kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Turk (rappare)

Tab Virgil, Jr, mer känd under sitt artistnamn Turk (ibland "Young Turk" eller "Lil Turk"), är en amerikansk rappare från New Orleans i Louisiana. 

Turk är mest känd för sin tid med Cash Money Records och med Hot Boys. Hans debutalbum Young & Thuggin' som släpptes 2001 blev en topp 10 hit på Billboard 200 och sålde guld i USA. Efter splittringen av Hot Boys 2002 undertecknade Turk ett kontrakt värt flera miljoner dollar med producenten Ke'Noe på Labratory Recordz och släppte två album, Raw & Uncut och Penitentiary Chances. 

2005 dömdes Turk till 14 års fängelse för inblandning i ett skottdrama 2004 där han sköt mot poliser. Medan Turk satt i fängelse släppte Ke'Noe två andra album med outgivna eller återvunna låtar av Turk, Still a Hot Boy och Convicted Felons. Turk ryktas ha undertecknat ett nytt kontrakt med Birdman och Cash Money, men har också bildat ett eget skivbolag, YNT eller Young N Thuggin Entertainment.

Diskografi 
Källa: allmusic.com
2001 - Young & Thuggin'
2003 - Raw and Uncut
2004 - Penitentiary Chances 
2005 - Still a Hot Boy 
2006 - Convicted Felons 
2008 - Bout to Blow 
2013 - Louisianimalz, Vol. 1 
2015 - Get Money Stay Real, Volume 2 
2018 - Rehab

Källor 

Amerikanska rappare
Födda 1981
Män
Levande personer
HMS Bågen

HMS Bågen var ett svenskt utbildningsfartyg. Ursprungligen var fartyget tulljakt med namnet Tv 234 och därefter skolfartyg åt Sjövärnskåren (SVK 14). Efter att ha fungerat som utbildningsfartyg hos svenska marinen är hon nu civil med namnet M/Y Yellow Reef.

Svenska örlogsfartyg
Carol (sång)

Carol är en låt skriven och framförd av den amerikanska rock 'n' roll-artisten Chuck Berry. Låten släpptes som singel med "Hey Pedro" som B-sida 1958 och utgiven av skivbolaget Chess Records.

The Rolling Stones version 
Den brittiska rockgruppen The Rolling Stones spelade in en mycket berömd version av "Carol" till sitt debutalbum The Rolling Stones (England's Newest Hitmakers) från 1964

Källor

Fotnoter

Musiksinglar 1958
Sånger producerade av George Martin
Jenny Holmberg

Jenny Holmberg, född 1982, är en svensk journalist och författare som debuterade 2012 på Massolit förlag. Hon har studerat teologi, och är sedan 2013 verksam som präst i Svenska kyrkan.

Bibliografi

Referenser 

Svenska författare under 2000-talet
Svenskspråkiga författare
Födda 1982
Kvinnor
Levande personer
Svenska präster under 2000-talet
Magdelaine de La Grange

Magdelaine de La Grange, född 1641, död 8 februari 1679, var en professionell fransk spåkvinna. Hon stod åtalad i den berömda Giftmordsaffären.

Magdelaine de La Grange var änka efter en skattmas som hade avrättats för att ha tagit emot stöldgods. Efter makens död arbetade hon som spåkvinna, och brukade bland annat intala kunder med dålig hälsa att de hade blivit förgiftade och erbjuda dem motgift. Hon levde sedan 1669 ett lyxliv hos den förmögne gamle advokaten Jean Faurye. 17 augusti 1676 infann hon sig med en man, som presenterade sig som Faurye, hos en notarie. Paret sade sig vara gifta, och mannen lät sedan upprätta ett testamente där han lämnade allt till sin hustru efter sin död. Kort efter detta avled Jean Faurye. Fauryes släktingar anmälde saken. Man kunde då konstatera att vigselbeviset var en förfalskning, att den man som hade poserat som Faurye och den präst som hade utfört vigseln och undertecknat beviset var samma person, Abbé Nail, och att Faurye hade blivit förgiftad. Både La Grange och Nail blev därför arresterade för mord och förfalskning.   

