kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Palasthotel

Palasthotel (även känt som Palast-Hotel och Palast Hotel) var ett hotell i Berlins östra del. Det färdigställdes 1979 och revs 2001.

Palasthotel låg i anslutning till Palast der Republik. Det var DDR:s lyxhotell och byggdes av Siab 1976–1979. Hotellet drevs fram till 1990 av Interhotel DDR. Senare tog Radisson Blu över driften. Det hade 600 rum och 1 000 bäddar. Efter murens fall 1989 köptes hotellet av Radisson Blu och drevs vidare innan man valde att riva det gamla hotellet för att bygga ett nytt lyxhotell – dagens Radisson Blu.

Historia
Palasthotel byggdes som en del av det nya området kring Spree som Östtyskland skapade under 1970-talet. På andra sidan låg Palast der Republik. På området låg tidigare bostadshus som förstördes under kriget och som revs 1950. Komplexet ritades av Ferenc Kiss och byggarbetena leddes av Erhardt Gisske.

I Palasthotel återfanns sju restauranger, tre barer och ett kafé. Entrén låg på innergården där en uppfart förde besökarna fram till entrén. Hotellet var inte öppet för östtyska medborgare utan enbart västbesökare. Stora delar av hotellet kontrollerades av Stasi via video- och avlyssningsapparatur, och byggnaden var ett så kallat spionhotell. Under byggtiden avstängdes utländska byggnadsarbetare från bygget i tre dagars tid, innan hotellet invigdes.

Fram till 1992 var Interhotel AG ägare då Radisson SAS tog över. Hotellet började rivas 2000 för att ge plats åt DomAquarée där en modern efterföljare ligger i komplexets ena del.

Se även
Palast der Republik

Referenser

Noter

Allmänna källor

Berlin-Mitte
Byggnader och anläggningar i Berlin
Ej längre existerande byggnader i Tyskland
Historiska hotell i Tyskland
Östtyska företag
1979 i Östtyskland
Dennis Russell Davies

Dennis Russell Davies, född 16 april 1944 i Toledo, Ohio, är en amerikansk dirigent och pianist. Han har en bred repertoar från barockmusik till modern musik.

Biografi
Davies har studerat vid Juilliard School of Music och började sin dirigentbana som ledare för Saint Paul Chamber Orchestra (1972–80) och för American Composers Orchestra i New York (1977–2002). I Europa hade han uppdrag som chefsdirigent för Württembergisches Staatstheater i Stuttgart (1980–1987) och vid flera orkestrar i Bonn (1987–1995). År 1997–2002 var han chefsdirigent för radioorkestern i Wien. År 1997 blev han utnämnd till professor vid Mozarteum i Salzburg och är även chefsdirigent för Landestheater i Linz sedan 2002.

Davies har gästdirigerat hos symfoniorkestrarna i bland annat Cleveland, Philadelphia, Chicago, San Francisco, Boston, New York Philharmonic, Gewandhausorkester Leipzig, Academia di Santa Cecilia Roma, Orchestra Filarmonica della Scala Milano, Münchener Philharmoniker, Berliner Philharmoniker och Concertgebouworkestern i Amsterdam, Orchestre de la Suisse Romande, samt vid flera festivaler, bland andra vid Bayreuthfestspelen (1978, 1979 och 1980) och Festspelen i Salzburg. 

Davies har samarbetat med flera berömda regissörer som Harry Kupfer, Götz Friedrich, Achim Freyer, Peter Zadek, Robert Altman, Juri Ljubimov, Daniela Kurz, Robert Wilson och Ken Russell.

Externa länkar 
 Tyskspråkig biografi
 American composers
 Biografi för Cabrillo Festival

Amerikanska dirigenter
Amerikanska pianister
Amerikanska musiker under 1900-talet
Amerikanska musiker under 2000-talet
Personer från Toledo, Ohio
Födda 1944
Levande personer
Män
Alumner från Juilliard School
I hennes majestäts tjänst

I hennes majestäts tjänst är den nionde romanen av Jan Guillou om den svenska underrättelseofficeren Carl Hamilton, utgiven 1994.

