kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kanadas Grand Prix 2008

Kanadas Grand Prix 2008 var det sjunde av 18 lopp ingående i formel 1-VM 2008.

Rapport
Lewis Hamilton i McLaren hade pole position före Robert Kubica i BMW, Kimi Räikkönen i Ferrari och Fernando Alonso i Renault. Bakom dessa startade Nico Rosberg i Williams,  Felipe Massa i Ferrari, Heikki Kovalainen i McLaren och Nick Heidfeld i BMW. 

Hamilton ledde loppet men körde på Räikkönen i depån efter deras första stopp och båda tvingades bryta. Rosberg körde sedan på Hamiltons bil men kunde fortsätta loppet. Hamilton och Rosberg såg inte att Räikkönen och Kubica hade stannat för rött ljus vid depåutfarten. Kubica vann loppet och gick därmed upp i ledning i förarmästerskapet. Heidfeld kom tvåa vilket betydde en dubbelseger för BMW.

Resultat 

 Robert Kubica, BMW, 10 poäng
 Nick Heidfeld, BMW, 8
 David Coulthard, Red Bull-Renault, 6
 Timo Glock, Toyota, 5
 Felipe Massa, Ferrari, 4
 Jarno Trulli, Toyota, 3
 Rubens Barrichello, Honda, 2
 Sebastian Vettel, Toro Rosso-Ferrari, 1
 Heikki Kovalainen, McLaren-Mercedes
 Nico Rosberg, Williams-Toyota
 Jenson Button, Honda
 Mark Webber, Red Bull-Renault
 Sébastien Bourdais, Toro Rosso-Ferrari

Förare som bröt loppet
 Giancarlo Fisichella, Force India-Ferrari (varv 51, olycka)
 Kazuki Nakajima, Williams-Toyota (46, olycka)
 Fernando Alonso, Renault (44, olycka)
 Nelsinho Piquet, Renault (39, bromsar)
 Kimi Räikkönen, Ferrari (19, olycka)
 Lewis Hamilton, McLaren-Mercedes (19, olycka)
 Adrian Sutil, Force India-Ferrari (13, växellåda)

Noteringar
 BMW:s första F1-vinst.
 Robert Kubicas första F1-vinst.
 Lewis Hamilton och Nico Rosberg kommer båda på grund av incidenten vid depåutfarten att flyttas ner tio placeringar på startgriden i det följande loppet i Frankrike.

Källhänvisningar

VM-ställning
 

 

2008 i Kanada
Kanadas Grand Prix
Mount Baker, Uganda

Mount Baker är ett berg i Ruwenzorikedjan i Ruwenzoribergens nationalpark i Uganda. Den närmaste toppen ligger västerut på berget Stanley på andra sidan om gränsen till Kongo-Kinshasa. Berget ligger i ett område som kallas "Månbergen".

Likt andra berg i Ruwenzorikedjan har Mount Baker flera olika toppar. Den högsta är Edward Peak.

Mount Baker är namngivet efter Samuel Baker, en brittisk upptäcktsresande.

Referenser 

Berg 4000 meter över havet eller högre
Berg i Uganda
Mount Speke

Berget Speke ligger på gränsen mellan Kongo-Kinshasa och Uganda i Ruwenzoribergens nationalpark och är med sina 4 890 meter  den näst högsta toppen i området. Tillsammans med bergen Stanley och Baker omsluter det Bujukudalen. Den närmaste toppen är Stanley, vilken ligger 3,55 km åt sydsydväst. Berget ligger i ett område som kallas "Månbergen".

Tidiga europeiska upptäcktsresande besökte regionen i sin jakt på Nilens källa. Berget namngavs efter John Speke, som kartlade källan till Vita Nilen 1862, trots att han aldrig besteg berget. Alla berg i regionen är uppkallade efter liknande tidiga upptäcktsresanden.