Arresteringen av La Grange i februari 1677 markerade inledningen på Giftmordsaffären. Efter sin arrestering vädjade La Grange till krigsministern François-Michel le Tellier, markis de Louvois, med påståendet att hon hade information om brott av hög betydelse. Louvois rapporterade saken till Ludvig XIV, och det var dessa uppgifter som fick monarken att ge polismästare Gabriel Nicolas de la Reynie i uppdrag att utreda affären. Reynie övertygades i sin tur om att detta fall dolde förekomsten av ett nätverk av giftblandare i Paris. Grange uppgav att hon hade uppgifter om en mordkomplott mot monarken och tronföljaren och utländsk spioneri, och hävdade att hon skulle kunna bidra till utredningen bättre i frihet, eftersom hennes synska gåvor fungerade bättre då. Reynie bedömde hennes uppgifter som alltför motsägelsefulla och osammanhängande för att vara trovärdiga, men efter att han kunnat konstatera att det fanns en länk mellan Grange och Nail och giftblandaren Louis de Vanens blev han övertygad om att han genom Grange kunde komma den illegala giftförsäljningen på spåren.  

Grange och Nail dömdes till döden för mord och förfalskning, men överklagade inför en högre domstol. Reynie uppsköt överklagandet i många månader för att kunna förhöra Grange om det eventuella nätverket av giftblandare han hade blivit övertygad om att hon var inblandad i, men hon uppgav inte ens under tortyr något som var till någon nytta, och efter arresteringen av Marie Bosse förlorade Reynie intresset för Grange och lät rättsprocessen mot henne fullföljas. 

Magdelaine de La Granges och Nails dödsdomar bekräftades av högsta domstolen 4 februari 1679 och de avrättades genom hängning fyra dagar senare.

Referenser

 
 Anne Somerset - The Affair of the Poisons: Murder, Infanticide, and Satanism at the Court of Louis XIV (St. Martin's Press (October 12, 2003) )

Personer som blivit avrättade av Frankrike under 1600-talet
Födda 1641
Avlidna 1679
Kvinnor
Personer som blivit avrättade genom hängning
Medier
Siare
Franska mördare
Personer inom Frankrikes näringsliv under 1600-talet
Giftmordsaffären
Friedrich Jakob Dochnahl

Friedrich Jakob Dochnahl, född 4 mars 1820 i Neustadt an der Weinstrasse, död 18 juli 1904 på samma plats, var en tysk pomolog.

Dochnahl grundlade ett nytt pomologiskt system, som finns utvecklat i hans arbete Der sichere Führer in der Obstkunde oder systematische Beschreibung aller Obstsorten (fyra band, 1855–60). Åren 1851–66 redigerade han "Pomona, Zeitschrift für den gesammten Obst- und Weinbau".

Dochnahl främjade även korgpilodlingen och verkade för en rationell vinförbättring i samma väg som genom chaptalisering, gallisering och petiotisering, för en konstgjord vinberedning av trädfrukter med och utan jäsning samt vinberedning ur pressåterstoderna av skal och kärnor genom dessas urlakning med sprit och vatten. Denna metod kallas efter honom dochnahlisering.

Källor

Noter

Tyska pomologer
Vinpersoner
Födda 1820
Avlidna 1904
Män
Personer från Rheinland-Pfalz
Ugglan
Étienne Guibourg

Étienne Guibourg, född 1610, död i januari 1686, var en fransk katolsk abbé. Han var satanist och en av de åtalade i den berömda Giftmordsaffären.

