kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Resultattabeller för världsmästerskapet i ishockey för herrar 2013 Kval till Division III

Detta är tabeller över resultat i individuella matcher vid  kval till världsmästerskapet i ishockey för herrar 2013 Division III. 

Kval till VM Division III spelades i Förenade Arabemiraten mellan den 14 och 17 oktober 2012. Lagen som placerade sig etta och tvåa fick delta i VM Division III 2013.

Detta utgjorde debuten för Georgien i VM-sammanhang i ishockey. För Förenade arabemiraten innebar kvalet landets andra framträdande då det deltog i VM 2010 i Division III där laget förlorade tre raka matcher mot Irland, Grekland och Luxemburg.

Kvalificerade lag 

Deltagande lag:
 (44)
 (46)
 (47)
 (*)

Siffrorna inom parentes anger lagets placering på IIHF:s världsrankinglista 2012. *Georgien saknade placering på rankinglistan 2012.

Matcher 
Spelplats: Abu Dhabi Ice Rink,  Abu Dhabi, Förenade Arabemiraten

Mongoliet vann sin första match i VM-sammanhang när de slog Georgien med 6–0 i öppningsmatchen. Georgien förlorade i tre raka matcher i sin VM-premiär med målskillnaden 1–28. Målskytt för Georgien var Gocha Jeiranashvili, som därmed blev premiärskytt för det georgiska ishockeylandslaget. Förenade Arabemiraten vann tre raka matcher, deras första vinster i VM. Grekland gick vidare efter deras vinster mot Georgien och Mongoliet.

Läs mer 
 Världsmästerskapet i ishockey för herrar 2013

Källor 

2013 i Förenade arabemiraten
Ishockey i Förenade arabemiraten
Ishockeysäsongen 2012/2013
Sportevenemang i Förenade arabemiraten
2013
Emil Christenson

Per Emil Christenson, född 15 december 1862 i Stångby socken, Malmöhus län, död 7 augusti 1924 i Engelbrekts församling, Stockholm, var en svensk tandläkare och konstsamlare.

Tandläkare
Christenson blev student i Lund 1882, elev hos hovtandläkaren Elof Förberg i Stockholm 1883 samt avlade tandläkarkandidatexamen 1885 och tandläkarexamen 1886. Han blev praktiserande tandläkare i Lund 1886 och i Stockholm 1893. Han var censor vid tandläkarexamen 1895–1897 och medlem av examensnämnden för tandläkarexamen 1898–1901 och 1903–1906. År 1903 utgavs Några ord om järnets inflytande på tänderna som Christenson skrivit. Christenson var verksam vid aktiebolaget Dentosal där han tillsammans med fyra andra tandläkare i tidskriften Hälsovännen 21 februari 1916 bemöter kritik mot produkten Tandsaltet Dentosal.

Konstsamlare
Christenson var även en erkänd konstsamlare och hade "en betydande konstsamling". Han ägde en samling verk av Gustaf Rydberg som Ord och Bild kallade dr E. Christensons vackra och väl valda Rydbergssamling. I hans samling fanns verk av Nils Kreuger, men även utländska konstnärer som exempelvis Honoré Daumier. Kort efter hans död ställde Nationalmuseum ut hans samling.

Personligt
Christenson var son till Anders Christenson och Elna Persson. Själv fick han två barn med Hildur Morell, döttrarna Hildur Lili född 4 oktober 1900  och Anna Christenson född 26 juli 1897, som gifte sig med Nils Sjögren.

Emil Christensen dog 61 år gammal 7 augusti 1924 och gravsattes sju dagar senare på Norra begravningsplatsen i Solna kommun

Källor

Noter

Män
Födda 1862
Avlidna 1924
Personer från Stångby socken
Svenska tandläkare under 1800-talet
Svenska tandläkare under 1900-talet
Svenska konstsamlare
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Train (sång)

Train är en elektronisk dancelåt av den brittiska duon Goldfrapp från deras andra album Black Cherry (2003). Låten släpptes som albumets första singel den 14 april 2003 och gick in på plats 23 på den brittiska singellistan. Första versionen av den brittiska utgåvan innehåller b-sidan Big Black Cloud, Little White Lie. Remixer av Train har gjorts av bland andra T. Raumschmiere och Ewan Pearson.

