kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Vitterhetssamhället Ära och frihet

Vitterhetssamhället Ära och frihet var ett hemligt "vitterhetssamhälle", som stiftades i Stockholm 8 april 1786, tre dagar efter Svenska Akademiens invigning.

Det grundades av 18 män, bland vilka de mest kände torde vara Axel Gabriel Silfverstolpe, Carl Gustaf Nordforss, Gabriel Eurén, Per Enbom och Carl Fredrik Ehrensvärd (-Gyllembourg). Den ordenslika hemlighetsfullheten inom samfundet var strängt omgärdad. Stadgarna, som ännu finns i behåll (i Kungliga biblioteket), visar, att ordens vittra verksamhet var noga reglementerad. Medlemmarnas antal var fastställt till 20. 

Medlem, som ej inom året inlämnat något vittert arbete, uteslöts "för evärldlig tid". Sammankomst hölls varje söndag, och de inlämnade arbetena granskades av en nämnd. Man förberedde våren 1788 utgivning av en samling sådana alster, men ingen tryckning synes ha kommit till stånd, och samfundets öden höljs från denna tid i dunkel.

Källor

Svenska litterära sällskap
Ordenssällskap i Stockholm
Ugglan
Elias M. Ammons

Elias Milton Ammons, född 28 juli 1860 i Macon County, North Carolina, död 20 maj 1925 i Denver, Colorado, var en amerikansk politiker. Han var guvernör i delstaten Colorado 1913–1915. Som guvernör skickade han nationalgardet till gruvområdet omkring Trinidad under gruvstrejken i Colorado. Efter flera månader av spänt läge urartade situationen och Ludlowmassakern inträffade den 20 april 1914; sammanlagt 25 personer miste livet som följd av nationalgardets beslut att gå till anfall.

Ammons flyttade 1871 med familjen till Coloradoterritoriet. I en jaktolycka år 1880 träffades han av ett vådaskott i huvudet och sårades svårt. Han gifte sig den 29 januari 1889 med Elizabeth Fleming i Denver och paret fick tre barn. Sonen Teller Ammons var guvernör i Colorado mot slutet av 1930-talet.

Republikanska partiet hade guldmyntfot som en central fråga i partiets valplattform i presidentvalet i USA 1896. I delstatspolitiken hade Ammons påbörjat sin karriär som republikan men guldfrågan avgjorde och han bytte parti till Demokratiska partiet som under ledning av presidentkandidaten William Jennings Bryan tog ställning för silver. Ammons hade en stor ranch i Douglas County och han var med om att starta National Western Stock Show i Denver år 1906.

Ammons vann guvernörsvalet 1912 som demokraternas kandidat och befann sig sedan tidigt under sin ämbetsperiod i ett besvärligt läge på grund av gruvstrejken. Nationalgardet fick som uppgift att trygga gruvägarnas intressen och möjliggöra ersättandet av de strejkande arbetarna med hjälp av strejkbrytare. De strejkande arbetarna stannade kvar i området och bodde i tältbyar. Ludlowmassakern bröt ut då nationalgardet skred till verket att tömma en tältby som fanns på gruvbolagets mark. Elva av dödsoffren var barn som brändes ihjäl i sina tält. Ammons bad USA:s president Woodrow Wilson om hjälp då konflikten mellan gruvarbetarna och nationalgardet såg ut att urarta till ett regelrätt krig. Wilson skickade federala trupper som avväpnade både gruvarbetarna och delstatens nationalgarde.

Efter sin tvååriga mandatperiod som guvernör tjänstgjorde Ammons som verkställande direktör på försäkringsbolaget Farmers Life Insurance Company. Baptisten Ammons gravsattes på Fairmount Cemetery i Denver.

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations webbplats
Colorado State Archives
Political Graveyard

Guvernörer i Colorado
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Macon County, North Carolina
Födda 1860
Avlidna 1925
Män
Sörnäs metrostation

Sörnäs () är en station inom Helsingfors metro i delområdet Ås i stadsdelen Åshöjden.