Handling

En serie mord i England förbryllar först New Scotland Yard, men får efterhand en alltmer politisk innebörd och blir så småningom en fråga för den civila säkerhetstjänsten  MI5 och den militära säkerhetstjänsten MI6. Under en privat släktresa till ätten Hamiltons stamgods i Skottland träffar Carl sir Geoffrey Hunt, DG:s vän och brittiska motsvarighet. De kommer fram till att svensk assistans i fallet skulle lösa en hel del problem. En väpnad attack utanför Rosenbad och en olyckshändelse med dödlig utgång i Carls familj är början till något som är mycket större...

Skönlitteratur 1994
Romaner av Jan Guillou
England i skönlitteratur
Skottland i skönlitteratur
Cybernator

Cybernator, i Japan Assault Suits Valken, är ett run and gun-spel utvecklat av NCS Corp och publicerat av Konami. Spelet kom till SNES i Japan den 18 december 1992, i USA 1993 och till Playstation 2 2004.

Bakgrundshistorien
Spelet utspelar sig i en framtid, då jordens fossilbränslen börjat sina. Ett storkrig om resurserna rasar, men det bråkas också om territoriella anspråk på månen. De två krigförande parterna, "Axelmakterna" ("Axis") och "Federationen" ("Federation) har möjligheten till rymdfart med rymdstationer och massförstörelsevapen. 

Jake är spelets protagonist. Han är soldat i "Stillahavsstaternas marinkår" ("Pacific States' Marine Corp") och styr en av Federationens mecha. Utrustningen är likt en människa, med armar, ben, torso och huvud. Den är utrustad men olika vapen och finesser, bland annat kan den användas begränsat i luften, och landas.

Jake och hans pluton skall förstöra "Bildvorg", Axelmakternas starkaste Mecha. Men först skall ett antal uppdrag genomföras.

Även om Cybernator kom efter Target Earth, utspelar sig Cybernator ett decennium före Target Earth.

I Assault Suit Valken 2, gör Jake ett cameouppträdande som 30-årig veteransoldat som hjälper till i striden som NPC.

Referenser

Externa länkar
Youtube - Cybernator Gameplay

Super NES-spel
Playstation 2-spel
Datorspel 1992
Konami-spel
SSN

SSN är en förkortning och kan syfta på:

Stridsskola Nord, en tidigare officershögskola inom Försvarsmakten.
En amerikansk klassificering för jaktubåtar med kärnreaktordrift, (läs atomubåt). SS står för ubåt och N för kärnkraft.
En NATO-beteckning, SS-N-x, på sovjetiska och senare ryska sjömålsrobotar Surface-to-Surface Naval, där x står för ett ordningsnummer, till exempel SS-N-2 Styx.
Flygfyr

Flygfyr är en ljusfyr avsedd för flygnavigering. Flygfyrar användes i Sverige främst under 1930-talet utefter flygstambanorna Stockholm–Malmö och Oslo–Göteborg–Malmö där de bildade pärlband av 15–20 meter höga master på 20 till 30 kilometers avstånd emellan.

I dagligt tal används ordet flygfyr ibland även om radiofyrar avsedda för flyget.

1932 års riksdag beslutade om utbyggnad av dessa två flygstambanor, vilket innefattade byggandet av både ljusfyrar och hjälpflygplatser. Det skulle dels öka säkerheten för nattpostflyget från Stockholm till kontinenten och ge det möjlighet att operera hela året, inte bara under sommarnätterna. Det skulle även gynna uppkomsten av internationell linjetrafik genom Sverige. De enda reguljära trafikflygförbindelserna vid denna tid var Stockholm–Finland och Malmö–kontinenten. Svenskt inrikesflyg saknades.

