kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Brunkebergsstationen

Brunkebergsstationen kan avse:

Brunkebergsstationen – ett av Stockholms första elektricitetsverk på Norrmalm, se Brunkebergsverket
Brunkebergsstationen – en byggnad på Malmskillnadsgatan på Norrmalm, se Allmänna Telefonaktiebolagets hus
Janne Karlsson (ishockeytränare född 1964)

Jan "Janne" Peter Karlsson, född 30 maj 1964 i Kiruna, är en svensk ishockeytränare och före detta spelare. Han är för närvarande ungdomsansvarig för Växjö Lakers.

Biografi
Jan Karlsson växte upp i Kiruna dit familjen flyttade tillbaka efter pappan Becke Karlssons spel i Tingsryd. Janne fostrades som hockeyspelare i Kiruna AIF liksom hans äldre, och mer meriterade, äldre bror Lars Karlsson (VM-guld, SM-guld, stor grabb etc:). Som elitseriespelare har Janne Karlsson varit verksam i bland annat VIK Hockey och Modo. Som tränare ledde Karlsson Växjö Lakers upp i Elitserien 2011. Han hade då varit huvudtränare i klubben sedan 2007. Karlsson stannade som huvudtränare till den 14 oktober 2012, då han sparkades. Bara dagar senare meddelades det att han gick in som ny huvudtränare för Karlskrona HK. Senare tränande han även Södertälje SK.

Klubbar

Som spelare 
 Kiruna AIF
 Modo Hockey
 VIK Hockey
 Avesta BK
 Storhamar, Norge
 Huddinge IK

Som tränare 
 IF Björklöven (2003–2004)
 Mörrums GoIS IK (2006–2007)
 Växjö Lakers (2007–2012)
 Karlskrona HK (2012–2014)
 Södertälje SK (2014–2015)

Referenser 

Svenska ishockeyspelare
Svenska ishockeytränare
Idrottare från Kiruna
Födda 1964
Levande personer
Ishockeyspelare i Kiruna AIF
Ishockeyspelare i Modo Hockey
Ishockeyspelare i Västerås IK
Ishockeyspelare i Tranås AIF
Spelare i Huddinge IK
Män
Antonio Nocerino

Antonio Nocerino, född 9 april 1985 i Neapel, är en italiensk fotbollsspelare som har spelat för bland annat AC Milan och Palermo. Han har även representerat det italienska landslaget.



Spelarkarriär

Klubblag 
År 2007 skrev Nocerino på för Juventus i en affär på 3,7 miljoner euro. 2008 flyttade han till Palermo och värdesattes till 7,5 miljoner euro.

Nocerino köptes av Milan för 500 000 euro från Palermo i augusti 2011 i slutet av hans kontraktstid vilket förklarar den låga övergångssumman. Hans kontrakt med Milan sträcker sig fram till augusti 2016. Han gjorde sin debut för Milan i ett inhopp mot Lazio i september 2011 och fick i nästkommande match mot Barcelona spela från start samt göra sin debut i Uefa Champions League. Första målet gjorde han mot sitt gamla lag Palermo och mot Parma FC stod han för ett hat-trick.

2016 flyttade han till det amerikanska MLS-laget Orlando City där han spelade till 2017.

Landslag 
Nocerino startade sin landslagskarriär i Italienska U-19-laget. Han spelade även senare för U-20- och U-21-landslaget. Han var kapten för det Italienska U-21-landslaget i sommar-OS 2008 i Peking.

Sin debut i A-landslaget gjorde han i en vänskapslandskamp mot Sydafrika i oktober 2007.

Referenser 

Italienska fotbollsspelare
Födda 1985
Spelare i Juventus FC
Spelare i US Avellino
Spelare i Genoa CFC
Spelare i US Catanzaro
Spelare i FC Crotone
Spelare i FC Messina
Spelare i Piacenza Calcio
Spelare i SSD Palermo
Spelare i AC Milan
Spelare i West Ham United FC
Spelare i Torino FC
Spelare i Orlando City SC
Personer från Neapel
Levande personer
Män
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Italien
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2008
Karlstad–Munkfors Järnväg

Karlstad–Munkfors Järnväg (KMJ) var en smalspårig 891 mm järnväg mellan Munkfors och Karlstad i Värmlands län.

