kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lennart Hemminger

Lennart Hemminger född 1 januari 1915 i Stora Slågarp, död 27 december 2000, var en svensk flygplanskonstruktör och segelflygare.              

Hemmingers intresse för flyg grundlades när Charles Lindberg flög över Atlanten 1927. Efter att han införskaffat Uppfinnarnas bok konstruerade han sitt första biflygplan LH-1 som sedan ej kom att byggas. När han fick se Douglas Hamiltons annons om den nya segelflygskolan vid Hammars backar 1929 lånade han sin fars cykel och cyklade de tio milen från Höör till Hammars backar. När han väl var antagen som elev, cyklade han hem samma kväll. 1930 tog han glidflygardiplomen A och B, medan C-diplomet kom först 1931 med Willy Pelzner som lärare. Redan samma år fick han förtroendet att vara segelflyglärare vid flygskolan. Tillsammans med Pelzner var han med som assistent och konstruerade ett flertal segel- och motorflygplan. Senare efter att både Pelzner och Hamilton lämnat flygskolan vid Hammars backar blev han både flyglärare och flygchef, fram till dess att skolan lades ner 1937.

Under gymnasietiden drev han ett gruppsamarbete mot konstruerandet av flygplanen LH-2 och LH-17 samtidigt som han på egen hand utvecklade konstruktionerna LH-18 och LH-21.

Efter studentexamen sökte han in som reservofficer i Flygvapnet, där han fick sin militära flygutbildning på Ljungbyhed. Han tog avsked från flygvapnet 1935 för att studera flygteknink på Tekniska Högskolan i Stockholm, (han kom 1955 att komplettera utbildningen med produktionsteknik).

Efter avslutade studier anställdes han först vid Flygförvaltningens flygplansbyrå för att ansvara för segelflyget inom flygvapnet samt som kontrollchef och provflygare av flygvapnets segelflygmaterial. Han lämnade flygvapnet för en tjänst som konstruktionschef vid AB Flygplan i Norrköping, där han ansvarade för tillverkning och provflygning av Grunau Baby och Kranich. På sin fritid konstruerade han LH-22 Baby Falken som kom att serietillverkas av Kockums Flygindustri samt flygplanen LH-23 och LH-24. När AB Flygplan upphörde med sin verksamhet blev han chef för Nordaero i Norrköping. När det företaget köptes upp av Saab AB bytte han arbetsplats till Motala Verkstad.

Svenska segelflygare
Svenska reservofficerare
Svenska flygplanskonstruktörer
Personer från Stora Slågarps socken
Födda 1915
Avlidna 2000
Män
Svensta

Svensta är en småort, av SCB benämnd Svensta och Hasselbacken, i Undersåkers distrikt (Undersåkers socken) i Åre kommun.

Befolkningsutveckling

Referenser 

Orter i Åre kommun
Tidigare tätorter i Jämtlands län
Småorter i Sverige
Erik G:son Lewenhaupt

Erik G:son Lewenhaupt, född 1903, död 1954 var en svensk greve och officer i utländsk tjänst. Efter strider som frivillig i Finland stred han på de allierades sida i andra världskriget, först för Norge och sedan i brittiska armén, och utförde fem fallskärmshopp i strid, bl.a. på D-dagen. När Tyskland kapitulerade överfördes han till tjänst i Burma. Efter krigsslutet arbetade han med att spåra japanska förband fram till 1946. Han var stationerad i Fjärran Östern till 1948 och erhöll sedan avsked ur brittiska armén. Han var bl.a. rådgivare vid uppbyggandet av Fallskärmsjägarskolan i Karlsborg.

Källor
Gyllenhaal & Westberg:, Svenskar i krig 1914-1945

Noter

Externa länkar
Kort information om honom

Brittiska militärer
Svenska frivilligsoldater
Födda 1903
Avlidna 1954
Män
Erik
Svenska grevar
Lurleen Wallace

Lurleen Burns Wallace, född 19 september 1926 i Tuscaloosa i Alabama, död 7 maj 1968 i Birmingham i Alabama, var en amerikansk demokratisk politiker. Hon var guvernör i Alabama 1967-1968. Hon var sin företrädare George Wallaces första hustru. 