Låten hette från början Wolf Lady, vilket refererar till textraden i andra versen av låten. Texten är baserad på hur sångaren Alison Goldfrapp uppfattade Los Angeles medan hon var där. Hon menar att låten beskriver rikedom, droger och sex med "en något äcklad syn på det men samtidigt en sorts behov av att ägna sig åt de här sakerna".

Musikvideo 
Videon till låten regisserades av Dawn Shadforth, som också har regisserat videor för bland andra Kylie Minogue, Oasis och Garbage. Den sändes på TV första gången i april 2003. Alison har i en intervju sagt att hon tyckte speciellt om att spela in den här videon men att det generellt är svårt att återge musiken visuellt.

Låtlistor och format 
Brittisk CD1
(CD MUTE 291; Släppt: 14 april 2003)

 "Train" – 4:08
 "Train" (Village Hall Mix) – 5:28
 "Big Black Cloud, Little White Lie" – 3:09
 "Train" (Video) – 4:09

Brittisk CD2
(LCD MUTE 291; Släppt: 14 april 2003)

 "El Train" (T. Raumschmiere Remix) – 5:52
 "Train" (Ewan Pearson 6/8 Vocal) – 7:34
 "Train" (Ewan Pearson 4/4 Instrumental) – 5:27

Brittisk 12"-vinyl
(12 MUTE 291; Släppt: 14 april 2003)

Sida A
 "Train"
 "El Train" (T. Raumschmiere Remix)
Sida B
 "Train" (Ewan Pearson 4/4 Vocal)

Australiensisk CD
(AUCD MUTE 291; Släppt: 2003)

 "Train"
 "Train" (Village Hall Mix)
 "Train" (Ewan Pearson 6/8 Vocal)
 "Train" (T. Raumschmiere Remix)

Amerikansk CD
(MUTE 9207-2; Släppt: 22 april 2003)

 "Train" - 4:08
 "Train" (Village Hall Mix) – 5:28
 "Big Black Cloud, Little White Lie" – 3:09
 "Train" (T.Raumschmiere Remix) – 5:52
 "Train" (Video) – 4:09

Amerikansk 12"-vinyl
(MUTE 9207-1; Släppt: 22 april 2003)

Sida A
 "Train" – 4:08
 "El Train" (T.Raumschmiere Remix) – 5:52
Sida B
 "Train" (Ewan Pearson 4/4 Instrumental) – 5:27

Medverkande 
 Alison Goldfrapp – sång, producent, synthesiser, ljudtekniker, mixning, arrangemang, design
 Will Gregory – producent, synthesiser, ljudtekniker, mixning, arrangemang
 Nick Batt – medproducent, synthesiser, ljudtekniker, ytterligare programmering
 Big Active – design
 Polly Borland – fotografi
 Mark Linkous – casiokeyboard
 Mike Marsh – mastering
 Rowan Oliver – trummor, slagverk
 Adrian Utley – bas, gitarr

Källa:

Listplaceringar

Referenser 

Brittiska musiksinglar
Elektroniska låtar
Musiksinglar 2003
Singlar utgivna på Mute Records
Goldfrapp-låtar
Sånger om järnväg och tåg
Kinesisk taggsovare

Kinesisk taggsovare (Typhlomys cinereus) är en gnagare som förekommer i Asien. Den ingår i släktet Typhlomys. Ytterligare fyra utdöda arter blev beskrivna.

Taxonomin för populationen i norra Vietnam var länge omstridd. Den beskrevs ursprungligen som underart till kinesisk taggsovare. En genetisk studie från 2014 hade resultatet att Typhlomys chapensis ska godkännas som art (se motsvarande artikel).