Historia
Koncession för järnvägen erhölls den 19 oktober 1900. Uddeholms aktiebolag var drivande för att flytta godstransporten från Klarälven till en järnväg mellan Munkfors och Deje för att få mindre störningar beroende på vattennivån och isförhållanden. Karlstad–Munkfors Järnvägsaktiebolag bildades den 26 april 1901 och Uddeholms aktiebolag ägde 40 % av aktierna. Koncessionen överfördes till det nya bolaget. Byggnadsarbetet startade hösten 1901 i bolagets regi med trafikchefen vid Nordmark–Klarälvens Järnvägar (NKlJ) som kontrollant. Byggnadskostnaden uppgick 1908 till 4 300 000 kr. Arkitekten Erik Lallerstedt ritade stationshusen.

Sträckan mellan Munkfors och Deje öppnades för trafik den 29 september 1903 och Deje–Karlstad Östra öppnades den 1 mars 1904. Klarälven hade passerats tre gånger på broar. I Deje och Forshaga på helt nybyggda broar men på den innan Karlstad Östra station användes brofundamenten för Statens Järnvägars (SJ) Nordvästra stambanan som var förberedd för dubbelspår. Nordvästra stambanans bro flyttades från det norra fundamentet till det södra. KMJ byggde en helt ny bangård vid Karlstad Östra station med egna smalspår och normalspår för SJ. Normalspåren överläts till SJ när stationen öppnades. I bangården ingick ett omlastningsmagasin. Ett godsmagasin uppfördes 1916 med bidrag från KMJ. 

Från Karlstad Östra station byggde KMJ ett spår som korsade Nordvästra stambanan till Karlstads yttre hamn. Spåret öppnades för smalspårstrafik trafik 1904. 1908 fick spåret en tredje skena så att även SJ:s tåg kunde gå till yttre hamnen.

År 1914 fick SJ:s spår mot Karlstad C en tredje skena som användes när fortsättningen till Skoghall byggdes av Karlstad-Skoghalls Järnväg.

Driften på KMJ sköttes från början av NKlJ och den 1 januari 1920 arrenderade NKlJ banan. Den 1 oktober 1920 köpte Nordmark–Klarälvens Järnvägar, också med signaturen NKlJ, järnvägen.

Persontrafiken upphörde 1963, godstrafiken 1979 och formell nedläggning 21 april 1983.

För fortsättningen se:

Referenser

Ej längre existerande svenska järnvägsbolag
Historiska järnvägslinjer i Sverige
Järnvägslinjer med spårvidden 891 mm i Sverige
Christian Eberstein (donator)

Christian Eberstein, född 20 oktober 1738 (g.s.) i Norrköping, död i samma stad den 3 juni 1816 (n.s.), var en svensk köpman,  brukspatron och  donator. Han var ägare till Högsjögård. Eberstein var syssling till biskop Carl Johan Eberstein.

Biografi
Eberstein ägnade sig tidigt åt handel och förvärvade sig en betydande förmögenhet. En del av denna använde han till den stiftelse i Norrköping som fick namnet Ebersteinska skolinrättningen. Stiftelsen, som var avsedd för yngre hantverksidkare och sjömän, var för sitt bestånd betryggad genom avkastningen av stenhus i Norrköpings stad och några säterier i grannskapet.

Eberstein, som var gift tre gånger, fick inga egna barn men han adopterade sin syster Susanna Maria Ebersteins barn Daniel Oxelgren samt Carolina Susanna Oxelgren.

Bilder

Källor 

Christian Eberstein, Riksarkivet.

Födda 1738
Avlidna 1816

Svenska donatorer
Personer inom Sveriges näringsliv under 1700-talet
Näringslivspersoner från Norrköping
Män
Innan jag kände dig

Innan jag kände dig är Melissa Horns tredje studioalbum. Det släpptes den 14 september 2011 och den första singeln var Innan jag kände dig. Albumet blev Horns första listetta på Sverigetopplistan.