Andra navigeringshjälpmedel utvecklats dock så att man mot slutet av 1930-talet inte längre hade så stor nytta av de optiska flygfyrarna. Vid mitten av 1940-talet hade luftfartsmyndigheten ansvar för 35 ljusfyrar och 14 radiofyrar.

En flygfyr har bevarats till eftervärlden, nummer 107 som tidigare stått i Smedby strax öster om Norrköping. Den skänktes 1981 till Luftfartsverket av Norrköpings kommun. Samtidigt placerades den i Oxelbergsparken, beläget i anslutning till Luftfartsverkets huvudkontor.

Idag finns bara tre kvar i landet. Den enda som står på sin ursprungsplats är Flygfyr 143 som står ovanpå vattentornet i Norrtälje. Den 12 januari 2011 var det högtidlig invigning. Då tändes fyren igen efter att ha renoverats under 2010.

Referenser

Luftfartsanläggningar
Navigation
Super Tennis

Denna sida handlar inte om spelet Super Tennis till Sega Master System

Super Tennis är ett tennisspel till Super Nintendo som utkom 1991.

Man kan välja mellan 16 olika karaktärer, 8 män och 8 kvinnor. Spelet har tre spellägen: Singel, där man kan spela mot en annan person eller mot datorn, dubbel, där du och eventuellt en annan person kan para ihop er på något sätt i en dubbelmatch samt Circuit mode. Circuit mode innehåller flera tourer där man spelar genom turneringar för att få högre rankning och siktar mot att nå rankingtoppen. Det finns fyra mindre, och fyra större turneringar där varje spelas på ett av underlagen hårt, gräs eller grus.

Externa länkar 
 
 Super Tennis Review from Mean Machines Archive

Super NES-spel
Tennisspel
Datorspel 1991
Sportspel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Afri-Cola

Afri-Cola, är ett tyskt colamärke som funnits sedan 1931. Afri-Cola ingår i Mineralbrunnen Überkingen-Teinach AG. En av företagets mest kända slogans är alles ist in afri-cola ("Allt är i Afri-Cola").

1864 grundades bolaget F. Blumhoffer Nachfolger GmbH i Köln. Man tillverkade essenser för tillverkning av likörer, snaps och läskedrycker. Man koncentrerade sig efterhand på tillverkning av läskedrycker. 1931 lanserades Afri-Cola och företaget växte till att finnas över hela Tyskland.

Afri-Cola tappade under 1960-talet marknadsandelar till amerikanska Coca-Cola men har lyckats stanna kvar på marknaden vid sidan av dominanten. Samtidigt finns man i flera andra länder, bland annat i Saudiarabien. Afri-Cola har en större halt koffein än många andra coladrycker (250 mg/liter). Under många år leddes företaget av Karl Flach.

Företaget har haft flera framgångsrika reklamkampanjer som bidragit till kultstatusen. 1968 kom en klassisk reklamkampanj skapad av Charles Paul Wilp. I reklamen under parollen "Super-sexy-mini-flower-pop-op-cola – alles ist in Afri-Cola" användes berömda modeller som Marianne Faithfull, Amanda Lear, Donna Summer, Marsha Hunt. I samband med 70-årsjubileet 2001 gjorde Wim Wenders en reklamfilm för Afri-Cola.

Under senare år har man försökt positionera om sig på marknaden med blandad framgång. Ett försök att minska koffeindosen för att nå flera kunder slog inte alls. En populär flaskvariant är den på 20 cl i glas som används av restauranger och caféer.

Se även
Bluna

Externa länkar 
afri-cola.de 
Aus Liebe zur Limo; Premium-Cola vs. afri-cola; Achim Graf; Die Zeit Nr. 34, 2005; 18 augusti 2005

Cola
Club-Cola

Club-Cola är en tysk coladryck, framförallt populär i det forna DDR.

Club-Cola togs fram under DDR-tiden som ett svar på de coladrycker som fanns i väst. Tillverkningen av Club-Cola startade 1967 i Berlin och drycken blev snabbt mycket populär.

