kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Arteria radialis

Arteria radialis eller strålbensartären är ett blodkärl i underarmen. Arteria radialis är överarmsartärens delningsgren eller första gren (embryologiskt). Artären löper på radialsidan (tumsidan) av underarmen, mellan musklerna m. brachioradialis och m. flexor carpi radialis, utanpå muskeln pronator teres till handloven. När man mäter pulsen vid handleden görs detta normalt här på arteria radialis. Härifrån går artären vidare genom handleden bakom benet os trapezium till laterala delen av handryggen (fossa tabatiere, den så kallade snusgropen) och fortsätter sedan i handflatan.

Artären når fram till arcus palmaris profundus, efter att ha trängt tvärs igenom en av handflatans muskler, första m. interosseus dorsalis, mellan dess båda huvuden.

Källor
Anatomisk bildordbok femte upplagan av Wolfgang Dauber

Kardiovaskulära systemet
Övre extremitetens anatomi
Hakben

Os hamatum (Hakbenet) är ett av handens 8 ben. 

Det befinner sig mellan fjärde metakarpalbenet och femte metakarpalbenet, huvudbenet (Os capitatum) och trekantiga benet (Os triquetrum).

Referenser 

Skelettet
Övre extremitetens anatomi
Ulf Gran

Ulf Gran, född 2 juni 1928 i Malmö, död 8 maj 2016 i Malmö, var en svensk författare och regissör.

Biografi
Gran verkade i sin yngre dag som lärare (bland annat vid läroverket i Lycksele och Hässleholm där han startade en under några år framstående teaterverksamhet) och blev fil. lic. i litteraturhistoria. Han knöts på 1960-talet som universitetslärare till den av professor Ingvar Holm skapade utbildningen i drama-teater-film vid Lunds universitet. Under den tiden var han också regissör vid Lunds studentteater/Lilla teatern och skapade 1965 en egen fri, turnerande teater med sitt ursprung ur denna akademiska grund, Teater Proteus. 1981 hade ensemblen växt och ombildades till Mercuriusteatern med säte i Lund och Malmö och turnéverksamhet i landet. 

1983 avtalades med Skaraborgs län om en länsteater i Skövde, och hälften av ensemblens produktioner förlades dit. Man hade sedan starten totalt producerat drygt ett hundratal uppsättningar av olika slag – klassiker, nyskrivet, barnteater, mindre kända äldre verk – då teatern 1988 med länsstyrelsen där formellt bildade Stiftelsen Skaraborgs länsteater, där Gran kvarstod som dess teaterchef till 1990. Hela tiden har han varit den drivande kraften i verksamheten och i sin regi eftersträvat en avskalad, asketisk närhet till publiken, inspirerad bland annat av existentialismen. Gran medverkade även som skådespelare i Marianne Ahrnes långfilm Långt borta och nära (1976).

Gran har fungerat som dramaturg, översättare, artikelförfattare och bidragit med en stor mängd inslag i radioprogram som OBS Kulturkvarten. Han har också skrivit ett antal böcker. På 2000-talet har han även arbetat med en ny studentteatergrupp, Teater Lombroso  med dramaturgi och regi.

2005 blev han promoverad till hedersdoktor vid Lunds universitet.

Bibliografi
 Perspektiv på teater: Ur svensk regi- och iscensättningshistoria. Dokument och studier samlade av Ulf Gran och Ulla-Britta Lagerroth, 1971
 Emellan oss: Om de svenska uppsättningarna av Witold Gombrowicz "Vigseln", av Janina Ludawska, 1991
 Kriget: En snapphanepojkes berättelse, roman av Ulf Gran, 1996
 Hercules i Lund - Bakom kravallstaket och poliser: Ett slags föreställningsanalys, artikel i Svenska teaterhändelser 1946-1996 (om när Teatersällskapet Proteus uppförde en pantomim vid Lunds universitets 300-årsjubileum den 13 juni 1968), av Sara Granath, 1996
 Käket & Moralen: Teatersällskapet Proteus/Mercurius från studentteater till länsteater, av Sara Granath, 1997
 Skånes litteraturhistoria 2; 1900-talets senare del, medförfattare Ulf Gran, 1997	
 Mostrarna: En malmöroman, av Ulf Gran, 2005
 De åtta dödssynderna: Under senare delen av 1900-talet, av Ulf Gran, 2008
 Säg ett ord så kommer vi – en egen teaterhistoria, av Ulf Gran om hans och hans gruppers verksamhet, Absalon 2015.