Låtlista
Alla sångerna är skrivna av Melissa Horn.
Destruktiv blues – 3:11
Jag saknar dig mindre och mindre – 4:31
Om du letar efter nån – 4:04
Nåt annat än det här – 2:34
Under löven – 3:33
Du är nog den – 4:21
Den som bländats av ljuset – 3:26
Mardrömmar – 3:46
På låtsas – 3:07
Innan jag kände dig – 3:36
Det känns ännu sämre nu – 3:44

Medverkande
Melissa Horn – sång, gitarr
Ola Gustafsson – gitarr, steel guitar
Anders Pettersson – gitarr, munspel
Christer Karlsson – piano, orgel, synt
Janne Manninen – bas
Magnus Olsson – trummor, slagverk
Stockholm Strings – stråkar

Mottagande
Skivan fick ett blandat mottagande när den kom ut med ett snitt på 3,2/5 baserat på 24 recensioner.

Listplaceringar

Källor

Musikalbum 2011
Album av Melissa Horn
Albumettor i Sverige
Karriärmässa

Karriärmässa är en mässa med besökarnas arbetsliv och karriärutveckling i fokus. Till skillnad från en jobbmässa eller arbetsmarknadsdag så är en karriärmässa varken riktad främst mot arbetslösa eller studenter. Den riktar sig istället till dem som vill utveckla en redan påbörjad karriär.

Karriärmässan består oftast av utställande arbetsgivare som marknadsför sitt arbetsgivarerbjudande, samt vilka karriärmöjligheter som finns hos dem för mässans besökare. 

Andra inslag på en karriärmässa kan vara föreläsningar med till exempel karriärutvecklande teman eller aktiviteter såsom CV-granskning och intervjuträning.

Mässor
Arbetsmarknad
Nere Albert Elfving

Nere Albert Elfving, född den 8 februari 1832 i Växjö landsförsamling, död den 4 mars 1891 i Stockholm, var en svensk officer och ämbetsman, brorsons son till väckelseprästen Anders Elfving.
 
Elfving var maj-juli 1850 kadett vid krigsakademien på Karlberg, blev 1851 student i Uppsala och sedermera civilingenjörselev samt biträdde som sådan vid hamnbyggnaderna i Vadstena och Kalmar. År 1855 begav han sig till Nordamerika, där han sysselsatte sig med kartritning, tills han 1861 blev löjtnant vid 48:e infanteriregementet (New York volunteers). År 1863 befordrades han till kapten, 1864 till major och överstelöjtnant samt 1865 till överste i armén. I nordamerikanska inbördeskriget (1861-65) deltog han i sjutton bataljer och stormningar
(oberäknat skärmytslingar och smärre strider), fick två gånger hästen skjuten under sig och blev en gång sårad i benet. 

Vid stormningen av Fort Fisher 1865 kommenderade han en brigad, vilken han sedermera förde till Wilmington, där han sistnämnda år förlorade ena benet. Samma år tog han avsked ur  den amerikanska krigstjänsten, och 1866 återvände han till Sverige. 1866-72 var han lärare i engelska språket vid krigsakademien på Karlberg, 1868 blev han Förenta staternas vice konsul samt 1871 deras konsul i Stockholm och 1869 generalkonsul för Liberia. 1872-79 idkade han grosshandel med amerikanska maskiner, särskilt med skördemaskiner, vilkas bruk han införde i Sverige. Elfving författade bland annat en uppsats med titeln Om förslagen till en kanal mellan Atlanten och Stilla hafvet (i "Geografiska sektionens tidskrift", 1880).

Källor

Externa länkar 

 
Svenska ingenjörer under 1800-talet
Amerikanska militärer
Amerikanska diplomater
Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Män

Födda 1832
Avlidna 1891
Ämbetsmän från Växjö
Militärer från Växjö
Aleksandr Oparin (biokemist)

Aleksandr Ivanovitj Oparin (), född 1894, död 1980 i Moskva i Sovjetunionen, var en sovjetisk biokemist, främst känd för sin forskning kring livets ursprung.