Se även
Vita Cola
 
Cola
Östtyskland
Spandau (stadsdelsområde)

För andra betydelser, se Spandau.

Spandau är ett stadsdelsområde (Bezirk) i västra Berlin. I Spandau ingår stadsdelarna Falkenhagener Feld, Gatow, Hakenfelde, Haselhorst, Kladow, Staaken, Siemensstadt, Spandau och Wilhelmstadt.

Historia 
För Spandaus historia före 1920, se Spandau (stadsdel).

Spandau var, i likhet med flera andra städer och byar i Berlins utkanter, fram till Berlins stora förvaltningsreform 1920 en självständig stad med egna stadsrättigheter. Spandau och den medeltida borgen som sedermera bildade kärnan i Zitadelle Spandau är äldre än staden Berlin själv, och många Spandaubor identifierar sig starkare med Spandau än med Berlin. Det nuvarande stadsdelsområdet Spandau omfattar förutom den tidigare staden Spandau även många omkringliggande småorter och tidigare gods som 1920 införlivades i Berlin.

Spandaus stadsdelsområde kom efter andra världskriget att bli del av den brittiska ockupationssektorn i Västberlin, fram till 1990. I Spandaus utkanter gjordes vissa justeringar av gränsdragningen mot den sovjetiska ockupationssektorn 1945, för att möjliggöra att Gatows flygplats, som låg på gränsen, skulle bli del av den brittiska sektorn. I utbyte avträdde britterna västra delen av stadsdelen Staaken (Staaken-West) till den sovjetiska sektorn, så att Berlinmuren kom att skilja detta område från Västberlin. Staaken-West var fram till 1990 en självständig kommun i DDR. Vid Två plus fyra-fördraget om Tysklands återförening beslutades att Staaken-West åter skulle bli en del av stadsdelsområdet Spandau i Berlin, vilket stadsdelen varit sedan dess.

Efter andra världskriget upprättade de allierade ockupationsmakterna 1947 Spandaufängelset där krigsförbrytare satt.  Fängelset revs när den sista fången, Rudolf Hess, dog 1987.

Kultur och sevärdheter 

Bland områdets sevärdheter märks Zitadelle Spandau, Bundeswehrs flygvapenmuseum i Gatow och den medeltida stadskärnan i stadsdelen Spandau.

Vänorter 
Berlins stadsdelsområden har en tradition av att upprätthålla egna vänortsutbyten, då de till invånarantalet är jämförbara med en större stad. Följande orter och distrikt har officiella utbyten med stadsdelsområdet Spandau:
:
 Nauen, Landkreis Havelland, Brandenburg, sedan 1988
 Siegen och Kreis Siegen-Wittgenstein, Nordrhein-Westfalen, sedan 1952
: Luton, sedan 1959
: Asnières-sur-Seine, sedan 1959
 : Ashdod, sedan 1968
 : İznik, sedan 1987

Se även
Spandau Ballet
Spandau (stadsdel)
María de las Mercedes av Orleans

María de las Mercedes av Orleans (María de las Mercedes Isabel Francisca de Asís Antonia Luisa Fernanda Felipa Amalia Cristina Francisca de Paula Ramona Rita Cayetana Manuela Juana Josefa Joaquina Ana Rafaela Filomena Teresa Santísima Trinidad Gaspara Melchora Baltasara de Todos los Santos), född 24 juni 1860 i Madrid, Spanien, död 26 juni 1878 i Madrid, Spanien; drottning av Spanien; gift med sin kusin Alfons XII av Spanien 1878.

Biografi

Tidigt liv
Hon var dotter till Antoine av Orléans, hertig av Montpensier och Luisa av Spanien, som var syster till Isabella II av Spanien.