Teater

Regi

Källor

Externa länkar
Mercuriusteaterns/Ulf Grans hemsida
Svenska Teaterlänken, om Länsteatern Skaraborg
Författarcentrum, Ulf Gran

Svenska teaterregissörer
Svenska författare
Svenska teaterchefer
Hedersdoktorer vid Lunds universitet
Män
Födda 1928
Avlidna 2016
Författare från Malmö
Regissörer från Malmö
Mercuriusteatern

Mercuriusteatern var en fri teatergrupp bildad 1981 genom en utvidgning och ombildning av den föregående gruppen Teater Proteus, som i sin tur bildades 1965 av initiativtagaren, författaren och regissören Ulf Gran som en utbrytning från Lunds Studentteater vid Lunds universitet, där Ulf Gran verkade som lärare inom drama-teater-film.

Med säte i Lund/Malmö har man producerat över 100 olika produktioner inom en mängd olika genrer - klassiker, mindre kända äldre verk, nyskrivet, barnteater mm - likt den formföränderliga guden Proteus och den idoga budbäraren Merkurius turnerande och uppsökande över hela landet, ofta i en avskalad, asketisk form med närhet till publiken. 1983 upprättades avtal med Skaraborgs läns landsting om att låta Mercuriusteatern utgöra grunden för en ny länsteater med säte i Skövde, varvid hälften av Mercuriusteaterns produktioner förlades dit, och 1988 skapades formellt Stiftelsen Skaraborgs länsteater med Ulf Gran som dess första teaterchef fram till 1990. Mercuriusteatern upplöstes 2015.

Litteratur
 Emellan oss - Om de svenska uppsättningarna av Witold Gombrowicz "Vigseln", av Janina Ludawska, 1991
 Hercules i Lund - Bakom kravallstaket och poliser : ett slags föreställningsanalys, artikel i Svenska teaterhändelser 1946-1996 (om när Teatersällskapet Proteus uppförde en pantomim vid Lunds universitets 300-årsjubileum den 13 juni 1968), av Sara Granath, 1996
 Käket & Moralen: Teatersällskapet Proteus/Mercurius från studentteater till länsteater, av Sara Granath, 1997
 Säg ett ord så kommer vi – en egen teaterhistoria, av Ulf Gran om hans och hans gruppers verksamhet, Absalon 2015

Referenser

Externa länkar
Mercuriusteaterns/Ulf Grans hemsida
Svenska Teaterlänken, Länsteatern i Skaraborg

Teatergrupper i Sverige
Sällskapet Skånsk Samling

Sällskapet Skånsk Samling (SSS) var en förening som grundades 1937 av läraren, författaren och hembygdsforskaren Ernfrid Tjörne (1891–1981). Föreningen hade Skåneland som verksamhetsområde. Föreningen hade som syfte att vårda Skånelands säregna natur och kultur, såväl andlig som materiell, bevara naturområden, historiska byggnader, fornlämningar med mera.

Vid mitten av 1950-talet hade föreningen omkring 500 medlemmar och kung Gustaf VI Adolf var en av medlemmarna. Sällskapet Skånsk Samling nådde vissa politiska framgångar på 50-talet. Föreningen påverkade läroplanen för grundskolan att särskilt nämna betydelsen av undervisning av dansk historia i Skåneland.