Étienne Guibourg var ursprungligen kaplan åt greve de Montgommery, och hävdade senare att han var dennes utomäktenskaplige son. Han fick sedan tjänsten som sakristan i kyrkan Saint-Marcel i Saint-Denis utanför Paris. Han hade ett fast förhållande med Jeanne Chanfrain, med vilken han hade flera barn. År 1680 blev Guibourg indragen i Giftmordsaffären genom ett vittnesmål avgett av Françoise Filastre, som uppgav att han hade utfört svarta mässor på uppdrag av La Voisin 1672–1673. Han erkände sig skyldig till anklagelserna, och bekände även en rad ytterligare brott. Han dömdes till livstids fängelse och förlust av egendom och dog i fängelse.

Referenser

 

Födda 1610
Avlidna 1686
Män
Personer i Frankrike under 1600-talet
Giftmordsaffären
Eduard Lucas

Karl Friedrich Eduard Lucas, född 17 juli 1816 i Erfurt, död 24 juli 1882 i Reutlingen, var en tysk pomolog.  

Under en anställning vid botaniska trädgården i München studerade Lucas naturvetenskap vid universitetet där. Efter några år blev han föreståndare för botaniska trädgården i Regensburg och var 1843–60 föreståndare för trädgårdsskolan vid lantbruksinstitutet i Hohenheim. Han upprättade därefter med egna medel ett pomologiskt institut i Reutlingen. Där bedrevs en för sin tid mycket god undervisning inom flera grenar av trädgårdsodling, och där utbildades unga män från olika länder. 

År 1860 stiftade Lucas tillsammans med några vänner Deutscher Pomologenverein och verkade till 1877 som en av dess ledare. Han var på sin tid en av Tysklands bästa författare på det pomologiska området. År 1854 uppsatte han tillsammans med Johann Georg Conrad Oberdieck "Monatsschrift für Pomologie und praktischen Obstbau" (senare "Deutsche Obstbauzeitung"). Tillsammans med Oberdieck (delvis även med Friedrich Jahn) utgav han det högst framstående verket Illustriertes Handbuch der Obstkunde (åtta delar och två supplement 1858–79).

Bibliografi (i urval)
Die Kernobstsorten Württembergs (1853)
Vollständiges Handbuch der Obstkultur (fem upplagor)
Die Lehre vom Baumschnitt (1867; sjunde upplagan 1899)
Pomologische Tafeln zum Bestimmen der Obstsorten (I–III, 1867–69)
Auswahl wertvoller Obstsorten (1871–72)
Einleitung in das Studium der Pomologie (1877)

Källor

Tyska pomologer
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Erfurt
Födda 1816
Avlidna 1882
Män
Ugglan
Johann Georg Conrad Oberdieck

Johann Georg Conrad Oberdieck,  född 30 augusti 1794 i Wilkenburg vid Hemmingen, död 24 februari 1880 i Herzberg am Harz, var en tysk pomolog och luthersk präst. 

Oberdieck var 1831–78 superintendent i hannoverska församlingar. Han bedrev även en betydelsefull verksamhet som experimenterande fruktodlare och som författare av pomologiska arbeten. 

Förutom den värdefulla avhandlingen Die Probe- oder Sortenbäume (1844; andra upplagan 1871) kan nämnas Oberdiecks båda stora arbeten Illustrirtes Handbuch der Obstkunde (tillsammans med Eduard Lucas och Friedrich Jahn, 1858–75; med supplement, utarbetad av Oberdieck, 1879; ett ytterligare supplementband, utgivet av Wilhelm Lauche, 1883) och Deutschlands beste Obst-Sorten (1881). 

Från 1855 utgav Oberdieck tillsammans med Lucas en pomologisk tidskrift, "Monatsschrift für Pomologie und praktischen Obstbau", senare benämnd "Pomologische Monatshefte" och från 1906 fortsatt av "Deutsche Obstbauzeitung".

Källor

Tyska evangelisk-lutherska präster
Tyska pomologer
Tyska forskare under 1800-talet
Alumner från Göttingens universitet
Födda 1794
Avlidna 1880
Män
Ugglan
Krzysztof Hołowczyc

Krzysztof Wiesław Hołowczyc, född 4 juni 1962 i Olsztyn, är en polsk rallyförare. Hołowczyc har blivit mästare i Rajdowe Samochodowe Mistrzostwa Polski tre gånger (1995, 1996 och 1999), samt i European Rally Championship 2007. Han var medlem i partiet Medborgarplattformen och ledamot i Europaparlamentet mellan 2007 och 2009.