Biografi 
Oparin var från 1920 professor vid Moskvas universitet och blev 1946 chef för sovjetiska vetenskapsakademins biokemiska institut. 

Oparin studerade den biokemiska grunden för växtprocesser, och enzymreaktioner i växtceller. Han visade att många processer som används för livsmedel är baserade på biokatalys, och lade grunden till industriell biokemi i Sovjetunionen.

Referenser

Biokemister
Sovjetiska kemister
Ledamöter av Rysslands Vetenskapsakademi
Födda 1894
Avlidna 1980
Män
Personer från Jaroslavl oblast
Alumner från Moskvauniversitetet
Aleksandr Oparin

Det finns flera personer med namnet Aleksandr Oparin:

 Aleksandr Oparin (1894—1980), sovjetisk biokemist 
 Aleksandr Oparin (1948-1982), sovjetisk militär
 Aleksandr Oparin (född 1982), rysk bandyspelare
Let Yourself Go: Celebrating Fred Astaire

Let Yourself Go: Celebrating Fred Astaire är ett musikalbum med Stacey Kent från 2000.

Låtlista
Let Yourself Go (Irving Berlin) – 3'48
They Can't Take That Away from Me (GeorgeGershwin/Ira Gershwin) – 5'03
I Won't Dance (Jerome Kern/Dorothy Fields/Jimmy McHugh) – 4'41
Isn't This a Lovely Day? (Irving Berlin) – 4'00
They All Laughed (George Gershwin/Ira Gershwin) – 4'30
He Loves and She Loves (George Gershwin/Ira Gershwin) – 4'25
Shall We Dance? (George Gershwin/Ira Gershwin) – 3'03
One For My Baby (Harold Arlen/Johnny Mercer) – 5'56
's Wonderful (George Gershwin/Ira Gershwin) – 6'00
A Fine Romance (Jerome Kern/Dorothy Fields) – 3'02
I Guess I'll Have to Change My Plan (Arthur Schwartz/Howard Dietz) – 2'37
I'm Putting All My Eggs in One Basket (Irving Berlin) – 3'45
By Myself (Arthur Schwartz/Howard Dietz) – 3'48

Medverkande
Stacey Kent – sång
Jim Tomlinson – tenorsaxofon, altsaxofon, klarinett
Colin Oxley – gitarr
David Newton – piano
Steve Brown – trummor

Musikalbum 2000
Amerikanska jazzalbum
Album av Stacey Kent
Just in Love

Just in Love är en sång framförd av den amerikanske artisten Joe Jonas. Sången skrevs av Jonas och James Fauntleroy II och producerades av Rob Knox. Sången släpptes den 13 september 2001 av Hollywood Records som den andra singeln från Jonas första soloalbum Fastlife. Sången mottog blandade recensioner från musikkritiker.  

Sångens musikvideo regisserades av Jaci Judelson. Videon fokuserar sig på Joe och hans romans med en fransk tjej och visar när de åker omkring i Europas vackraste städer och njuter av varandras sällskap. Men goda ting har sina slut och i slutändan så måste Joe lämna den franska tjejen bakom sig. Videon avlsutas med Joe som tittar över axeln när han går iväg i den mörka natten

Bakgrund 
Jonas förklarade sångens ursprung i en intervju med Ryan Seacrest:

Kritiskt mottagande 
Scott Shetler från Pop Crunch satte betyget 4.5 av 5 stjärnor och sa att det var "en förförisk sång som imponerar på nästan alla sätt. Sången har mycket energi, med gitarrer och syntar som förstärker ett kraftfullt beat."

Musikvideo 
Den officiella musikvideon för sången hade premiär den 12 september 2011 på E! News. Den filmades i juli/augusti 2011 i Paris. I videon så syns Joe vid olika ställen i staden, samt i en hall, i en säng, i ett badkar, etc, med en vacker ung tjej från Paris (spelad av den franska modellen Angele). Men oundvikligen så når deras tid tillsammans sitt slut.