Alla berg i bergskedjan består av flera toppar. Spekes toppar är Vittorio Emanuele 4 890 m, Ensonga 4 865 m, Johnston 4 834 m och Trident 4 572 m. Namnen valdes för att hedra den italienska kungafamiljen och var tvungna att godkännas av britterna som styrde över området vid den tiden.

När Luigi Amedeo besteg berget för första gången 1906 besteg han samtidigt alla andra toppar i Ruwenzori.

På grund av de stora regnmängder som Speke tar emot, genomkorsas det av många floder och bäckar. Vegetationen är ganska tät. Djurlivet är rikligt och inkluderar elefanter, schimpanser och andra apor samt leoparder och antiloper.

Referenser

Noter

Berg 4000 meter över havet eller högre
Berg i Uganda
Newbridge, Kildare

Newbridge (iriska: Droichead Nua) är en irländsk stad i grevskapet Kildare i provinsen Leinster. 2011 hade staden med omgivning 21 561 invånare. Irlands försvarsmakt har sitt högkvarter här. Motorvägen M7 går vid Newbridge.

Den irländske musikern Christy Moore kommer från Newbridge.

Referenser

Externa länkar 
 
 Officiell hemsida

Orter i Kildare
John Heitinga

John Gijsbert Alan Heitinga, född 15 november 1983 i Alphen aan den Rijn, är en nederländsk före detta fotbollsspelare som sist spelade för AFC Ajax i Eredivisie.

Klubbkarriär
Han gjorde sin officiella ligadebut i AFC Ajax i den nederländska högstaligan, Eredivisie den 21 augusti 2001. I början var han ytterst skadedrabbad och fick ingen given plats i startelvan. När inte skadorna längre bekymrade tog han snabbt en ordinarie plats i laget. Den 25 mars 2008 blev han dock Atletico Madrids efter ett bud på 10 miljoner euro. I slutet av sommaren 2009 köptes Heitinga av Everton.

Den 1 februari 2016 meddelade Heitinga att han avslutar sin spelarkarriär.

Landslagskarriär
Heitinga debuterade i det nederländska landslaget den 18 februari 2004 i en match mot USA.

Källor

Heitinga lägger av

Nederländska fotbollsspelare
Nederländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i AFC Ajax
Spelare i Atlético Madrid
Spelare i Everton FC
Spelare i Fulham FC
Spelare i Hertha BSC Berlin
Spelare i Eredivisie
Spelare i La Liga
Spelare i Premier League
Spelare i Fußball-Bundesliga
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2004
Spelare i VM i fotboll 2006
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2008
Spelare i VM i fotboll 2010
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2012
Personer från Alphen aan den Rijn
Födda 1983
Levande personer
Män
Palle Lauring

Palle Lauring född 16 oktober 1909, död 3 oktober 1996, var en dansk författare och historieförmedlare. Han var bror till skådespelaren Gunnar Lauring.

Biografi

Palle Lauring föddes på Frederiksberg. Han tog studentexamen vid Frederiksberg Gymnasium 1927. 1935 tog han lärarexamen vid Haderslev Seminarium och verkade från 1937 vid Köpenhamns kommuns skolor. 

Han debuterade som författare med romanen Vitellius 1944. Han gav ut lättlästa böcker om Danmarks historia, kallade Palle Laurings Danmarkshistorie i 10 band, utkomna 1961-1979. 7-bands-verket Rejse i Danmark utkom 1956-1962. Palle Laurings författarskap är hela vägen igenom präglat av en solid historisk kunskap, kombinerat med berättarglädje, och genom framträdanden i radio och tv nådde hans tolkningar av historien ut till en stor publik. 

Han var medlem av styrelsen för Dansk Forfatterforening och redaktör för Forfatteren 1949-1952.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 Vitellius 1946
 Stendolken 1959
 Ulv Vikingen 1960
 Danmark i Skåne 1964

Priser och utmärkelser 
 Holbergmedaljen 1956
 Kulturministeriets barnbokspris 1957 för Stendolken
 Boghandlernes gyldne Laurbær 1961
 Søren Gyldendal-priset 1963

Danska författare
Danskspråkiga författare
Danska författare av barn- och ungdomslitteratur
Födda 1909
Avlidna 1996
Män
Håcksviks socken

Håcksviks socken i Västergötland ingick i Kinds härad, ingår sedan 1971 i Svenljunga kommun och motsvarar från 2016 Håcksviks distrikt.