Hon var den första kvinnliga guvernören i Alabama och den tredje kvinnliga guvernören i USA. Hon är också (från och med 2017) den enda kvinnliga guvernören i USA:s historia att ha dött i ämbetet.

Biografi
16 år gammal gifte hon sig med George Wallace i maj 1943. Hon var hemma med parets fyra barn: Bobby Jo, Peggy Sue, George III och Janie Lee. Det yngsta barnet fick sitt andra förnamn efter Robert E. Lees efternamn.

Hon var delstatens första dam 1963-1967, då George Wallace var guvernör för första gången. Hon vägrade att servera alkohol i officiella bjudningar. Hon diagnostiserades 1965 med livmodercancer.

På den tiden var det inte tillåtet för en sittande guvernör i Alabama att kandidera på nytt. George Wallace arbetade för en lagändring men lyckades inte få ändringen i stånd i tid för 1966 års guvernörsval. Demokraterna i Alabama nominerade hustrun Lurleen i stället. 

Lurleen Wallace lyckades hemlighålla sin cancer och hålla en tuff kampanjtidtabell trots att hon under tiden genomgick strålbehandling. Hon vann valet och inledde arbetet som guvernör i januari 1967.

Hon avled mitt i George Wallaces presidentkampanj i presidentvalet i USA 1968.

Referenser

Externa länkar

Guvernörer i Alabama
Personer från Tuscaloosa
Födda 1926
Avlidna 1968
Kvinnor
Hoola Bandoola Band 1971–1976

Hoola Bandoola Band 1971–1976 är ett samlingsalbum av det svenska proggbandet Hoola Bandoola Band, utgivet 1980 Det sammanfattar deras musikkarriär som varade mellan 1971 och 1976. Skivan producerades av musikbolaget MNW Waxholm. En utökad CD-version gavs ut 1987.

Låtlista
Alla låtar är skrivna av Mikael Wiehe om inget annat anges.

LP-version
"Hemmet" - 3:52
"Vem kan man lita på?" - 4:17
"Måndåren" - 4:45
"Keops pyramid" - 6:40
"Dansmelodi" (Thomas Wiehe) - 3:30
Spelades in live i Pildammsparken, Malmö 1976.
"Jakten på Dalai Lama" - 5:20
"Victor Jara" - 4:20
"Herkules" - 4:27
"LTO-Tango" (Björn Afzelius) - 2:50
"Stoppa matchen!" - 3:06

CD-version
"Hemmet" - 3:32
"Vem kan man lita på?" - 4:18
"Måndåren" - 4:45
"Keops pyramid" - 6:40
"Filosofen från Cuenca" - 4:21
"Vävare Lasse" - 4:27
"1789 + 0" - 4:40
"Dansmelodi" (Thomas Wiehe) - 3:30
"Juanita" (Björn Afzelius) - 4:52
"Jakten på Dalai Lama" - 5.20
"Victor Jara" - 4:20
"Herkules" - 4:27
"Danslåt för yttrandefriheten" - 4:30
"Huddinge, Huddinge" (Kent Putkinen/Mikael Wiehe) - 4:18
"LTO-tango" (Björn Afzelius) - 2:50
"Stoppa matchen!" - 3:06

Musiker
Mikael Wiehe - sång, gitarr, flöjt, saxofon
Björn Afzelius - sång, gitarr, slagverk
Arne Franck - bas, gitarr
Per-Ove Kellgren - trummor
Peter Clemmedson - gitarr, munspel
Povel Randén - piano, sång, dragspel, gitarr
Håkan Skytte - slagverk

Samlingsalbum 1980
Album av Hoola Bandoola Band
Svenska samlingsalbum
Svenskspråkiga samlingsalbum
Album utgivna på MNW
Don Siegelman

Donald Eugene "Don" Siegelman, född 24 februari 1946 i Mobile, Alabama, är en amerikansk demokratisk politiker och advokat. Han var guvernör i Alabama 1999-2003. En federal jury fann honom skyldig på flera åtalspunkter, bland annat mutbrott, i juni 2006. Siegelman överklagade domen men fick till sist ingen ny rättegång. Han släpptes från det federala fängelset i Oakdale i Louisiana 2017.