Stationen öppnades den 1 september 1984. Jaakko Kontio och Seppo Kilpiä projekterade stationen. Stationen ligger 928 meter från Hagnäs och 1.123 meter från Fiskehamnen.

Bildgalleri 

Helsingfors metrostationer
Åshöjden
Järnvägsstationer invigda 1984
1984 i Finland
Hagnäs metrostation

Hagnäs () är en station inom Helsingfors metro i delområdet Broholmen i stadsdelen Berghäll.

Stationen öppnades den 1 juni 1982. Mirja Castrén, Juhani Jauhiainen och Marja Nuuttila projekterade stationen. Stationen ligger 916 meter från Helsingfors Universitet och 928 meter från Sörnäs.

Musikvideon till låten Freestyler blev inspelad på stationen.

Källor

Noter

Helsingfors metrostationer
Berghäll
Järnvägsstationer invigda 1982
1982 i Finland
Raymond Herbert Talbot

Raymond Herbert "Ray" Talbot, född 19 augusti 1896 i Chicago, död 30 januari 1955 i Pueblo, Colorado, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var viceguvernör i Colorado 1933–1937 under Edwin C. Johnson och tjänstgjorde sedan som guvernör i tio dagar i januari 1937.

Talbots mormor var född i England och han hade ytterligare rötter i Montréal och på Irland. Föräldrarna flyttade från Illinois till Colorado när han var ett år gammal. Han gifte sig den 1 juni 1915 med Juniatta L. Wilson och paret fick två barn.

Talbot anställdes 1920 av Southern Colorado Power Company och gjorde sedan karriär som demokratisk delstatspolitiker. Edwin C. Johnson vann guvernörsvalet 1932 och Talbot valdes till viceguvernör. Johnson och Talbot omvaldes två år senare. Guvernör Johnson avgick i januari 1937 för att tillträda som ledamot av USA:s senat och Talbot fick tjänstgöra som guvernör i tio dagar. Han efterträddes som guvernör av Teller Ammons.

Metodisten Talbot avslutade sin karriär som postmästare i Pueblo och han gravsattes på Mountain View Cemetery.

Externa länkar 
 Biografi på National Governors Associations webbplats
 Colorado State Archives
 Political Graveyard

Viceguvernörer i Colorado
Guvernörer i Colorado
Amerikanska politiker under 1900-talet
Födda 1896
Avlidna 1955
Män
Christopher Anvil

Christopher Anvil, född antingen 1922 eller 11 mars  1925 i Norwich, USA, död 2009 är den pseudonym som användes av den amerikanske science fiction-författaren Harry C. Crosby, Jr.  Han debuterade 1952 med novellen Cinderella Inc. och har sedan dess skrivit ytterligare över 100 noveller och ett antal romaner.

Bibliografi
På svenska:

 Pandoras planet, 1972

På engelska:

Romaner:
 1964: The Day the Machines Stopped
 1972: Pandora's Planet
 1975: Warlord's World
 1980: The Steel, the Mist, and the Blazing Sun

Noveller:
 1952: Cinderella Inc.
 1960: A Rose by Other Name 
 1960: Mind Partner
 1961: The Hunch
 1964: Bill for Delivery
 1965: The Captive Djinn
 1967: The Uninvited Guest
 ...samt ytterligare drygt 100 se extern bibliografi.

Referenser

Externa länkar
 Bibliografi på authors.wizards.pro

Amerikanska science fiction-författare
Engelskspråkiga författare
Födda 1925
Avlidna 2009
Män
Helsingfors universitets metrostation

Helsingfors universitet () är en station inom Helsingfors metro i stadsdelen Gloet. Helsingfors universitet är metrons nyaste station i innerstan (invigd 1995). I början av 2015 bytte den namn från Kajsaniemi.

