T dianae. Snart insåg man dock att de två namnen var synonyma, och T. dentatus har prioritet.  Bevarandestatus: Sårbar

Anatomi 
Tarsius dentatus är en liten primat, 118 mm lång exklusive svansen, och väger 95-135 gram En hona var med en vikt av 105 g lättare än en hanne som vägde 118 g. Den har samma stora ögon anpassade för nattsyn som övriga spökdjur, och samma långa bakben anpassade för långa språng mellan träden.

Jämförd med spökdjur från norra Sulawesi är artens päls mer gråaktig och svansen är längre i förhållande till bålen.

Ekologi 
Liksom övriga spökdjur är Tarsius dentatus ett rent rovdjur, som jagar på natten och främst lever på insekter (skalbaggar, gräshoppor, fjärilar med mera) och små ryggradsdjur.  Den lever varhelst det finns tillräckligt tät undervegation, i regnskog, mangroveskog, och även i plantager och andra störda miljöer.  Socialt lever den i små familjegrupper om 2-7 individer, som kan vara monogama eller polygama.

Ofta hörs två exemplar tillsammans skrika under skymningen och/eller gryningen. Det 1,1 till 1,8 hektar stora reviret markeras med doftämnen från körtlarna vid buken och nosen samt med urin.

Källor

Externa länkar 

 ARKive - images and movies of the diana tarsier (Tarsius dianae)

Spökdjur
Tarsius
Däggdjur i orientaliska regionen
Bäckspigg

Bäckspigg (Culaea inconstans) är en taggfenig fisk i familjen spiggar som lever i Nordamerika och som har etablerat sig i Finland.

Utseende 
Bäckspiggen kan bli upp till 8,7 cm lång, men blir sällan längre än 5 cm. Färgen är gråaktig med fläckiga sidor. Vissa populationer kan vara mörkgråa till svarta med ljusare sidor; det är inte ovanligt att hanar i lekdräkt blir helt svarta. Ryggfenan har 5 taggar.

Vanor 
Bäckspiggen trivs i kalla, vegetationsrika bäckar, sjöar och dammar med mjuk botten. Arten lever av insektslarver, kräftdjur, blötdjur, fiskyngel och -rom samt växtföda (alger). Livslängden är högst 2 år.

Precis som alla spiggar bygger hanen under lektiden ett ihåligt bo i vilket han försöker att locka in honan.

Utbredning 
Arten finns ursprungligt i USA och Kanada, och har införts till Finland. 

I Kanada finns den från östra British Columbia över Northwest Territories till Nova Scotia, i USA från Montana österut till området kring Stora sjöarna, söderut till Nebraska och södra Ohio. En isolerad population finns i nordöstra New Mexico. 

Till Finland kom den oavsiktligt tillsammans med importerad svartabborre som sattes ut nära Lojo. Den etablerade sig där och finns nu i ett antal dammar i södra delen av landet.

Källor

Spiggar
Svensk skidlärarexamen

Svensk skidlärarexamen är en skid- och snowboardexamen som arrangeras av Svenska Skidrådet för att auktorisera svenska snösportledare utifrån marknadens, kundens och skidskolans behov. Behörighet fås efter godkännande i högsta utbildningssteg hos antingen SLAO, Friluftsfrämjandet eller Svenska skidförbundet. Den examinerade instruktören måste ha hög nationell och internationell kunskap och kompetens. Den svenska examen kan kompletteras med internationell status för ISIA och IVSI.

Svensk skidlärarexamen är indelad i tre examensavsnitt: teoretiskt prov, huvudexamen och kompletterande examen. De fyra huvudmomenten är: teori, muntlig framställning, undervisning och ledarskap, samt praktiskt färdighetsprov. Det som examineras är kompetens och förmåga inom följande områden: ledarskap (förmåga att möta människor och att tillfredsställa deras behov inom alpin skid- och snowboardverksamhet), undervisningsförmåga, skidteknisk eller snowboardteknisk färdighet, analysförmåga, samt förmåga att koppla samman praktisk, teoretisk och analytisk kunskap till en helhet i undervisningen.

