kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bemba (folk)

Bemba är ett bantufolk i nordöstra Zambia och södra Kongo-Kinshasa som omfattar ungefär 40 olika klaner. De uppgår till omkring 2,8 miljoner personer, men bembaspråket, icibemba, som är ett bantuspråk, aanvänd som lingua franca i Zambia och förstås därför av ungefär halva landets befolkning. Majoriteten är kristna. 

Enligt muntliga traditioner kom bembafolket ursprungligen från Katangaprovinsen i nuvarande Kongo-Kinshasa. De har gemensamma förfäder med luba och lundafolken. På 1800-talet var bemba ett mäktigt krigarfolk som expanderade och lade under sig sitt nuvarande område. De leddes av hövdingar, så kallade chitimukuler, och andra ledare med upplevd andlig och religiös kraft. Det traditionella bembasamhället är indelat i klaner, och makten ligger hos "krokodilklanen". Samhället är matrilinjärt uppbyggt.

Bembafolkets traditionella huvudnäring är jordbruk, men en stor del av den manliga befolkningen arbetar i gruvorna i Zambias kopparbälte. Bembafolket spelade en aktiv roll i nationaliströrelsen i Zambia och i landets politiska liv efter självständigheten 1964.

Källor 

Etniska grupper i Kongo-Kinshasa
Etniska grupper i Zambia
Bantufolk
Betsileo

Betsileo är en folkgrupp i de centrala delarna av Madagaskar, kring staden Fianarantsoa. De uppgår till mellan 1,4 och 2,4 miljoner personer. Deras traditionella huvudnäring är jordbruk, och de odlar bland annat ris, majs och bananer. De har även en del djurhushållning. Majoriteten är kristna. Ett av deras traditionella hantverk är ett mycket utvecklat träsnideri. De talar malagassiska.

Källor

Externa länkar
 Om Betsileo på Encyclopædia Britannica

Etniska grupper i Madagaskar
Priskrig

Ett priskrig är ett tillstånd av intensiv rivalitet företag emellan som sammanhänger med en multilateral serie sänkningar av produkters pris. Ett företag sänker sina priser, varefter övriga i priskriget inblandade konkurrerande företag genomför motsvarande prissänkningar. Därefter sänker ett av företagen priserna ytterligare och förfarandet upprepas.

På kort sikt för priskrig med sig positiva effekter för kunderna, vilka kan dra nytta av de lägre priserna. För de inblandade företagen är priskrig i huvudsak negativa på kort sikt, då de lägre priserna kan innebära minskade täckningsbidrag, vilket kan minska vinsterna och hota företags överlevnad.

På mellanlång till lång sikt kan priskrig vara positiva för de ledande företagen i branschen. Mindre konkurrenter som inte klarar av att konkurrera på de lägre prisnivåerna riskerar att slås ut och försvinna från marknaden, varefter de återstående företagen då kan erövra marknadsandelar. Priskrigets verkliga förlorare blir således de mindre konkurrenterna och deras investerare. På lång sikt kan även kunderna bli förlorare, då det minskade antalet konkurrerande företag i branschen tenderar att leda till en högre prisnivå, en prisnivå som kan komma att ligga över den som rådde vid priskrigets början.

Se även 
 Konkurrens
 Lockpris
 Priselasticitet
 Utbud och efterfrågan

Referenser 

Ekonomi
Mikroekonomi
Prissättning
Lista över Mario TV-serier

Detta är en lista över Mario TV-serier. Mario medverkar även i Saturday Supercade.

Lista

TV-serier

Anime

Spelfilm

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Mario TV-serier
Nardò

Nardò (grekiska: Naridos) är en stad och kommun i södra Italien i (Apulien), i provinsen Lecce. Kommunen hade  invånare (2017). Nardò gränsar till kommunerna Avetrana, Copertino, Galatina, Galatone, Leverano, Porto Cesareo, Salice Salentino och Veglie.

