kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kinapäron

Kinapäron eller kinesiskt päron kan syfta på:

 Kinapäron – en art av päronsläktet i familjen rosväxter, se Sandpäron
 Litet kinapäron – en rosväxtart
Nanfang zhoumo

Nanfang zhoumo (南方周末, pinyin: Nánfāng zhōumò) är en kinesisk tidning. Tidningen är baserad i Guangzhou. Tidningen är kontroversiell, och har flera gånger uppmärksammat skandaler som myndigheterna velat tysta ned. På grund av tidningens liberala hållning och konflikter med myndigheterna har den ofta fått byta personal och redaktörer.

Källor

Kinesiska dagstidningar
WP:Projekt Kina
Brandcell

Brandcell utgörs av ett avgränsat utrymme i en byggnad som skall tåla en brand under en viss tid. Gränserna för brandcellen är utrymmets väggar, tak och golv. Syftet med brandceller är att förhindra spridning av brand och brandfarliga gaser. Hur länge en brandcell ska stå emot en brand beror på vad det är för byggnadstyp. För bostäder är kravet att det ska kunna brinna i minst 60 minuter innan en brand sprider sig från en bostad till nästa.

Källor

Brandskydd
The Giving Pledge

Giving Pledge är en amerikansk filantropisk kampanj.

Giving Pledge inleddes juni 2010 av de amerikanska miljardärerna Warren Buffett och Bill och Melinda Gates. Den utgör ett försök att bjuda in de rikaste personerna och familjerna i USA till att förbinda sig att ge majoriteten av sin förmögenhet till välgörenhet. Enligt löfte kan donationen ske antingen under givarens livstid eller efter döden. Utfästelse är ett moraliskt åtagande och inte ett juridiskt avtal. 

Kampanjen har som mål att miljardären skänker minst 50 % av sin förmögenhet till välgörenhet. I maj 2012 hade 81 amerikanska miljardärer lovat att göra detta, och vissa hade lovat att skänka summor mycket större än 50%.

Urval av filantroper som gjort åtagande

Bill Ackman (1966 - )
Paul Allen
 John D. Arnold och Laura Arnold
Nicolas Berggruen
Michael Bloomberg
Eli Broad och Jean Broad
Edgar M. Bronfman (1929 - )
Warren Buffett
Steve Case (1958 - )
Jean Case (1959 - )
 Leon G. Cooperman och Toby Cooperman
 Joyce och Bill Cummings
 Ray Dalio och Barbara Dalio
 John Paul DeJoria
 John Doerr och Ann Doerr
 Barry Diller och Diane von Furstenberg
 Larry Ellison
 Chuck Feeney
 Ted Forstmann
 Philip Frost och Patricia Frost
 Bill och Melinda Gates
 David Green och Barbara Green
 Jeff Greene
 Harold Hamm och Sue Ann Hamm
 Lyda Hill
Barron Hilton
Jon Huntsman
Carl Icahn (1936 - )
 Irwin M. Jacobs och Joan Jacobs
 George Kaiser
 Vinod Khosla och Neeru Khosla
 Sidney Kimmel
 Richard Kinder och Nancy Kinder
 Kenneth Langone och Elaine Langone
 H.F. Lenfest och Marguerite Lenfest
 Lorry I. Lokey
 George Lucas
 Duncan MacMillan och Nancy MacMillan
 Joe Mansueto och Rika Mansueto
 Bernie Marcus och Billi Marcus
 Michael Milken (1946 - ) och Lori Milken
 Alfred E. Mann
 George P. Mitchell
 Tom Monaghan
 John Morgridge och Tashia Morgridge
 Dustin Moskovitz
 Elon Musk
Pierre Omidyar och Pam Omidyar
Bernhard Osher (1927 - )
Barbro Osher
 Ronald Perelman
 Peter George Peterson
 Boone Pickens
 Julian Robertson
 David Rockefeller
 Edward Potter Rose och Deedie Potter Rose
 David M. Rubenstein
 Herb Sandler och Marion Sandler
 Denny Sanford
 Roger W. Sant och Vicki Sant
 Lynn Schusterman
MacKenzie Scott
 Walter Scott, Jr.
 Thomas Secunda och Cindy Secunda
 Harold Simmons and wife Annette
 James Harris Simons och Marilyn Simons
 Harold Simmons och Annette Simmons
 Patrick Soon-Shiong och Michele Chan
 Tom Steyer och Kat Taylor
 Patrick Soon-Shiong och Michele Chan
 Tom Steyer och Kat Taylor
 James E. Stowers och Virginia Stowers
 Ted Turner
 Sanford Weill och Joan Weill
John Sall (1948 - )
Jeff Skoll (1965 - )
 Sanford Weill och Joan Weill
Shelby White
Charles Zegar
Mark Zuckerberg

