kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Karl Friedrich Lucian Samwer

Karl Friedrich Lucian Samwer, född 16 mars 1819 i Eckernförde, död 8 december 1882 i Gotha, var en tysk jurist och politiker. 

Samwer studerade juridik i Kiel och ägnade sig efter avlagd examen 1843 åt advokatverksamhet (från 1846 i Kiel). I tal och skrift tog han livligt del i den schleswig-holsteinska rörelsen; han stod hertig Kristian av Holstein-Augustenburg personligen nära och hävdade i arbetet Die Staatserbfolge der Herzogthumer Schleswig-Holstein (1844) dennes arvsrätt. År 1848 var han ledamot av Frankfurtparlamentet och sändes därpå som provisoriska regeringens diplomatiske agent i olika uppdrag till London och Berlin (1848-51). Samtidigt var han publicistiskt verksam och utgav bland annat tillsammans med Johann Gustav Droysen det mycket omstridda arbetet Die Herzogthümer Schleswig-Holstein und das Königreich Dänemark. Actenmässige Geschichte der dänischen Politik seit dem Jahre 1806 (1850). 

År 1849 hade han utnämnts till professor i Kiel, men avsattes av danska regeringen 1852. Samma år kallade hertig Ernst II av Sachsen-Coburg-Gotha honom i sin tjänst först som bibliotekarie, från 1859 som ledamot av statsrådet. Åren 1863-66 följde han pretendenten hertig Fredrik av Holstein-Augustenborg som diplomatisk rådgivare, men återvände därefter till Gotha, där han sedan innehade flera olika poster i förvaltningen. Samwer fortsatte Georg Friedrich von Martens "Recueil général des traités" (sju band, 1856-75, andra serien, sju band, 1876-81). Postumt utgavs bland annat ett arbete av Samwer om det romerska myntväsendet (1883).

Källor

Noter

Tryckta källor

Tyska jurister
Tyska professorer
Tyska politiker
Tyska numismatiker
Personer verksamma vid Kiels universitet
Personer från Eckernförde
Födda 1819
Avlidna 1882
Män
Ugglan
Grigorijs Laguta

Grigorij Laguta, född 9 april 1984, är en rysk speedwayförare, som 2008 blev lettisk mästare i speedway. Laguta har tidigare kört på lettisk licens, men är åter på rysk licens. 
Laguta var okänd i större delen av speedwayvärlden fram till hans framträdande i Grand Prix 2007. Han har tidigare kört för Västervik och Valsarna i den svenska elitserien, men kör sedan 2013 för Elitserieklubben tillika Eskilstunalaget  Ikaros Smederna.

Team 
Förare: Grigorij Laguta

Mekaniker: Eduard Gołowko, Jevgenij Pietuchow

Tuner: Sergei Mikułowa

Hemsida: Jakub Michalski

Fotograf: Thomas Kudal

Klubbar 
 Włókniarz Częstochowa
 Ikaros Smederna
 Vostok Vladivostok

Källor 
GrigorijLaguta.com

Födda 1984
Män
Levande personer
Lettiska speedwayförare
Ryska speedwayförare
Artem Laguta

Artjom Grigorjevitj Laguta (), född 12 november 1990 i Vladivostok, Sovjetunionen, är en rysk speedwayförare som kör för Sparta Wrocław i Ekstraliga och Västervik i Elitserien. Han är för närvarande individuell världsmästare 2021.   

Artem Laguta är bror till den sex år äldre Grigorijs Laguta.

Karriär 
Laguta blev för första gången rysk mästare 2010, en titel han sedan försvarade 2011. Han är också  trefaldig världsmästare i Lag-VM med Ryssland efter att ha samarbetat med Emil Sayfutdinov under tre år i rad, då Ryssland vann Speedway of Nations 2018, 2019 och 2020.

Laguta blev individuell världsmästare 2021 efter att ha vunnit Speedway Grand Prix 2021. Han vann fem omgångar av elva och gick därmed om titelförsvararen Bartosz Zmarzlik i poängställningen i omgång 10, vilket visade sig vara det avgörande ögonblicket i mästerskapet då han vann med 3 poängs marginal. Laguta hade däremot inte möjlighet att försvara sin VM-titel då ryska och vitryska speedwayförare tvingades att bli avstängda på grund av Ryssland invasion av Ukraina 2022.