Den 29 april 2007 slogs Sällskapet Skånsk Samling ihop med Föreningen Skånelands Framtid och bildade den nya föreningen Skåneländsk Samling.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Organisationer bildade 1937
Organisationer upplösta 2007
Skåne
Romersk utbildning

Utbildningen i Romarriket var indelad i tre stadier, och undervisningen byggde främst på retoriken, konsten att tala väl. Nästan alla pojkar från 7 till 11 år gick i den så kallade elementarskolan, där de lärde sig att läsa, skriva och räkna. Flickorna fick sin undervisning hemma av sin mor, som lärde dem hushållsarbete, matlagning och hantverk.

Föräldrarna måste betala för barnens skolgång, men detta var inte dyrt och majoriteten av föräldrarna hade råd med detta. Utgrävningarna i Pompeji har visat att konsten att läsa och skriva var väl utbredd inom det Romerska kejsardömet. De romerska kejsarna var intresserade av att höja undervisningen. Vespasianus inrättade den första professuren i latinsk och grekisk vältalighet, Trajanus ordnade skolgång åt 5000 fattiga barn, Hadrianus grundade flera skolor i provinserna och till slut fick lärarna skattefrihet och befrielse från militärtjänsten.

Skolan låg i det fria, oftast i en pelargång nära gatan. Aga var ett vanligt intryck i skoldagen som varade under förmiddagen. Under de stora marknadsdagarna, nundinae, som inföll var åttonde dag, och sommarmånaderna var skolan stängd.

Elementarskolan 
I elementarskolan undervisade en magister, ofta en frigiven slav eller en annan person av låg status. Hans yrke hade inte något högt anseende. Han undervisade klasser med 20-30 elever i läsning, skrivning och räkning. Undervisningen var riktad till alla fria pojkar i ålder 7-11 år.

Mellanskolan 
Pojkarna ur de förmögnare kretsarna, i åldern 11-15 år, fortsatte  sina studier i en mellanskola. Undervisningen togs hand av en grammaticus, som lärde sina elever latin och grekiska. Efter att ha läst sitt eget språk en längre tid och lärt sig grunderna inom grekiska, läste man de stora författarna. Realämnen i våra dagars utsträckning fanns inte, utan barnen lärde sig om historia, geografi och biologi i samband med de litterära texterna.

Retorskolan 
En liten och utvald grupp med pojkar var förutbestämd att göra en karriär inom politiken eller juridiken. I retorskolan lärde sig de studerande retorikens grunder. Eleverna skulle kunna bygga upp sina tal väl, att lägga fram sina argument i rätt ordning och tala för sin sak med en bra övertalningsförmåga. Delar av kända politiska tal skulle eleverna lära sig utantill.

Efter retorskolan kunde rika och duktiga elever finslipa sina kunskaper i Grekland, varav främst ön Rhodos är känd. Här studerade bland annat Cicero och Caesar.

Källor
Larsson, Lars m.fl Via Nova 1, Bonniers, Finland 2006. 
Thylander, Hilding, Det Romerska riket,  (1977), 2 uppl. 2009, 

Romerska riket
NAD

NAD kan syfta på: 

 NAD Electronics – ett kanadensiskt[1] företag 
 NAD – en referensdatabas med information om arkiv i Sverige, se Nationella Arkivdatabasen 
 NAD+ –  ett koenzym, se NAD+ 
 NAD – valutakoden i ISO 4217 för Namibisk dollar
Cornelis Gerritsz Decker

Cornelis Gerritsz Decker, född 1618, död 1678, var en holländsk landskapsmålare.

Decker utbildades under påverkan av Jacob Isaakszoon van Ruysdael och jämsides med Meindert Hobbema. Han målade vackra skogs- och flodlandskap samt även pittoreska hus och stugor. Två av hans flodlandskap finns på Statens Museum for Kunst och två av hans stugmotiv finns på Molteska galleriet i Köpenhamn. Staffagefigurerna i Deckers målningar målades av Adriaen van Ostade och andra. Decker finns företrädd i några svenska privatsamlingar.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Externa länkar 

Nederländska konstnärer
Födda 1618
Avlidna 1678
Män
Fredrika Runeberg-stipendiet

Fredrika Runeberg-stipendiet  är ett finlandssvenskt pris som årligen utdelas till förtjänta personer för ”samhällsmoderliga insatser” i Fredrika Runebergs anda.