Låtlista 
Digital download
 "Just in Love" — 3:27

Remix
 "Just in Love (featuring Lil Wayne) — 3:27

Liveframträdanden 
Bland annat så framfördes "Just in Love" live i The Late Show with David Letterman, där Jonas även framförde ett par andra låtar från sitt första soloalbum.

Källor

Externa länkar 
 "Just in Love" på YouTube

Musiksinglar 2011
Daniel Fehrman

Daniel Fehrman kan syfta på bland andra:

* Daniel Fehrman (1710–1780), svensk medaljgravör
 Daniel Fehrman (1874–1941), svensk kyrkohistoriker
Carl Fehrman

Carl Fehrman kan syfta på bland andra: 

* Carl Gustaf Fehrman (1746–1798), svensk medaljgravör 
 Carl Fehrman (präst) (1840–1898), svensk präst och politiker
 Carl Fehrman (litteraturhistoriker) (1915–2010), svensk litteraturhistoriker
Le Mans Series 2004

Le Mans Series 2004 kördes över fyra omgångar. Det blev en nystart för Don Panoz Le Mans Series i Europa efter den enstaka säsongen med European Le Mans Series 2001.

Tävlingskalender

Slutställning

Le Mans Series-säsonger
Motorsportevenemang 2004
Le Mans Series 2005

Le Mans Series 2005 kördes över fem omgångar.

Tävlingskalender

Slutställning

Le Mans Series-säsonger
Motorsportevenemang 2005
Le Mans Series 2006

Le Mans Series 2006 kördes över fem omgångar.

Tävlingskalender

* - Tävlingsdistansen kortades till 4 timmar.

Slutställning

Le Mans Series-säsonger
Motorsportevenemang 2006
Friends with Benefits (film)

Friends with Benefits är en amerikansk romantisk komedifilm från 2011, regisserad av Will Gluck och hade biopremiär den 22 juli i Nordamerika och den 16 september i Sverige. Huvudrollerna i filmen spelas av Mila Kunis, Justin Timberlake och Patricia Clarkson.

Handling 
Jamie, en ung kvinnlig headhunter från New York, och art directorn Dylan från Los Angeles börjar lära känna varandra när Dylan får ett jobberbjudande i New York. De blir kompisar och efter ett tag bestämmer de sig för att bli sexpartners, men det blir mer komplicerat än de tänkt sig.

Rollista

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats
Filmen hos Internet Movie Database
Filmen hos Moviezinen

Amerikanska filmer 2011
Amerikanska romantiska komedifilmer
Amerikanska sexkomedifilmer
Engelskspråkiga filmer
Carl Gustaf Fehrman

Carl Gustaf Fehrman, född 1746 i Stockholm, död där den 24 december 1798, var en svensk bildhuggare och medaljgravör, son till Daniel Fehrman.

Biografi
Redan 1759 blev Fehrman elev till Pierre Hubert L'Archevêque i teckning och modellering samt undervisades även vid Målar- och bildhuggarakademien, där han erövrade två pris. Då fadern 1764 drabbades av slag, var han såpass utbildad, att han genast kunde fullgöra allt vad dennes syssla vid kungliga myntet krävde. Dessutom utförde han några konstnärliga arbeten av inte så liten förtjänst, även om Ljungberger, som snart därefter hemkom, sedan fördunklade den yngre medtävlaren. 

För att förkovra sig sökte Fehrman och fick 1774 ett årligt reseunderstöd av 1 800 livres för tre år samt avreste i slutet av maj samma år till Rouen och vidare till Paris, där han skulle på kungens vägnar till prinsen av Condé överlämna ett mineraliekabinett, förvarat i ett skåp utfört av Haupt. I Paris modellerade han för Pajou och besökte Lépiciers akademi samt, längre fram, den franska målarakademien. 

I oktober 1775 begav han sig till Rom. Där studerade han dels på egen hand, dels hos Sergel, liksom tillsammans med Wertmüller. Även Masreliez tillhörde hans umgänge. Med dessa vänner gjorde han utflykter och ensam ett besök i Neapel. I juni 1778 lämnade han Rom och anträdde hemresan över Frankrike. Hans hemkomst inträffade året därpå. Efter faderns död bibehölls han vid dennes lön; men medaljgravörstjänsten vid myntet innehades av Ljungberger. 