Utseende 

Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) mellan 7 och 10 cm, en svanslängd av 9 till 14 cm och en vikt omkring 18 gram. Arten tillhör familjen taggsovare men har inga taggar i pälsen och påminner mer om en vanlig mus. Den korta täta pälsen är mjuk. Färgen är på ovansidan mörkgrå och på buken något ljusare. Framtassarna har en vit färg. Vid svansens spets finns en hårtofs som vanligen är vit. Närmare roten är svansen bara glest täckt med hår och där har den även några fjäll. De bakre fötterna är påfallande smala och ögonen är små.

Utbredning och habitat 

Artens utbredningsområde sträcker sig över sydöstra Kina och nordligaste Vietnam. Kanske finns kinesisk taggsovare även i norra Laos. I bergstrakter förekommer den upp till 2 000 meter över havet. Skogarna där kännetecknas av små träd och många bambuväxter som undervegetation. Ibland hittas arten i andra skogar.

Ekologi 

Dessa gnagare gräver underjordiska bon. Annars är nästan ingenting känt om levnadssättet.

Status 

Hela beståndet minskar men hotet är inte allvarlig. IUCN listar kinesisk taggsovare som livskraftig (LC). Populationen i Vietnam listas ibland som utrotningshotad underart, Typhlomys cinereus chapensis.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999 

Råttartade gnagare
Däggdjur i orientaliska regionen
Landkreis Freising

Landkreis Freising är ett distrikt (Landkreis) i Oberbayern i det tyska förbundslandet Bayern. Huvudorten är Freising.

Geografi 
Distriktet har i södra delen större myr och i norra delen ett kulligt landskap.

Ekonomi 
Landkreis Freisings ekonomi kännetecknas av en jämn blandning av industri, jordbruk och handel. Även turismen är betydande med en cykelväg längs floden Isar, visningar i distriktets bryggerier och väldiga religiösa byggnader (Freisings domkyrka, Münster St. Kastulus och Kloster Neustift).

Infrastruktur 
Distriktet är ansluten till Münchens lokaltrafik och stora delar av Münchens Internationella flygplats ligger i Landkreis Freising.

Externa länkar 

 kreis-freising.de

Referenser

Noter 

Freising
Freising
Alectoris

Alectoris är ett släkte med fasanfåglar.

Utbredning och levnadssätt 

Arterna i släktet förekommer i södra Europa, norra Afrika, Arabiska halvön, och i Asien från Pakistan till Tibet och västra Kina. Några arter, speciellt berghöna och rödhöna, har introducerats till USA, Kanada, Nya Zeeland och Hawaii. I vissa länder, exempelvis i Storbritannien, är det vanligt med hybrider mellan dessa båda introducerade arter.

Släktets arter är stannfåglar som lever i torra, öppna, ofta kuperade områden. Boet är en slarvig fodrad uppskrapad grop i marken och de kan lägga upp till 20 ägg per kull. De lever av en mängd olika frön och även insekter. När de blir störda tenderar de att springa i säkerhet istället för att flyga.

Utseende 
Arterna inom släktet har en rund kroppsform och korta rundade vingar. De har ljusbrun eller grå rygg, grått bröst och ljust sandfärgad buk. Ansiktet är vitt eller vitaktigt, som nedtill inramas av en bred svart eller mörkbrun bård. Bården bildar upptill ett brett tygelstreck. Kroppssidorna är streckade i rödbruna toner och de har rödaktiga ben.

Arter i släktet 
Alectoris består av sju nu levande arter:
 Stenhöna (Alectoris graeca)
 Berghöna (Alectoris chukar)
 Svartstrupig berghöna (Alectoris philbyi)
 Lössbergshöna (Alectoris magna)
 Rödhöna (Alectoris rufa)
 Arabrödhöna (Alectoris melanocephala)
 Klipphöna (Alectoris barbara)

En förhistorisk art, A. peii, är känd från Kina. En annan, A. baryosefi, har beskrivits utifrån fossil från tidig pleistocen funna vid El-`Ubeidiya, Jordandalen i Israel.