Se även
Lista över världens rikaste personer

Källor
Giving pledges hemsida

Noter

Välgörenhetsorganisationer i USA
Kampanjer
Eril

Eril (erilaz, erilaR) är ett urnordiskt ord från folkvandringstiden som återfinns på flera runristningar med den äldre futharken. Eril har ofta tolkats som "trollkarl" eller "runmästare", men ordet är etymologiskt sett släkt med den germanska stamnamnet heruler. Mees (2003) har dock visat att både eril och herul har samma språkliga rot som jarl, vilket gör att eril även kan ha varit en germansk militärtitel.

Etymologi
Erilaz är troligen det urgermanska ursprunget för anglosaxiska eorl vilket betyder "man, krigare, ädling". Även det urgermanska *harjaz = "här"  (anglosaxiska here) har föreslagits, via den antagna avledningen *harjilaz = "krigare, person ur hären". Det initiala h var emellertid stabilt i tidiga germanska dialekter, medan det försvann i samtida latin och grekiska, även när germanska ord och namn användes på latin eller grekiska.

Historiska exempel
Latin: Heruli (ca. 250 e.Kr och framåt)
Grekiska Eruloi (ca. 250 e.Kr. och framåt)
Runor: Erilaz (ca. 200-500 e.Kr.)

Exempel på inskriptioner
Lindholmenamuletten
Kragehul I
Järsbergsstenen
Eventuellt Meldorffibulan

Noter

Källor

 Mees, B. (2003). "Runic 'erilaR'", North-Western European Language Evolution (NOWELE), 42:41-68.
 Orel, Vladimir (2003). A Handbook of Germanic Etymology. Leiden: Brill. s. 205. .
 Plowright, S. (2006). The Rune Primer, Lulu Press. ; book review
 Spurkland, Terje (2005). Norwegian Runes and Runic Inscriptions s. 49 ff.

Externa länkar
Wortmaterial der Runeninschriften nach Wortklassen: Detailinformationen zum Wort Sawilaga

Runologi
Germanska språk
Skoghalls bruk

Skoghalls Bruk är en anläggning i Skoghall inom företaget Stora Enso Skoghall AB, som är en del av Stora Enso. Skoghalls Bruk är en av världens största tillverkare av livsmedelskartong. Företaget utvecklar och producerar vätskekartong
till förpackningar för bland annat juice, mjölk och vin, liksom kartong till förpackningar för torra livsmedel.

Företaget Stora Enso Skoghall AB består av tre enheter, där massaberedning och kartongproduktion sker vid Skoghalls Bruk. I Forshaga beläggs kartongen med olika barriärer, huvudsakligen polyeten. Karlstad Research Centre bidrar med utveckling av produkter. Sammanlagt arbetar drygt 1000 personer på Stora Enso Skoghall AB, vilket gör dem till en av Värmlands största arbetsgivare. 

Skoghalls Bruks årliga produktion överstiger 700 000 ton kartong. Den svenska marknaden svarar för 15 procent av volymerna och 85 procent exporteras.