Historia 
Svensk skidlärarexamen instiftades den 27 juni 1937 av Skidfrämjandet (nuvarande Friluftsfrämjandet) och Svenska skidförbundet gemensamt för att kunna utfärda certifikat och få auktoriserade skidlärare att undervisa vid svenska skidanläggningar. Idén och modellen hämtades av utförspionjärerna Olle Rimfors och Sigge Bergman från Österrike för att i första hand kunna utnyttjas vid Skidfrämjandets dåvarande skidskolor i Storlien och Riksgränsen. I målsättningen med examen ingick också att man skulle bereda jobb för duktiga manliga skidlärare även vintertid, särskilt för fjällbor. Första examineringen gjordes 1938 då nio elever klarade provet.

Referenser   

Utbildning i Sverige
Maxime Verhagen

Maxime Jacques Marcel Verhagen, född 14 september 1956 i Maastricht, är en nederländsk politiker som representerar Kristdemokratisk appell. 

Han var ledamot av Europaparlamentet 1989-1994 och Generalstaternas andra kammare 1994-2007. Han var parlamentarisk gruppledare 2002-2007 och utrikesminister i Jan Peter Balkenendes regering 2007-2010. När Balkenende avgick efter det dåliga resultatet i parlamentsvalet 2010 utnämndes Verhagen till ny partiledare. Kristdemokraterna ingick i den efterföljande regeringen som tillträdde 14 oktober 2010, denna gång som mindre parti i en koalition med Folkpartiet för Frihet och Demokrati under ledning av Mark Rutte. Verhagen är i denna regering biträdande premiärminister och ekonomi- och jordbruksminister.

Verhagen har en magisterexamen i historia från Leidens universitet.

Källor

Noter

Nederländska partiledare
Ledamöter av Europaparlamentet från Nederländerna
Nederländernas utrikesministrar
Födda 1956
Män
Levande personer
Alumner från Leidens universitet
Björnholmen (Ekerö)

Björnholmen är en ö i  Mälaren i Ekerö kommun.

Björnholmen ligger öster om Fågelön,  söder om Bromma och norr om Mälarhöjden. Den har en största längd på 600 meter och tillhör Drottningholms kungsgård.

Björnholmen har enligt en sägen fått sitt namn av att kung Karl IX en gång skjutit en björn där.  Ön hade helårsboende från 1600-talet, och på 1700-talet fanns en sjökrog där. Under första hälften av 1800-talet var Björnholmen ett utflyktsmål för välbärgade stockholmare.

Omkring år 1859 byggdes Stora Villan på ön, en villa i italiensk stil, av tidningsutgivaren och agitatorn Franz Sjöberg, men denne fick två år senare lämna ifrån sig huset till några långivare. På 1870-talet köptes villan av hovrättspresidenten Henrik Wilhelm Bredberg, vars släkt bodde på Björnholmen under sommartid fram till 1960-talet. Bredbergs dottersonson Gunnar Brusewitz bodde där under somrarna 1925-52 och har skrivit en bok om ön. Ett fåtal helårsboende trädgårdsodlare och mångsysslare hade sin fasta bostad på ön en bit in på 1950-talet, men sedan dess har ingen bott permanent på Björnholmen. Byggnaderna nyttjas idag som fritidsboende av sex familjer.  

Björnholmen är inte elektrifierad.

Bibliografi

Externa länkar
Stockholmstidningen 1939: Mälaröar isolerade
Utsikt över Mälaren med Björnholmen 1934

Öar i Ekerö kommun
Öar i Mälaren
Kungadömet Ahom

Kungadömet Ahom (Mong Dun Shun Kham, Kungadömet Assam) var en stat i Brahmaputradalen i nuvarande Assam, Indien, som existerade ungefär 600 år mellan början av 1200-talet och kolonisationen i början av 1800-talet.
Kungadömet Ahom är eftervärldens namn på riket, efter den etniska grupp ahom. I själva verket var riket multietniskt, och gick under bland annat namnet Mong Dun Shun Kham och Assam.