Referenser 

Orter i Apulien
Kommuner i provinsen Lecce
Jerzy Samuel Bandtkie

Jerzy Samuel Bandtkie, född 24 november 1768 i Lublin, död 11 juni 1835 i Kraków, var en polsk språkforskare. Han var bror till Jan Wincenty Bandtkie.

Bandtkie, som var son till en tysk köpman, studerade filologi och historia i Halle an der Saale och Jena och var 1798-1811 lärare i polska vid en latinskola i Breslau. Här utgav han dels på tyska, dels på polska flera historiska arbeten, av vilka det viktigaste är "Det polska folkets historia" (1810, tredje upplagan 1835), Polnisch-deutsches Wörterbuch (1806, I-II) samt en Polnische Grammatik für Deutsche (1808, tredje upplagan 1824), vilket, trots att det stödjer sig på latinets formlära, utmärker sig i jämförelse med sina föregångare.

År 1811 blev Bandtkie bibliotekarie och professor i bibliografi vid akademien i Kraków, varefter han publicerade en mängd bibliografiska arbeten, av vilka särskilt kan nämnas "Det Jagelloniska universitetsbibliotekets historia" (1821), samt två verk om de äldsta polska tryckerierna, Historya drukarń krakowskich (1815) och Historya drukarń w Królestwie Polskiem etc. (1826).

Källor

Noter

Polska lingvister
Polska professorer
Födda 1768
Avlidna 1835
Män
Salmonsens
Petrus Bjugg

Petrus Jonæ Bjugg, född 1587 i Söderköping, död 1656 i Ryssland, var en svensk präst och biskop i Viborgs stift.

Biografi
Petrus Jonæ Bjugg föddes 1587 i Söderköping. Han blev 4 oktober 1605 student i Uppsala. Bjugg blev magister i Wittenberg 1615 och prästvigdes till hovpredikant hos hertig Johan av Östergötland 1613. Kyrkoherde i Vårdsbergs församling 1618 och kontraktsprost i Bankekinds kontrakt samma år. Under den tiden var han 1628 lektor i physico-medicus vid gymnasiet i Linköping, 1634 andre teologie lektor samt dekanus i Linköping och 1638 förste teologie lektor i Linköping. Bjugg blev kyrkoherde i S:t Laurentii församling, Söderköping den 6 mars 1639 och kontraktsprost i Hammarkinds kontrakt samma år. Han blev biskop i Viborgs stift, Viborg 10 oktober 1642. Bjugg begravdes 29 januari 1656.

Som biskop utvecklade Bjugg en intensiv verksamhet för att höja det kyrkliga livet i det förfallna stiftet, företog rikligt med visitationsresor, upprättade nya församlingar, ivrade för folkets religiösa undervisning, missionerade bland de grekisk-ortodoxa ryssarna vid östra stiftsgränsen och vinnlade sig särskilt om gymnasiet i Viborg. 

Bjugg deltog i flera riksdagsmöten. Han var riksdagsman vid Riksdagen 1627, Riksdagen 1634 och Riksdagen 1638. I rikts städers utskottsmöte 1636. Som biskop deltog han vid Riksdagen 1643, Riksdagen 1644, Riksdagen 1647 och Riksdagen 1650.

Familj
Bjugg gifte sig första gången 1618 med Maria Kylander (född 1600). Hon var dotter till biskopen Jonas Kylander och Elin Håkansdotter i Linköping. De fick tillsammans barnen kyrkoherden Jonas Bjugg i Kvillinge församling, Karin Bjugg som var gift med lektorn Bengt Ristelius i Viborg och stadsingenjören Johan Olofsson Holm i Stockholm, Malin Bjugg, Anna Bjugg som var gift med kyrkoherden Magnus Klingius i Skärkinds församling och Brita Bjugg som var gift med domprosten Michael Wattrander i Viborgs församling. Bjugg gifte sig andra gången med Catharina Leuhus. Hon hade tidigare varit gift med rådmannen Peter Frese i Viborg.