Inför säsongen 2009 värvades han till den svenska speedwayklubben Västervik Speedway där det dock bara blev en match.

Inför säsongen 2010 skrev han på för Valsarna från Hagfors. Men eftersom Valsarna 2012 försattes i konkurs valde Laguta att skriva på för Hammarby Speedway. Därefter har han även kört för Vargarna, Indianerna och Elit Vetlanda i Sverige.

Källor

Externa länkar
 Officiell webbplats

Födda 1990
Män
Levande personer
Lettiska speedwayförare
Scott Nicholls

Scott Nicholls, född 16 maj 1978 i Ipswich, är en brittisk speedwayförare som har kört åtta säsonger i Grand Prix och varit lagkapten för Englands landslag. I Sverige har Nicholls kört för Valsarna från Hagfors samt Vargarna från Norrköping.

Externa länkar
 Officiell webbplats

Källor

Män
Födda 1978
Levande personer
Brittiska speedwayförare
Ludvig Lindgren

Ludvig Lindgren, född 23 september 1990 i Örebro, är en svensk speedwayförare och är lillebror till Fredrik Lindgren. Lindgren kör säsongen 2022 för Dackarna i Bauhausligan och för Örnarna i Allsvenskan.

Källor

Män
Födda 1990
Levande personer
Svenska speedwayförare
Idrottare från Örebro
Svenska idrottare under 2000-talet
Walter Christmas

Walter Christmas, född 10 februari 1861, död 18 mars 1924, var en dansk författare.

Christmas var ursprungligen militär. Han gjorde sig främst känd för sina präktiga pojkböcker som Smaa Helte (1907), Svend Spejer (1911). Han utgav även reseskildringar och skådespel som Amazonfloden (1893), Et Aar i Siam (1894), En Lektion (1905), samt Under Tropersol (1909).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Danska författare
Födda 1861
Avlidna 1924
Män
Svensk uppslagsbok
Hortense Mancini

Hortense Mancini, född 6 juni 1646 i Rom, död 9 november 1699 i London, var en italiensk författare och adelsdam, hertiginna de Mazarin. Hon var dotter till baron Lorenzo Mancini och Geronima Mazzarini och systerdotter till Frankrikes de facto regent kardinal Mazarin. Tillsammans med sina fyra systrar och två kvinnliga kusiner var hon känd som en av de så kallade "Mazarinettes" vid det franska hovet. Hon var mätress till kung Karl II av England.

Biografi
Marie Mancini fördes efter faderns död år 1650 tillsammans med sina systrar till det franska hovet av sin mor, för att få statusmässigt fördelaktiga äktenskap arrangerade åt sig av sin morbror, som var inflytelserik över den franska regeringen. Även deras kusiner togs till hovet, och tillsammans kallades de sju flickorna mazarinettes.

Mancini mottog 1659 ett frieri från den framtide Karl II av England, men hennes morbror tackade nej då Karl vid den tidpunkten inte tycktes kunna bestiga Englands tron. Inte heller föreslagna äktenskap med hertigen av Savoyen och hertigen av Lothringen blev av. Hon blev 1661 bortgift av sin morbror kort före hans död med en av Europas rikaste män, Armand-Charles de la Porte, hertig de La Meilleraye, som vid vigseln fick titeln hertig Mazarin. Maken beskrivs som sjukligt puritansk och svartsjuk; han gjorde ständiga undersökningar för att se om hon hade gömt undan älskare och tvingade henne att flytta ut på landet och ägna sig åt böner. År 1668 rymde hon med hjälp av sin bror Philippe de Nevers till sin syster Marie Mancini i Rom. Ludvig XIV förklarade sig då som hennes beskyddare och gav henne en pension, och hertigen av Savoyen erbjöd henne ett hem i Chambéry, där hon upprättade en salong. Vid hertigens död 1675 utvisades hon av hans änka ur landet och fråntogs sedan sin franska pension av maken. Hon accepterade då ett erbjudande från den engelska ambassadören att bli den engelska kungens mätress. Hon reste sedan till England där hon 1676 inledde ett förhållande med Karl II av England. Förhållandet tog snabbt slut efter att hon varit otrogen med Ludvig I av Monaco, och hon öppnade sedan en salong i London där hon levde på en pension från kungen. Hon blev försörjd av kungahuset även efter Karl II:s död 1685 eftersom den nya drottningen Maria av Modena var hennes släkting. Hon avled möjligen av självmord. Hon är med sin syster Marie Mancini den första kvinna i Frankrike efter Margareta av Valois som skrivit sina memoarer.