Referenser 
Artikeln bygger på en översättning från engelskspråkiga wikipedias artikel Alectoris, läst 2012-09-19

Noter

Källor 
 Madge, Steve; McGowan, Philip J. K. & Kirwan, Guy M. (2002): Pheasants, partridges and grouse : a guide to the pheasants, partridges, quails, grouse, guineafowl, buttonquails and sandgrouse of the world. Helm Identification Guides, London. 

Fasanfåglar
Fågelsläkten
Kelli Garner

Kelli Brianne Garner, född 11 april 1984 i Bakersfield i Kalifornien, är en amerikansk skådespelare.

Garner växte upp i Thousand Oaks i Kalifornien. Hon är bland annat känd för att ha spelat rollen som Kate Cameron i tv-serien Pan Am (2011). Hon har även spelat i långfilmer som The Aviator (2004) och Lars and the Real Girl (2007).

Hon har även spelat teater och bland annat framfört Anton Tjechovs pjäs Måsen tillsammans med Dianne Wiest i New York.

Garner hade under flera år ett förhållande med skådespelaren Johnny Galecki.

Filmografi i urval

Källor

Externa länkar

Levande personer
Kvinnor
Födda 1984
Skådespelare från Kalifornien
Personer från Bakersfield
Bonnesen

Bonnesen är en ursprungligen från Holland härstammande dansk släkt, av vilken på 1840-talet en gren överflyttade till Sverige.

Bland släktens medlemmar märks:
 Amandus Bonnesen (1871  1929, Stockholm), dansk cirkusartist
 Beatrice Bonnesen (1906, København  1979, København)
Birgitte Bonnesen (* 1965), vd i Swedbank AB sedan April 2016
 Carl (Johan) Bonnesen (1868, Aalborg  1933, København), en dansk skulptör
 Erling Bonnesen (* 1955) 
 Sten Bonnesen (1886  1965), en svensk historiker
 Tommy Bonnesen (1873  1935)

Källor
Tui (fågel)

Tui (Prosthemadera novaeseelandiae) är en fågel i familjen honungsfåglar inom ordningen tättingar. Den är en av de största arterna av honungfåglarna.

Utseende och läte 
Tuin är en mycket stor och mörk honungsfågel. Den urskiljs lätt genom två unikt krusade vita fjädertofsar på strupen. Stjärt och vingar glänser i blått, lila och grönt. Lätet är även det unikt, bestående av melodiska toner uppblandat med kväkande, hostande, klickande och hesa ljud.

Utbredning och systematik 
Tuin delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Prosthemadera novaeseelandiae novaeseelandiae – förekommer på Nya Zeeland, Stewartön och Aucklandöarna
 Prosthemadera novaeseelandiae kermadecensis – förekommer på Kermadecöarna
 Prosthemadera novaeseelandiae chathamensis – förekommer på Chathamöarna

Underarten kermadecensis inkluderas ofta i nominatformen.

Levnadssätt 
Tuin hittas huvudsakligen i ursprungliga skogar och buskmarker, men kan också vandra in i förstäders parker, jordbruksbygd och trädgårdar på landsbygen. Födan består av nektar.

Status 
Tuin har en begränsad världspopulation, uppskattad till mellan 2 500 och 10 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal. Trots detta kategoriserar IUCN arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Honungsfåglar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Nya Zeeland
Den hemlige miljonären

Den hemlige miljonären är ett svenskt reality-TV-program på Kanal 5 som började sändas 2011.

Programformatet är brittiskt och bygger på att några av Sveriges mest välbärgade personer lämnar lyxlivet och skall leva en vecka bland fattiga och utslagna. Samtidigt är det ingen annan där som känner till att denne person är miljonär.

Den sista dagen avslöjar miljonären sin identitet, och har möjlighet att skänka en valfri summa pengar från sin privata förmögenhet för att hjälpa de personer de mött så att de ska kunna fortsätta sin hjälpverksamhet eller förbättra sina liv.

Kritik 
Programmet har fått kritik för att de har överdrivit städers fattigdom. Ett exempel på detta är när de var på Råslätt i Jönköping och de boende var rasande efter att programmet sänts. De ansåg att Kanal 5 framställde stadsdelen mycket värre än vad den egentligen var.