Bibliografi
Disputatio Theoremata Encyclopaedica comprehendens, Stockholm 1639.
De potentia & Actu, Stockholm 1612.
Disputatio de Fluminibus, Fontibus et Mari, Wittenberg 1615.
Een Christeligh Lijkpredikning om the andeliga med hwilka alla Gudfruchtige menniskior strida måste i denna werldene, förrän the igenom then yttersta gienden nederlagde varda; hållen vid Hertig Johans Enkehertiginnas begrafning den 18 januari 1619, Stockholm 1620.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Noter 

Prästeståndets riksdagsledamöter
Födda 1587
Avlidna 1656
Män
Biskopar i Viborgs stift
Personer i Finland under 1600-talet
Personer från Söderköping
Svenska kontraktsprostar
Präster i Svenska kyrkan
Svenska präster under 1600-talet
Neil Marshall

Neil Marshall, född 25 maj 1970 i Newcastle-upon-Tyne i England är en brittisk filmregissör.

Karriär
Marshall började sin karriär med Dog Soldiers, som blev en kultfilm. Han blev medlem i Splat Pack efter att ha regisserat Instängd som blev hans första kassasuccé. Han regisserade också Doomsday och Centurion.

Filmografi

Externa länkar

Män
Födda 1970
Levande personer
Brittiska filmregissörer
Personer från Newcastle-upon-Tyne
Leon. Sandbergs Bosättningsaffär

Leon. Sandberg Bosättningsaffär är ett svenskt familjeföretag i Nora, vilket drivits i samma familj sedan 1859.

Grundargenerationen
Företaget startades 1859 som ett bleck- och plåtslageri i Nora av Carl Axel Sandberg (1836-91). Denne hade samma år gjort sitt gesällprov som bleck- och plåtslagare, efter lärlingsår i Kristinehamn. I verkstaden tillverkades mjölkflaskor, bakformar och andra hushållsartiklar. Carl Axel Sandberg blev mästare i mars 1860 och godkändes då som borgare i Nora av magistraten.

Verkstad, butikslokal och bostad låg vid Storgatan i Nora i kvarteret Fisken. Sandbergs tog också in och sålde produkter från andra firmor, såsom brickor, brödkorgar av plåt, emaljerade hushållsartiklar och fotogenlampor. Tillverkningen av bleckkärl skedde framför allt under vintrarna. Sommartid utfördes plåtslageriarbeten, framför allt takläggning.

Andra generationen 
Vid Carl Axel Sandbergs död 1891 togs företaget över av änkan Kristina Charlotta Sandberg och sonen Leonard Sandberg (1866-1952).

Leonard var också plåtslagare. Han övertog ensam firman 1898 och ändrade då namnet till Leon. Sandberg Bleck- och Plåtslageri & Bosättningsaffär. Sortimentet utökades vid denna tid med glas, porslin och presentartiklar.

För butiken hyrdes lokal på Prästgatan 8 med brodern Ivan Sandberg (död 1905), utbildad urmakare och finmekaniker, som föreståndare. Grosshandlare Casper Frithiof Sandberg i Västerås, också en av Carl Axels söner, köpte 1918 den fastighet med adress Storgatan 12-14 där bosättningsaffären fortfarande finns. I samband med butiksflytten inköptes från Målerifirma Ture Streng i Västerås den svarta glasskylt med guldbokstäver, som fortfarande sitter över butiksingången. 1928 etablerades en butik i Lindesberg genom övertagande av en bosättningsaffär där.

Leonard Sandberg gifte sig 1904 med Lovisa (Lisa) Andersson och fick sönerna Axel (1905-89) och Frithiof (1914-2001).

Tredje generationen
Vid Leonards död 1952 övertog bröderna Frithiof och Axel Sandberg rörelsen och öppnade en tredje butik i Karlskoga 1956, där Axels son Ivan Sandberg blev föreståndare. Under 1950-talet utvidgades företaget också med en snickeriverkstad, som kom att få namnet Sandberg Art Center. Där tillverkades bosättningsartiklar som brödfat, salladskålar i teak och pepparkvarnar. Från början av 1960-talet och in på 2000-talet producerades i verkstaden även den så kallade Bergsmansstaken. Familjen sålde Sandberg Art Center 1991.