Källor 

Födda 1646
Avlidna 1699
Mätresser
Personer i Frankrike under 1600-talet
Italiensk adel
Franska hertiginnor
Franska författare
Kvinnor
Författare från Rom
Josh Helman

Josh Helman, född 22 februari 1986 i Adelaide, South Australia, är en australisk skådespelare. 
Hans mest kända roll är kanske som Lew "Chuckler" Juergens i serien The Pacific.
Han har också medverkat i filmer som: All My Friends Are Leaving Brisbane (2007) och Animal Kingdom (2010). Han spelar William Stryker i X-Men: Days of Future Past (2014).

Källor

Män
Födda 1986
Levande personer
Australiska skådespelare under 2000-talet
Personer från Adelaide
Georg Friedrich von Martens

Georg Friedrich von Martens, född 22 februari 1756 i Hamburg, död 21 februari 1821 i Frankfurt am Main, var en tysk författare i folkrätt och urkundsutgivare.

Martens blev 1783 professor i natur- och folkrätt i Göttingen, var 1808-13 statsråd i kungariket Westfalen, från 1813 kungligt hannoverskt geheime kabinettsråd och 1816 Hannovers ombud vid Tyska förbundsdagen. 

Martens tog ett betydelsefullt initiativ till den internationella rättens systematisering och fastställande på historisk grund genom Précis du droit des gens modernes de l'Europe, fondé sur les traités et l'usage (1789; tredje, utökade upplagan 1821; återutgiven, med rättelser, av portugisen Silvestre Pinheiro Ferreira 1831 och 1845 samt, med ytterligare värdefulla noter jämte en inledande framställning av folkrättens historia och en systematisk översikt av den folkrättsliga litteraturen, av Charles-Henri Vergé 1858 och 1864). 

Av monumental betydelse är den av Martens påbörjade och sedermera av andra fackmän fortsatta publikationen av de europeiska staternas traktatsurkunder ("Recueil Martens"). Martens själv utgav till en början Recueil des principaux traités d'alliance, de paix etc. depuis 1761 jusqu'à présent (sju band, 1791-1801, med fyra supplementband 1802-08; andra upplagan 1817-35 i åtta band, de fyra sista reviderade av Martens brorson Karl von Martens). Därpå följde en ny serie, Nouveau recueil de traités d'alliance, de paix etc. depuis 1808 jusqu’à présent (14 band, 1817-39, de fyra första utgivna av Martens, de följande successivt av Karl von Martens, Friedrich Saalfeld och Friedrich Murhard, vilken sistnämnde 1839-42 även utgav tre band "Nouveaux suppléments au Recueil de traités", samt ett register i två band). 

Från 1843 finns en tredje samlingsföljd, Nouveau recueil general de traités etc. i 20 band, vilken omfattar tiden 1840-74 och vars utgivare var Friedrich och Karl Murhard, Jakob Pinhas, Karl Samwer och Julius Hopf. Sedermera fortsattes verket i en andra serie av Hopf och Felix Stoerk med 35 band för tiden till 1908 och en tredje serie för tiden därefter, utgiven av Heinrich Triepel. En Table générale över det dittills utgivna av "Recueil Martens" utkom 1875 och till andra seriens 25 första band 1900 samt till hela denna serie 1910.

Källor

Tyska ämbetsmän
Folkrättsexperter
Tyska professorer i juridik
Alumner från Göttingens universitet
Alumner från Wiens universitet
Personer verksamma vid Göttingens universitet
Jurister under 1700-talet
Jurister under 1800-talet
Tyska forskare under 1700-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Hamburg
Födda 1756
Avlidna 1821
Män
Ugglan
Frihjulsnav

Frihjulsnav eller frirullningsnav sitter som standard (vanligtvis på framhjulen) på många terrängbilar med urkopplingsbar fyrhjulsdrift, men de kan också eftermonteras på terrängbilar som saknar frihjulsnav. 