Stationen bytte namn eftersom Helsingfors universitet ligger precis bredvid, och universitetet har många internationella besökare. Detta ska göra det lättare för dem att hitta universitetet. Dessutom firade Helsingfors universitet 375-årsjubileum och detta var Helsingfors gåva till universitetet.

Stationen öppnades den 1 mars 1995. Arkitektbyrån Kontio - Kilpi - Valjento Oy projekterade stationen. Stationen ligger 597 meter från metrostationen Järnvägstorget och 916 meter från metrostationen Hagnäs.

Bildgalleri

Källor

Noter 

Helsingfors metrostationer
Gloet
Järnvägsstationer invigda 1995
1995 i Finland
Ponca

Ponca, egentligen ppánkka, är en nordamerikansk urbefolkning som talade omaha-ponca, en varietet av dhegiha, ett siouxspråk, och tillhörde prärieindianernas kulturkrets. Ponca utgrenade sig från omahaindianerna i början på 1700-talet.

Poncas traditionella bosättningsområde var i de norra delarna av nuvarande Nebraska och södra delarna av nuvarande South Dakota. Poncas levde den större delen av året i bastanta jordhus och kombinerade framgångsrikt jordbruk med bisonjakt. Under 1800-talet tvångsförflyttades poncaindianerna till det dåvarande Indianterritoriet. Idag bor de flesta på indianreservat i Oklahoma och tillhör Ponca Tribe of Indians of Oklahoma. Några flyttade tillbaka till Nebraska. Deras ättlingar tillhör idag Ponca Tribe of Nebraska.

Demografi 
Smittkoppsepidemier och ständiga strider med siouxindianer gjorde att poncaindianernas folkmängd minskade. Den uppskattades av samtida vita observatörer till omkring 250 människor år 1805. Femton år senare hade den återhämtat sig till 1 000 personer. Befolkningsstorleken svängde sedan markant under 1800-talet, med zenith 1846 med cirka 2 000 poncaindianer och nadir 1892 med cirka 875 individer.

Vid den amerikanska folkräkningen 2000 rapporterade 4 858 människor att de räknade de sig som helt eller delvis ponca.

Referenser 

Präriefolk
Gabriel Eurén

Gabriel Eurén, född den 19 september 1768 i Karlstad, död den 7 april 1806 i Stockholm, var en svensk ämbetsman och översättare, far till Axel Eurén.

Eurén blev student i Uppsala 1783, protokollssekreterare 1794, kanslerssekreterare vid Uppsala universitet 1795 och förste expeditionssekreterare 1803. Han fick 1793 privilegium på att på svenska ge ut vissa av August von Kotzebues verk och vann, genom sina skickligt verkställda tolkningar 1793-1797, erkännande som en av de första som gjorde den svenska allmänheten bekant med von Kotzebues på sin tid så populära arbeten.

Han gifte sig 1794 med Brita Maria Nordforss (1766–1829).

Källor

Noter

Externa länkar 

Födda 1768
Avlidna 1806
Svenska ämbetsmän under 1800-talet
Svenska översättare under 1800-talet
Översättare från tyska
Män
Författare från Karlstad
Ämbetsmän från Karlstad
Järnvägstorgets metrostation

Järnvägstorget () är den största och mest trafikerade stationen inom Helsingfors metro. Stationen ligger under Helsingfors centralstation och befinner sig i stadsdelen Gloet i Helsingfors innerstad.  

Stationen öppnades den 1 juli 1982. Då gick metron endast från Järnvägstorget till Östra Centrum.

Externa länkar

Bildgalleri

Helsingfors metrostationer
Gloet
Järnvägsstationer invigda 1982
1982 i Finland
Annabelle Wallis

Annabelle Wallis, född 25 september 1984 i Oxford, är en brittisk skådespelare, bland annat känd för rollen som Jane Seymour i den tredje och fjärde säsongen av TV-serien The Tudors.