Ferhman var alltså hänvisad till mindre viktiga arbeten, medaljer för enskilda samt poussering av porträtt, en genre där han utvecklade stor talang. Då Ljungberger 1787 dog, var Fehrman självskriven till hans sysslor och förrättade sedan sin tjänst med stor heder. Han utnämndes tillika till professor i Målar- och bildhuggarakademien och kvarstod i dessa befattningar till sin död. 

Fehrmans många arbeten visar en grundlig konstnärsbildning och tillhör inom den mindre skulpturen samma riktning, som representeras av Sergel inom den högre och av Masreliez inom måleriet. Han ofta arbetade efter utkast av den senare. Hans porträttsidor har ansetts lida av en något fyllig och uppblåst ansiktsmodellering, men är väl arbetade, liksom oftast frånsidorna, med deras, enligt den nya riktningens smak, något långdragna och spinkiga figurer. 

Utom många medaljer, som hörde till "Gustaf III:s medaljhistoria", vilket kort efter konungens död avstannade, utförde Fehrman många minnespengar över enskilda samt jetonger och belöningspenningar. Bland de förra kan nämnas dem över Anders Johan von Höpken, Patrick Alströmer, Daniel Fehrman, Johan af Bjerkén och Pehr Wargentin. Fehrman finns representerad vid bland annat Nationalmuseum i Stockholm.

Bilder

Verk i urval

medaljer

Porträtt

Källor

Noter

Representerade vid Nationalmuseum
Svenska gravörer
Svenska konsthantverkare under 1700-talet
Konstnärer från Stockholm
Födda 1746
Avlidna 1798
Män
Ugglan
Teaterplanen

Teaterplanen är ett område och en plats norr om Drottningholms slott på Lovön, Stockholms län. Planen omges på tre sidor av dels Drottningholms slottsteater mot norr och dels av fyra flygelbyggnader, två mot öst och två mot väst. På planens mitt står marmorstatyn “Apollo di Belvedere”. Flygelbyggnaderna mot öst uppfördes ursprungligen under 1760-talet och utgörs av “Kyrkpaviljongen” och “Jaktpaviljongen”. Mot väst ligger “Drottningens paviljong” och “Hovmarskalksflygeln” som byggdes under Gustav III:s tid efter ritningar av arkitekt Carl Fredrik Adelcrantz respektive Carl Christoffer Gjörwell den yngre, möjligtvis var även teaterarkitekten Louis Jean Desprez inblandat. Alla fyra paviljongerna har en enhetlig färgsättning och ett enhetligt utseenede med en kraftig accentuerad horisontell fasadlist mellan våningarna, ett säteritak och rusticerande hörnkedjor. Samtliga byggnader är byggnadsminnen och ingår i Drottningholms världsarv.

 Kyrkpaviljongen (tidigare kallad "Södra träpaviljongen") skulle hysa delar av den kungliga uppvaktningen under sommarvistelserna på Drottningholm. Här bodde på 1780-talet hovdamerna och  vid sekelskiftet fanns kungens uppvaktande kavaljerer i byggnaden. Paviljongen är ett trähus som senare putsades och avfärgades för att bättre passa ihop med de omkringliggande stenhusen. Huset är numera privatbostad.
 Jaktpaviljongen (tidigare kallad "Norra träpaviljongen" och "Hertig Fredrik Adolfs paviljong") var fram till 1777 bostad för drottningens överstemarskalk, hovmästarinna och hovfröken. År 1779 genomfördes en ombyggnad för Gustav III:s bror Fredrik Adolf. Under slutet av 1800-talet inreddes en jaktsal i bottenvåningen. Idag finns teaterboden (souvenirshop) i bottenvåningen och privatbostad i de övriga delarna.
 Drottningens paviljong (även kallad "Hertig Karls paviljong") uppfördes 1780 för hertig Karl, senare Karl XIII. Byggnaden kallas Drottningens paviljong efter drottning Sofia av Nassau, Oscar II:s hustru. Deras son Gustaf (den senare kungen Gustaf V) föddes här. Utöver mindre förändringar genomfördes 1910 en mera genomgripande renovering. En del av den ursprungliga utsmyckningen som snickerier, dörröverstycken och sidentapeter är bevarade.
 Hovmarskalksflygeln uppfördes genom Gustav III:s initiativ som därmed fullföljde drottning Lovisa Ulrikas påbörjade utbyggnad med paviljonger längs Teaterplanen. Hovmarskalksflygeln började byggas 1791 och var sommarbostad för Gustav III:s syster Sofia Albertina, som disponerade huset till sin död 1829. Under 1800-talet användes paviljongen för den kungliga uppvaktningen. Idag är det privatbostad. Med Hovmarskalksflygeln, som var den sist byggda paviljongen fullbordades Teaterplanen.