Rallykarriär

World Rally Championship 
Hołowczyc körde några rallyn i World Rally Championship under slutet av 1990-talet. Hans bästa placering blev en sjundeplats i Rally Argentina 1998 med en Subaru Impreza. Han tävlade inte i WRC under ett antal år, men kom tillbaka år 2009, när Rally Poland blev en del av världsmästerskapet. Han hade vunnit rallyt tre gånger tidigare och hoppade nu in en Ford Focus. Han körde endast det rallyt under säsongen och gick i mål på sjätte plats där. Det blev hans första WRC-poäng i karriären.

Dakarrallyt 
Hołowczyc körde Dakarrallyt första gången år 2005. Han gick då i mål på sextionde plats, vilket han följde upp med att bryta de två efterföljande åren. År 2006 med fel på bilen och 2007 efter en krasch. Han överraskade sedan år 2009 i en Nissan Navara, när rallyt kördes i Sydamerika första gången, med att bli femma i bilklassen. Han bröt sedan 2010, men kom tillbaka 2011 och tog återigen femteplatsen i rallyt, nu med en BMW X3. Senare under året vann han även Silk Way-rallyt. Inför år 2012 bytte Hołowczyc och hans co-driver, Jean-Marc Fortin, ut BMW:n och kör nu Mini.

Källor 
Krzysztof Hołowczyc på Dakarrallyts officiella webbplats för 2012.

Externa länkar 

Officiell webbplats

Polska rallyförare
Ledamöter av Europaparlamentet från Polen
Personer från Olsztyn
Födda 1962
Levande personer
Män
Bosse Andersson (musiker)

Bosse Andersson, född 1944, är en svensk sångare och trumpetare. Han har varit medlem i sånggrupperna Spiralerna, Män, Kvinnor & Sång, Sånggruppen EBBA och Gals and Pals andra generationen. Idag (2012) är Bosse Andersson kapellmästare för Ballroom Big Band.

Referenser

Svenska sångare
Svenska jazztrumpetare
Svenska kapellmästare
Födda 1944
Levande personer
Män
Joel McHale

Joel Edward McHale, född 20 november 1971 i Rom i Italien, är en amerikansk skådespelare och ståuppkomiker. Han har bland annat varit programledare för The Soup på E! och gjort rollen som Jeff Winger i komediserien Community.

Filmografi i urval

 (röst)

Externa länkar 
 
  
 
 

Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Skådespelare från Rom
Födda 1971
Levande personer
Män
Alumner från University of Washington
Madden NFL Football

Madden NFL Football är ett amerikanskt fotbollsspel utvecklat och utgivet av EA Sports till Nintendo 3DS. Första bilderna av spelet visades av IGN i början av december 2010. Spelet släpptes som en lanseringstitel till Nintendo 3DS i Nordamerika den 27 mars 2011 och i Europa den 31 mars 2011.

Datorspel 2011
Nintendo 3DS-spel
NFL-spel
Kvicksilver(II)oxid

Kvicksilver(II)oxid, HgO, är en kemisk förening mellan kvicksilver och syre.

Framställning
Det kan dels framställas genom långvarig upphettning av kvicksilver med lufttillträde, vid en temperatur som ligger nära kvicksilvrets kokpunkt, dels genom upphettning av kvicksilvernitrat, blandat med kvicksilver, och erhålls i båda fallen som ett rött kristallinskt pulver.

Om man däremot fäller ut en lösning av ett kvicksilversalt, som till exempel kvicksilverklorid, med natriumhydroxid och därefter tvättar fällningen med vatten, erhålls den som fälld kvicksilver(II)oxid, ett amorft rödgult pulver, vilket lättare än det röda, angrips av de flesta kemikalier.