Butiken i Karlskoga lades ned 1973 och den i Lindesberg såldes 1986, då Axel Sandberg slutade i firman vid 81 års ålder.

Fjärde och femte generationen
Axels dotter Ingrid (född 1930) arbetade fram till 2007 i Norabutiken. Nu är det fjärde och femte generationerna som driver butiken, Frithiofs dotter Annika och Ingrids systerson Fredrik.

Källor
Ulla Carlsson och Monica Damell Modin: Ett hantverks- och köpmannahus i Nora Bergslag i Noraskogs nya arkiv 2002:5, Hembygdsföreningen Noraskog, Nora 2002

Externa länkar
Leon. Sandberg Bosättningsaffärs webbplats

Företag i Nora
Svenska detaljhandelsföretag
Svenska familjeföretag
Centurion (film)

Centurion är en brittisk actionfilm från 2010 regisserad av Neil Marshall.

Handling
En grupp soldater i den romerska armén kämpar för sina liv bakom fiendens linjer efter att i stort sett hela deras legion blivit utplånad i en hänsynslös gerillaattack.

Filmen är baserad på verkliga händelser om den Nionde legionen vars uppdrag var att utplåna pikterna år 117 e.Kr. Uppdraget misslyckades på grund av ett bakhåll som inträffade när legionen var på väg mot Skottland.

Rollista 

Brittiska actionfilmer
Brittiska filmer 2010
Filmer i regi av Neil Marshall
Brittiska filmer baserade på verklighet
Engelskspråkiga filmer
100-talet på film
Romerska riket på film
Guillaume Berggren

Pehr Vilhelm Berggren, känd som Guillaume Berggren, född den 20 mars 1835 i Stockholm, död 1920 i Konstantinopel, var en svensk fotograf verksam i Konstantinopel.

Efter att ha lämnat föräldrahemmet på dåvarande Stakens gränd 10 började han som lärpojke hos en snickarmästare. Några år senare anställdes han som gesäll hos mästaren Carl Knut Edberg. Med rekommendation från denne tog Berggren ut ett pass utan tidsbegränsning och påbörjade en gesällresa.

Tjugo år gammal reste Berggren genom Europa. I Berlin ärvde han en fotoateljé av en kvinnlig fotograf som han blivit bekant med och där utbildade han sig dessutom till fotograf. Han reste vidare till Dresden, Ljubljana, Bukarest och Odessa, och kom 1866 till Konstantinopel med båt från Odessa. I Konstantinopel kom han att bli kvar till sin död. Han förfranskade sitt förnamn och skaffade sig en fotoateljé, kallad "Lilla Sverige". Ateljén låg först på huvudgatan 414, Grand Rue de Pera. Efter sekelskiftet flyttade Berggren sin ateljé till 9, Asmali Medjid.

Berggren åkte tillbaka till Sverige under en kort period 1883 men återvände snart till Konstantinopel i sällskap med systerdottern Hilda Ullin. Tanken var att hon skulle stanna en månad, men i slutändan stannade hon i Konstantinopel med sin morbror fram till hans död och några år därefter. Tillsammans skötte de fotoateljén som också fungerade som butik. Där såldes fotografier tagna från hans expeditioner i staden med omnejd samt porträtt tagna i ateljén.

Vykortshandeln var sedan mitten av 1800-talet på uppgång och Berggren gav sig in i den lukrativa branschen med fotografier av såväl landskap som människor och stadsmiljöer. Hans ateljé var mycket populär och besöktes bland annat av flera svenska resenärer, såsom Anders och Emma Zorn, Oscar II och Sven Hedin.