Kungadömet Ahom var ett av få i regionen som stod emot Mogulrikets expansion. På 1500-talet införlivades kungadömet Chutiya efter ett krig. I början av 1800-talet invaderades Ahom av den burmesiska Konbaungdynastin, som strax därefter föll för den brittiska kolonialismen.

Källor
Översatt från motsvarande artikel på engelskspråkiga Wikipedia

Historiska indiska stater
Myanmars historia
Stater och territorier bildade 1228
Stater och territorier upplösta 1826
Élisabeth Kontomanou

Élisabeth Lurline Véronique Kontomanou, född 30 november 1961 i Lyon, är en fransk-svensk jazzsångare. Hon växte upp på barnhem i Lyon. Hennes mor var läkare från Grekland och fadern, jazzsaxofonisten Joe Maka, kom från Guinea. Hon har arbetat och bott bland annat i Paris och i New York (tio år från 1995), samt sjungit med bland andra John Scofield, Leon Parker, Michel Legrand, Mike Stern och Toots Thielemans.

Élisabeth Kontomanou skivdebuterade 1998 och framträdde i sin första egna konsert i Sverige på Fasching i Stockholm i januari 2010. 
År 1999 nominerades hon till det franska jazzpriset Django d'Or och 2006 fick hon det franska jazzpriset Les Victoires de Jazz som årets bästa vokalist. Hon har varit gift med jazzpianisten Pelle Karlström och är mor till trumslagaren Donald Kontomanou, gitarristen Joey Belmondo och sångaren, pianisten och arrangören Gustav Karlström. Hon bor i Ärla.

Diskografi 
1998 – Embrace
2000 – Hands and Incantation (med pianisten Jean-Michel Pilc)
2004 – Midnight Sun
2005 – Waitin' for Spring
2005 – A Week in Paris (A Tribute to Strayhorn) (med pianisten Franck Amsallem)
2007 – Back to My Groove
2008 – Brewin' The Blues
2009 – Siren Song – Live at Arsenal

Källor 
 TV4 Nyhetsmorgon 2010-01-16, sedd 2010-05-28
 Ricki Neuman: Jazzsångerska med dubbla liv, Svenska Dagbladet 2010-05-26, Kultur sid 8

Externa länkar
Om Elisabeth Kontomanou, Sveriges Radio P1 2010-01-22
Kulturadion K1: Elisabeth Kontomanou, Sveriges Radio P1 2012-03-21

Franska jazzsångare
Svenska jazzsångare
Födda 1961
Levande personer
Kvinnor
Personer från Lyon
Integument

Integument kan syfta på:
Integumentsystemet – det organsystem som skyddar kroppen från skador, och består av huden och dess bihang
Integument (botanik) – höljen runt äggcellen och senare embryot hos fröväxter
Jordbävningen i Qayen 1997

Den 10 maj 1997 drabbades östra Iran av den kraftigaste jordbävningen man haft i området sedan 1990. Den mätte 7,2 på momentmagnitudskalan, och hade sitt epicentrum omkring 53 mil söder om Mashhad, vid byn Ardakul i Zirkuh, som vid den tiden var ett distrikt inom delprovinsen Qaenat, även kallad Qaen eller Qayen.

I jordbävningen omkom 1 728 människor, 5 059 skadades och omkring 60 000 blev hemlösa.

Referenser 

Qayen 1997
Qayen 1997
1997 i Iran
Naturkatastrofer 1997
Kunstakademie Düsseldorf

Kunstakademie Düsseldorf är en statlig konsthögskola i det tyska förbundslandet Nordrhein-Westfalens huvudstad Düsseldorf.

Historia
Föregångare till Kunstakademie Düsseldorf var en år 1762 av Lambert Krahe grundad tecknarskola.