Siegelman avlade 1968 kandidatexamen vid University of Alabama och sedan juristexamen vid Georgetown University. Han studerade dessutom folkrätt vid Oxfords universitet.

Han var viceguvernör i Alabama 1995-1999 och därefter guvernör. Som guvernör startade han läskunnighetsprogrammet Alabama Reading Initiative. Han kandiderade till omval men förlorade i 2002 års guvernörsval mot republikanen Bob Riley.

Han kandiderade 2006 på nytt men förlorade i demokraternas primärval mot viceguvernören Lucy Baxley som sedan förlorade mot Riley i själva guvernörsvalet.

Siegelman är katolik. Hustrun Lori är judisk, liksom parets två barn Dana och Joseph.

Referenser

Externa länkar
DonSiegelman.org

Viceguvernörer i Alabama
Guvernörer i Alabama
Amerikanska brottslingar
Alumner från Georgetown Law
Personer från Mobile
Födda 1946
Levande personer
Män
Alumner från Oxfords universitet
Alumner från University of Alabama
Albansk utmaning

Albansk utmaning är en bok, ett resereportage från Albanien, som skrevs av Gun Kessle och Jan Myrdal 1970.

Boken är översatt till engelska (utgiven år 1976 och översatt av Paul Britten Austin) och heter Albania Defiant.

Innehåll
1970 – Albanien är ett litet land med mäktiga fiender. I Moskva som i Washington säger man att Albanien utgör ett hot mot världsfreden. I Rom och Belgrad, i Aten och Sofia, överallt enas man om att fördöma Albanien.

Bibliografi

Källor 

Svenskspråkig facklitteratur
Facklitteratur 1970
Reseskildringar
Verk av Jan Myrdal
Praktfregattfågel

Praktfregattfågel (Fregata magnificens) är en mycket stor havsfågel i familjen fregattfåglar.

Utseende

Praktfregattfågeln är mycket stor, 101 cm lång, med ett vingspann på upp till 238 cm. Honorna är 25 till 30 procent tyngre än hanarna. Vingarna är långa och smala, stjärten lång och kluven. Hanen är svart med röd strupsäck som den blåser upp som en ballong under det karakteristiska spelet. I solljus blir skapularerna purpurglansiga, till skillnad från större fregattfågelns grönglans. Honorna är svarta men har vitt bröst och nedre halssidor, ett brunt band på vingen och en diagnostisk blå ögonring. Ungfåglarna har vitt huvud och vit underdel och har till skillnad från övriga fregattfåglar en diamantformad fläck på buken.

Utbredning och systematik 
Praktfregattfågeln förekommer främst i de tropiska delarna av Atlanten och häckningskolonier finns bland annat i Florida, Karibiska havet och på Kap Verde-öarna). Den finns även längs Amerikas Stilla havskust, från Mexiko till Ecuador, inklusive Galápagosöarna. Den delas vanligen in i två underarter med följande utbredning:
 Fregata magnificens rothschildi (inkl. lowei) – öar utanför Amerika, i Stilla havet från nordvästra Mexiko (Baja California) till Ecuador och i Atlanten från Florida till södra Brasilien samt på Kap Verdeöarna
 Fregata magnificens magnificens – Galápagosöarna
 Fregata magnificens lowei – Kap Verdeöarna

Nominatformen har föreslagits utgöra en egen art.