Makarna Zorns vistelse i ateljén kan man läsa om i Claes Adolf Adelskölds autobiografiska anteckningar:

"Julafton på förmiddagen beslutade Zorn och vi att leka turkar och gingo för detta ändamål till en svensk fotograf, herr Berggren, etablerad i Konstantinopel, för att fotografera oss i grupp, utstyrda som infödingar. Gruppen, arrangerad af Zorn, föreställde en gammal spjufver till slafhandlare (det var jag), Emma Zorn var slafvinna, på hvilken två liebhabrar, Zorn och Axel, spekulerade. Och att de sökte öfverbjuda hvarandra var visst inte undra på, när man såg den bedårande odalisken."

Emellertid gick handeln allt sämre i takt med att turisterna köpte egna kameror och Berggren hade svårt att tjäna pengar. För att få finanserna att gå ihop tvingades han till sist sälja sina glasnegativ till trädgårdsmästare som byggde växthus av glasen. Tyska ambassaden i Konstantinopel köpte dock en stor del av negativen 1916.

Guillaume Berggren finns representerad vid bland annat Moderna museet.

Källor

Externa länkar 

Fotografer från Stockholm
Födda 1835
Avlidna 1920
Män
Representerade vid Moderna museet
Almlöf

Almlöf är ett svenskt efternamn, som kan skrivas på olika sätt. Den 31 december 2013 var följande antal personer bosatta i Sverige med stavningsvarianterna
 Almlöf 445
 Almlöv 67
 Almlöw 22
Tillsammans blir detta 534 personer. Bland namnets bärare märks några av 1800-talets mest uppskattade svenska skådespelare.

Personer med efternamnet Almlöf eller varianter därav
 Anders Almlöf (1793–1858), lotsdirektör, sjöofficer och kartograf
 Bertil Almlöf, (född 1930), konstnär
 Betty Almlöf, född Deland (1831–1882), skådespelare
 Birger Almlöw (född 1942), militär
 Brita Catharina Almlöf (1794–1838), operasångerska och skådespelare
 Charlie Almlöf (1889–1958), skådespelare
 Charlotta Almlöf (1813–1881), skådespelare
 Elsa Almlöf (1885–1961), skådespelare och sufflör
 Eric Almlöf (1891–1971), friidrottare, tresteg
 Inga Almlöf-Holmström (1925–2000), konstnär
 Jan Almlöf (1945–1996), teoretisk kemist
 Kalle Almlöf (född 1947), spelman från Malung, Dalarna
 Karin Almlöf (född 1959), konstnär
 Knut Almlöf (1829–1899), skådespelare
 Lotten Almlöf (1846–1945), skådespelare
 Margareta Almlöw (född 1944), restaurangägare
 Nils Almlöf (1799–1875), skådespelare
 Nils Persson-Almlöf (1765–1813), kammartjänare hos Karl XIII
 Nina Almlöf (född 1977), barnskådespelare

Skådespelarsläkten Almlöf
Namnet togs av kammartjänaren Nils Almlöf.  
 Nils Persson-Almlöf (1765–1813), kunglig kammartjänare
 Nils Almlöf (1799–1875), skådespelare, gift (1)  med skådespelaren Brita Catharina Almlöf, född Cederberg (1794–1838), gift (2) med skådespelaren Charlotta Almlöf, född Ficker, (1813–1882)
 Knut Almlöf (1829–1899), skådespelare, gm skådespelaren Betty Almlöf, född Deland (1831–1882)
 Charlotta Lotten Almlöf (1858–?) 
 Charlie Almlöf, född Lindberg (1889–1958), skådespelare
 Abel Ferdinand Almlöf (1812–1873), specerihandlare i Stockkolm
 Abel Nicolaus Almlöf (1829–?), järnvägsingenjör, gift med skådespelaren Lotten Almlöf (1846–1945) 
 Nils Almlöf (1880–1967), jägmästare och diktare