Fredrika Runeberg-stipendiet kan inte sökas, utan mottagaren utses av en stipendiekommitté bestående av representanter för Svenska Kvinnoförbundet, Finlands svenska Marthaförbund, Svenska folkskolans vänner och Svenska kulturfonden. Stipendiet instiftades år 1986 av Karin Allardt Ekelund till minne av Fredrika Runeberg och hennes samhällsmoderlighet. Det utdelas årligen på Fredrika Runebergs födelsedag, den 2 september.

Fredrika Runeberg-stipendiater 
1987 Gisela Gästrin
1988 Siv Their
1989 Ann-Charlotte Elo
1990 Paula Wilson
1991 Birgitta Vikström
1992 Yvonne Hoffman
1993 Ann-Mari Häggman
1994 Ebba Jacobsson
1995 Merete Mazzarella
1996 Elisabeth Rehn
1997 Marianne Ivars
1998 Birgitta Boucht
1999 Nytte Ekman
2000 Kristina och Fjalar Holmqvist
2001 Märta Tikkanen
2002 Astrid Segersven
2003 Elsa Westerholm
2004 Mirjam Kalland
2005 Marianne Käcko
2006 Eva Biaudet
2007 Maria Sundblom
2008 Elly Sigfrids
2009 Christina Lång
2010 Gun Oker-Blom
2011 Astrid Thors
2012 Hilkka Olkinuora
2013 Anne Salovaara-Kero
2014 Gunvor Brettschneider
2015 Jeanette Björkqvist
2016 Heidi Lunabba
2017 Laura Londén
2018 Astra (tidskrift)
2019 Christina Gestrin
2020 Sjuksköterskeföreningen i Finland
2021 Krisjouren för unga vid Helsingfors Mission
2022 Gunilla Luther-Lindqvist

Fotnoter

Priser i Finland
Matthew Decker

Matthew Decker, född 1679, död 18 mars 1749, var en brittisk köpman och nationalekonom.

Decker har i de båda arbeten som tillskrivits honom, Serious considerations on the high duties (1743) och Decline of the foreign trade (1744), föreslagit en omläggning av skattesystemet, så att tullarna borttogs och en skärpt direkt beskattning infördes. Dessutom skulle avgifter för konsumtion av vissa icke oumbärliga varor upptas.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Brittiska nationalekonomer
Födda 1679
Avlidna 1749
Män
Svensk uppslagsbok
Operation Ellamy

Operation Ellamy var kodnamnet för Storbritanniens deltagande i den libyska flygförbudszonen. USA:s motsvarighet är Operation Odyssey Dawn, Kanadas motsvarighet är Operation MOBILE och Frankrikes motsvarighet Opération Harmattan. Den 31 mars 2011 avslutades Operation Ellamy, då Nato övertog befälet och operationen övergick till Operation Unified Protector.

Bakgrund
Den flygfria zonen föreslogs under protesterna i Libyen 2011 för att förebygga att regeringsstyrkor lojala till Muammar Gaddafi utför luftburna attacker på oppositionsstyrkor. Flera länder har förberett sig på att omedelbart agera, som ett resultat av en konferens i Paris den 19 mars 2011. 

Operationen planeras att inkludera Eurofighter Typhoon och Panavia Tornado, såväl som oidentifierade övervaknings- och lufttankningsflygplan. En brittisk Trafalgar-ubåt avfyrade Tomahawkrobotar.

Den 31 mars 2011 var sista dagen som Operation Ellamy var aktiv, då Nato övertog befälet kl 06.00 den 31 mars 2011 och hela operationen fick det gemensamma namnet Operation Unified Protector.

Operationer 
De militära aktioner började den 19 mars 2011, med Royal Navy och brittiska flygvapnets deltagande.