Filmografi (i urval)
 – Jane Seymour (5 avsnitt)
 – Arabella Green
 – Amy
 – Grace Burgess (14 avsnitt)
 – Ninon de Larroque (1 avsnitt)
 – Mia Form
 – Maid Maggie
 – Jenny Halsey
 – Rebecca Crosby
 – Madison Mitchell

Referenser

Externa länkar 

Brittiska skådespelare under 2000-talet
Personer från Oxford
Födda 1984
Levande personer
Kvinnor
Anita Briem

Anita Briem, född 29 maj 1982 i Reykjavik, är en isländsk skådespelare. Hon är bland annat känd för rollerna som Jane Seymour i den andra säsongen av serien The Tudors och Hannah Ásgeirsson i filmen Resan till Jordens medelpunkt.

Briem är dotter till Mezzoforte-trummisen Gunnlaugur Briem och sångerskan Erna Þórarinsdóttir. Hon debuterade som nioåring på Islands nationalteater. Vid 16 års ålder flyttade hon till London för att börja utbilda sig till skådespelare och 2004 tog hon examen vid Royal Academy of Dramatic Art.

Filmografi (i urval) 
 (5 avsnitt)

Källor 
 
 

Isländska skådespelare
Kvinnor
Levande personer
Födda 1982
Alumner från Royal Academy of Dramatic Art
Kampens metrostation

Kampens metrostation (finska: Kampin metroasema) är en station inom Helsingfors metro i stadsdelen Kampen. Kampens metrostation ligger under Kampens köpcentrum och man kommer till Kampens busstation från perrongerna. 

Stationen öppnades 1983 och ligger endast 500 meter från Järnvägstorget och 1.100 meter från Gräsviken. Kampens metrostation är den näst största stationen inom Helsingfors metro. 

I Kampens köpcentrum finns Kampens busstation (Helsingfors busstation). Dessutom finns det en terminal för bussar till och från Esbo. 

Arkitektbyrån Hyvämäki-Karhunen-Parkkinen projekterade stationen.

Externa länkar

Bildgalleri 

Helsingfors metrostationer
Kampen
Järnvägsstationer invigda 1983
1983 i Finland
Redfield Proctor, Jr.

Redfield Proctor, Jr., född 13 april 1879 i Rutland County, Vermont, död 5 februari 1957 i Rutland County, Vermont, var en amerikansk republikansk politiker. Han var guvernör i delstaten Vermont 1923–1925. Han var son till Redfield Proctor och bror till Fletcher D. Proctor.

Proctor studerade maskinteknik vid Massachusetts Institute of Technology och anställdes av familjeföretaget Vermont Marble Company där han så småningom avancerade till vice verkställande direktör. I första världskriget tjänstgjorde Proctor i USA:s armé och befordrades till kapten.

Proctor efterträdde 1923 James Hartness som guvernör och han efterträddes två år senare av Franklin S. Billings. Efter den politiska karriären återvände Proctor till Vermont Marble Company, tjänstgjorde nu som verkställande direktör och därefter som styrelseordförande fram till år 1952. Han gravsattes på South Street Cemetery i Proctor.

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations webbplats
Political Graveyard

Guvernörer i Vermont
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Rutland County
Födda 1879
Avlidna 1957
Män
Alumner från Massachusetts Institute of Technology
Steam

Steam kan syfta på:
Steam (datorspelsteknik) – ett content delivery-system skapat av Valve Corporation
Steam (musikgrupp) – ett amerikanskt popband som bildades 1969
Steam (musikalbum av East 17) – ett musikalbum av East 17
Code Name: S.T.E.A.M. – ett strategidatorspel utvecklat av Intelligent Systems
Gräsvikens metrostation

Gräsviken () är en station inom Helsingfors metro i delområdet Gräsviken i stadsdelen Västra hamnen.

Stationen öppnades den 16 augusti 1993 och ligger helt under jorden. Ungefär 1100 meter före stationen ligger Kampen. Gräsviken var ändstation i över 24 år fram till Västmetrons öppnande i november 2017.