Källor 
 Officiell webbplats
 Sökresultat på Svensk mediedatabas.
 https://web.archive.org/web/20120211235854/http://www.jnytt.se/nyhet/45464/raslattsbor-rasar-efter-tv-programmet

TV-program i Kanal 5
Reality-program
Röda Korsets folkhögskola

Röda Korsets folkhögskola är en folkhögskola belägen i Skärholmen som har Svenska Röda Korset som huvudman.

Skolan erbjuder både allmänna kurser och särskilda kurser. De särskilda kurserna har ett internationellt och humanitärt fokus. Fler av dem är så kallade resande kurser vilket innebär att de delvis är förlagda i ett annat land.

Historia
Röda Korsets folkhögskola startade 1990 i kronobränneriet vid Gripsholms lokaler i Mariefred genom att Svenska Röda Korset övertog huvudmannaskapet för Gripsholms folkhögskola från Södermanlands läns landsting. Folkhögskolan hade då funnits på samma plats sedan 1933. Det var landshövding Gustaf Sederholm som tog initiativet till Gripsholms folkhögskola. Men redan 1869, året efter att de tre första svenska folkhögskolorna bildats, väcktes frågan om att starta en folkhögskola inom Åkers och Selebo härader genom en donation från Lars Jacobi.

När Röda Korset grundade skolan byggde man även ett hotell samt utökade konferenslokaler då man ville skapa en internationell mötesplats för humanitära värderingar. Folkhögskolan utvecklade internationella kurser. 2003 konstaterades att den totala verksamheten inte gick ihop ekonomiskt varpå centralstyrelsen beslutade att verksamheten i Gripsholm skulle läggas ned.

Folkhögskolan flyttade sommaren 2004 all sin verksamhet till Stockholm. De allmänna kurserna förlades till Vårberg där skolan sedan tidigare hade haft verksamhet och de särskilda kurserna flyttade till Fryshuset.

2010 flyttade skolan till Skärholmens centrum där samtliga kurser nu är förlagda.

Källor

Externa länkar
Röda Korsets folkhögskolas webbplats

Svenska folkhögskolor knutna till religiöst och politiskt obundna ideella föreningar
Skärholmen
Utbildning i Mariefred
Rödakorsrörelsen
Utbildningsinstitutioner bildade 1990
Staffan Nilsson (lantbrukare)

Staffan Nilsson, född 26 juni 1946 i Skövde, är en svensk lantbrukare och ämbetsman samt tidigare ordförande för Europeiska ekonomiska och sociala kommittén (EESK).

Nilsson har studerat nordiska språk och litteraturhistoria vid Göteborgs universitet samt på Socialhögskolan. Till yrket är han lantbrukare och äger sedan 1976 en gård i Bjuråker i Hälsingland. Han var aktiv i Lantbrukarnas riksförbund 1980-2004, från 1993 som styrelseledamot. Sedan Sveriges anslutning till Europeiska unionen 1995 har Nilsson varit aktiv i EESK och var 2010-2013 dess ordförande. 

Staffan Nilsson är tillsammans med Åse Classon ordförande för Riksorganisationen Hela Sverige ska leva sedan 2013.

Källor 
EESK:s webbplats

Personer inom Europeiska unionen
Män
Levande personer
Födda 1946
Svenska lantbrukare under 1900-talet
Personer från Skövde
Svenska lantbrukare under 2000-talet
Allmän klotmussla

Allmän klotmussla (Sphaerium corneum) är en sötvattenslevande mussla som hör till familjen klotmusslor. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Kännetecken
Allmänna klotmusslan har ett klotformigt skal som kan bli upp till 13,5 mm långt. Skalet hos äldre individer har en brun eller grå färg. Yngre individer har vanligtvis gult skal.