Socknens areal är 115,03 kvadratkilometer varav 104,01 land. År 2000 fanns här 412 invånare.  Tätorten Håcksvik med sockenkyrkan Håcksviks kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Håcksviks församling och för de borgerliga frågorna bildades Håcksviks landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Kindaholms landskommun som 1971 uppgick i Svenljunga kommun. Församlingen uppgick 2006 i Kindaholms församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Håcksvik, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Kinds härad. De indelta soldaterna tillhörde Älvsborgs regemente, Södra Kinds kompani.

Geografi
Håcksviks socken ligger väster om Gislaved kring Sjötoftaån, Stångån samt Tinkaån, vilka alla ingår i Ätrans vattenområde.. Socknen har odlingsbygd i ådalar och är i övrigt en sjö- och mossrik skogsbygd.

1929 hade Håcksviks socken 770 invånare och bestod av 557 hektar åker och 9392 hektar skogsmark och hagmark.

Fornlämningar
Tre boplatser från stenåldern är funna. Från bronsåldern finns gravrösen. Från järnåldern finns gravar och domarringar.

Namnet
Namnet skrevs 1356 Haswika och kommer från kyrkbyn som i sin tur har sitt namn från ett tidigare namn på Håsjön. Sjönamnet innehåller hå, åutvidgning, avsnörd vik.

Namnet skrevs före 1910 Håksviks socken.

Se även
 Håcksviks församling

Referenser

Noter

Vidare läsning
 Hansson, Ruth m.fl. (red); Håcksvik genom tiderna, del 1 samt 2, Håcksviks hembygdsförening, Burseryd, 1978 samt 1984, LIBRIS-id 188579 samt 188580 
 Bringéus, Nils-Arvid (1926-); Sven Erlandssons bonadsmålningar i Håcksviks klockaregård, Håcksviks hembygdsförening, 2002, (inb.)

Externa länkar

 Lokal webbplats 
Håcksviks hembygdsförening

Socknar i Kinds härad
Indelningar i Svenljunga kommun
Håcksviks församling

Håcksviks församling var en församling i Göteborgs stift och i Svenljunga kommun. Församlingen uppgick 2006 i Kindaholms församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen var till 2006 annexförsamling i pastoratet Kalv, Håcksvik, Mårdaklev och Östra Frölunda. Församlingen uppgick 2006 i Kindaholms församling.

Kyrkor 

 Håcksviks kyrka

Se även
Håcksviks socken

Källor 

Historiska församlingar i Göteborgs stift

Indelningar i Svenljunga kommun
Blind Willie McTell (sång)

Blind Willie McTell är en sång skriven av Bob Dylan. Den är uppkallad efter bluessångaren Blind Willie McTell, och är löst baserad på "St. James Infirmary Blues". Den spelades ursprungligen in 1983 i samband med inspelningen av skivan Infidels, men kom aldrig med på detta album, utan släpptes först 1991 som en del av samlingen The Bootleg Series Volumes 1-3 (Rare & Unreleased) 1961-1991.

Låten, som delvis handlar om slaveriet, anses vara Dylans kanske bästa låt under 1980-talet, och det är oklart varför den aldrig kom med som ett ordinarie skivspår.

Ett antal artister har spelat in coverversioner av låten, bland andra The Band och Mikael Wiehe. I Wiehes svenska tolkning heter låten "Blinde Will McTell".