Royal Navy 
På eftermiddagen den 19 mars avfyrade Royal Navy Tomahawkrobotar från sin Trafalgar-ubåt HMS Triumph. Tillsammans med USA:s tros 110 missiler ha avfyrats under dagen.

Brittiska flygvapnet 
David Cameron, Storbritanniens premiärminister, bekräftade även att brittiska flygplan deltog över Libyen den 19, även om den franska flygstyrkan huvudsakligen hade varit i luften över Libyen den 19 mars, snarare än det brittiska flygvapnet. Den 20 mars 2011 har flera Storm Shadow-robotar avfyrats.

Reaktioner 
Enligt bland annat tidningen The Independent menade några brittiska före detta högre officerare att det (med tanke på de brittiska truppernas engagemang i Afghanistan) var för tidigt att avgöra hur stora insatser som britterna kunde ta på sig, medan andra menade att detta visade på bristerna i de besparingar som den brittiska regeringens försvarspolitiska beslut från oktober 2010 medförde.

Referenser

Externa länkar 
 24 Hour Coverage of Operations In Libya

Libyska inbördeskriget 2011
Säkerhetspolitik
2011 i Storbritannien
Karl von Decker

Karl von Decker, född 21 april 1784, död 29 juni 1844, var en preussisk militär och författare.

Decker inträdde i armén 1804, deltog med utmärkelse i 1806–1807 års fälttåg och som generalstabsofficer i befrielsekriget 1813–1815. Han blev slutligen generalmajor och artilleribrigadchef före sitt avsked 1841. Decker var en synnerligen flitig militärförfattare och en av grundarna av tidskriften Militär Wochenblatt. Bland hans skrifter märks Die Taktik der drei Waffen (2 band 1828, svensk översättning '"Infantieri-, kavalleri- och artillerivapnens taktik" 1830) och Der kleine Krieg im Geist der neuen Kriegführung (1844, "Lilla kriget" 2:a upplagan, 1855).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Externa länkar 
 

Tyska generaler
Personer i Napoleonkrigen
Tyska militärer under 1800-talet
Födda 1784
Avlidna 1844
Män
Svensk uppslagsbok
Walter Hunt

Walter Hunt, född 29 juli 1796 i Martinsburg, USA, död 8 juni 1859 i New York, USA
, var en amerikansk uppfinnare.

Hunt gjorde flera uppfinningar, däribland skyttelsöm-symaskinen (1833), säkerhetsnålen (1849) och en föregångare till Winchesters repetergevär.

När Hunt gjorde sina uppfinningar insåg han ofta inte vikten av dem, många av dem används ofta idag. Exempelvis sålde han patentet på säkerhetsnålen för bara 400 dollar till företaget W. R. Grace and Company för att kunna betala av en skuld på 15 dollar. Symaskinen tog han över huvud taget inte patent på, eftersom han var rädd att den skulle göra sömmerskor arbetslösa. Detta blev rättssak år 1854 då Elias Howe återuppfann symaskinen.

Amerikanska uppfinnare
Personer från Lewis County, New York
Födda 1796
Avlidna 1859
Män
Emilio Perrelli

Emilio Perrelli, född 18 april 1975 i Spånga, är en av medlemmarna i gruppen Star Pilots som medverkade i Melodifestivalen 2009 och kom vidare till Andra chansen.
Han är även koreograf och tillsammans med Mathias Singh har han arbetat med EMD, Danny Saucedo, Melodifestivalen, Linda Bengtzing, September, Rebound, Carola Häggkvist och Darin. Han driver även danstidningen 5678.

Emilio Perrelli är kusin till Sebastian Ingrosso som är en av medlemmarna i Swedish House Mafia.

Källor

Svenska artister
Svenska koreografer under 2000-talet
Män
Födda 1975
Levande personer
Personer från Stockholm
Nedre Soppero IK

Nedre Soppero IK är en friidrottsförening som bildades 1957 i Nedre Soppero och nu till största del bedriver sin verksamhet i Kiruna. Klubbens första ordförande var Bror Romark.