Ekologi
Allmänna klotmusslan lever i grunda sjöar och vattendrag där vattnet rör sig långsamt. Liksom de flesta andra musslor är allmänna klotmusslan en filtrerare och föredrar därför övergödda vatten där den har tillgång till föda. Arten tål dock inte organiska föroreningar på alltför hög nivå.

Allmänna klotmusslor kan bli upp till 3 år gamla. De anses fullvuxna då deras skal når längden 4 mm, vilket kan vara så tidigt som vid tre månaders ålder i artens naturliga miljö.

Utbredning
Arten förekommer i sjöar och vattendrag i norra och centrala Europa. Den finns i stort sett i hela Norden utom i de högre belägna områdena i Norge, på Färöarna och på Island. Den har även blivit introducerad till Nordamerika där har den observerats i sjöarna Ontariosjön, Eriesjön, Michigansjön, Övre sjön, Rice Lake och Huronsjön.

Referenser

Musslor
Kultbröd

Kultbröd är bröd använda vid utövande av kult, till exempel inom kristendomen nattvardsbrödet och hos hebréerna de i helgedomen framsatta så kallade skådebröden och andra offerkakor samt även påskbrödet. I profeten Jeremias bok (7:18) omtalas också brödoffer åt "himladrottningen". 

Kultbröd förefaller ha förekommit i religionsutövningen hos de flesta jordbruksidkande folk. Främst ingår kultbröd i de riter, som ägnas växtlighets- och fruktsamhetsgudomligheterna, oftast himmelsguden och jordgudinnan, samt de avlidna. Hos nordborna offrades bröd åt Tor, och på Rügen, en gång årligen, en med mjöd eller honung tillsatt väldig kaka åt Svantevit; åt bägge i deras egenskap av äringsgudar. Hos anglosaxarna offrade man omkring år 1000 vid plöjningen en kaka åt jorden. En kyrklig förordning från 700-talet förbjuder bakande av bildbröd. 

Hos nutida europeiska folk är kultbröd särskilt förbundna med vissa årshögtider, såsom alla själars dag, jul, nyår och påsk. I Sverige har speciella bröd bakats främst till jul. Bland julbröden förekom också den så kallade såkakan, ett cirkelrunt, ofta med uddig kant försett bröd, som bakades till jul eller ursprungligen sannolikt till skördehögtiden, och då hade sin plats på högtidsbordet, men sedan förvarades i sädeslåren till såningstiden. Det sönderskars då mot plogbillen, varefter det dels blandades med utsädet, dels förtärdes av plöjnings- eller såningsmannen, det vill säga bonden själv, och av familjens medlemmar, dels ock utdelades åt plogdragarna. Likartade plöjningsseder förekom även hos romare, greker och hinduer och visar således tillbaka till en mycket avlägsen forntid. 

Orsaken till brödets helgd och dess därmed sammanhängande användning som kultbröd ligger i en föreställning om säden som ett besjälat föremål, vars livskraft eller väsen övergick till det därav beredda brödet. Av samma föreställning förklaras även den kommunion, som ett gemensamt förtärande av inte endast rituella, utan hos många folk även vardagliga bröd medför.

Studier över de tyska kultbröden (Gebiltbrot) har företagits av Ernst Ludwig Rochholz och Max Höfler.

Källor

Se även
Lussekatt

Etnologi
Religionshistoria
Bröd
Ugglan
Frogner stadion

Frogner stadion är en idrottsanläggning i Oslo, Norge. Den byggdes av Kristiania Skøiteklub och ägs sedan 1928 av Oslo kommun. Det har spelats flera internationella fotbolls- och bandymatcher på stadion.

Under bandy-VM 2013 spelades Norges öppningsmatch mot Vitryssland på Frogner Stadion, även om turneringen huvudsakligen spelades i Vänersborg, Sverige.

Externa länkar

Sportanläggningar i Oslo
Byggnader och anläggningar i Oslo
Sportanläggningar invigda 1901
Skridskoanläggningar i Norge
Plym m/1885

Plym m/1885 var en plym som användes till flertalet modeller hjälmar vid stor parad inom försvarsmakten (dåvarande krigsmakten).