Album
The Bootleg Series Volumes 1-3 (Rare & Unreleased) 1961-1991 - 1991
Blues - 2006Dylan'' - 2007

Sånger av Bob Dylan
Operation Claymore

Operation Claymore var en brittisk kommandoräd mot tyskockuperade Lofoten under andra världskriget. Operationen som omfattade fem jagare ur Royal Navy, två trupptransortfartyg, och omkring 1000 brittiska kommandosoldater och ingenjörstrupper samt ett kompani norska frivilliga, hade ett dubbelt syfte.

För det första skulle trupperna stiga i land och angripa oljedepåer, fiskfabriker och tysk sjöfart i Svolvaer, Stamsund, Hemingsvaer och Brettesnes. För det andra hoppades man från någon av de tyska trålare som opererade i området kunna erövra information till hjälp att knäcka de tyska marina koderna.

Operationerna till lands, som inleddes på morgonen den 4 mars 1941, mötte litet motstånd och utöver fiskfabriker kunde 3600 ton olja och 18000 ton fartyg förstöras. Med trupperna följde tillbaka ombord på de brittiska fartygen 314 norska frivilliga, 224 tyska fångar samt 12 tillfångatagna norska quislingar.

Till havs lyckades den brittiska jagaren HMS Somali träffa och oskadliggöra den tyska trålaren Krebs. Trålaren bordades senare av en brittisk styrka under befäl av Löjtnant Sir Marshall Warmington som kunde lägga beslag på ett par rotorer till den tyska Enigma kryptomaskinen och ett dokument innehållande tyska marinens enigmainställningar för februari 1941. Detta fynd blev till stor hjälp för kryptoanalytikerna i Bletchley Park i deras arbete med att bryta sig in tyska marinens Enigmachiffer, och därmed en hjälp till de allierade konvojerna att undvika de tyska ubåtarna.

Den norska lokalbefolkningen utsattes för repressalier av tyskarna efter operationen. Omkring 100 personer internerades och kom sedermera att fängslas i fånglägret Grini.

Externa länkar
 Artikel om raiden

1941 i Norge
Cla
Norge under andra världskriget
Krigsåret 1941
Sven Johan Munthe

Sven Johan Munthe, född 3 november 1714 i Slågarps prästgård i Skåne, död 29 augusti 1774 i Lund, var en svensk filolog. Han var far till Carl Magnus Munthe, farbror till Johan Lorentz Munthe samt kusin till Sven Hansson Munthes far.

Munthe blev 1727 student i Lund, där han blev filosofie magister 1738. Han blev 1741 docent och 1742 adjunkt i orientaliska språk samt utnämndes 1745 till professor i grekiska och orientaliska språk. År 1764 utbytte han denna lärostol mot den fjärde professuren på den teologiska fakulteten, men fortsatte att samtidigt upprätthålla undervisningen i orientalisk litteratur fram till 1769. År 1768 promoverades han till teologie doktor och blev 1769 tredje teologie professor.

Hans kunskaper omfattade huvudsakligen österlandets språk och han föreläste vid universitetet både offentligt och enskilt i hebreiska, kaldeiska, syriska, arabiska och grekiska. År 1745 tjänstgjorde han som tolk hos kungliga kansliet vid den beskickning från Tripolis, som då besökte Sverige. Han gav ut bland annat 53 disputationer och sex akademiska program, nästan alla med filologiskt innehåll.

Källor
 

Svenska professorer i grekiska
Svenska professorer i österländska språk
Rektorer vid Lunds universitet
Personer från Stora Slågarps socken
Födda 1714
Avlidna 1774
Män
Ugglan
Lista över medlemmar i Kiss

Detta är en fullständig lista över alla musiker som har varit medlemmar i gruppen Kiss, samt vilket årtal de var medlemmar och vilka album de spelade på. 

Kiss
Kiss
Hanno Essén

Hanno Essén, född 27 september 1948, är docent i teoretisk fysik vid Stockholms universitet, universitetslektor i mekanik vid KTH samt var ordförande i Föreningen Vetenskap och Folkbildning 2008–2011.