Externa länkar
http://www.nikfriidrott.se/

Friidrottsklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1957
To levende og en død

To levende og en død är en norsk kriminalfilm från 1937, i regi av Gyda Christensen och Tancred Ibsen. Filmen är baserad på Sigurd Christiansens roman med samma namn från 1931, och har Hans Jacob Nilsen, Unni Torkildsen, Toralf Sandø och Lauritz Falk i huvudrollerna.

Handling 
Erik Berger (Hans Jacob Nilsen) är postfunktionär i en stad i Østlandet. Han ska snart befordras. En kväll blir emellertid postkontoret rånat. En av de andra anställda, Lydersen (Toralf Sandø), blir nedslagen, och en tredje, Kvisthus (Einar Vaage) dör under rånet av sitt svaga hjärta. Berger klarar sig dock undan oskadd. Han tänker på sin fru och deras barn, och gör inget motstånd.

Efter rånet kallar arbetsgivaren honom feg, medan den osympatiska Lydersen höjs till skyarna och får den befordran som var vikt åt Berger. Medan Berger går och funderar på om han har gjort det rätta träffar han en dag en man som har information om rånet.

Om filmen 
Sigurd Christiansens roman från 1931 blev en verklig sensation när den kom ut. Den vann en stor nordisk romantävling och fick stor spridning både i Norge och utomlands.

Filmen var den första självständiga produktionen från Norsk Film, och en av de första filmerna som spelades in i bolagets nya ateljéer på Jar i Bærum. Filmen fick god kritik och blev en framgång även ekonomiskt. Kameraarbetet beröms som sofistikerat, och skådespelarinsatserna kallas också för goda.

Filmen har kallats inledningen på norsk films "guldålder", och var början på Tancred Ibsens bästa period som filmskapare.

Rollista 
Hans Jacob Nilsen – Erik Berger, postfunktionär
Unni Torkildsen – Helene Berger
Jan Vaage – Knut, deras son
Toralf Sandø – Lydersen, postfunktionär
Lauritz Falk – Rognås, bankfunktionär
Hans Bille – postmästaren
Hilda Fredriksen – pensionatsvärdinnan
Joachim Holst-Jensen – Engelhardt
Thoralf Klouman – postdirektör
Guri Stormoen – expediten
Axel Thue – polisfullmäktig
Einar Vaage – Kvisthus
J. Barclay-Nitter – en postfullmäktig
Elsa Sandø – Fru Lydersen
Knut Jacobsen – doktorn
Kolbjørn Brenda – postarbetare

Källor 

Noter

Norska dramafilmer
Norska kriminalfilmer
Filmer 1937
Filmer från Norsk Film
Filmer i regi av Tancred Ibsen
Norskspråkiga filmer
Norge på film
Norska 1930-talsfilmer
Division II i fotboll 1972

Division II i fotboll 1972 var 1972 års säsong av Division II som bestod av tre serier, med 12 lag i varje serie. Det var då Sveriges näst högsta division. Varje serievinnare gick direkt upp till Allsvenskan och de fyra sämsta degraderades till Division III. Det gavs 2 poäng för vinst, 1 poäng för oavgjort och 0 poäng för förlust.

Förändringar inför säsongen
Antalet serier i Division 2 minskades inför denna säsong ner från fyra serier till tre med tolv lag i vardera serie. Kvalspelet upp till Allsvenskan slopades inför denna säsong och alla tre lagen gick istället direkt upp till Allsvenskan detta år då det även genomfördes en förändring i antalet lag i Allsvenskan som utökades från 12 till 14 lag vilket innebar att endast ett lag åkte ur Allsvenskan 1972.