Düsseldorfs konstakademi grundades år 1773, av den pfalziske kurfursten Karl Theodor, som "Kurfürstlich Pfälzische Akademie der Maler-, Bildhauer- und Baukunst" (Kurfurstliga pfalziska akademin för måleri, skulptur och arkitektur).

Under de franska revolutionskrigen flyttades konstakademins konstsamling Gemäldegalerie Düsseldorf. Den hamnade slutligen i München, förlorad för Düsseldorf. När staden i början av 1800-talet dessutom förlorat sin mer än 400-åriga roll som huvudstad, då den hamnat under preussiskt styre, beslutade den preussiska regeringen 1819 att omvandla akademin till en kunglig preussisk konstakademi, "Rheinprovinzen Preußens Königliche Kunstakademie" (Preussens Rhenprovinsers kungliga konstakademi). Dess förste direktör var Peter von Cornelius. Under efterträdaren Wilhelm von Schadows tid utvecklade sig akademin till en av de mest erkända konstakademierna i Europa, och gav namn till konstriktningen Düsseldorfskolan.

Düsseldorfs konstakademi är även idag en av de mest erkända i Europa. Bland lärare och studenter som verkat vid akademin märks bland andra Paul Klee, August Macke, Joseph Beuys, Gerhard Richter, Sigmar Polke, Bernd och Hilla Becher, Candida Höfer, Andreas Gursky och Rosemarie Trockel. Även ett stort antal konstnärer från Skandinavien, Ryssland och USA har studerat vid Kunstakademie Düsseldorf.

Direktörer

1819–1824 Peter von Cornelius
1826–1859 Wilhelm von Schadow
1924–1933 Walter Kaesbach
1945–1946 Ewald Mataré
1959–1965 Hans Schwippert
1972–1981 Norbert Kricke
1988–2009 Markus Lüpertz
2009–2013 Tony Cragg
2013 – Rita McBride

Källor

Noter

Externa länkar

Kunstakademie Düsselforfs webbplats

Düsseldorf
Utbildning i Düsseldorf
Byggnader och anläggningar i Düsseldorf
Utbildningsinstitutioner bildade 1773
Tarsius pelengensis

Tarsius pelengensis är en art av spökdjur som lever på ön Peleng strax öster om Sulawesi i Indonesien.  Vedertaget svenskt namn saknas, men i analogi med engelska kunde den kallas Pelengspökdjur.   Bevarandestatus: Starkt hotad

Anatomi 
Tarsius pelengensis är en liten primat, som liknar den sannolikt närbesläktade Tarsius dentatus.  T pelengensis och T dentatus skiljer något morfologiskt, men även genom sina distinkta läten.  Dess päls är lite rödare hos övriga spökdjur kring Sulawesi, med gräddfärgade hår på låren. Den har relativt små hörntänder och har två putsklor istället för bara en.

Ekologi 

Mycket lite är egentligen känt om arten.  Den har inte direkt studerats i vilt tillstånd.  Liksom övriga spökdjur verkar Tarsius pelengensis vara ett rent rovdjur, som jagar på natten och främst lever på insekter (skalbaggar, gräshoppor, fjärilar med mera) och små ryggradsdjur.  Den lever varhelst det finns tillräckligt tät undervegation, i regnskog, mangroveskog, och även i plantager och andra störda miljöer.  Socialt lever den i små familjegrupper om 2-6 individer, som kan vara monogama eller polygama.

Källor

Externa länkar 

Spökdjur
Tarsius
Däggdjur i orientaliska regionen
Folke Thörn

Bror Folke Ottosson Thörn, född 21 september 1897 i Liareds församling i Älvsborgs län, död 29 november 1976 i Hägerstens församling i Stockholms kommun, var en svensk jägmästare, orienterare och aktiv inom svensk friluftsliv.