Praktfregattfågel i Europa 
Praktfregattfågeln är en mycket sällsynt gäst i Europa, med säkra fynd i Frankrike, Storbritannien, Danmark, Spanien och Azorerna. Därtill har ett antal fynd gjorts av fregattfåglar vars arttillhörighet inte gått att fastställa, bland annat utanför Hönö i Bohuslän 7 oktober 1983.

Ekologi

Praktfregattfågeln är en skicklig flygare som huvudsakligen lever på fisk. Den landar aldrig på vattnet utan tar sin fångst genom att flyga nära havsytan. Den ägnar sig också åt kleptoparasitism då den attackerar andra havsfåglar och tvingar dem att släppa sitt byte. Detta piratbeteende har bidragit till att ge fågelfamiljen namnet fregattfåglar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock ej så pass kraftigt att den anses vara hotad. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC). Globala beståndet uppskattas till 130 000 vuxna individer.

I kulturen 
Praktfregattfågeln är Antigua och Barbudas nationalfågel.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Fregattfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Fåglar i etiopiska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Adrian Edmondson

Adrian Charles "Ade" Edmondson, född 24 januari 1957 i Bradford i West Yorkshire, är en brittisk komiker, skådespelare, författare, musiker, programledare och regissör. Edmondson har bland annat gjort rollen som Vyvyan Basterd i Hemma värst och Eddie Hitler i Bottom. Han har samarbetat med Rik Mayall som medverkade i Hemma värst och Bottom. Edmondson gör rollen som greve Ilja Rostov i BBC:s produktion av Leo Tolstojs Krig och fred 2016.

Edmondson är sedan 1985 gift med skådespelaren Jennifer Saunders, tillsammans har de tre barn.

Filmografi i urval 
1982-1984 - Hemma värst
1983–2012 - The Comic Strip Presents...
1985 - The Supergrass
1989 - Blackadder Goes Forth
1989 - The Secret Policeman's Biggest Ball
1991-1995 - Bottom
1992-1994 - Helt hysteriskt
2001 - Bottom 2001: An Arse Oddity
2003-2004 - Jonathan Creek
2005-2008 - Holby City
2007 - Jane Austens ånger
2011– - Ade in Britain
2016 - Krig och fred
2016 - One of Us
2017 - Star Wars: The Last Jedi

2023 - Rain Dogs

Externa länkar 
 
 

Brittiska skådespelare
Brittiska TV-skådespelare
Födda 1957
Levande personer
Män
Personer från Bradford
Lizard (musikalbum)

Lizard är ett musikalbum av den progressiva rockgruppen King Crimson som släpptes 1970. Det är den enda skivan med King Crimson med en line-up som aldrig fick möjligheten av spela live. Detta albumet var även det enda med Gordon Haskell som sångare och basist, och Andy McCulloch som trummis.

Låtlista
Samtliga låtar skrevs av Robert Fripp och Peter Sinfield.

"Cirkus" - 6:27
"Entry of the Chameleons"
"Indoor Games" - 5:37
"Happy Family" - 4:22
"Lady of the Dancing Water" - 2:47
"Lizard" - 23:15
"Prince Rupert Awakes"
"Bolero: The Peacock's Tale"
"The Battle of Glass Tears"
"Dawn Song"
"Last Skirmish"
"Prince Rupert's Lament"
"Big Top"

Musikalbum 1970
Album av King Crimson
Bottom

Bottom är en engelsk komediserie som sändes i tre säsonger åren 1991-1992 och 1995 på BBC2. Den är en fristående uppföljare på serien Hemma värst.

Handling 
Serien handlar om två killar i trettioårsåldern som bor i Hammersmith, London i ett äckligt hus och man kan lugnt säga att de går varandra på nerverna. Serien blandar ordvitsar, sexkomik och våldsam och blodig slapstick.