Hon föddes på Palacio Real de Madrid (kungliga slottet) i Madrid men växte upp i Sevilla. 1872 träffade hon sin kusin, den blivande kung Alfons XII, för första gången och de unga tu förälskade sig inom kort. 19 år gammal tillkännagav Alfons att han hade för avsikt att gifta sig med den 16-åriga Mercedes. Hans mor, drottning Isabella, sägs ha blivit rasande – hon hade nämligen planerat att han skulle ingå äktenskap med den då endast 10-åriga Blanca, dotter till tronpretendenten Don Carlos, hertig av Madrid. Det sägs att Alfons då svarade: "Jag kommer aldrig att gifta mig mot min vilja".

María de las Mercedes var en vacker och spröd ung kvinna, hon hade stora svarta ögon som omgavs av långa ögonfransar och hennes hår var "svart som Andalusiens nätter".

Drottning
Förlovningen firades vid en stor bal i december 1877 och bröllopet ägde rum, under stor pompa och ståt, i Atochakyrkan den 23 januari 1878. Deras äktenskap var ett av de mest populära i Spaniens historia och bröllopsfestligheterna var helt enorma, med flaggor, musik, dans och tjurfäktning.

Fem månader senare avled Maria i tyfus; hennes man var helt förtvivlad av sorg och lär aldrig helt ha återhämtat sig från chocken. Hennes lik ikläddes en svart- och vit nunnedräkt och hon fick sin gravplats i El Escorial utanför Madrid; hon fick dock inte vila i den kungliga kryptan, eftersom den endast är avsedd för drottningar som fött en tronarvinge. 

María hade varit en av initiativtagarna till byggandet av en ny kyrka i Madrid, Catedral de la Almudena (mittemot Palacio Real; för övrigt den kyrka där den spanske kronprinsen Felipe av Spanien gifte sig med Letizia Ortiz i maj 2004). Kyrkbyggandet påbörjades 1883. Hennes kropp flyttades dit den 8 november 2000 i enlighet med en önskan som en gång i tiden uttryckts av hennes gemål.

Referenser  

 https://dbe.rah.es/biografias/11475/maria-de-las-mercedes-de-orleans-y-borbon

Spaniens drottningar
Huset Bourbon-Orléans
Födda 1860
Avlidna 1878
Kvinnor
Staaken

Staaken är en stadsdel i stadsdelsområdet Spandau i västra Berlin, ursprungligen införlivad i Berlin 1920.  Under åren 1945-1990 var stadsdelen delad mellan den brittiska sektorn i Västberlin och den sovjetiska sektorn i Bezirk Potsdam i Östtyskland.  Sedan 1990 är hela Staaken åter en del av staden Berlin.

Geografi

Historia 

Staaken var tidigare känt som platsen för en av kontrollstationerna mellan Östtyskland och Västberlin, på Heerstrasse.  Genom ett markutbyte i augusti 1945 mellan den brittiska ockupationssektorn i Västberlin och den sovjetiska ockupationsektorn kom stadsdelen Staakens västra del, West-Staaken, som tidigare tillhört Berlin och den brittiska sektorn, att tillfalla den sovjetiska sektorn.  Orsaken till markutbytet var att det brittiska flygfältet, Gatows flygplats, tidigare legat delvis utanför Berlins stadsgräns, i den sovjetiska sektorn.  De västra delarna kom att inordnas i Bezirk Potsdam i DDR fram till 1990, då de återgick till staden Berlin.  Av detta skäl ligger platsen för den gamla gränskontrollen idag ett stycke öster om Berlins nuvarande stadsgräns, samma som gällde före kriget 1920-1945.

Kultur och sevärdheter 

Bland Staakens sevärdheter räknas berget Hahneberg, egentligen två berg. Det ena är ett högre, konstgjort berg skapat när ett grustag schaktats igen, idag ett frilufts- och rekreationsområde. Väster om detta Hahneberg ligger Fort Hahneberg på det ursprungliga Hahneberg.  Fortet utgjorde en del av Spandaus befästningar, uppfört 1888 som det sista nyuppförda fortet av denna typ i Tyskland.  Fort Hahneberg är idag museum och är bland annat känt som inspelningsplats för filmen Inglourious Basterds.

