Internationella fredsbyrån

Internationella Fredsbyrån (Bureau international de la paix (BIP), engelska International Peace Bureau (IPB)) är världens äldsta internationella fredsorganisation. Byrån grundades 1 december 1891 i Bern i Schweiz under namnet Bureau international permanent de la paix, den permanenta Internationella Fredsbyrån, efter ett beslut på den tredje universella fredskongressen i Rom, juli 1891.

Initiativtagare Élie Ducommun som var dess förste ledare och 1902 erhöll Nobels fredspris. En av initiativtagarna, och byråns förste ordförande var dansken Fredrik Bajer, som 1908 fick Nobels fredspris för sitt arbete. Organisationen Bureau international permanent de la paix fick fredspriset 1910 och namnet ändrades till det nuvarande år 1912. Från och med 2012 har elva andra Nobelfredsprisvinnare varit medlemmar i IPB. Idag har IPB / BIP över 300 medlemsorganisationer från mer än 70 länder. Huvudkontoret ligger i Berlin. De har också kontor i Genève och Barcelona. Fram till 2017 var det huvudkontor i Genève.

Fredsbyrån blev en centralorganisation som samlade ett stort antal fredsrörelser under slutet av 1800-talet och början på 1900-talet. Byrån fick ansvaret för organisationen av de universella fredskongresserna som hölls i slutet av 1800-talet och framåt.
Dessa fredskongresser tog bland annat fram ett första regelsystem för folkrätten och regler för "humanisering" av krigföring, till exempel förbud mot användning av vapen som orsakar onödigt lidande.

Deras huvudprogram är Global Campaign on Military Spending (GCOMS) och Avrustning för Utveckling, som fokuserar på kärnvapen och konventionella vapen, samt biologiska vapen, landminor och handeldvapen.

IPB / BIP har rådgivande status vid FN:s ekonomiska och sociala råd (ECOSOC) och kopplar statusen till FN:s avdelning för global kommunikation.

Global Campaign on Military Spending 
Den globala kampanjen för militära utgifter (GCOMS) är en permanent, global, heltidskampanj som skapades i december 2014 av IPB för att ta itu med den globala frågan om överdrivna militära utgifter.

Syftet med kampanjen är att driva världens regeringar att investera pengar i hälso-, utbildnings-, sysselsättnings- och klimatförändringssektorerna i stället för militär. Det kräver också en årlig minimiallokering på 10% från militära budgetar i alla stater. Slutligen förespråkar den minskningen av vapenproduktionen och internationell vapenhandel.

Kampanjen organiserar den globala dagen för militära utgifter (GDAMS) för att öka allmänhetens, medias och politiska medvetenhet om kostnaderna för militära utgifter och behovet av att investera i nya prioriteringar.

GCOMS förvaltas från det decentraliserade Barcelona, Spaniens IPB-kontor i samordning med Center Delàs of Peace Studies. Mer än 100 organisationer från 35 länder har anslutit sig till kampanjen.

Atomnedrustningsaktivitet 
IPB har varit i spetsen för kärnvapenavrustning sedan 1945, inklusive:

 Icke-spridningsavtalet (NPT)
 Comprehensive Nuclear-Test-Ban Treaty (CTBT)
 World Court Project
 Treaty on the Prohibition of Nuclear Weapons (TPNW)

IPB håller för närvarande på kampanj för att uppmuntra signering och ratificering av TPNW så att det kan träda i kraft.

Seán MacBride Peace Prize 
Seán MacBrides fredspris grundades 1992 och delas ut av International Peace Agency till individer eller organisationer som "har gjort enastående arbete för fred, nedrustning och / eller mänskliga rättigheter." Den är uppkallad efter Seán MacBride, en vinnare av Nobels fredspris som var ordförande för IPB 1968-74 och president 1974–1985.

Mottagare 
Följande är mottagare av Seán MacBride fredspris sedan starten 1992:

Förvaltning 
Organisationenens tjänstemän väljs för tre år i taget. Vid den senaste kongressen som hölls i London den 19 oktober 2019 valdes en ny grupp av IPB-tjänstemän.

President 
Organisationen leds av två presidenter, en manlig och en kvinnlig.

Kassör

Vicepresidenter 
Vicepresidenterna ersätter  presidenten vid behov.

Styrelsemedlemmar

Anställda

Nobels fredspriser 

IPB:s arbete belönades av Nobels fredspris 1910, vilket också delas ut till några av dess medlemmar:

 1901: Frédéric Passy (Frankrike), IPB-rådets ledamot
 1902: Élie Ducommun och Albert Gobat (Schweiz), första hedersekreteraren för IPB.
 1905: Bertha von Suttner (Österrike), författare och heders vice president för IPB.
 1907: Ernesto Moneta (Italien), IPB-rådets ledamot.
 1908: Fredrik Bajer (Danmark), hederspresident för IPB.
 1910: International Peace Office.
 1911: Alfred Fried (Österrike), IPB-rådsmedlem.
 1913: Henri La Fontaine (Belgien), ordförande för IPB.
 1927: Ludwig Quidde (Tyskland), IPB-rådets ledamot.
 1959: Philip Noel-Baker (Storbritannien), IPB:s vice president.
 1962: Linus Pauling (USA), IPB-vice president.
 1974: Seán MacBride (Irland), IPB-ordförande och president.
 1982: Alva Myrdal (Sverige), IPB-vice president.

Tidigare presidenter 
IPB leds av två presidenter, en man och en kvinna, vilket säkerställer en könsbalans inom ledarskapet. Varje president kan för närvarande tjänstgöra upp till två treårsperioder.

 Henri La Fontaine – 1907–1943
 Ernst Wolf – 1963–1974
 Seán MacBride – 1974–1985
 Bruce Kent – 1985–1992
 Maj Britt Theorin – 1992–2000
 Cora Weiss – 2000–2006
 Tomas Magnusson – 2006–2013
 Ingeborg Breines – 2009–2016
 Reiner Braun – 2013–2019
 Lisa Clark – 2016– 
 Philip Jennings – 2019–

Källor

Externa länkar 
Internationella Fredsbyråns hemsida (engelska)
Nobelprize.org, organisationens historia (engelska)

Fredsrörelse