Biografi 
Hanno Essén disputerade vid Stockholms universitet 1979. Avhandlingen hade titeln Topics in Molecular Mechanics och berörde de approximativa separationerna av kärn- och elektronrörelse och av vibrations- och rotationsrörelse i molekyler. Efter disputationen fortsattes forskningen som postdoc i Oxford University, England, ett år, och därpå två år vid McMaster University i Hamilton, Kanada. Efter några år som vikarierande lektor vid Fysikum, Stockholms universitet och vid Kvantkemi, Uppsala universitet, fick Essén tills vidare anställning som lektor vid Mekanik, Kungliga tekniska högskolan, 1988. Tjänsten har i stort sett varit likfördelad mellan forskning, undervisning och studierektorsarbete. Forskningen har i huvudsak bedrivits med fakultetsmedel, bara tidvis med externa anslag. Sedan 2006 är Essén medlem av redaktionskommittén för European Journal of Physics.

Efter disputationen har Esséns forskning handlat om många olika ämnen. Mångelektronproblemet dominerade i början. Allmän relativitetsteori, elektromagnetism och klassisk mekanik har senare blivit huvudteman. Sedan 1995 har forskningen koncentrerat sig på fysiken för system där många laddade partiklar är i rörelse: metaller och plasmor. I strid med den gängse uppfattningen anser Essén att fasövergången till supraledning beror på en magnetisk växelverkan som gittersvängningar vid högre temperaturer förstör. En annan lite kontroversiell tes som drivs av Essén är att plasmor även i termisk jämvikt genererar strukturer av strömmar och magnetfält. Dessa fenomen anses normalt vara resultatet av avvikelse från jämvikt. De båda problemkomplexen är intimt förknippade med den dåligt förstådda magnetiska växelverkningsenergin vars principiella egenskaper Essén ägnat mycket uppmärksamhet i sina arbeten.

Vetenskap och Folkbildning 
Essén har under många år varit engagerad i föreningen Vetenskap och Folkbildning, och var dess ordförande mellan 2008 och 2011. Han har i många sammanhang påtalat anordningar och behandlingar som saknar påvisad evidens.

Källor

Externa länkar
 Hemsida

Födda 1948
Svenska fysiker under 2000-talet
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Alumner från Stockholms universitet
Skeptiker
Män
Levande personer
Smaker från Fjällbacka

Smaker från Fjällbacka är en kokbok skriven av författaren Camilla Läckberg och kocken Christian Hellberg. Den utkom i maj 2008. Det är författarnas första kokbok.

Facklitteratur 2008
Svenska kokböcker
Parfym-pagoden (tempel)

Parfym-pagoden (vietnamesiska: Chùa Hương) är ett komplex med pagoder beläget 60 kilometer sydväst om Hanoi. Resan dit består av, förutom bilresa, en flera timmar lång båtresa och därefter en vandring upp för otaliga trappsteg. Platsen besöks främst av buddhistiska pilgrimer men den är även ett populärt utflyktsmål för turister.

Externa länkar 

Religion i Vietnam
Byggnader och anläggningar i Vietnam
Peter Arundell

Peter Arundell, född 8 november 1933 i Ilford i Essex (idag Redbridge), död 16 juni 2009, var en brittisk racerförare.

Racingkarriär
Arundell började tävla i racing i en MG då han var 21 år. Efter värnplikten i  Storbritanniens flygvapen blev han professionell förare för Elva och  Lotus.
1962 vann han det brittiska Formel Junior-mästerskapet i en Lotus 22. Han var så överlägsen i serien att hans medtävlare påstod att han använde regelstridiga motorer. Arundell antog sedan utmaningen att ställa upp i Monza Lotteria och vann loppet. Han vann också de prestigeladdade Formel Junior-racen i Monaco 1961 och 1962. 

Säsongen  fick han köra några tävlingar för Lotus utanför formel 1-VM efter att Trevor Taylor skadats i en spektakulär krasch under Medelhavets Grand Prix. Arundell koncentrerade sig dock på att vinna det brittiska F3-mästerskapet och debuterade inte i F1 förrän säsongen därpå och då som ersättare för Taylor.