Paviljongerna

Källor
 Informationstavor på platsen.
 

Byggnader och anläggningar i Ekerö kommun
Drottningholm
Daniel Fehrman (gravör)

Daniel Fehrman, född den 12 januari 1710 i Stockholm, död i samma stad den 8 juni 1780, var en svensk medaljgravör av tysk släkt, far till Carl Gustaf Fehrman. 

Fehrmans förste lärare i teckning var den på sin tid ansedde löjtnant-dessinatören Gustaf Torshell. Vid 16 års ålder sattes han i lära hos Johann Carl Hedlinger. År 1732 följde han honom till Danmark och 1735 till Ryssland, där han stannade till mitten av 1737. Fehrman hade då blivit så skicklig, att han 1739 fick i uppdrag att sköta Hedlingers syssla som medaljgravör vid Kungliga Myntet under dennes ledighet på grund av en utrikes resa. Då Hedlinger 1745 bosatte sig i Schweiz, avstod han sin befattning och en del av sin lön åt sin lärjunge. kungen och Kammarkollegium godkände förfarandet.

1760 utnämnde Adolf Fredrik honom till kunglig medaljgravör med försäkran om survivans med alla förknippade förmåner. I början av 1764 fick Fehrman ett slaganfall, som satte honom ur stånd att arbeta. Hans unge son Carl Gustaf övertog då faderns befattning. 

Fehrman utförde omkring 30 medaljer och 80 jetonger, många sigill för kungliga och enskilda personer samt modelleringar i vax. Hans bilder är kraftiga och eleganta; hans behandling av hår och dräkter står Hedlinger nära. Hans yppersta verk är kanske de små täcka jetonger, som han utfört i stort antal. Fehrman finns representerad vid bland annat Nationalmuseum i Stockholm. 

Bland hans bästa arbeten kan för övrigt nämnas medaljerna över Fredrik I:s död, Adolf Fredriks och Lovisa Ulrikas kröning, Stålfabriken på Drottningholm (1762), kronprins Gustavs förmälning (1766), Ehrenpreus, Axel von Fersen, Carl Gyllenborg, Nils Keder, Carl von Linné och Olof Thegner med flera. Fehrmans lärjungar var C.J. Wikman, Gustaf Ljungberger och sonen Carl Gustaf.

Källor

Noter

Representerade vid Nationalmuseum
Födda 1710
Avlidna 1780
Svenska gravörer
Svenska konsthantverkare under 1700-talet
Konstnärer från Stockholm
Män
Ledamöter av Konstakademien
SpamAssassin

SpamAssassin är ett program för skräppostfiltrering. Det har moduler för olika tekniker som bayesiska filter, statistiska filter, svart- och vitlistning, DKIM, SPF och så vidare. Det kan integreras med en e-postserver för att testa all inkommande (och utgående) e-post, eller köras av en enskild användare på enskilda mail eller en hel brevlåda.

SpamAssassin har tilldelats priset ”Linux New Media Award 2006” för bästa Linux-baserade skräppostfilter.

Referenser

Externa länkar
SpamAssassin Officiell hemsida
SpamAssassin Freshmeat

Säkerhetsprogram
Fria e-postprogram