Roller 
Rik Mayall – Richard Richard: En riktig loser. Har nästan inga vänner och är oskuld (vilket han ofta nämner i serien). 
Adrian Edmondson – Edward Elizabeth Hitler: En alkoholist som gillar att slåss och är stor beundrare av fotbollslaget Queens Park Rangers FC. 
Steve O'Donnell – Spudgun (svenska översatt till Potatissäcken alt Pluggkanonen): En av Eddies alkoholistkompisar som Richie hatar.
Christopher Ryan – Dave Hedgehog: En till alkis som Eddie är kompis med. Han är dock mer loj än Spudgun.
Lee Cornes – Dick Head
Roger Sloman – Mr. Harrison

Avsnitt 
Notering: Avsnittens namn är tänkt att vara en ändelse på ordet "bottom".

Säsong 1 (1991)

Säsong 2 (1992)

Säsong 3 (1995) 

De har även skrivit manus till en fjärde säsong av serien som aldrig spelats in.

DVD 
Serien finns utgiven på DVD i Sverige.

Externa länkar 
BBC Comedy Guide - http://www.bbc.co.uk/comedy/guide/articles/b/bottom_7770880.shtml

TV-seriestarter 1991
TV-serieavslutningar 1995
Brittiska komediserier på TV
Engelskspråkiga TV-serier
Brittiska TV-serier från 1990-talet
Abusir

Abusir är namnet på åtskilliga platser i Egypten. Här avses det Abusir som är beläget cirka 10 kilometer söder om Kairo. Tillsammans med det intilliggande Abu Ghurab var det ett gravområde och en kultplats under Egyptens femte dynasti.

I Abusir lät farao Userkaf i början av den femte dynastin omkring 2465 f.Kr. påbörja ett soltempel som kunde slutföras först efter hans död. Förutom kulten av Ra fanns på platsen möjligen även en kult av gudinnan Neith. Under Neuserras regeringstid byggdes ytterligare ett soltempel i Abu Ghurab. Tempelanläggningen hade en liknande grundplan som ett pyramidkomplex med daltempel och processionsgång. Istället för en pyramid fanns en massiv obelisk med bred bas, benben, vilken symboliserade solguden. Kulten skedde vid ett altare framför benben på en öppen gård.

Den första pyramiden i Abusir påbörjades när farao Sahura tillträdde omkring 2458 f.Kr. Även faraonerna Neferirkara, Neferefra och Neuserra lät under femte dynastin uppföra sina pyramider i Abusir. Intill låg adelsmännens mastabagravar. Ptahshepses grav var en av de största privatgravar som byggdes under Gamla riket. Under Sentiden byggdes ytterligare en stormannagrav på platsen.

Abusir utgrävdes grundligt under tysken Ludwig Borchardts ledning 1898-1901. De viktigaste fynden gjordes i Neuserras soltempel där väggreliefer med omsorgsfullt utförda naturmotiv upptäcktes. Man hittade även dokument från tempeladministrationen, kallade Abusir papyri. Fynden fördes till Tyskland där många förstördes under Andra världskriget. Abusir undersöktes i senare tid av en tjeckisk expedition 1980-93, och japanska arkeologer från Wasedauniversitetet 1990-91.

Bilder från Abusir

Källor 
 Baines, John och Málek, Jaromir: Atlas of Ancient Egypt, Oxford: Equinox (1984).

Fornminnen i Egypten
Sign, Sign

Sign, Sign är bandet Isolation Years fjärde album. Det släpptes den 31 januari 2007.

Låtlista
"Albino Child" - 3:28
"Landslide" - 4:03
"That's All There Is" - 3:05
"Mostroems Instrumental" - 1:55
"Daddy I'm a Pilgrim Now" - 2:48
"The Monastery Waits" - 4:25
"Say Nothing Day" - 2:49
"The Way Wasn't Me" - 4:01
"A Lonely View" - 3:17
"Sign, Sign" - 3:38
"Lugnet" - 0:41
"Soldiers on Leave" - 4:48

Listplaceringar

Källor

Fotnoter 

Musikalbum 2007
Album av Isolation Years
Per Sandström

Per Sandström, född 11 januari 1981 i Borås, är en svensk tidigare handbollsmålvakt.