Skoghalls Bruk är ett integrerat kartongbruk där en stor del av massan som används vid framställningen av kartongen tillverkas på plats. Här finns två massafabriker, en för sulfat/kemisk massa och en för CTMP/mekanisk massa, som båda baseras på barrved. Därutöver köps kortfibrig lövvedsmassa för kartongens ytskikt. Produktionen sker på två stora kartongmaskiner. KM7, som installerades 1977, har uppgraderats genom åren och har idag en kapacitet på knappt 300 000 ton per år. KM8 togs i drift 1996 och är en av världens största kartongmaskiner med en årskapacitet på 440 000 ton.

Externa länkar
Stora Enso om Skoghalls Bruk

Hammarö kommun
Svenska massa- och papperstillverkare
Ferruform

Ferruform Aktiebolag, även känt som Scania Luleå, är ett svenskt verkstadsindustriföretag med verksamhet inom fordonskomponenter. 

Företaget är ett helägt dotterbolag till fordonstillverkaren Scania Aktiebolag, och tillverkar komponenter såsom bakaxlar, sidobalkar, tvärbalkar, och andra ramkomponenter till Scanias chassimonteringar i Södertälje, Zwolle (Nederländerna) och Angers (Frankrike),.  Företagets huvudkontor och tillverkning finns i Luleå.

Historia 
1967 stod dåvarande Scania-Vabis fabrik för plåt- och svetsarbete klar i Luleå och invigdes officiellt den 11 juni 1968. I slutet av 1990-talet bestämdes det att bolagisera verksamheten i Luleå, och den 1 januari år 2000 bildades Ferruform Aktiebolag som helägt dotterbolag till Scania.

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar 
  

Scania
Svenska verkstadsindustriföretag
Svenska tillverkare av fordonsdelar
Företag i Luleå
Företag bildade 2000
Joshua Kirby

John Joshua Kirby, född 1716 i Parham, död 1774 i Kew, var en engelsk målare och tecknare. Han var son till John Kirby, far till Sarah Trimmer och farbror till William Kirby.

Hans vän och lärare Thomas Gainsborough introducerade honom i landskapsmåleriet. Han ägnade sig snart åt perspektivläran, utgav en handbok i denna (1754) och blev en ansedd teckningslärare (den senare kung Georg III var således hans elev och välgörare). Kirby utställde olika prospekt från Richmond Park, som Woollett stack; han etsade också (prospekt från Suffolk 1748).

Källor

Noter

Externa länkar
 Porträtt i Victoria and Albert Museum

Personer från Suffolk
Engelska konstnärer under 1700-talet
Brittiska tecknare
Brittiska målare under 1700-talet
Födda 1716
Avlidna 1774
Män
Salmonsens
Ledamöter av Royal Society
Rannsakningsfängelset, Myntgatan

Rannsakningsfängelset (eller Cellfängelset) på Myntgatan i Gamla Stan i Stockholm var ett häkte beläget på platsen för Kanslihuset.

Historik

Stadens tidigare rannsakningshäkten hade legat under domstolslokalerna. Sålunda var bland annat källarna i Södra stadshuset och dåvarande Rådhuset inredda med galler och grindar. Fängelsemiljön var bedrövlig och ohälsosam, men 1800-talet kom att medföra en humanisering av rättsväsendet. 1841 fattade riksdagen beslut beträffande om- och tillbyggnader av fängelser som innebar krav på cellsystem.

1846 påbörjade staden bygget av ett för tiden modernt cellfängelse vid Myntgatan. Byggnaden som ritats av Per Axel Nyström i florentinsk medeltidsstil stod färdig och öppnades 1852. Fängelset förbands av en gångbro med det intilliggande Rådhuset, samt med Polishuset i Polusska huset (som samma år flyttat från Norrbro och det Sundsvallska huset). Fängelset hade 163 celler om 3 gånger 1,8 meter, med 50 cm tjocka tegelväggar, för att inhysa såväl personer häktade för brott som lösdriveri, medan vaktstyrkan uppgick till ett tjugotal anställda. 

Kapaciteten visade sig dock snart allt för klen. 1905 nådde omsättningen sitt maximum, då inte mindre än 13 400 fångar intogs, vilket fick till följd att de små cellerna i många fall fick delas av flera häktade. 1903 hade staden fattat beslut om uppförandet av ett nytt polishus och häkte. 1911 stod Stockholms polishus färdigt varvid fängelset på Myntgatan utrymdes. Fängelset på Myntgatan revs 1929-1930 i samband med att det nya Kanslihuset uppfördes.