Frihjulsnavens funktion är att frikoppla drivaxlarna mellan framhjulen och fördelningslådan när fyrhjulsdriften inte används. Fördelen med frihjulsnav är att man sänker bränsleförbrukningen genom att drivaxlarna inte rullar med och därmed upptar energi. En annan fördel är att de därmed också minskar slitaget på den del av drivlinan som är frikopplad.

Det finns två huvudtyper av frihjulsnav - manuella och automatiska. De manuella kräver att man stiger ur bilen och vrider om små vred på naven för att de skall kopplas i eller ur. De automatiska kopplas vanligtvis i automatiskt när bilen står stilla och fyrhjulsdriften kopplas i. För att frikoppla dem måste man i de flesta fall backa någon meter med urkopplad fyrhjulsdrift. Det finns också frihjulsnav som är en kombination av manuella och automatiska. Dessa kan låsas manuellt, men i friläge fungerar de som automatiska frihjulsnav.

Källor 
 Tidningen 4 Wheel Drive nr:12/2006 s.34.

Fordonsteknik
Drivlinan
Wilhelm Christophersen

Wilhelm Christopher Christophersen, född 15 december 1832 och död 26 juli 1913, var en norsk diplomat.

Christophersen var konsul i Barcelona 1864–1867, i Buenos Aires 1867–1878, från 1870 som generalkonsul. Han var därefter generalkonsul i Leith 1878–1882 och Antwerpen 1882–1908. Vid sidan därom hade Christophersen flera ministriella förordnanden och var bland annat ordförande i den norska konsulatkommittén 1891 samt medlem av den unionella konsulatskommittén 1902. 1908–1910 var han utrikesminister i Gunnar Knudsens första ministär.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Norska diplomater
Norges utrikesministrar
Alumner från universitetet i Oslo
Födda 1832
Avlidna 1913
Män
Erik Wassén (professor)

Knut Erik Wassén, född 3 september 1901 i Bäve socken, Göteborgs och Bohus län, död 20 januari 1981 i Göteborgs Oskar Fredriks församling, var en svensk  överläkare. 

Han blev medicine doktor 1935, docent i medicin vid Karolinska Institutet 1940, var överläkare vid Sahlgrenska sjukhuset 1947–1967 och var professor i medicin vid Göteborgs universitet 1952–1967. 

Han var bror till läkaren Anders Wassén och farfars bror till folkpartipolitikern Erik Wassén.

Källor
Tryckta källor

 Widstrand, A (red): ”Svenska läkare i ord och bild”, Uppsala 1948, s. 738.

Fotnoter

Svenska professorer i medicin
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Personer från Bäve socken
Födda 1901
Avlidna 1981
Män
USS George Washington (CVN-73)

USS George Washington (CVN-73) är ett amerikanskt hangarfartyg av Nimitz-klass. Fartyget är det sjätte i klassen. Fartyget är namngivet efter George Washington.

Externa länkar

Nimitz-klass
Aktiva amerikanska hangarfartyg
Kärnkraftsdrivna fartyg i USA:s flotta
Fartyg sjösatta 1990
Grote

Grote kan syfta på:

 Dennis Grote (född 1986), tysk fotbollsspelare
 George Grote (1794–1871), engelsk politiker och hävdatecknare
 
 John Grote (1813–1866), engelsk filosof
 6886 Grote, en asteroid
 Augustus Radcliffe Grote (1841–1903), entomolog

Efternamn
Hermann Grote (numismatiker)

Hermann Grote, född den 28 december 1802 i Hannover, död där den 3 mars 1895, var en tysk numismatiker och heraldiker.

Grote uppsatte och redigerade tidskriften "Blätter für Münzkunde" (4 band, 1834-39; ny följd: "Münz-studien", 9 band, 1855-77), i vilken han offentliggjorde sina numismatiska arbeten. 

Grote utgav även bland annat vetenskapligt utarbetade Stammtafeln (1877), innehållande genealogiska tabeller samt regentlängder med mera.

