kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Richard Levinson

Richard Levinson, född 7 augusti 1934 i Philadelphia, Pennsylvania, död 12 mars 1987 i Los Angeles, Kalifornien, var en amerikansk manusförfattare mest ihågkommen för skapandet av Columbo tillsammans med William Link.

Kort om Levinson
Levinson föddes i Philadelphia, Pennsylvania, och under sin skoltid gick han på University of Pennsylvania där han studerade ekonomi. 1956 tog han sin examen i ekonomi. Det var för övrigt under sin skoltid som han lärde känna William Link där de gemensamt började intressera sig för film. Efter sin skoltid gick han med i USA:s armé där han tjänstgjorde mellan åren 1957 och 1958. 1969 gifte han sig med Rosanna Huffman.

Levinson och Link
Efter examen och det militära flyttade han och Link till New York för att satsa på en karriär inom filmbranschen. 1959 kom så deras första film, dramat Chain of Command som handlade om militärlivet. Filmen blev framgångsrik och valdes exempelvis av TV-Guide som den bästa filmen just då. Tack vare framgången med Chain of Command flyttade Levinson och Link 1960 till Los Angeles för att fortsätta sin karriär inom filmbranschen där de kunde teckna ett kontrakt med Four Star Productions. Under 1960-talet skrev de bland annat manus till diverse avsnitt av Jagad samt skapade den långlivade deckarserien Mannix (ej visad i Sverige).

1968 kom så deras absoluta genombrott när deras Broadwaypjäs Prescription: Murder filmades där Peter Falk fick rollen som den påträngande, men klurige cigarrökande kommissarie Columbo. Efter genombrottet med Prescription: Murder fortsatte de båda med Columbo.

1980-talet
Under 1980-talet fortsatte de sin karriär inom filmen och 1984 skapade de serien Mord och inga visor (Murder, She Wrote) efter att ha misslyckats med TV-serien Ellery Queen 1975. Mord och inga visor blev en sådan succé att den inte lades ned förrän 12 år senare.

Levinsons sista tid
Under sommaren 1986, bara några månader före hans död, hann Levinson bli färdig med sitt manus till filmen Hostile Witness(originaltiteln) som var en dramatisk skildring om en terrorist. 

I filmen försökte han ge ett giltigt försvar för en libanesisk terrorist som i en amerikansk domstol dömdes för ett brott som begicks i Spanien mot en amerikansk turnégrupp.

Levinson dog i hjärtattack den 12 mars 1987 i Los Angeles, Kalifornien.

Filmografi (i urval)
1961 – Alfred Hitchcock presenterar (manus, 2 avsnitt)
1962 – Alfred Hitchcock presenterar (manus, 5 avsnitt)
1964 – Jagad (manus till vissa avsnitt)
1968 – Columbo (skapare samt manus)
1975 – Ellery Queen
1984 – Mord och inga visor (skapare samt manus)

Källor
Museum of Broadcast Communications: Om Richard Levinson

New York Times den 13 mars 1987: Richard Levinson död

Födda 1934
Amerikanska manusförfattare
Avlidna 1987
Män
Personer från Philadelphia
Lundaloppet

Lundaloppet är ett årligt stads-/motionslopp i universitetsstaden Lund, som arrangeras av IFK Lund. Normalt går loppet av stapeln andra lördagen i maj. Loppet springs i sträckorna 5 eller 10 km och kan gås eller springas. Det finns också ett barnlopp på en knapp km. Bansträckningen går genom Lunds innerstad.

Loppet arrangerades första gången 1982, i samband med Lundakarnevalen och fick då namnet Karnevalsloppet. Eftersom karnevalen bara arrangeras vart fjärde år av Lunds Studentkår, fick loppet fortsättningsvis heta Lunkloppet. 1988 var det åter namnbyte och då till Tösamilen/Pågamilen. När IFK Lund 1997 tog över som ensam arrangör döptes loppet slutligen till Lundaloppet.
År 2015 invigdes en ny 10 km-slinga som passerar alla stadens miljöer och sevärdheter. Deltagarrekordet är 7490 personer från 2019.

Externa länkar
lundaloppet.se

Källor
IFK Lund FK

Svenska långlopp
Sport i Lund
Sankt Petersburgs flagga

Sankt Petersburgs flagga har en röd grundfärg och dekoreras i mitten av två korsade, silverfärgade ankare och en gyllene spira.

Flaggan blev antagen den 6 september 1991 och har proportionerna 2:3.