Konstnärssläkten Almlöf 
 Erik Almlöf, folkskollärare
 Inga Almlöf-Holmström (1925–2000), konstnär i Karlstad
 Bertil Almlöf (född 1930), konstnär i Rimforsa
 Karin Almlöf (född 1959), konstnär och förläggare i Rimforsa

Malungssläkten Almlöf 
 Per August Henrik Almlöf (1911–1975), Malung
 Jan Almlöf (1945–1996), kemist i Norge och USA
 Kalle Almlöf (född 1947), spelman i Malung

Källor

Se även 
Almlöfsgatan, gata i Stockholm uppkallad efter skådespelarsläkten
 Deland, skådespelarsläkt

Svenska efternamn
Wendy Williams

Wendy Joan Williams, född 18 juli 1964 i Asbury Park, New Jersey, är en amerikansk komiker och programledare i TV och radio, mest känd som värd för sin egen framgångsrika talkshow; The Wendy Williams Show som visats dagligen sedan 2008. Under flera årtionden ledde Wendy dagliga radioshower i New York med mycket höga lyssnarsiffror. Framgångarna där ledde till att hennes program kom att sändas på radiostationer över hela USA. Efter framgångarna med sin dagliga talkshow i TV valde Williams 2012 att helt lämna radiomediet.

Wendy Williams var under många år den populäraste programledaren på New Yorks radioscen med sin dagliga show på eftermiddagarna. Hon hördes dagligen på stationen 98,7 Kiss FM i New York  med formatet urban AC. Hennes kännetecken var hela tiden hennes unika och säregna sätt att berätta och skvallra om kändisar. Hon har många gånger hamnat i hetluften för att hon spridit kontroversiella rykten om artister, vilket lett till kraftiga dispyter och i vissa fall stämningar.

Under en radiosändning 1995 delade Williams med sig om rykten att rapparen Tupac Shakur hade blivit våldtagen i fängelse. Tupac blev rasande och hotade att stämma Williams på 20.000 USD. 2003 skapade intervjuaren kontrovers igen medan hon frågade Whitney Houston om sina drogvanor och den tumultartade relationen med Bobby Brown. Houston svor, läxade upp Williams och ska även ha sagt; "Om det här hade varit för länge sedan i Newark hade vi gjort upp om saken utanför, men inte nu, eftersom jag är en dam av klass." Klippet från intervjun har sedan dess spridits på nätet, i synnerhet via sociala medier.

Under 2009 meddelade Williams att det planerades att göra en film om hennes liv. Våren 2015 passerade Wendy Williams Show 1.000 producerade avsnitt samtidigt som tittarsiffrorna under 2015 ökat kraftigt.

Priser och utmärkelser
 "Årets radiopersonlighet" från både Billboard och Radio & Records
 "Most Guiltiest Pleasure" vid NewNowNext Awards för The Wendy Williams Show (2009)
 2009 fick hon en stjärna på National Radio Hall of Fame
 "Woman of the Year" år 2009 av E! Network's The Soup

Referenser 

Amerikanska TV-programledare
Amerikanska författare
Amerikanska radioprogramledare
Amerikanska TV-personligheter
Alumner från Northeastern University
Personer från Asbury Park
Födda 1964
Levande personer
Kvinnor
Edman

Edman är ett svenskt efternamn som bärs av bland andra:

 Anna Edman, major i Frälsningsarmén och sångförfattare
 Bengt Edman, arkitekt
 Erik Edman, fotbollsspelare
 Gunnar Edman, författare
 Gustaf Edman, Sveriges längste man någonsin
 Göran Edman, sångare
 Gösta Edman, apotekare
 Helena Edman, guldsmed
 Johan Edman (1875–1927), dragkampare
 Johan Erik Edman (1765–1814), kammarråd och vice landshövding
 Jonas Edman, skytt
 Jörgen Edman, sångare
 Lena Kjersén Edman, litteraturvetare, bibliotekarie och litteraturkritiker
 Maria Edman, fotbollsspelare
 Mats Edman, journalist, chefredaktör och kommunikationsexpert
 Pehr Edman, läkare och biokemist
 Per-Åke Edman (1914–2000), konstnär
 Stefan Edman, biolog och författare
 Tore Edman, backhoppare

Svenska efternamn
Jodoshu

Jōdoshū är en japansk rena land-buddhistisk inriktning grundad av Honen (1133-1212). Inriktningen menar att nembutsu (recitation av buddhan Amitabhas namn) är den enda vägen mot nirvana. Genom nembutsu sägs utövaren återfödas i Sukhavati, Amitabha Buddhas rena buddhafält, där utövaren tros uppnå buddhaskap.