Bilder

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 

Ej längre existerande byggnader i Gamla stan
Nedlagda fängelser i Stockholm
Overlord II

Overlord II är ett tredjepersons actionäventyrsspel från 2009 utvecklat av Triumph Studios och utgivet av Codemasters. Spelet är en uppföljare till Overlord från 2007.

Datorspel 2009
Datorspel utvecklade av Triumph Studios
Windows-spel
Xbox 360-spel
Playstation 3-spel
Wildon

Wildon är en köpingskommun i det österrikiska förbundslandet Steiermark i södra Österrike cirka 30 km från den slovenska gränsen. Orten ligger invid motorvägen E57/E59 nära Leibnitz. Wildon hade cirka 5 400 invånare (2018).

Referenser

Externa länkar 

Orter i Steiermark
Kommuner i Steiermark
Centerpartiet (olika betydelser)

Centerpartiet kan syfta på 

 Centerpartiet (Estland) – ett politiskt parti i Estland
 Centerpartiet (Nauru) – ett politiskt parti i Nauru
 Centerpartiet (Sverige) – ett politiskt parti i Sverige, som före 1957 hette Bondeförbundet
 Centerpartiet (1932) – ett politiskt parti i Sverige på 1930-talet, lett av N.A. Nilsson
 Centern i Finland – är ett politiskt parti i Finland
 Liberala centerunionen – ett politiskt parti i Litauen
 Senterpartiet – ett politiskt parti i Norge
 Åländsk Center – ett politiskt parti i Åland
 Centrumpartiet – eller katolska Centerpartiet, ett tidigare politiskt parti i Tyskland

Se även 
 Centern – flera
 Nordiska agrarpartier – agrara politiska organisationer i de nordiska länderna som historiskt främst arbetat för jordbruksbefolkningens värderingar och intressen och på senare år även i Baltikum.
Razi

Razi (egentligen Abu Bakr Mohammad-e Zakariya-ye Razi, persiska: ابو بکر محمد زکریا رازی), född omkring 865 i Rayy, Persien, dagens Iran, död 925 i Bagdad, dagens Irak, var en mångkunnig persisk filosof som gjorde grundläggande och bestående upptäckter inom medicin, kemi och filosofi. Han omnämns ibland under namnen Al-Razi, Ibn Zakariya eller i latinsk text, Rhazes eller Rasis.

Produktivitet
Razi var mycket produktiv med mer än 200 böcker i sitt författarskap, inom flera vetenskapsområden. Enligt historikern Ibn an-Nadim var Razi den främste läkaren i sin tid och behärskade helt den grekiska medicinalkunskapen. Han reste vida omkring och var vid olika tidpunkter i många olika härskares tjänst. Som medicinlärare samlade han många lärjungar som senare skulle bli framstående. Han hade rykte om sig att vara medkännande och osjälvisk och helt hänge sig åt sina patienters behov vare sig de var rika eller fattiga.

Då Salernoskolan ville studera Hippokrates, fanns inga kunskaper om hans skrifter i västerlandet, och man var då tvungna att översätta Razis Continens från arabiska till medeltidslatin för att få tillgång till skrifterna.

Razi-institutet nära Teheran är uppkallat efter Razi. I Iran firas också Razi-dagen (läkekonstdagen) årligen den 27 augusti.

Upptäckter 
Han anses bland annat ha upptäckt svavelsyran, en av de viktigaste substanserna i modern kemi, och även alkohol och dess användningsområden inom medicin.

Razi och Islam 
Enligt vissa historiker som Sigrid Hunke så var Razi en framstående kritiker av islams grundläggande dogmer och  anklagades för att vara zindiq. Fast många muslimska historiker som kom efter nekade detta såsom Adh-Dhahabi, med belysning att han publicerade böcker som handlar om islam och Gud.