Regionflaggor i Europa
Sankt Petersburg
Thesleff

Thesleff  är en vitt förgrenad finländsk släkt, som först nämns 1594 i Viborg, då Hans Thesleff importerade varor från Lübeck till staden. Han var köpman och rådman. Han avled i Viborg 1615.

Från hans son Påvel löper en släktlinje med en i huvudsak militär inriktning. Den anknyter starkt till Österbottens infanteriregemente och Närpes. Många i släktlinjen skrev sitt namn Theslöf.

Hans Thesleffs son Peters släktlinje inleddes med uppstigande i den högre kronoförvaltningen. Peters son landshövdingen Johan Thesleff adlades och upphöjdes 1719 till friherre Stiernstedt. Hans andre son Peter blev liksom hans efterkommande till stor del ledande borgare och köpmän i Viborg. Ur släktlinjen adlades 1812 överkvartermästaren i Finland Alexander Thesleff med bibehållet släktnamn.

Medlemmar 
 Gösta Theslöf, militär
 Stephen Thesleff, neurofarmakolog
 Wilhelm Thesleff, militär

Litteratur
Carpelan, T: Ättartavlor för de på Finlands riddarhus inskrivna efter 1809 adlade, naturaliserade eller adopterade ätterna ', Riddarhusdirektionen 1942, s. 296-304
 

Finlands nationalbiografi
Finländska släkter
Lü Fengding

Lü Fengding är en kinesisk politiker och diplomat som tjänstgjorde som Folkrepubliken Kinas ambassadör i Sverige åren 2004–2008.

Han hade ansvaret för en rad viktiga händelser i de svensk-kinesiska förbindelserna. I februari 2005 invigde han Konfuciusinstitutet vid Stockholms universitet. Han hade också ansvar för som Hu Jintaos statsbesök 2007 och stödde Ostindiefararen Götheborgs seglats till Kina 2005–2007.  Han var också engagerad i Fanerduns satsning i Kalmar och invigde China Europe Business & Exhibition Center i september 2007.

2007 försökte ambassaden enligt pressrapporter påverka den moderate riksdagsmannen Göran Lindblad att inte hålla ett tal i Bryssel till stöd för demokrati i Kina.

Wang är sedan 2008 ledamot av Kinesiska folkets politiskt rådgivande konferens.

Källor

"Sino-Swedish relations will be more prosperous", intervju med Lü Fengding i Folkets dagblad, 2007-12-25.

Kinas ambassadörer i Sverige
Kinesiska kommunister
Män
WP:Projekt Kina
Gholamreza Takhti

Gholamreza Takhti (persiska غلامرضا تختی), född 27 augusti 1930 i Teheran, Iran, död 7 januari 1968), är Irans mest berömde brottare genom tiderna. Han var berömd för sin sportslighet och sitt kurage. Han är ännu känd under smeknamnet Jahan Pahlavan, "världshjälten".

Medaljer

Olympiska spelen

- Guld Melbourne 1956
- Silver Helsingfors 1952
- Silver Rom 1960

Världsmästerskapen

- Guld 1959 Teheran
- Guld 1961 Yokohama
- Silver 1951 Helsingfors
- Silver 1962 Toledo

Asiatiska mästerskapen

- Guld Tokyo 1958

Död 
Gholamreza Takhti avled den 7 januari 1968. Han upptäcktes död på ett hotellrum. Enligt iranska myndigheternas uppgifter tog han sitt eget liv. Wrestlern Hossein Khosrow Ali Vaziri har dock en annan version, att han blev mördad.

Referenser

Noter

Webbkällor
 Gholamreza Takhti

Iranska brottare
Iranska idrottare under 1900-talet
Personer i Iran under Pahlavidynastin
Födda 1930
Avlidna 1968
Män
Iranska olympiska guldmedaljörer
Iranska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1952
Olympiska guldmedaljörer 1956
Olympiska silvermedaljörer 1960
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Iran
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Iran
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från Iran
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1964 från Iran
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1952
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1956
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1960
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1964
Personer från Teheran
New Bowl Center Gullmarsplan

New Bowl Center Gullmarsplan är en bowlinghall som ligger i Årsta i södra Stockholms kommun. Bowlinghallen ligger inrymd i Enskedehallen som ligger intill tvärbanans hållplats Gullmarsplan.