Jaakko Kontio och Seppo Kilpiä projekterade stationen.

Galleri

Externa länkar 

Helsingfors metrostationer
Västra hamnen
Järnvägsstationer invigda 1993
1993 i Finland
Extra-Posten

Extra-Posten, eller Extra Posten, var en i Stockholm 1792–1795 utgiven daglig tidning, som grundades av boktryckaren Johan Christopher Holmberg och vars första nummer utgavs 1 oktober 1792. 

För sin framgång och den plats den intar i svenska litteraturens och pressens historia hade tidningen huvudsakligen att tacka Carl Gustaf af Leopolds bidrag (uppsatser och dikter) samt den polemik, som han och andra i densamma förde rörande Thomas Thorild, Lorens Münter Philipson, Per Enbom m.fl. Förutom Leopold medverkade i tidningen Isak Reinhold Blom, Johan Stenhammar, Josias Carl Cederhielm, Pehr Tham, Johan Kristoffer Georg Barfod m.fl. 10 december 1792 offentliggjordes, antagligen för första gången i Sverige, i "Extra-Posten" revolutionskvädet Marseljäsen, och två dagar senare innehöll tidningen en orimmad översättning av nämnda kväde. 8 september 1795 blev den indragen till följd av ett dagen förut infört citat ur Luthers skrifter, vars meddelande av regeringen ansågs utgöra ett brottsligt angrepp på lutherska läran. Det beslöts, att utgivaren skulle åtalas, men Leopold anmälde sig då som den brottslige, och förbrytelsen lär ha försonats med 16 riksdaler 32 skilling banco i böter.

Se även
Stockholms-Posten

Källor

Kungliga Biblioteket: Extra-Posten
Bok.nu: Sånger i Bethlehem. Af B. Lidner. Stockholm, tryckte hos Johan C. Holmberg, 1791 av Bengt Lidner

Nedlagda svenska tidningar
Svenska dagstidningar
Dagstidningar startade 1792
Dagstidningar nedlagda 1795
Sverige under den gustavianska tiden
1792 i Sverige
Ugglan
Miljödiplomering

Miljödiplomering är i Sverige en miljörelaterad term som går ut på att företag diplomeras för ett systematiskt förbättringsarbete vad gäller den egna verksamhetens betydande miljöaspekter, exempelvis gällande källsortering, transporter, energianvändning, kemikalier etc. Diplomet visar att företaget som erhållit diplomet är miljömedvetet och arbetar strukturerat med miljörelaterade frågor. För att ett företag skall diplomeras krävs det att ett antal fastställda kriterier uppfylls. Ofta erhålls diplomet på årlig basis och således måste man ansöka om förnyat diplom varje år.

Utfärdare av miljödiplom enligt Svensk Miljöbas kan vara till exempel branschorganisationer, kommuner och  företag.
Ett flertal kommuner och även privatägda utfärdarorganisationer är anslutna till föreningen Svensk Miljöbas som förvaltar nationella standarder för miljöledning, miljörevisorer och utfärdarorganisationer.

Evenemang och företag samt enheter inom offentlig förvaltning kan miljödiplomeras.
Svensk Miljöbas och miljödiplomering

Svensk Miljöbas
förvaltar, utvecklar och kvalitetssäkrar:
Miljöledningsstandarden med samma namn
Metoden för miljödiplomerat event
 
Svensk Miljöbas gör 
följande:
     
Granskar och godkänner utfärdare som hjälper och vägleder verksamheter som ska miljödiplomeras enligt Svensk Miljöbas.
Utbildar, granskar och godkänner revisorer som ska revidera och godkänna verksamheter som diplomeras.
Marknadsför föreningens verksamhet.