Klubbkarriär 
Per Sandström inledde sin handbollskarriär i IK Sävehof, som han vann två SM-guld med, 2004 och 2005. Inför säsongen 2006/2007 bytte han till HSV Hamburg i tyska Bundesliga, som han sedermera vunnit Tyska supercupen, Cupvinnarcupen och Bundesliga 2011 med. Han spelade i klubben till 2011. Då bytte han klubb till MT Melsungen där han stannade i fyra år. Han återvände 2015 till Sverige och avslutade sin karriär i Sävehof med tre säsonger. I maj 2018 kungjorde han att han skulle avsluta sin karriär.

Landslagskarriär 
Per Sandström är meriterad med 13 juniorlandskamper, 35 U-landskamper och 57 A-landslagsmatcher 2001–2017. Han gjorde mästerskapsdebut vid EM 2008 i Norge och deltog också vid VM 2009 i Kroatien.

Referenser

Externa länkar 

Svenska handbollsmålvakter
Födda 1981
Män
Levande personer
Idrottare från Borås
Spelare i IK Sävehof
Spelare i HSV Hamburg
Spelare i MT Melsungen
Svenska mästare i handboll
LH-22 Baby Falken

LH-22 Baby Falken var ett svenskt segelflygplan konstruerat 1943.

Flygplanet konstruerades av Lennart Hemminger på sin fritid från arbetet vid AB Flygplan i Norrköping. Han ville skaffa fram ett bättre övningssegelflygplan som ersättning för Grunau Baby. 

Grundtanken till konstruktionen var att flygplanet skulle bli stabilare och tåla mer än Grunau Baby, och att flygplanskroppen även skulle kunna användas till en uppsättning lätt modifierade vingar från en havererad Grunau Baby där vingarna överlevt.

Flygplanet var högvingat med halvt fribärande vingar, stöttade med två stycken vingstöttor av stål. Kroppen bestod av en stålrörskonstruktion som kläddes med duk. Landstället bestod av två fasta hjul monterade bredvid varandra samt en fjädrande sporre vid stjärten. Vingar, stabilisatorn och sidroder var tillverkade i en träkonstruktion som kläddes med fanér och duk. Flygplanet kunde levereras i öppet utförande eller med plexiglashuv. Konstruktionen gav ett bästa glidtal på 1:19 vid 60 km/h.

Första prototypen (SE-SFI) flög 29 augusti 1945 på Kungsängens flygplats i Norrköping av Hemminger själv. Luftfartsmyndighetens provflygning utfördes av Gideon Karlsson medan Bo Wiren var typgranskare. 

26 april 1946 registrerades prototypflygplanet på Kockums Flygindustri som på sin fabrik i Malmö serietillverkade 18 stycken LH-22 Baby Falken. Av de 19 flygplan som tillverkades återstår idag fyra exemplar, dock inget i flygbart skick. I segelflygmuseet på Ålleberg finns en LH-22 Baby Falken utställd.  

Flygplanet var under sin tid populärt för sina fina flygegenskaper och det användes av flera piloter för femtimmarsprov, det användes även av några piloter för sina sträckflygningar till Silver-C och Guld-C.

Segelflygplan
Ray Parker Jr.

Ray Erskine Parker Jr., född 1 maj 1954 i Detroit, är en amerikansk gitarrist, låtskrivare och producent. Parker är bland annat känd för att ha skrivit temalåten till den amerikanska filmen Ghostbusters – Spökligan.