Under Honens tid var motståndet mot inriktningen och nembutsu stort. Numera är dock rena land-buddhism - i form av jodoshu och jodo shinshu (inriktningen som grundades av Honens lärjunge Shinran)- den vanligaste buddhistiska inriktningen i Japan. Honen baserade sin lära på hans tolkning av den kinesiska munken Shan-taos (613-681) lärdomar.

Honen menade att alla människor, oavsett kön, samhällsklass eller liknande - till och med rent ondskefulla människor - kunde bli återfödda i Sukhavati genom nembutsu. Nembutsu på japanska innebär att utövaren reciterar Namu Amida Butsu, vilket bokstavligen betyder "Vördnad inför Amitabha Buddha". I hans verk Senchaku Hongan Nembutsu Shu formulerade Honen följande trosuppfattningar:
 Den rena land-buddhistiska vägen är den enda buddhistiska vägen som är effektiv i dagens tidsålder.
 Det som krävs för att återfödas i Sukhavati är nembutsu - yttran av Amitabhas namn i längtan efter att få återfödas i Sukhavati
 Amitabhas medlidande är riktat åt alla, men i synnerhet de syndiga och fattiga.

Den grundläggande inställningen inom Jodoshu och många andra rena land-buddhistiska inriktningar, är att medvetna varelser är oförmögna att bli fria från det som binder dem till samsara på egen hand. Honen och Shan-tao hade själva varit munkar, men upplevt att de varit oförmögna att på egen hand bli fri från ignorans, tanha (starkt begär), och så vidare - det som binder dem till samsara. Oavsett hur mycket de försökte ansåg de sig ändå vara i grunden fyllda av passion, begär, ignorans, och så vidare. Därför menade Honen att det var nödvändigt att förlita sig till Amitabha Buddha för att nå nirvana, för han ansåg att det inte gick med hans egna förmågor.

Honen ansåg även att kvinnor kunde nå Sukhavati. Könsdiskriminering var vanligt inom buddhismen. Trots att Shakyamuni Buddha menade att kvinnor kunde bli upplysta fanns ändå en kulturell och/eller religiös diskriminering mot kvinnor. Exempelvis hade nunnor i Indien 348 levnadsregler, medan munkar hade 250. I Kina och Japan menade buddhister att det fanns fem särskilda hinder hos kvinnor som gjorde att de hade svårare att nå upplysning än män. Honen ansåg dock att kvinnor lika väl som män kunde nå Sukhavati genom nembutsu.

Vidare läsning
Atone, Joji (översättning) & Hayashi, Yoko (översättning) (2011) The Promise of Amida Buddha: Honen's Path to Bliss. Wisdom Publications 
 Augustine, Morris J. (översättning) & Tessho, Kondo (översättning) (2006) Senchaku Hongan Nembutsu Shu, A Collection of Passages on the Nembutsu Chosen in the Original Vow. Numata Center for Buddhist Translation & Research

Referenser

Tryckta källor

Atone, Joji (översättning) & Hayashi, Yoko (översättning) (2011) The Promise of Amida Buddha: Honen's Path to Bliss. Wisdom Publications 

Rena land-buddhism
Amidah

Amidah kan syfta på:

 Amida (bön) - enjudisk bön, som beds i någon form flera gånger om dagen, även transskriberad Amidah
 Amitabha - en buddha känd som Amidah i Kina och Japan

Se även
 Det rena landet