Källor 

 

Tyska heraldiker
Tyska numismatiker
Tyska genealoger
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Hannover
Födda 1802
Avlidna 1895
Män
Oscar Björk (friidrottare)

Oscar Björk, en svensk friidrottare (långdistanslöpare). Han tävlade för Södermalms IK och vann SM-guld i maratonlöpning år 1916.

Referenser

Källor

Svenska långdistanslöpare
Män
Födelseår saknas
Dödsår saknas
Gustav Kinn

Gustav Rickard Kinn, född 10 juni 1895 i By församling, Kopparbergs län, död 31 oktober 1978 i Älvkarleby församling, Uppsala län,  var en svensk friidrottare (långdistanslöpare). Han tävlade för IF Thor och vann SM-guld i maratonlöpning åren 1917, 1919-1922, 1924-1926 samt 1928-1929.

Han deltog i maratonloppen vid OS 1920 (17:e plats), 1924 (åttonde plats) och 1928 (23:e plats). Han vann Kungsbackaloppet 1921, 1923 och 1925. 1921 kom han tvåa i Sporting Life's maratonlopp.

Referenser

Noter 

Svenska långdistanslöpare
Svenska mästare i långdistanslöpning
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1924 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1928 från Sverige
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Svenska idrottare under 1900-talet
Födda 1895 
Avlidna 1978
Män
William Grüner

William Grüner, född 6 maj 1888 i Stockholm, död 15 februari 1961 i Huddinge, var en svensk friidrottare (långdistanslöpare). Han tävlade för Fredrikshofs IF och vann SM-guld i maratonlöpning år 1923. Vid OS i Stockholm 1912 utgick han ur maratonloppet medan kom på 28:e plats på sträckan vid OS i Antwerpen 1920.

Referenser

Källor

Personsida på Sok.se

Svenska långdistanslöpare
Män
Födda 1888 
Avlidna 1961
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från Sverige
Idrottare från Stockholm
Robert Ohlsson

Robert Ohlsson eller Rudolf Ohlsson, en svensk friidrottare (långdistanslöpare). Han tävlade för IFK Göteborg och vann SM-guld i maratonlöpning år 1927.

Referenser

Källor

Svenska långdistanslöpare
Män
Födelseår saknas
Dödsår saknas
Friidrottare i IFK Göteborg
Shoore Järnmyr

Shoore Järnmyr, född 21 november 1902 i Norge, död 16 november 1984 i Göteborg, var en svensk friidrottare (långdistanslöpare). 

Han föddes i Norge och tävlade där under namnet Sören Skansen men var också periodvis bofast i både Danmark och USA (där han tog sig namnet Shoore Johnson) innan han kom till Sverige år 1928. Han blev då medlem i Örgryte IS. Han blev svensk medborgare år 1937. 

Han vann maratonloppet vid SM år 1930 men då han inte var svensk medborgare gick medaljen till tvåan i loppet, Sture Andersson. Som norsk medborgare kunde han ej heller bli uttagen till OS 1932.

Han vann ett flertal långloppstävlingar i Norden: Frederiksbergslöbet (Danmark) tre gånger; Dragörlöbet (Danmark) två gånger; Kungsbackaloppet 1931, 1932, 1933 och 1935; Lundbyloppet sex gånger. Han blev 1932 trea i La Stampa Marathon i Italien.

Referenser

Källor

Svenska långdistanslöpare
Män
Födda 1902 
Avlidna 1984
Simon Lundgren

Simon Lundgren, född 5 januari 1898 i Åbyggeby, Hille församling, Gävleborgs län, död ogift 9 februari 1981 i Sandviken, var en svensk friidrottare (långdistanslöpare). Han tävlade för Gävle SGF och vann SM-guld i maratonlöpning år 1931.

Referenser

Källor

Fotnoter

Svenska långdistanslöpare
Män
Födda 1898 
Avlidna 1981
Personer från Hille socken
Furulundskyrkan

Furulundskyrkan är en kyrkobyggnad i Partille kommun. Det är en samarbetskyrka mellan EFS och Furulunds församling i Göteborgs stift.

Bakgrund
Kyrkan ligger i Furulund i Partille. Där finns en EFS-Förening som startade tjugo år innan kyrkobyggnaden uppfördes. EFS är en förnyelserörelse i Svenska kyrkan och fokuserar på lekmannaengagemang och mission.