Referenser 

Svensk Miljöbas(17 september 2015) - roller och ansvar
Svensk Miljöbas(17 september 2015) - Miljödiplomerade verksamheter 

Kulturmärkning i Sverige
Näringsliv
De Tomaso Vallelunga

De Tomaso Vallelunga är en sportbil, tillverkad av den italienska biltillverkaren De Tomaso mellan 1964 och 1966.

Historik
Alejandro de Tomaso hade tillverkat tävlingsbilar sedan slutet av 1950-talet och på bilsalongen i Turin visade han prototyper till sportbilar varje höst. 1963 stod en öppen mittmotorbil i De Tomasos monter. Den kallades Vallelunga efter racerbanan Autodromo di Vallelunga. Året därpå visade man en produktionsklar coupé.

Bilen hade en centralrörsram klädd med kaross från Ghia. Den individuella hjulupphängningen runt om hämtades från företagets tävlingsbilar och den fyrcylindriga motorn kom från Ford Cortina. Växellådan hade fyra växlar, men kunden kunde välja till en femväxlad låda. Chassit visade sig vara tillräckligt kraftigt för att kunna hantera en betydligt starkare motor i efterträdaren Mangusta.

Referenser

Externa länkar
 Svenska DeTomaso-klubben
 qv500.com 

Vallelunga
Bakhjulsdrivna fordon
Rabatt (trädgård)

En rabatt är inom trädgårdsskötsel en planteringsbädd med jord att plantera prydnadsväxter i, ofta för sommarblommor eller perenner. En vanlig rabatt kan vara långsmal, men kan även vara oval, cirkulär, kvadratisk eller ha en friare form. Rabatten är ofta avgränsad mot omgivningen med plattor eller sten.

Ordet "rabatt" i denna bemärkelse är belagt i svenska språket sedan 1651. Ordet kommer från franskan där det har samma betydelse.

Referenser 

Trädgårdsskötsel
Jordbruk
Lätt kulspruta

En lätt kulspruta, kort lksp, är en kulspruta som skjuter gevärs- eller karbinammunition (ca 5,5 mm till 8 mm) och är avsedd att bäras och användas av en enskild soldat. De definieras primärt av att ha större ammunitionskapacitet jämfört med automatkarbiner och skjuter även oftare kraftigare typer av patroner.

Beskrivning 
En lätt kulspruta är en kulspruta försedd med kolv och är menad att bäras och skjutas av endast en enda soldat, med andra ord ett handeldvapen. Den fungerar bäst i fast position med utfällda stödben. Detta utförs i liggande skjutställning eller på någon form av upphöjning. I vissa fall sätts vapnet på axeln av en kamrat för att man snabbt ska kunna sätta upp en stabil skjutställning. Bortom detta kan vapnet även brukas Under gång från skyttens axel eller höft likt ett gevär.

En lätt kulspruta är som många kulsprutor ofta bandmatade men flera modeller är försedda med magasin som automatkarbiner (något som är sällsynt på medeltunga och tunga kulsprutor). Eftersom en kulspruta ska kunna lägga eld under en längre tid används alltid högkapacitetsmagasin.

Liknande vapen 
Det finns flera vapen som liknar den lätta kulsprutan och det bör förklaras vad som skiljer dem åt. Till exempel ett mycket liknande vapen till den lätta kulsprutan är kulsprutegevär och de delar många likheter i både användningsområde och funktion. Man skulle kunna kalla den lätta kulsprutan den moderna versionen eller efterföljaren till kulsprutegeväret som numera anses vara ett föråldrat koncept. Det som primärt skiljer dem åt är att kulsprutegeväret använder låg- eller normalkapacitetsmagasin (20-30 patroner) medan en lätt kulspruta primärt använder bältmatning eller högkapacitetsmagasin (100 patroner uppåt).