Thörn växte upp på Årås säteri och kom till Örebro 1913. Han blev en av förgrundsfigurerna inom svenskt friluftsliv. Som aktiv och entusiast var han med att skapa den moderna orienteringssporten och anses vara den förste specialisten. I viss mån var han även med bland pionjärerna inom svensk utförsåkning tillsammans med Gunnar Dyhlén och Olle Rimfors under 1920-talet. År 1931 spelade han in Sveriges första film på temat utförsåkning tillsammans med utförspionjärerna Dyhlén och Rimfors, skidfilmen Tre män på skidor.

Thörn var verksam inom Skidfrämjandet (nuvarande Friluftsfrämjandet) och var den starka kraften bakom namnbytet till Skid- och friluftsfrämjandet år 1938.

Referenser

Noter   
 

Män
Födda 1897
Avlidna 1976
Svenska jägmästare
Svenska orienterare
Svenska idrottare under 1900-talet
Ben Bot

Bernard Rudolf "Ben" Bot, född 21 november 1937 i Jakarta , är en nederländsk diplomat och politiker. Han tjänstgjorde i nederländska utrikesministeriet 1963-2003 och var bland annat ambassadör och ständig representant vid Europeiska unionen 1992-2003. Som politiker företräder han Kristdemokratisk appell och han var utrikesminister 2003-2007 i Jan Peter Balkenende regering.

Källor

Noter

Nederländska politiker under 1900-talet
Nederländska diplomater
Nederländernas utrikesministrar
Levande personer
Födda 1937
Män
Nederländska lobbyister
Nederländska politiker under 2000-talet
Nederländernas ambassadörer
Personer från Jakarta
Alumner från Leidens universitet
Alumner från Harvard Law School
Gustavsbergsbacken

Gustavsbergsbacken är en alpin skidanläggning i stadsdelen Östberget på berget Östberget på ön Frösön i Östersunds kommun med fyra nedfarter och tre liftar (en ankarlift och två knappliftar). Anläggningen är hemmabacke för Östersund-Frösö Slalomklubb.

Historia 
Gustavsbergsbacken är en av de först anlagda skidbackarna i Sverige. Redan 1935 hade utförspionjären och Östersundsbon Olle Rimfors anlagt en skidbacke på Östbergets södra sluttning med en längd av 700 meter och en fallhöjd på 150 meter. Inför Sveriges första SM i slalom behövdes dock en svårare skidbacke, och därför började Rimfors redan året efter att utforska terrängen på bergets östra sida. Den nya brantare Gustavsbergsbacken (från början stavat Gustafsbergsbacken), 480 meter lång, anlade Rimfors med hjälp av frivilliga från Jämtlands fältjägarregemente I 5 och slalomentusiaster.

Gustavsbergsbacken invigdes officiellt lagom till Östersundsspelen den 20 februari 1937 och den 4 april samma år arrangerades således det första svenska mästerskapet i alpin skidåkning. Flera alpina skidåkare har börjat sin karriär i backen, däribland de båda olympiska bronsmedaljörerna Stig ”Solla” Sollander och Anna Ottosson.

Skidområdet runt Gustavsbergsbacken utökades 2011 med två nya nedfarter och en knapplift ansluten till den gamla backen. I januari 2012 invigdes detta vid namn Ladängen.

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

Sport i Östersund
Vintersportanläggningar i Sverige
Sportanläggningar i Östersunds kommun
Lycksökerskorna

Lycksökerskorna (), är en roman från 1938 av den amerikanske författaren Edith Wharton.
Wharton hann dock inte avsluta Lycksökerskorna innan sin död utan den är färdigställd av Marion Mainwaring.

Handling 
Boken utspelar sig på 1870-talet, och handlar om fyra unga kvinnor från nyrika amerikanska familjer som reser till England för att söka lyckan. Deras uppsluppna beteende väcker ett visst uppseende i de gamla anrika aristokratiska kretsarna. 