Egenskaper
Kvicksilver(II)oxid är nästan olösligt i vatten. Den är mycket giftigt och sönderfaller vid upphettning i kvicksilver och syre. Även vid inverkan av solljus sönderdelas den delvis och färgas då svart.

Användning
Kvicksilver(II)oxid har haft användning inom medicinen, för tillverkning av olika kvicksilverpreparat.

Den har också använts för inblandning i båtbottenfärg för att förhindra musslor och dylikt från att växa fast på fartyg.

Kvicksilverpreparat är idag på grund av sin giftighet ej tillåtna att användas.

Källor
Meyers varulexikon, Forum, 1952

Kvicksilverföreningar
KF:s centrallager

KF:s centrallager (även kallad Konsumenthuset i Stockholm) var en industribyggnad på Södermalm i Stockholm belägen vid dåvarande Folkungagatan 24-40. Centrallagret uppfördes 1930-1933 för Konsumentföreningen Stockholm efter ritningar av arkitekterna Eskil Sundahl och Eric Rockström från KFAI. Byggnadens innandöme revs till stora delar samt byggdes på och om efter 1998 och blev kontorsfastigheten Fatburen som stod färdig 2005.

Historik

År 1929 förvärvade Konsumentföreningen Stockholm mark intill dåvarande Södra godsstationen för att låta uppföra en produktions-, lager- och distributionsanläggning för föreningens butiker. Byggnaden ritades i funktionalistisk stil av arkitekterna Eskil Sundahl och Eric Rockström från konsumentägda arkitekt- och ingenjörskontoret KFAI, och stod klar 1933. 

Fabriken byggdes ut i mitten av 1930-talet. Byggnadens kubformade volymer och detaljer som runda skorstenar och cylinderformade ventilatorer underströk den fullt utvecklade funktionalismen. Ursprungligen innehöll anläggningen charkuterifabrik, specerilager, grönsakscentral, kafferosteri, garage, expeditions- och inköpskontor, personalrum, matsalar samt föreningens huvudkontor.

År 1942 uppfördes i den västra, tidigare obebyggda delen av fastigheten en skofabrik, som senare byggdes om till kontor för KFAI. Åren 1970 till 1977 genomfördes en omfattande om- och tillbyggnad av den ursprungliga anläggningen, då även nya kontorsvåningar lades till. Fabriken var i drift fram till sommaren 1998, då verksamheten lades ned. I samband med detta försvann den sista stora industriella produktionsverksamheten från Stockholms innerstad.

Husets vidare öden

På våren 2001 gick fastighetsbolagen Atrium Fastigheter AB och Fabege samman i projektet Kv Fatburssjön 5 inför en omfattande ombyggnad av KF:s tidigare anläggning. Man diskuterade även rivning, men huset fick stå kvar och är numera den om- och påbyggda kontorsfastigheten Fatburen. Arkitekt var Gert Wingårdh.

Källor 

 SSM Industrimiljöinventering 1979.
 Stockholms stadsbyggnadskontoret: Gällande detaljplan för Fatburssjön 5.

Externa länkar

Ej längre existerande byggnader på Södermalm
Funktionalistisk arkitektur
Coca Colla

Coca Colla är en energidryck som produceras i Bolivia med kokaextrakt som bas, ett ämne som även används som bas i kokain. Den lanserades på den bolivianska marknaden i La Paz, Santa Cruz de la Sierra och Cochabamba i mitten av april 2010. Inte bara namn och ingredienser liknar Coca-Cola, utan även färger och logotyp är av liknande karaktär. "Colla"-delen av namnet kommer från Collasuyo, den södra delen av Inkariket som ingår i den västra delen av Bolivia. Termen Colla syftar numera på folken aymara och quechua, den ursprungsbefolkning i Bolivia som traditionellt använder kokablad.

Referenser

Energidrycker
Gülçin Ergül

Gülçin Ergül, född 30 oktober 1985 i Istanbul, är en turkisk sångerska. Hon är mest känd som tidigare medlem i den turkiska gruppen Hepsi (2005–2009).