Andra liknande vapen är den medeltunga kulsprutan och den tunga kulsprutan. En medeltung kulspruta är lik en lätt kulspruta i utförande och avfyrar samma kategori av patroner men saknar kolv och skjuts från en lavett. De brukas normalt av två soldater, en skytt och en laddare och dessa ska även förflytta vapnet på slagfältet från position till position. De kan alternativt vara monterade på eller i fordon. En tung kulspruta är lik en medeltung kulspruta då de monteras i lavett men skjuter en tyngre kategori av ammunition, normalt ca 12,7 mm i kaliber, och är oftast för tung för att kunna förflyttas i strid. Det är primärt avsedda att brukas i en fixerad position eller på fordon.

Kända typer av lätta kulsprutor

Svenska lätta kulsprutor 
/ Kulspruta 58
/ Kulspruta 90

Klassiska lätta kulsprutor 
 Madsen (klassades som kulsprutegevär i Sverige)
 Lewiskulspruta
 Chauchat
 Browning Automatic Rifle (klassades som kulsprutegevär i Sverige)
 Bren
 Degtiarjovkulspruta
 Maschinengewehr 15
 Maschinengewehr 34 (gränsar till medeltung kulspruta beroende på lavett)
 Maschinengewehr 42 (gränsar till medeltung kulspruta beroende på lavett)
 RPD
 RPK
 PKM
 M60
 FN MAG

Moderna lätta kulsprutor 
 FN Minimi
/ M240
/ M249 SAW
/ MK 48
 Heckler & Koch MG4
 IWI Negev

Automatvapen
Kulsprutor
Olga Raattamaa

Olga Teresia Raattamaa, född 27 juni 1881 i Jukkasjärvi församling, död 25 september 1957, var i nästan 50 år värdinna i Kummavuopio, Sveriges nordligaste bosättning. Hon fick smeknamnet Kejsarinnan Olga.

Olga Raattamaa kom till Kummavuopio 1904 från hembyn Närvä när hon var nygift med Mattias Raattamaa (1870–1945), sonson till Johan Raattamaas bror Per Raattamaa. I Kummavuopio tog paret hand om långväga resenärer som behövde vila och mat. Under andra världskriget tog Olga Raattamaa emot flyktingar från Finland och Norge. För sina insatser för flyktingarna fick hon ta emot en minnesmedalj av kung Håkon VII.

Litteratur 
 Ester Cullblom - Kejsarinnan av Kummavuopio, roman, 2004
 Ragnar Lassinantti - Synpunkter och skildringar, 1965. Återgivet i Ragnar Lassinantti i tal och skrift, Tornedalica nr 55, och i finsk översättning i S'oon valehtelematon tosi, Tornedalica nr 27.

Födda 1881
Avlidna 1957
Tornedalingar
Kvinnor
De Tomaso Mangusta

De Tomaso Mangusta är en sportbil, tillverkad av den italienska biltillverkaren De Tomaso mellan 1967 och 1971.

Historik
De Tomaso Mangusta debuterade på bilsalongen i Turin 1966. Bilen hade en centralrörsram hämtad från företrädaren Vallelunga, men förstärkt för att kunna hantera en V8-motor från amerikanska Ford. Det påstås att namnet Mangusta (italienska för ”mungo”) kom till sedan De Tomaso haft problem med leveranser av motorer från Ford, som prioriterade Carroll Shelbys AC Cobra. Och mungon är ett av få djur som kan handskas med en kobra.

Karossen ritades av Giorgetto Giugiaro under hans tid hos Ghia. Den hade bland annat en ”motorhuv” bestående av två luckor som lyftes som fjärilsvingar över mittmotorn. Bilar avsedda för Europa hade en vältrimmad 289 cui motor, medan USA-bilarna fick nöja sig med en tamare 302 cui motor, anpassad till de stränga amerikanska bestämmelserna för avgasrening. USA-bilarna hade även annorlunda ”pop up”-strålkastare för att passa amerikansk lagstiftning.

Motorer

Referenser

Externa länkar
 Svenska DeTomaso-klubben
 ultimatecarpage.com 
 qv500.com 

Mangusta
Bakhjulsdrivna fordon