Men eftersom deras familjer är mycket förmögna så blir de ändå eftertraktade av unga adelsmän som har titlar och herresäten men tomma kassor. Man får följa kvinnorna på den snåriga resan till äktenskap, som inte riktigt blir vad de hade föreställt sig.

Huvudkaraktärer 

 Annabel "Nan" St. George 
 Virginia "Jinny" St. George 
 Conchita "Connie" Closson 
 Elizabeth "Lizzy" Elmsworth 
 Mabel "Mab" Elmsworth
 Laura Testvalley, guvernant 
 Miss Jacqueline March 
 Ushant, hertigen av Tintagel 
 Guy Thwaite 
 Lord Richard Marable 
 Lord Seadown 
 Hector Robinson 
 Mrs. St. George 
 Överste Tracy St. George 
 Mrs. Closson
 Mr. Closson 
 Teddy de Dios-Santos
 Mrs. Elmsworth 
 Lord Brightlingsea 
 Selina, Lady Brightlingsea 
 Blanche, änkehertiginnan av Tintagel 
 Sir Helmsley Thwaite 
 Lady Idina Churt

Filmatiseringar 
1995 - Lycksökerskorna, med bland andra Carla Gugino, Mira Sorvino, Rya Kihlstedt, Greg Wise och Connie Booth.

Skönlitteratur 1938
Amerikansk skönlitteratur
Allen M. Fletcher

Allen Miller Fletcher, född 25 september 1853 i Indianapolis, Indiana, död 11 maj 1922 i Rutland, Vermont, var en amerikansk republikansk politiker. Han var guvernör i delstaten Vermont 1912–1915.

Fletcher gick i skola i Massachusetts, först i Swedenborgian School och sedan i Williston Academy (numera Williston Northampton School). Efter skolgången gjorde han sedan karriär inom bank- och finanssektorn.

Fletcher efterträdde 1912 John A. Mead som guvernör i Vermont och efterträddes 1915 av Charles W. Gates.

Kongregationalisten Fletcher gravsattes på Crown Hill Cemetery i Indianapolis.

Referenser

Noter

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations webbplats
Political Graveyard

Guvernörer i Vermont
Amerikanska republikaner
Personer inom USA:s näringsliv
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Indianapolis
Födda 1853
Avlidna 1922
Män
Uropsilus

Uropsilus är ett släkte i familjen mullvadsdjur (Talpidae) med fyra arter som förekommer i östra Asien. I utseende påminner de mer om näbbmöss än om mullvadar. De skapar inte heller underjordiska gångsystem.

Kännetecken 

Dessa djur har små tassar med mjuka klor och de kan inte gräva i marken. Svansen är ungefär lika lång som övriga kroppen. Som enda medlemmar av mullvadsdjuren har de tydlig synliga yttre öron. Nosen är långsträckt och rörlig. Pälsen har en gråbrun färg, fötterna och svansen är bara glest täckt med hår och bär fjäll. Kroppslängden ligger mellan 6 och 9 centimeter, svansen är 5 till 8 centimeter lång. Vikten ligger – såvitt kända – mellan 12 och 20 gram.

Utbredning och habitat 

Arterna förekommer i de kinesiska provinserna Sichuan och Yunnan samt i norra Myanmar. Habitatet utgörs av skogar och bergsområden mellan 1 250 och 4 500 meter över havet.

Levnadssätt 

Det är inte mycket känt om arternas levnadssätt. De letar vanligen på marken efter föda men kan enligt olika berättelser klättra på mindre buskar. Det antas att de äter ryggradslösa djur. De vilar troligen i under grenar som ligger på marken samt i bergssprickor.

Systematik 

På grund av släktets differenser till övriga mullvadsdjur listas djurgruppen som en självständig underfamilj, Uropsilinae. Enligt fylogenetiska undersökningar utgör de systergruppen till alla övriga mullvadsdjur.