Referenser

Födda 800-talet
Avlidna 925
Medeltidens filosofer
Persiska filosofer
Islamiska filosofer
Iranska läkare
Persiska kemister
Islamkritik
Män
Personer i Iran under 900-talet
Charles Beslay

Charles Victor Beslay, född 1795 och död 1878, var en fransk ingenjör och politiker.

Beslay var en av Pierre-Joseph Proudhons lärjungar och deltog i de revolutionära rörelserna 1830, 1848 och 1871. För sin delaktighet i Pariskommunen blev han utvisad och dog i Schweiz. Beslay författade bland annat Me souvernirs 1830-1840-1870 (1873) och Le vérité sur la Commune (1877).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Franska politiker
Födda 1795
Avlidna 1878
Män
Semjon Vengerov

Semjon Afanasievitj Vengerov (), född 17 april (5 april enligt g.s.) 1855, död 14 september 1920 i Sankt Petersburg, var en rysk litteraturforskare.

Vengerov blev 1897 privatdocent i rysk litteraturhistoria vid Sankt Petersburgs universitet, och då han avstängdes från denna befattning av undervisningsministern Nikolaj Bogolepov, flyttade han sin vetenskapliga verksamhet till Charkovs universitet och blev 1910 professor vid Sankt Petersburgs högre lärarinneseminarium. 

Vengerov inledde 1875 sin mångsidiga litteraturhistoriska forskarbana med en studie om Ivan Turgenev och blev 1882 redaktör för månadsrevyn "Ustoi". År 1889 påbörjade han sitt litteraturhistoriska uppslagsverk Kritiko-biografitjeskij slovar russkich pisatelej i utjennych. Hans 1885 författade ryska litteraturhistoria förbjöds av censuren.

Vengerrov redigerade den nya upplagan av Vissarion Belinskijs skrifter och den litteraturhistoriska avdelningen i Brockhaus-Jefrons ryska encyklopedi. Om den ryska bibliografin inlade han stor förtjänst och författade många uppslagsverk av värde, däribland Istotjniki slovarja russkich pisatelej (1–3, 1900–1914).

Källor

Noter

 
Ryska litteraturvetare
Ryska professorer
Födda 1855
Avlidna 1920
Män
Ugglan
Personer från Poltava oblast
Jean-Philippe de Cheséaux

Jean-Philippe de Cheseaux, född i Lausanne den 4 maj 1718, död den 30 november 1751 i Paris, var en schweizisk astronom.

1746 presenterade han för Franska vetenskapsakademin en lista över 21 nebulosor, däribland åtta som han själv upptäckt. Listan publicerades dock inte förrän 1892, av Guillaume Bigourdan.

De Chéseaux upptäckte 1744 års stora komet, vilken dock även upptäckts av Dirk Klinkenberg fyra dagar tidigare varför den döptes till Klinkenbergs komet. 1746 upptäckte de Cheseaux ytterligare en komet, C/1746 P1.

De Chéseaux var en av de första som formulerade, i dess moderna form, vad som senare skulle kallas Olbers paradox, enligt vilken natthimlen borde vara upplyst om universum är oändligt.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Schweiziska astronomer
Födda 1718
Avlidna 1751
Män
Albert Besnard

Paul-Albert Besnard, född 2 juni 1849 i Paris, död där 4 december 1934, var en fransk konstnär.

Efter mångåriga studier i Rom och en vistelse i London blev Besnard en av Paris konstvärlds mera uppskattade konstnärer, och fick en rad officiella uppdrag såsom kompositioner i Sorbonne, Hôtel de ville i Paris med mera. Han utförde även en rad porträtt av samtidens berömdheter. I sitt måleri försökte Besnard åstadkomma en förbindelse mellan impressionismens iakttagelser och den klassiska måleritraditionen. Bland hans verk märks ett porträtt av skådespelerskan Gabrielle Réjane och målningen Un lac rose i Ny Carlsberg Glyptotek, Köpenhamn och han är representerad vid bland annat Göteborgs konstmuseum. Besnard blev ledamot av Franska akademien 1924.