Arundell, som nu blev stallkamrat med den regerande världsmästaren Jim Clark, slutade trea i sin debut i  och i Nederländerna två veckor senare. Mindre än två månader senare blev han allvarligt skadad under ett formel 2-lopp på Reims-Gueux-banan. Han snurrade och kördes då på av Richie Ginther i hög fart och kastades ur bilen.

Arundell missade den följande F1-säsongen men återvände till Lotus . Stallet hade dock problem med BRM H16-motorn och Arundell lyckades inte ta några poäng och i slutet av året lämnade han F1. Arundell avled den 16 juni 2009, efter en lång tids sjukdom.

F1-karriär

 

|}

Trea i F1-lopp

Noter

Källor

 Dödannons (Engelska)

Födda 1933
Avlidna 2009
Brittiska racerförare
Brittiska Formel 1-förare
Team Lotus F1-förare
Män
Barysaŭ

Barysaŭ (belarusiska: Барысаў), eller Borisov (ryska: Борисов), är en belarusisk stad med 143 919 invånare (2016). Den är belägen vid floden Bjarezina i Minsk oblast.

Historia 
Staden grundades år 1102. Borisov ockuperades av Nazityskland under andra världskriget. I och omkring Barysaŭ anlade SS sex dödsläger, i vilka sammanlagt 33 000 personer mördades. (Se: Förintelsen i Belarus)

Det var i närheten av Barysaŭ som Napoleon 1812 korsade Bjarezina. Den gamla staden låg på flodens östra sida, på den västra sidan växte under 1900-talet den nya staden fram. Staden var under 1900-talet känd för sin ångbåtsstation samt trä-, pappers-, tändsticks- och kristallglasindustri.

Idrott 
I staden finns fotbollslaget BATE Borisov.

Referenser 

 
Städer i Minsk voblast

Förintelsen i Belarus
Trelawny

Trelawny är en församling (parish) i nordvästra Jamaica, i Cornwall County. Huvudstaden är Falmouth. Trelawny gränsar till Saint Ann i öster, Saint James i väster och delar av Saint Elizabeth och Manchester i söder. Öppningsceremonin för ICC Cricket World Cup 2007 hölls här. Det är även den berömde löparens Usain Bolts hemstad.

Jamaicas geografi
Raymond Scott

Raymond Scott, född 10 september 1908 som Harry Warnow, död 8 februari 1994, var en amerikansk kompositör, dirigent och uppfinnare av elektroniska musikinstrument. Han är mest känd för sina verk som spelades i samband med samtida tecknade serier, som till exempel Powerhouse eller The Toy Trumpet (Looney Tunes).

Källhänvisningar

Amerikanska kompositörer
Födda 1908
Avlidna 1994
Män
Clarence Crafoord (kirurg)

Clarence Crafoord, född 28 maj 1899 i Hudiksvall, död 25 februari 1984 i Danderyd, var en svensk läkare och pionjär inom svensk thoraxkirurgi. Crafoord var verksam vid Sabbatsbergs sjukhus i Stockholm och var överläkare där 1939–1957. Han var senare överläkare vid thoraxkirurgiska kliniken, Karolinska Sjukhuset, 1957–1966. Utöver detta var han professor i thoraxkirurgi vid Karolinska Institutet 1948–1966.

Biografi
Crafoord var son till kapten Jacob Crafoord och Elisabeth Bolinder. Han avlade studentexamen i Stockholm 1916 och blev medicine kandidat 1919, medicine licentiat 1924, medicine doktor 1938 och docent i kirurgi vid Karolinska institutet 1940. Crafoord var professor i thoraxkirurgi där 1948-1966. Han var underläkare vid Stockholms läns centrallasarett 1922 och 1924-1927, Sabbatsbergs sjukhus 1928-1930, förste underläkare där 1930-1934, biträdande lasarettsläkare 1934-1939, överläkare 1939-1957, thoraxkliniken vid Karolinska sjukhuset 1957-1966.