Nya lag inför säsongen
Från Allsvenskan
 IF Elfsborg (till Södra)
 IFK Luleå (till Norra)

Från division III
 Gefle IF (till Norra)
 IFK Sundsvall (till Norra)
 BK Derby (till Mellersta)
 Spånga IS (till Mellersta)
 Tidaholms GoIF (till Mellersta)
 Hässleholms IF (till Södra)
 IFK Ystad (till Södra)
 Kungshamns IF (till Södra)

Förändringar efter säsongen
Inför säsongen därpå, 1973, minskades antalet serier återigen från tre serier med tolv lag i varje till två serier med 14 lag i varje. Detta innebar att det även denna säsong degraderades fler lag än vanligt, fyra lag i varje serie åkte ur.

Serier

Norra 

IK Sirius gick upp till Allsvenskan och Domsjö IF, Gefle IF, Kubikenborgs IF och Skellefteå AIK flyttades ner till division III.

Mellersta 

IF Saab till Allsvenskan och IFK Arvika, BK Derby, Spånga IS och Tidaholms GoIF flyttades ner till division III.

Södra 

IF Elfsborg till Allsvenskan och IFK Ystad, Skogens IF, Kungshamns IF och Perstorps SK flyttades ner till division III.

Källor

Referenser 

Fotboll i Sverige 1972
1972
Fotbollssäsongen 1972
Carl Torsten Holmström

Carl Anders Torsten Holmström, även C.T. Holmström, född 2 maj 1884 i Tottarps socken, Malmöhus län, död 15 januari 1946, var en svensk författare, målare, tecknare, grafiker och tidningsman. Han var son till geologen Leonard Holmström och Hedvig Nordström samt bror till konstnärerna Tora Vega Holmström och Malin Holmström-Ingers.

Holmström tog studentexamen i Malmö 1903 och bedrev naturvetenskapliga studier, främst i biologi, vid  Lunds universitet åren 1903–1905. Studierna resulterade i en plats som amanuens vid Zoologiska institutionen. År 1905 lämnade han sina teoretiska studier och reste till Dachau där han började gå i målarskola hos professor Adolf Hölzel. De följdes av konststudier för Carl Wilhelmson vid Valands konstskola i Göteborg. Han studerade därefter även i Paris, bland annat för Théophile Steinlen, och en kortare tid i Stuttgart. Han verkade sedermera som tidningsman vid Göteborgs Handels- och Sjöfartstidning och som redaktör för tidskriften Paletten.

Han är som konstnär representerad på Nationalmuseum i Stockholm, Göteborgs konstmuseum  och Malmö konstmuseum.

Hans dikt "Kivikasill" har tonsatts av Östen Warnerbring. Holmström är begravd på Tottarps kyrkogård.

Skrifter

Diktsamlingar
 Gramina 1926
 Lantliga syner 1936

Natur- och reseskisser
 Från länder och stränder I 1913, II 1919
 Resa till Holland 1915

Övrigt
 Mina bekymmer (samling humoristiska skrifter) 1919

Litteratur
 Jönsson, Gabriel / Porträtt och Poesier. Bernces förlag, Malmö 1980
 Skånes stämma i dikten : En skånsk-lyrisk antologi / [sammanställd och med förtexter av] Axel Larsson. Bernces förlag, Malmö 1952.

Källor 
 Carl Anders Torsten Holmström i Konstnärslexikonett Amanda.

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 
 Dikter ur samlingen Gramina.

Svenska poeter
Svenska redaktörer
Svenska målare under 1900-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska grafiker under 1900-talet
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Representerade vid Nationalmuseum
Födda 1884
Avlidna 1946
Män
Ernst Décsey

Ernst Décsey, född 13 april 1870, död 12 mars 1941, var en tysk författare och musikkritiker.

Décsey studerade bland annat för Anton Bruckner vid musikkonservatoriet i Wien och var från 1921 musikkritiker vid Neues Wiener Tagblatt. Décsey skrev monografier över Hugo Wolf (4 band, 6:e upplagan 1919), Anton Bruckner (1920), Johann Strauss d.ä. (1922) och Franz Lehár.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter

Tyska författare
Tyska journalister
Födda 1870
Avlidna 1941
Män
Tyska musikkritiker