Tävlingar
På New Bowl Center Gullmarsplan spelas det många tävlingar. Både inom det nationella seriesystemet och cuptävlingar. Utöver dessa tävlingar bedriver bowlinghallen sin egen husliga i olika divisioner både för lag och individuella spelare som inte tävlar i lag. Stockholmskorpen har verksamhet i hallen.

Hemmaarena
Bowlinghallen är hemmaarena för BK Klamparen, NBC Gullmarsplan BC, Pocket Club, Sickla IF och  DN/Expressens If.

Husligan
Husligan, som för närvarande består av tre husligor, är bowlinghallens egna tävlingsspel spelas det både lag och individuellt. I husligan spelas det båda av licensierade spelare och olicensierade. Husligan i NBC Gullmarsplan spelades tidigare säsongsvis två gånger om året - vår och höst. Numer går husligorna med en säsong från september till och med maj månad året efter.

Spelform i husligan
Matcherna spelas i tre serier med tre spelare vardera. Varje spelare möter alla spelare i motståndarlaget där det ena laget räknas som hemmalag och det andra som bortalag.

 HLS = HemmaLagets Spelare
 BLS = BortaLagets Spelare

Husligorna
 Måndag, 4 divisioner med vardera 10 lag, spelas varannan måndag
 Tisdag jämna veckor, 3 divisioner med 8 lag vardera
 Tisdag udda veckor, 3 divisioner med 6 lag vardera, mycket internationella spelare

Totalt är det 82 lag som spelar totalt 663 matcher i 11934 serier .

Säsongsavslut
Båda säsongerna avslutas med finaltävlingar där det är både middag, spel och prisutdelningar. Priser ges till segraren i varje division i respektive husliga samt till årets prestation, samt säsongens kvinnliga som manliga profil.

Vanligt med husligor
De flesta bowlinghallar har en egen husliga eller motsvarande tävlingsform.

Husligan som plantskola
Husligan har varit en plantskola för lag i det nationella som regionala seriesystemet att hitta nya förmågor inom bowlingen. Stora delar av Bajen Fans Bowling kommer ursprungligen från husligan i NBC Gullmarsplan.

Historik
Bowlinghallen öppnade 5 september 1960 under en invigningsceremoni där borgarrådet Helge Berglund (S) slog det första slaget som dock blev ett slag i rännan. Spärrslaget slog ner fyra käglor. Borgarrådet Gunnar Dalgren (FP) höll också tal under invigningen jämte överståthållare Johan Hagander och Gregor Aminoff, representant för Stockholms bowlingförbund.

Ägandeskap
Från start drevs hallen av Stockholms Bowlingförbunds hall ab genom AIK och Hermod.

Originalutseende
Lokalen har behållit sitt originalutseende av tegelvägg vid hallens inre sida.

I övrigt finns det inte mycket kvar som påminner om hur bowlinghallen såg ut från början.

Banor
Bowlinghallen har 16 banor.

Via bowlinghallens hemsida finns det webbsida där man kan se banresultaten i realtid.

Ovanför banorna 5-8 kan en scen sättas upp som används under vissa kvällar för liveband.

Externa länkar
New Bowl Center Gullmarsplan
DN/Expressens If
Husligan Gullmarsplan

Referenser

Årsta
Bowling
Shirzad Aghaee

Shirzad Aghaee (persiska شیرزاد آقائى) född 1938 i Shiraz, Iran, död 2005 i Stockholm, var en iransk-svensk författare och poet.

Shirzad Aghaee avlade 1965 filosofie kandidatexamen i litteraturvetenskap vid Shiraz universitet och arbetade som gymnasielärare i humanioraämnen i städerna Teheran, Shiraz och Bushehr. 1987 flyttade han till Sverige och bosatte sig i Stockholm. Han har publicerat fyra diktsamlingar och tre essäsamlingar om persisk litteraturhistoria. Hans forskningsområde var i huvudsak det persiska nationaleposet Shahnama och dess författare Ferdousi. 

Shirzad Aghaee är far till den svensk-iranska poeten Mana Aghaee född 1973 samt Maral Aghaee född 1980.