Arterna är:
 Uropsilus gracilis finns i Sichuan, Yunnan och norra Burma.
 Uropsilus soricipes lever i centrala Kina i provinserna Gansu, Sichuan, Yunnan och Shaanxi.
 Uropsilus andersoni lever i provinsen Sichuan.
 Uropsilus investigator  hittades hittills bara i Yunnan i höjder omkring 3 600 meter över havet.

IUCN listar de två förstnämnda arterna som livskraftig (Least Concern) och de andra två med kunskapsbrist (Data Deficient).

Referenser 
 med följande källa:
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. The Johns Hopkins University Press, Baltimore 1999, .

Noter 

Mullvadsdjur
Talpidae
Malmö Raceway

Malmö Raceway, tidigare Veidec Raceway, är en dragracingbana som ligger i Malmö. Den öppnade i maj 2004, då under namnet "Meca Raceway".
Banan är 201,17 m, banrekordet är sedan september 2015 3.71 s och 325 km/t.

Externa länkar
Malmö Raceways hemsida

Racerbanor i Sverige
Dragracing
Sportanläggningar invigda 2004
Sportanläggningar i Malmö
2004 i Sverige
John A. Mead

John Abner Mead, född 20 april 1841 i Fair Haven, Vermont, död 12 januari 1920 i Rutland, Vermont, var en amerikansk republikansk politiker. Han var guvernör i delstaten Vermont 1910–1912.

Mead studerade vid Middlebury College och deltog i amerikanska inbördeskriget. Efter kriget studerade han medicin i New York och arbetade som läkare i Vermont. Han var borgmästare i Rutland 1893–1894.

Mead var viceguvernör under George H. Prouty 1908–1910 och tjänstgjorde sedan som guvernör fram till den 3 oktober 1912.

Mead avled 1920 och gravsattes på Evergreen Cemetery i Rutland.

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations webbplats
Political Graveyard

Borgmästare i USA
Viceguvernörer i Vermont
Guvernörer i Vermont
Amerikanska republikaner
Personer i Amerikanska inbördeskriget (Unionen)
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Rutland County
Födda 1841
Avlidna 1920
Män
Queensland Lions SC

Queensland Lions SC är en fotbollsklubb från Brisbane i Australien. Klubben hette från början Hollandia-Inala SC, men bytte i början av 1970-talet namn till Brisbane Lions SC för att till slut byta till det nuvarande namnet. Klubben spelar i Brisbane Premier League som är den högsta ligan i staden Brisbane. Mellan 1977 och 1988 spelade klubben i den numera nerlagda nationella proffsligan National Soccer League (NSL). Den nordirländske storspelaren George Best spelade några matcher för klubben 1983.

Externa länkar 
 Brisbane Lions officiella hemsida

Källor 

Fotbollsklubbar i Australien
Sportklubbar bildade 1957
Sport i Brisbane
Sportklubbar i Queensland
Brisbane Lions

Brisbane Lions är en professionell australisk fotbollsklubb från Brisbane, Queensland. Klubben tävlar i Australian Football League.

Klubben bildades i slutet av 1996 genom en sammanslagning av VFL-klubben Fitzroy Lions från 1883 och expansionsklubben Brisbane Bears från 1987. Klubbens färger rödbrun, guld och blått är hämtade från båda enheterna. Lions är den mest framgångsrika AFL-klubben på 2000-talet, medverkade i fyra stora finaler i rad från 2001 till 2004 och vann tre premierskap (2001, 2002, 2003). De spelar hemmamatcher på Gabba och har sina kontor och inomhusträningsanläggningar inom arenan.Lions ställer även upp lag i två andra tävlingar. De var ett grundlag i AFL Women's-tävlingen 2017 och har varit med i tre stora finaler under den tiden, vunnit premierskapet 2021 och slutat tvåa vid de andra tillfällena. De har också ställt upp ett reservlag för herr i flera ligor genom åren, och från och med 2021 tävlar reservlaget i Victorian Football League.

Klubblåt

Referenser

Externa länkar
 Officiell hemsida

Australiska fotbollsklubbar i Brisbane
Australian Football League-klubbar