1977 bildade Parker gruppen Raydio. De slog igenom i USA 1978 med singeln "Jack and Jill". 1979 åtnjöt gruppen ännu en hit med "You Can't Change That". Gruppen gav ut fyra soloalbum innan de upplöstes efter en sista stor hit med "A Woman Needs Love" 1981. Parker solodebuterade 1982 med albumet The Other Woman där titelspåret nådde fjärdeplatsen på Billboard Hot 100-listan. 1984 fick Parker så sin största hit med "Ghostbusters" som blev en stor framgång i många länder. Resterande delen av 1980-talet åtnjöt han några mindre singelframgångar men efter ett albumsläpp 1991 dröjde det fram till 2006 innan han släppte ett nytt album. Detta är också hans senaste studioalbum.

Parker har samarbetat med den svenska musikern Nils Landgren på dennes skivor Creole Love Call (2005) och Licence To Funk (2007).

Diskografi 

 A Woman Needs Love (1981)
 The Other Woman (1982)
 Woman Out of Control (1983) 
 Ghostbusters (Soundtrack) (1984) 
 Chartbusters (1984) 
 Sex and The Single Man (1985) 
 After Dark (1987) 
 I Love You Like You Are (1991)
 I'm Free (2006)

Externa länkar
Ray Parker, Jr. på Allmusic

Amerikanska gitarrister
Födda 1954
Män
Levande personer
Bror Lindh

Bror John Lindh (även namnet Bror Johan Lindh förekommer), född 19 juli 1877 i Prästbol, Frykeruds församling, Värmland, död 6 februari 1941 i Grönäs, Grava församling, Värmland, var en svensk målare, tecknare och grafiker som ingick i Rackstadgruppen.

Bakgrund och namnet
Bror Lindh kom från släkten Jansson-Lindh som verkat som bondemålare ända sedan 1700-talet. Bror Lindhs efternamn stavades ursprungligen Lind. Hans far målaren Carl Jansson, född 1844, lade till Lind i efternamnet i samband med att han 1863 åkte till Stockholm som målargesäll. Någon gång efter 1910 ändrade Carl Jansson Lind sitt namn till Karl Johan Lindh innan han dog 1914. I viss litteratur kan man läsa att Carl Jansson Lind utbildade sig till stafflimålare på Konstakademien i Stockholm 1881-1886. Detta stämmer inte för Carl var aldrig elev på Konstakademien utan han har förväxlats med en annan person med namnet Carl Johan Lind, född i Stockholm 1863.

Utbildning
Bondemålarna var mångsidiga hantverkare som kunde blanda färger, måla ornament, möbler, schabloner mm. Hans far var yrkesmålare och efter skoltiden lärde sig Bror dekorations-målning och började arbeta i en färghandel i Arvika. Efter skolgången hjälpte Bror Lindh sin far med yrkesmåleri och dekorationsmålning. Han begav sig sedan till Arvika och fick där lektioner av målaren Gustaf Fjæstad. Denne tyckte ynglingen hade talang och uppmanade honom att söka till Konstnärsförbundets målarskola. Han blev antagen där 1899 men var mer intresserad av studentlivet än av undervisningen.

Värmland och Rackstadgruppen

I Stockholm mötte han modejournalisten Elsa Klein som han förälskade sig i. Hon besvarade dock inte hans känslor och förkrossad återvände han sedan till Värmland där han tillsammans med kamraten Walter Hülphers beslöt sig för att leva ett liv i kyskhet och fattigdom. Efter en tid återvände kamraterna till ett mer normalt liv. Bror Lindh tog åter lektioner av Gustaf Fjæstad och utvecklade en egen stil med dämpad färgskala. På 1920-talet drog han sig undan allt sällskapsliv och levde isolerat. Under de sista åren bodde han ensam i sitt torp i Grönäs. Lindh är representerad vid bland annat Moderna museet, Göteborgs konstmuseum och Värmlands museum.

Referenser

Se även
J:son Lindh, för en historik kring släktnamnen.

Svenska målare under 1900-talet
Personer från Frykeruds socken
Födda 1877
Avlidna 1941
Män
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Representerade vid Moderna museet