Bilder

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Noter

Externa länkar 

 
 

Franska historiemålare
Franska porträttmålare
Ledamöter av Franska Akademien
Franska målare under 1800-talet
Franska målare under 1900-talet
Konstnärer från Paris
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Födda 1849
Avlidna 1934
Män
Svensk uppslagsbok
Storkorset av Hederslegionen
STS Alpresor

STS Alpresor är en svensk researrangör som grundades år 1976. Bolaget är verksamt i Sverige, Norge och Finland och erbjuder skidresor och vandringsresor till Alperna. STS Alpresor driver ett antal välkända hotell, bland annat Hotel Salzburger Hof i Bad Gastein och Hotel Marmore i Cervinia. Koncernen har ca 500 anställda under vintersäsongen, inkluderat huvudkontoret i Sverige samt hotellverksamhet och platspersonal på de olika orterna i Alperna.

STS Alpresor omsatte drygt 400 miljoner kronor under 2020, vilket är en minskning med 28,06% från 2019 (före Coronapandemin) då man omsatte ca 576 miljoner kronor.

Externa länkar
Officiell webbplats

Svenska resebyråer
Företag bildade 1976
Öra kyrka

Öra kyrka är en kyrkobyggnad i den sydöstra delen av Herrljunga kommun. Den tillhör sedan 2021 Herrljungabygdens församling (tidigare Öra församling) i Skara stift.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan anses vara från 1200-talet. Den är byggd i sten och fasaden har vit spritputs. Sadeltaket är täckt av rött enkupigt tegel. De romanska  fönstren är tätspröjsade med gråmålade bågar.

Byggnadshistoria
Ursprungligen bestod byggnaden av ett långhus utan egentligt kor, men byggdes till under 1700-talet. Vid en stilbrytande renovering år 1820 bröts kyrkomurens östra sida ner, varigenom kyrkorummet förlängdes och koret blev tresidigt. År 1913 uppfördes ett granittorn i romansk stil vid den västra gaveln. Den gamla klockstapeln i trä såldes till Borås museum, där den nu finns uppställd i Ramnaparken. Vid en renovering 1956-1957 tog man fram en del äldre målningar och Einar Forseths glasmålning i koret tillkom. Det har väckt internationell uppmärksamhet och var utställd i London år 1956. Fönstret är indelat i 12 rutor med följande motiv:
 Oss är en Frälsare född.
 Jag bör vara där min Fader bor.
 Härefter skall du fånga människor.
 Gråt icke.
 Hosianna! Välsignad vare han som kommer i Herrens namn.
 Detta är min lekamen.
 Denne är min älskade son.
 Gå bort, Satan
 Jesus delade ut brödet.
 Förråder du Människosonen med en kyss.
 Och han bar själv sitt kors.
 Kristus är uppstånden.

Inventarier

Dopfunt av sandsten tillverkad omkring år 1200 i två delar med höjden 86,5 cm. Cuppan är cylindrisk, något buktande med skrånande undersida och helt odekorerad. Foten är rund med buktande översida som övergår i ett kort skrånande skaft. Nederst ett utsparat band och på mitten en dubbel rundstav. Stort centralt uttömningshål.
En snidad skulptur från 1200-talet föreställer Sankt Olof. Den är deponerad vid Borås museum.
En tronande madonnaskulptur från tidigt 1200-tal utförd i ek. Höjd 87 cm. Figuren var under tiden 1909-1964 deponerad vid Borås museum, men har därefter varit uppställd vid den medeltida dopfunten i koret. 
Predikstolen är från början av 1600-talet och uppbyggd i tre våningar.
En äldre klocka från 1684 göts om 1913 och samma år fick man två nya klockor.

Orgel
Huvudinstrument är en digitalorgel. Även orgeln från Hammarbergs Orgelbyggeri AB 1930 finns kvar. Den har sex stämmor fördelade på manual och pedal.<ref>[https://orgeldatabas.gu.se/webgoart/goart/go_pub.php?p=43&u=1&f=334&l=sv&sectsel=detail&id_nr=9007 Skara stifts orgelinventering 2013-2014.]</ref>

Filminspelning
Colin Nutleys filmer Änglagård och Änglagård - andra sommaren'' är delvis inspelade i Öra kyrka (och på kyrkogården). Flera av församlingens medlemmar var statister i filmerna. En del scener är även inspelade vid närbelägna Kärråkra kyrka och Vånga missionshus.