Utseende 
Plymen var tillverkad i svart häst- eller buffeltagel och satt på en cirka 10 centimeter hög ståndare i vitmetall. Vid korrekt bärande ska plymen läggas så att det uppstår en delning vid vapenplåten. Plymens längd anpassades efter nederkanten av hjälmens skärm och nackskydd.

Användning 
Vid liten parad används en pik (pickel), men vid stor parad skruvas denne loss och ersätts av plymen.

Huvudbonader med plym m/1885 
Hjälm m/1885
Hjälm m/1886

Fotografier

Referenser 

Modell äldre för övriga armén
Lamé

Lamé  kan vara:

Lamé (textil) – ett tyg med metallinlägg
Lamé (fäktning) – en väst som känner av träffar
Lamé (köksredskap) 
Lamé (krater) – en krater på månen

Personer
Gabriel Lamé (1795–1870), Fransk matematiker

Se även
Lame
Polypterus retropinnis

Polypterus retropinnis är en art av familjen fengäddor som finns i Västafrika. Den förekommer även som akvariefisk.

Utseende 
En avlång fisk med en ryggfena som är uppdelad i 7 till 9 småfenor, var och en med en taggstråle. Analfenan har 12 till 15 taggstrålar. Ryggsidan är grå till brun med ett olivgrönt nätmönster och en tydlig gräns till den gulaktiga buksidan. Underkäken har svarta fläckar, och fenorna bruna fläckar, med undantag från bröstfenorna som är gula vid rötterna och med en svart prick vid basen.

Vanor 
Polypterus retropinnis är en rovfisk som andas atmosfäriskt syre, och som främst lever i mindre floder, träsk och översvämmade områden. Arten leker under regntiden, då hanen uppvaktar honan genom att forma anal- och stjärtfenorna till en skål kring hennes kloak. De ägg hon lägger där befruktas av hanen som sedan sprider ut äggen i bottenvegetationen. De kläcks efter 3 till 4 dygn.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar Malebodammen och Kongoflodens centrala lopp i Kongo-Kinshasa och Gabon.

Akvariefisk 
Arten behöver ett akvarium om åtminstone 200 l där tonvikten läggs vid stor bottenyta. Lämplig temperatur är 25 till 28°C, pH 6 till 8. Den uppskattar en mjuk botten med gömställen iform av drivved och klippstycken; växter är däremot inte nödvändigt. Arten rymmer lätt; locket bör därför vara tättslutande. Den tar inte gärna torkad fiskmat, utan föredrar färsk eller frusen, animalisk föda som bitar av räkor, fisk, musslor eller daggmask. Arten är fredlig så länge de andra fiskarna är för stora för att tjäna som föda.

Referenser 

Fengäddor
Akvariefiskar
Polypterus
Bolsjoj-palatset

Bolsjoj-palatset eller Bolsjoj ispalats (ryska: Ледовый дворец Большой, Ledovyj dvorets Bolsjoj). Svensk översättning blir Stora ispalatset. En multiarena med plats för 12 000 åskådare i Sotji, Ryssland. Arenan stod färdig 2012 och var en av spelplatserna för ishockeyturneringen vid de olympiska vinterspelen 2014, tillsammans med Sjajba Arena. De bägge arenorna är placerade knappt 300 meter från varandra. 

Efter OS-tävlingarna kommer arenan att upplåtas för diverse idrotts- och konsertevenemang.

Referenser

Noter

Externa länkar 
Hockeyarenas.net

Ishallar i Ryssland
Arenor vid olympiska vinterspelen 2014
Byggnader och anläggningar i Sotji
Arenor i Ryssland
110 meter häck för herrar i friidrott vid olympiska sommarspelen 1980

110 meter häck för herrar vid olympiska sommarspelen 1980 i Moskva avgjordes 25-27 juli.

Medaljörer

Final

Semifinaler
Hölls söndagen den 27 juli 1980

Försöksheat
Hölls fredagen den 25 juli 1980

Referenser
Resultat

Friidrott vid olympiska sommarspelen 1980