Verk i urval 
 Imazh-ha-yi mihr va mah dar Shahnama-yi Ferdousi (Solen och månen i Ferdousis Shahnameh), Spånga, 1997. ()
 Ma'shuq agar yeganeh bashad (Om den älskade är den enastående), Kista, 1993. ()
 Nam-i kasan va ja'i-ha dar Shahnama-yi Ferdousi (Register över personer och platser i Ferdousis Shahnameh), Nyköping, 1993. ()
 Nouruz - Berliyan-negin-e jashnha-yi irani va digar jashnha va jashn-aiyinha-yi mardomi-yi iran (Nouruz och andra iranska nationella högtider), Stockholm, 2002. (persiska)

Externa länkar 
 Shirzad Aghaee i Bushehr 1973 (engelska)
 Artikel av Shirzad Aghaee om Dr. Hossein Fatemi (persiska)

Födda 1938
Avlidna 2005
Persiskspråkiga författare
Iranska författare under 1900-talet
Personer från Shiraz
Alumner från Shiraz universitet
Iranska poeter under 1900-talet
Män
Det nya riket

Det nya riket med underrubriken Skildringar från attentatens och jubelfesternas tidevarv är en satirisk roman av August Strindberg som utkom 28 september 1882. Titeln syftar på tiden efter representationsreformen 1865 då ståndsriksdagen ersattes av tvåkammarriksdagen. Boken är en uppgörelse med det officiella Sverige och skildrar hur samhället styrs av skojare som stöder och skyddar varandra. Satiren väckte skandal och i veckotidningen Figaro kallades Strindberg "sinnesrubbad".

Innehåll 
I boken gisslar Strindberg "det officiella Sverige" i olika situationer: de frasrika debatterna vid representationsreformens genomförande, den ofta uppskruvade feststämningen vid diverse järnvägsinvigningar som alltid obligatoriskt kulminerar i att kungen vid festmiddagen höjer sitt glas för den nya järnvägsstationen, "en urgammal härd för svenskmannatrohet. (Obs. alla nya järnvägsstationer äro sådana härdar.)" Efter fanfarerna och kungssången kommer turen till landshövdingen. Han erinrar om att "svenska folket alltid älskat sina konungar (såsom Erik av Pommern, Albrekt av Mecklenburg, Kristian II)." På grund av denna trohet mot sina kungar "är svenska folket det lyckligaste i Europa (vilken lycka är så stor, att den icke kan bäras här hemma utan måste njutas i ett annat land, Amerika)".

Kapitlen "Våra idealister" och "Om den offentliga lögnen, kanoniseringar och festtal" är inspirerade av Strindbergs vämjelse inför den frasrika idealism som han så många gånger sett vid akademiska och andra festligheter.

Strindberg betecknade i sin självbiografi boken som en hämndeakt och förklarade att han ville visa sina motståndares "enskilda liv i kontrast med deras offentliga verksamhet".

Referenser

Noter

Källor
 Lennart Breitholtz (red): Epoker och diktare - allmän och svensk litteraturhistoria, del 2, Stockholm 1982, 
 Olof Lagercrantz: August Strindberg, Stockholm 1979, 
 Ingvar Holm: Industrialismens scen, Lund 1979,

Externa länkar
 August Strindberg: Det nya riket, Samlade skrifter, Stockholm 1913, på Projekt Runeberg
 Det nya riket filmad 1985'', regi: Johan Bergenstråhle som avsnitt 2 av 6 i serien August Strindberg: Ett liv

Romaner av August Strindberg
Skönlitteratur 1882
Ƶ

Ƶ (gemenform: ƶ) är en latinsk bokstav som bildats från ett z med ett horisontellt streck genom sig. Den användes i jaŋalif-alfabetet som användes för att skriva tatariska under första halvan av 1900-talet. Där representerade den /ʒ/, en tonande postalveolar frikativa. Den används också i det tjetjenska latinska alfabetet.

I polska används ƶ ibland som en allograf till ż eftersom den då lättare kan skiljas från bokstaven ž.

Bokstaven användes ibland som symbol för zaïre, myntenheten i Zaire, dagens Demokratiska republiken Kongo (Kongo-Kinshasa).

Ƶ används ofta i handskrift som en variant till z, i synnerhet i matematiska uträkningar. Syftet med strecket är att göra bokstaven lättare att urskilja och svårare att förväxla med liknande tecken, framförallt siffran 2.

Latinska alfabetet
Handskrift
Another Part of Me

Another Part Of Me är en låt skriven och framförd av Michael Jackson från hans album Bad från 1987. Från början var det meningen att Another Part of Me eller den nu bortklipptna låten "Street Walker" skulle vara titellåten. Men producenten Quincy Jones gillade inte titeln och det blev Street Walker. Men även det byttes bort. Another Part of Me utgavs som singel den 11 juli 1988.