Kyrkobyggnaden
Byggnaden uppfördes 2001 efter ritningar av Stig Henrik Lundgren på SHL arkitekter. Kyrkan med församlingslokaler är byggda i en våning och har källare. Kyrkorummet är rektangulärt format och täcks av ett brant sadeltak. Övriga byggnaden har ett lägre och flackare sadeltak. Alla tak är belagda med förzinkad bandplåt. Alla fasader är belagda med puts och vitmålade, likaså sockeln.

Kyrkan byggdes till 2007, varvid gudstjänstlokalen blev nästan fördubblad.

Inventarier
 Dopfunten består av en åttkantig cuppa i rostfri plåt som vilar på en rödlaserad träfot.
 Altaret är av rödlaserat trä och har inristade Kristussymboler. Tillhörande altarring består av fyra flyttbara delar som är målade i ljusblått och har knäfall i rött tyg.
 Predikstolen är en ambo i trä med ljuslaserad fot och rödlaserat bokstöd.
 Den korsformade stora altartavlan är byggd av olikfärgade keramikbitar likt mosaik. Tavlan tillverkades 2001 av L. Söder.

Orgel
 Orgeln är tillverkad 2002 av Ålems Orgelverkstad. Den är mekanisk och har sju stämmor fördelade på två manualer och pedal.

Referenser

 
 Furulundskyrkan
 Alpha
 
 Artikel om Furulundskyrkans invgning i Dagen

Kyrkobyggnader i Göteborgs stift
Kyrkobyggnader i Partille kommun
Samarbetskyrkor
Kyrkobyggnader invigda 2001
2001 i Sverige
Ivars kulle

Ivars kulle i Övraby socken i Halmstad kommun i Halland är en gravhög från bronsåldern. Vid en utgrävning 1972 hittades fem gravar. Gravhögen är fyra meter hög och 40 meter i diameter. Den är belägen på en naturlig höjd skapad av inlandsisen (en moränrygg) och kullen är ungefär sju meter hög. Ivars kulle ligger längs E6 emellan Malmö och Göteborg där motorvägen korsar riksväg 26 (Nissastigen).

Ivars kulle innehöll i gravhögen ett av regionens inbyggda skepp från äldre bronsålder. Högen ligger på en framtrådande plats ensam och avståndet till gravfältet vid Vrangelsro är en kilometer. Dåtidens gravbyggare under yngre bronsåldern såg säkert graven som ett landmärke och som en helig plats. Gravhögens inbyggda skepp från period II–III är nästan samtida med Vrangelsrogravfältets tillblivelse. Troligen kände man till högens dolda skepp och troligen har det funnits en skeppssymbolik, som återspeglas då man tusen meter bort anlägger skeppsformade stensättningar som gravform. Gravarna kan återknyta till en i kollektivets minne ännu bevarad person, en anfader begravd  i Ivars kulle. Samtliga skepp på gravfältet är placerade i samma orientering. Skeppet i Ivars kulle saknar spår efter begravning och skeppet har haft andra funktioner. Skeppet som begravningsform var kanske exklusiv och förbehållen få men symboliken omfattade säkert hela befolkningen.  De handlingar som ledde till skeppssymboliken som fritt synlig vid Vrangelsro och som begravd i Ivars kulle avspeglar en gemensam idévärld. Skeppets roll i olika övergångar som dagens födelse, färden till dödsriket och så vidare.

Namnet
Enligt förskolläraren och lokalhistorikern Harry Hedin kommer namnet "Ivars kulle" ifrån en person vid namn Givar Gunnarsson, som brukade marken där högen ligger emellan åren 1717–1756. Efteråt uppkallades kullen på kartor och lantmäterihandlingar som "Iwe Wång" (1756), "Giwa kulle" (1775), "Ifva wång" (1801) och "Gifwa kulle" (1823). Sedan 1956 har ortnamnsarkivet betecknat kullen som "Ivars kulle" och det är så den kallas i folkmun.

Bilder

Källor
, Riksantikvarieämbetet.

Gravhögar i Sverige
Fornminnen från bronsåldern i Sverige
Fornminnen i Halmstads kommun