Källor

Externa länkar 
 Bengans historiasidor - Öra kyrka

Kyrkobyggnader i Skara stift
Kyrkobyggnader i Herrljunga kommun
Emil Bessels

Emil Israel Bessels, född 2 juni 1847 i Heidelberg, död 30 mars 1888 i Stuttgart, var en tysk naturforskare och polarfarare.

Bessels företog 1869 på August Petermanns initiativ sin första expedition till Norra ishavet mellan Spetsbergen och Novaja Zemlja, varvid särskilt viktiga meteorologiska och oceanografiska resultat vanns. Bland annat påvisades existensen av en arm av Golfströmmen mellan Spetsbergen och Novaja Zemlja. År 1871 övertog Bessels den vetenskapliga ledningen av Charles Francis Halls nordpolsexpedition, om vilken han publicerade Scientific results of the USA arctic expedition (1876) och Die amerikanische Nordpolexpedition (1878). Bessels startade 1876 en ny polarexpedition, som dock snart upplöstes efter skeppsbrott vid Vancouver. Bessels blev sedermera sekreterare vid Smithsonian Institution i Washington.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Externa länkar 
 

 

Tyska upptäcktsresande
Tyska polarforskare (Arktis)
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Heidelberg
Födda 1847
Avlidna 1888
Män
Svensk uppslagsbok
Stepan Sjevyrjov

Stepan Petrovitj Sjevyrjov (ryska: Степан Петрович Шевырёв), född 30 oktober (gamla stilen: 18 oktober) 1806 i Saratov, Kejsardömet Ryssland, död 20 maj (gamla stilen: 8 maj) 1864 i Paris, var en rysk litteraturvetare och litteraturkritiker.

Sjevyrjov anställdes 1823 vid utrikesministeriets arkiv i Moskva och blev 1827 medarbetare i tidskriften "Moskovskij vjestnik", där han publicerade dels poetiska översättningar, dels filosofiska och estetiska studier under påverkan av Friedrich von Schelling och tyska romantiken (däribland en studie över andra delen av Johann Wolfgang von Goethes "Faust").

Som informator kom han 1829 till Italien, varifrån han skrev resebrev. Efter en doktorsavhandling om Dante Alighieri och hans tid blev han 1834 adjunkt i rysk litteraturhistoria vid Moskvauniversitetet. Hans föreläsningar om Istorija poezii utkom i bokform 1836 (ny upplaga 1887) och användes länge som handbok vid universitetsstudier. Åren 1845-60 utkom hans föreläsningar om ryska litteraturens historia.

I sin socialpolitiska åskådning stod han slavofilerna nära, särskilt i fråga om den västerländska civilisationens förmenta "ruttenhet", och medarbetade i deras organ, "Moskovskij nabljudatel", i början av 1840-talet. Han fick avsked från professuren 1857 och flyttade 1861 till Florens, där hans föreläsningar trycktes med titeln Storia della litteratura russa.

Källor

Ryska litteraturvetare
Födda 1806
Avlidna 1864
Män
Ugglan
Personer från Saratov
György Bessenyei

György Bessenyei, även Georg Bessenyei, född 1747 och död 1811, var en ungersk diktare.

Bessenyei var livgardist vid Maria Theresias hov, och grundare av den ungerska litteraturens franska och nyklassiska riktning.

Han väckte genom sina dikter, dramer och prosakrifter ungrarnas nationalkänsla och gäller som nyskapare av deras litteratur.

Hans första drama var Agis tragediuju (1772).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Noter 

Ungerska poeter
Ungerskspråkiga poeter
Ungerska dramatiker
Ungerskspråkiga dramatiker 
Födda 1747
Avlidna 1811
Män