Musiksinglar 1988
Sånger 1987
Michael Jackson
Yantian

Yantian är ett stadsdistrikt i sydöstra Kina, och tillhör den subprovinsiella staden Shenzhen i provinsen Guangdong.

Befolkningen uppgick till 152 323 invånare vid folkräkningen 2000. Distriktet var år 2000 indelat i två gatuområden (jiedao), som tillhör Shenzhens centralort, samt en småstad (zhen), Shatoujiao (med 104 441 invånare år 2000). Yantian blev ett eget distrikt i mars 1998, från att tidigare varit en del av Luohu.

Noter 

WP:Projekt Kina
Lennart Sjögren (fotbollsspelare)

Lennart Sjögren, född 21 november 1965, före detta fotbollsspelare i Örebro SK.

Lennart spelade 76 allsvenska matcher och 24 division I matcher för Örebro SK mellan 1988 och 1994. Sedan 2005 jobbar Lennart inom Örebro SK, efter bolagiseringen 2006 blev han sportchef. Sedan 2013 är han förvaltare på Örebroporten Fastigheter.

Källor
Sportklubben.net

Män
Födda 1965
Spelare i Örebro SK Fotboll
Sportchefer inom fotbollen
Levande personer
LeRoy Collins

Thomas LeRoy Collins, född 10 mars 1909 i Tallahassee, Florida, död 12 mars 1991 i Tallahassee, Florida, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var den 33:e guvernören i delstaten Florida 1955-1961.

Collins avlade juristexamen vid Cumberland School of Law. Han gifte sig 29 juni 1932 med Mary Call Darby. Han var ledamot av Florida House of Representatives, underhuset i delstatens lagstiftande församling, 1935-1940. Han var därefter ledamot av delstatens senat 1940-1953.

Guvernör Daniel T. McCarty avled 1953 i ämbetet och efterträddes av Charley Eugene Johns. Collins vann 1954 det förtida guvernörsvalet. Han omvaldes 1956. Han efterträddes 1961 som guvernör av C. Farris Bryant.

Collins förlorade senatsvalet 1968 mot Edward J. Gurney. Motståndarsidan använde sig av ett fotografi där Collins går bredvid Martin Luther King 1965 i Selma, Alabama utan att förklara vilken roll han hade spelat i den berömda marschen. Collins hade i verkligheten inte deltagit i marschen för de svartas medborgerliga rättigheter utan hade varit en opartisk medlare i situationen, framgångsrik i sitt syfte att undvika en konfrontation mellan aktivisterna och myndigheterna i Alabama.

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations hemsidor
Florida Governors' Portraits
Leon County Public Library
LeRoy Collins Institute vid Florida State University
LeRoy Collins, Trent Lott: a study in contrasts - kolumn av Martin Dyckman i St. Petersburg Times 22 december 2002
Political Graveyard

Födda 1909
Avlidna 1991
Guvernörer i Florida
Män
Personer från Tallahassee
East African Airways

East African Airways (EAAC) var ett östafrikanskt flygbolag som grundades år 1946 och fram till 1977 ägdes och drevs gemensamt av de tre nationerna Kenya, Uganda och Tanzania, inom ramen för Östafrikanska gemenskapen. När Östafrikanska gemenskapen lades på is upplöstes också flygbolaget, som ersattes med Kenya Airways, Uganda Airlines och Air Tanzania i de respektive länderna.

Flotta
 Boeing 707-321
 Canadair North Star
 de Havilland Comet 4
 DHC-6 Twin Otter
 Douglas DC-3/C-47
 Douglas DC-9-32
 Fokker F27 Friendship
 Vickers Super VC10

Tanzaniska flygbolag
Ugandiska flygbolag
Kenyanska flygbolag
Ej längre existerande afrikanska flygbolag
Flygbolag upplösta 1977
Flygbolag bildade 1946
Charley Eugene Johns

Charley Eugene Johns, född 27 februari 1905 i Starke, Florida, död 23 januari 1990 i Gainesville, Florida, var en amerikansk politiker. Han var guvernör i delstaten Florida 1953-1955. 

Johns, som var baptist, var en konservativ demokrat som förespråkade rassegregering. I delstatens senat ledde han undersökningar i McCarthyismens anda som ledde till att många professorer miste sina ämbeten antingen på grund av sina politiska åsikter eller sin sexuella läggning.