Biografi 
Ergül föddes i Turkiets största stad Istanbul. Under sin uppväxt tränade hon piano och balett. Redan som åttaåring var hon en lovande balettdansös och deltog i flera berömda baletter och operor. År 2005 blev hon sångerska i den turkiska gruppen Hepsi och släppte flera framgångsrika album med gruppen. Hon påbörjade även en karriär som skådespelerska 2006. Hon har sedan dess varit med i både film och TV-serier. År 2009 lämnade hon Hepsi. Den 25 januari 2011 släppte hon sitt solo-debutalbum med titeln Bravo. Hon har skrivit låtarna på albumet själv. Samma månad släpptes även hennes debutsingel "Ara Ara" med en tillhörande musikvideo som visades för första gången den 19 januari.

Diskografi

Album 
 25 januari 2011 – Bravo
 13 oktober 2021 – Karapenet ve belamet
 30 oktober 2021 - inadina adana'ta asklari
 5 november 2021 - underiden aylin hayginem!

Singlar 
 2011 – "Ara Ara"
 2015 – "Bir Tanecik Aşkım"

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

Turkiska sångare
Personer från Istanbul
Födda 1985
Levande personer
Kvinnor
Kvicksilveroxid

Kvicksilveroxid kan avse:

 Kvicksilver(I)oxid (Hg2O), en förening mellan kvicksilver och syre som är kemiskt ostabilt och konverterar till kvicksilver(II)oxid och kvicksilver
 Kvicksilver(II)oxid (HgO), en kemisk förening mellan kvicksilver och syre
Michel Gaudin

Martin Michel Charles Gaudin, hertig av Gaeta, född 19 januari 1756, död 5 november 1841, var en fransk politiker.

Gaudin var kommissarie för skattkammaren 1791-94, och utsågs efter Brumairekuppen till finansminister och kvarstod på denna post 1799-1814. Gaudin organiserade det franska skatteväsendet, återinförde indirekta skatter, grundade Banque de France och Cour des comptes, samt satte i verkställighet en betydande del av det första förslaget om jordeböcker. Gaudin vann hertigvärdighet 1809, och förblev 1814 Napoleon trogen och kallades av honom till medlem av pärernas kammare efter återkomsten från Elba. Han blev deputerad 1815, senare guvernör för Banque de France. Gaudin har efterlämnat Mémoires, opinions et écrits (1826-34).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Födda 1756
Avlidna 1841
Frankrikes finansministrar
Franska politiker
Franska hertigar
Män
Personer från Saint-Denis
Albertus Gandinus

Albertus Gandinus, född 1245, död 1310, var en italiensk jurist.

Gandinus är känd för sitt berömda arbete om straffrätt, Tractatus de maleficiis, offentliggjort 1299. Gandinus verk blev förebild för den tyska Constitutio criminalis carolina 1532.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Födda 1245
Avlidna 1310
Italienska jurister
Män
Eric Rockström

Erik Oskar Bernhard Rockström, född 19 april 1895 i Norbergs församling,Västmanlands län, död 20 november 1935 i Engelbrekts församling, Stockholm, var en svensk arkitekt.

Rockström fick sin utbildning till arkitekt vid Kungliga Tekniska högskolan 1914-1918 och Kungliga Konsthögskolan 1919-1922. Efter anställning hos Sigurd Curman 1919-1925 kom han till konsumentägda KFAI. Under sin tid där märks arkitektarbeten för flera av Kooperativa förbundets industri- och lagerhus i flera svenska städer: Skellefteå 1928, i Borlänge 1930 och 1933 och i Västerås 1931-1932. År 1930 ritade han KF:s varuhus i Borlänge och 1930-1933 KF:s centrallager i Stockholm (tillsammans med Eskil Sundahl). För Kooperativa föreningen Svea i Västerås stod han som ansvarig arkitekt för en ny charkfabrik och ett bageri i Västerås som stod klar 1932. Samtliga byggnaderna ritades, som bruklig för KFAI i stram funktionalistisk stil. 