Bostadsområdet Gartenstadt Staaken, uppfört under 1910-talet, räknas som arkitektoniskt viktigt, då det tjänade som förebild för flera under 1920-talet uppförda förortsstäder i Berlin och Tyskland. 

Bostadsområdet Neu-Jerusalem, ett avantgardistiskt exempel på 1920-talets Nya saklighet inom arkitekturen, uppfördes 1925 i områdets västra del omkring Heerstrasse och ritades av Erwin Anton Gutkind. Namnet på området kommer från de karakteristiska kubiska husformerna. Området är sedan 1992 kulturminnesmärkt.

Kända Staakenbor 
 Katarina Witt, skådespelerska och tidigare östtysk konståkare, född 1965 i West-Staaken, DDR.

Källor

Externa länkar 

 
Trädgårdsstäder
Super Soccer

Super Soccer är ett fotbollsspel till Super NES som utkom 1991 i Japan och maj 1992 i USA. Spelet utvecklades av Human Entertainment och släpptes av Nintendo. Spelaren kan välja bland 16 olika landslag att spela med.

Lag 
Efter ranking

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 Super Formation Soccer på superfamicom.org
  1UP, skillnader mellan japanska och västerländska versioner.
  スーパーフォーメーションサッカー / Super Formation Soccer på Super-Famicom.jp

Super NES-spel
Fotbollsspel
Datorspel 1991
Sportspel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Campbellöarna

Campbellöarna (Campbell Islands) är en ögrupp bland Nya Zeelands subantarktiska öar, som tidigare tillhörde Australien men som idag tillhör Nya Zeeland.

Geografi
Campbellöarna, som ligger sydöst om Nya Zeeland, består främst av huvudön Campbell (Campbell Island), och flera klippiga småöar som Dent Island, Folly Island och Jacquemart Island.

Campbell-ön (Campbell Island) (), är den största ön bland Campbellöarna. Den är 115 km², klippig och med den högsta höjden Mount Honey 567 meter över havet på sydsidan. En lång fjord som mynnar ut på östsidan av ön nästan delar ön i två delar. denna fjord fungerar som hamn och har fått samma namn som kapten Hasselburghs fartyg, nämligen Perseverance harbour

Dent Island () ligger 3 km väster om Campbell-ön. 

Jacquemart Island (), är den allra sydligaste delen av Nya Zeeland.

Historia
Campbellöarna upptäcktes 1810 av kaptenen Frederick Hasselburgh på sälfångarfartyget "Perseverance", som ägdes av det Sydney-baserade företaget Campbell & Co, som kom att ge ögruppen och huvudön sitt namn. Huvudön blev val- och sälfångarnas bas och öarnas populationer av sälar kom nästan att utrotas.

Fram till 1995 var en meteorologisk station i närheten av norra stranden av Perseverance Harbour bemannad året runt men idag finns människor på ön bara periodvis för forskningändamål.

Området upptogs på Unescos världsarvslista 1998.

2003 hade man lyckats utrota den population råttor som tidigare sjöfarare tagit med sig till ön och som ställt till stor skada bland djurlivet, och då främst bland fåglarna på ön.

Djurliv
Djurlivet på öarna har decimerats hårt av jakt och av introducerade rovdjur som råttor. Man kan nämna att det på öarna häckar kungsalbatross (Diomedea epomophora), campbellkricka (Anas nesiotis) och gulögd pingvin (Megadyptes antipodes).

På 1970-talet återfann man en liten population av den flygoförmögna campbellkrickan på Dent-ön. Denna kricka trodde man var utdöd sedan över 100 år eftersom den hade försvunnit från Campbell-ön vilket tidigare varit krickans huvudsakliga häckningsområde. Detta på grund av att de råttor som sjöfarare tagit med sig till ön hade gått hårt åt populationen att de försvunnit helt. Men på Dent-ön hade den överlevt eftersom ön saknar rovdjur och råttor. Dock är häckningsområdet för campbellkrickan bara en liten del av öns tjugotal hektar eftersom merparten bara är kala klippor. 1984 startade man ett program för att rädda campbellkricka då man förde fyra individer till Mount Bruce wildlife centre. 1997 rapporterade man dock att populationen hade minskat då man bara återfann tre fåglar.