Guvernör Daniel T. McCarty avled 1953 i ämbetet och efterträddes av Johns som hade tidigare samma år tillträtt som talman i delstatens senat. Johns förlorade i demokraternas primärval inför 1954 års förtida guvernörsval mot utmanaren LeRoy Collins.

Johns är känd för sin verksamhet som ordförande i Florida Legislative Investigation Committee, ett utskott i Floridas lagstiftande församling som från och med 1956 undersökte aktiviteter av kommunister, medborgarrättsaktivister och homosexuella. Utskottet kallades allmänt "Johns Committee". Över 100 universitetsanställda i Florida hade tvingats avgå fram till 1963 som resultat av undersökningarna. Utskottet förlorade 1964 sin finansiering efter publiceringen av rapporten Homosexuality and Citizenship in Florida. I rapporten förekommer bilder som föreställer homosexuella akter och exemplar av den såldes som porr i New York.

Externa länkar

Biografi på National Governors Associations hemsidor
Florida Governors' Portraits
Behind Closed Doors  - The Dark Legacy of the Johns Committee
Political Graveyard

Guvernörer i Florida
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Bradford County, Florida
Födda 1905
Avlidna 1990
Män
Jeannie Longo

Jeannie Longo-Ciprelli, född 31 oktober 1958 i Annecy, är en fransk professionell tävlingscyklist. Hon är flerfaldig fransk mästare och världsmästare inom landsvägscykling.

Karriär
Jeannie Longo började sin atletiska karriär som störtloppsåkare. Efter att ha vunnit flera skol- och universitetsmästerskap valde hon att byta sport till cykling, där hon blev tränad av Patrice Ciprelli, som senare blev hennes make. Efter ett par månader vann Longo de franska mästerskapen. Hon var då 21 år.

Under sin karriär har Longo vunnit över 1000 tävlingar, bland annat tretton världsmästerskapstitlar och fyra olympiska medaljer. Hon har också tagit 56 titlar i de franska nationsmästerskapen. Hon har också vunnit 10 världsmästerskapsmedaljer på bana. Nio av dessa medaljer kom på tre kilometer individuell förföljelse, och en medalj tog hon under poängtävlingen 1989, en tävling som gick av stapeln i Lyon.

Longo deltog i sitt första Olympiska sommarspel 1984 och 2008 var hon för sjunde gången i sin karriär deltagare i de Olympiska sommarspelen, trots att hon då var två månader ifrån att fylla 50 år. Men hon kommenterade senare att det troligtvis skulle vara hennes sista. Jeannie Longo vann guldmedalj i Atlanta 1996 i linjelopp. Hon tog silvermedaljen i linjelopp i Barcelona 1992 och silvermedalj i tempolopp i Atlanta 1996. Hon blev bronsmedaljör i tempolopp under de olympiska sommarspelen 2000 i Sydney.

Meriter
 Nationsmästerskapens linjelopp – 1979–1989, 1992, 1995, 1998–2001, 2004, 2006, 2008
 Nationsmästerskapens tempolopp – 1995, 1999–2003, 2006, 2008–2011
 Världsmästerskapens linjelopp – 1985–1987, 1989, 1995
 Världsmästerskapens tempolopp – 1995–1997, 2001
 Olympiska sommarspelens linjelopp – 1996

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats

Franska tävlingscyklister
Födda 1958
Kvinnor
Olympiska guldmedaljörer 1996
Olympiska silvermedaljörer 1992
Olympiska silvermedaljörer 1996
Olympiska bronsmedaljörer 2000
Franska olympiska bronsmedaljörer
Franska olympiska silvermedaljörer
Franska olympiska guldmedaljörer
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1984
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från Frankrike
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Frankrike
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Frankrike
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Frankrike
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Frankrike
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Frankrike
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Frankrike
Levande personer
Personer från Annecy
Jackie Lynd

Jackie (Jacqueline) Lynd, född 1948 i Irland, är en irländsk keramiker.
 
Jackie Lynd var anställd vid Rörstrand 1974–1990, samt vid BodaNova 1990–1992. Hon arbetade med unikt stengods men främst med serviser som Isolde, Birgitta 1976, Japonica, Jenny 1977, Ingrid, Sierra, Maj, Nordica 1978, Nocturn, Prince, Fjord 1979, Diamant 1982, Galaxy 1984, Fleur 1985, Lili 1987, Linnéa och Spira 1989.

Källor
Om Jackie Lynd på drangahuset

Externa länkar 
 
 

Irländska keramiker
Kvinnor
Födda 1948
Levande personer