Från 1930 till sin död 1935 var han tjänstgörande arkitekt vid Byggnadsstyrelsen.

Bilder

Källor

Externa länkar

Noter

Svenska arkitekter under 1900-talet
Födda 1895
Avlidna 1935
Män
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Kvarteret Skatan reser till Laholm

Kvarteret Skatan reser till Laholm är en svensk komedi från 2012. Filmen hade biopremiär den 16 mars 2012. Den handlar om rollfigurerna som medverkar i Kvarteret Skatan, en TV-serie regisserad av Mikael Syrén med Vanna Rosenberg, Johan Glans, Rachel Mohlin, David Batra och Anna Blomberg i rollerna. I långfilmen medverkar flera av skådespelarna från TV-serien, men istället för Anna Blomberg medverkar Klara Zimmergren.

Filmen spelades in i Fårösund på Gotland.

Handling 
Gänget från Kvarteret Skatan bestämmer sig för att tillbringa sin semester i Laholm.

Rollista 

 Johan Glans – Magnus
 Vanna Rosenberg – Frida
 David Batra – Ulf, Gert
 Rachel Mohlin – Jenny, Dessie, begravningsentreprenören
 Klara Zimmergren – Ulfs fru
 Mads Ousdal – Rune
 Mikael Syrén – bankmannen Per-Arne
 Olle Jansson – prästen
 Sofia Bach – Melanie
 Jesper Odelberg – sig själv
 Hasse Aro – sig själv

Mottagande 
Kvarteret Skatan reser till Laholm sågs av totalt 111 080 biobesökare i Sverige.

Referenser

Noter

Webbkällor 
TV-serien "Kvarteret Skatan” blir långfilm, Dagens Nyheter
Kvarteret Skatan reser till Laholm på AB Svensk Filmindustri

Externa länkar 

 

Svenska komedifilmer
Svenska filmer 2012
Svenskspråkiga filmer
Riccardo Gandolfi

Riccardo Gandolfi, född 16 februari 1839 i Voghera, död 5 februari 1920 i Florens, var en italiensk tonsättare och musikhistoriker.

Gandolfi blev 1889 överbibliotekarie vid Regio Istituto musicale di Firenze i Florens, och blev ursprungligen känd genom sina operor, senare också genom sin instrumentalmusik. 

Gandolfi skrev musikhistoriska arbeten om operan, Francesco Landino, Mozart, Giuseppe Verdi, Cristofano Malvezzi, Emilio de' Cavalieri med mera.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932
 Enciclopedia Italiana

Referenser 

Italienska bibliotekarier
Italienska kompositörer
Italienska musikhistoriker
Personer i Italien under 1800-talet
Födda 1839
Avlidna 1920
Män
Svensk uppslagsbok
Martin Solveig

Martin Laurent Picandet, mer känd under artistnamnet Martin Solveig, född 22 september 1976, är en fransk DJ, sångare, låtskrivare och producent från Paris.

Martin Solveig är värd för radioprogrammet "C'est La Vie" på stationer över hela världen inklusive FG DJ Radio i hans hemland Frankrike.  
Hans skivbolag heter Mixture Stereophonic. Han rankades som nr 29 i DJ Mags popularitetsundersökning Top 100 DJs år 2011.

Martin Solveig har samarbetat med Dragonette, Kele i Bloc Party och Madonna. År 2011 blev Solveig officiellt utsedd till en av producenterna för Madonnas nya studioalbum, MDNA. Martin var förband på Madonnas turné MDNA Tour 2012.
 
"Hello" blev Martin Solveigs genombrottslåt internationellt, tillsammans med Dragonette; den har bland annat använts i en reklamfilm för Trident (tuggummi) under 2011 och vidare för Gevalia 2017–2018.

Födda 1976
Franska diskjockeyer
Levande personer
Män