Externa länkar
 karta över Campbellöarna 
 om Campbellöarna 
 Information om Campbellkrickan och bild av Dent-ön 

Nya Zeelands ögrupper
Ögrupper i Stilla havet
Nya Zeelands subantarktiska öar
George C. Stebbins

George C Stebbins, född den 26 februari 1846, död den 6 oktober 1945, var en amerikansk sångledare, sångboksutgivare och kompositör, verksam inom baptiströrelsen i USA.

Sånger
Alla tvivel bär till Jesus 
Du är min klippa, Jesus min Herre
Fyll jorden med lovsång
Vi talar om sällhetens land

Externa länkar
 Biografisk artikel om Stebbins på cyberhymnal.com

Amerikanska koralkompositörer
Män
Födda 1846
Avlidna 1945
Super Castlevania IV

Super Castlevania IV, i Japan Akumajō Dracula, SNES-spel från Konami. Ingår i Castlevania-serien och utkom i Japan den 31 oktober 1991, i USA 1991 och i Europa den 27 augusti 1992.

Källor 

Datorspel 1991
Castlevania-spel
Super NES-spel
Virtual Console-spel till Wii
Virtual Console-spel till Wii U
Santarém

Santarém eller Santarem kan syfta på:

Geografi

Brasilien 

 Ituberá (ort) – Bahia, 
 Santarém, Pará – stad och kommun i Pará, 
 Santarém (kommun i Brasilien, Paraíba),

Portugal 

 Santarém (distrikt) – 
 Santarém, Portugal  – en kommun i distriktet Santarém 
 Santarém (distriktshuvudort) –  
 Santarém (freguesia i Portugal, Santarém, Santarém, lat 39,20, long -8,69) – 
 Santarém (freguesia i Portugal, Santarém, Santarém, lat 39,23, long -8,72) – 
 Santarém (freguesia i Portugal, Santarém, Santarém, lat 39,26, long -8,69) – 

Robotskapade Brasilienförgreningar
Robotskapade Portugalförgreningar
Berislav Klobučar

Berislav Klobučar, född 28 augusti 1924 i Zagreb, död 13 juni 2014 i Wien, var en kroatisk dirigent.

Biografi 
Klobučar studerade i Salzburg för Clemens Krauss och Lovro von Matačić. Han var därefter verksam vid Kroatiska nationalteatern i Zagreb (1943-1951), Wiens Opera (1953-), Operan i Graz (1960-1971), Kungliga Operan i Stockholm (1972-1981), Nice Opera (1983-), Metropolitan Opera (1968) och Bayreuthfestspelen (1964, 1967, 1968 och 1969).

Källor

Kroatiska dirigenter
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Personer i Kroatien under 1900-talet
Musiker från Zagreb
Födda 1924
Avlidna 2014
Män
Startropics

Startropics är ett äventyrsspel till NES från Nintendo som utkom i USA 1990 och i Europa den 20 augusti 1992. Spelet utspelar sig i Söderhavsregionen. Spelet handlar om basebollspelaren Mike Jones som skall åka till Söderhavet på semester. Där skall han träffa sin farbror "Dr. Steve Jones". Då Mike kommer fram är hans farbror försvunnen. Man ser spelscenerna ungefär som i det första Zeldaspelet, det vill säga snett uppifrån. 1994 kom uppföljaren Zoda's Revenge: StarTropics II.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Startropics på Virtual Console (Nordamerika) (Europa)
RPG Classics - StarTropics Shrine

StarTropics på NinDB

Datorspel 1990
NES-spel
Oceanien i fiktion
Virtual Console-spel till Wii