Crafoord blev marinläkare av andra graden i Marinläkarkårens reserv 1929 och av första graden från 1938. Han var ledamot av Socialstyrelsens vetenskapliga råd från 1953. Crafoord var hedersledamot av ett stort antal utländska kirurgiska och thoraxkirurgiska sällskap. Han blev medicine hedersdoktor vid universiteten i Grenoble 1949, Sorbonne 1950, Coimbra 1951, Turin 1954, Uruguay 1958, Aix-Marseille 1958, Córdoba, Argentina 1959, Cuyo, Argentina 1965 och San Marcos, Lima 1965.  Crafoord var först i världen år 1944 med att framgångsrikt operera coarctatio aorta, en förträngning av den stora kroppspulsådern..De 25 första patienterna efterundersöktes  30 år senare av Viking Olof Björk och Leif Bergdahl och visade på mycket goda resultat. Crafoord utgav arbeten inom kirurgi, speciellt inom thoraxkirurgin och om heparin och dess användning i trombosförhindrande syfte samt utgav skrifter i lung- och hjärtkirurgi.

Crafoord utvecklade i samarbete med bland andra Viking Björk och Åke Senning hjärt-lungmaskinen, som 1954 användes för första gången i Europa vid operation på en människa. Crafoord tilldelades KTH:s stora pris 1946.

Crafoord gifte sig 1921 med Karin Enblom (född 1899), dotter till arkitekten Rudolf Enblom och Helfrid Ulrich. Han var far till Gunnela (1924-1928), Lill (född 1926), Gert (född 1929), Joar (född 1931), Carin (född 1933), Jan (född 1935), Kjell (född 1939) och Henrik (född 1941).

Utmärkelser
Svenska Läkaresällskapets jubileumsmedalj (Svläk:sällskJubM)

Referenser

Intervju från 1974 

Svenska professorer i kirurgi
Personer verksamma vid Karolinska Institutet
Svenska läkare under 1900-talet
Personer från Hudiksvall
Födda 1899
Avlidna 1984
Män
Clarence
Olof Gabrielson

Olof Erik Gabrielson, född den 10 december 1912 i Örebro, död 28 januari 1980, var en svensk mineralog, geokemist och museiman.

Gabrielson blev filosofie licentiat vid Stockholms högskola 1944 och arbetade parallellt som assistent vid Sveriges geologiska undersökning 1940-1945. 1945-1950 var han anställd som geolog vid Statens väginstitut.

Gabrielson var verksam som skattmästare vid Geologiska föreningen åren 1954-67.

Återstoden av sin yrkeskarriär tillbringade Gabrielson vid Naturhistoriska riksmuseet där han 1950 blev museiassistent vid sektionen för mineralogi, 1953 intendent och 1965 förste intendent, det sistnämnda en position han innehade till sin pensionering 1977.

Gabrielson har fått ett mineral uppkallad efter sig, nämligen Gabrielsonit.

Gabrielsonit är ett Pb-Fe-arsenat som upptäcktes i prover ur Gustaf Flinks samling över okända och ofullständigt beskrivna mineraler från Långban. Gabrielsonit beskrevs 1966 av Paul B. Moore.

Källor
Vem är det 1971 (Stockholm, 1970)
Vem är det 1981 (Stockholm, 1980)

Externa länkar
Artikel om gabrielsonit

Svenska mineraloger
Svenska kemister under 1900-talet
Svenskt museifolk
Alumner från Stockholms universitet
Män
Födda 1912
Avlidna 1980
Forskare från Örebro
Alena (namn)

Alena är ett namn:

Personer med förnamnet Alena
Alena Šeredova
Alena Bartošová
Alena Bulírová
Alena Borbunova
Alena Nevmerzjitskaja
Alena Popchanka
Alena Prochazova
Alena Sidko
Alena Vachovcova
Alena Vrzánová