kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Axel Krook

Axel Johan Erik Krook, född 9 augusti 1831 i Sölvesborg, Blekinge län, död 26 april 1893 i Göteborgs domkyrkoförsamling, Göteborgs och Bohus län, var en svensk publicist, författare och översättare.

Biografi
Krooks föräldrar var handelsman Anders Georg Krook och hans hustru Fredrika Sager. Krook blev 1850 student i Lund, ämnade utbilda sig till läkare och tog även en med. fil. examen, men han distraherades av skönlitterära och politiska frågor, och han avbröt på grund av bristande medel sina studier för att 1854 bli medarbetare i ett par radikala huvudstadsblad (Allmänna tidningen och Folkets Röst) samt prövade även sina krafter som sagoförfattare i H. C. Andersens stil (Skogsflickans sagor, 1854, Elfdrottningens sagor, 1856) och som vådevillförfattare (Blekingsflickan, Tiggarflickan eller En julafton i Blekinge, med flera). 

1855 fick han anställning hos Telegrafverket och kom 1859 till Göteborg, där han sedan var bosatt till sin död; vid sidan av sin telegraftjänst började han skriva i pressen, särskilt i Göteborgsposten, där han 1860 anställdes som fast medarbetare, då han lämnade telegrafverkets tjänst. Krook, som 1860-1873 författade en stor del av tidningens ledande artiklar, hyllade till en början den skandinaviskt liberala uppfattning, som även tog sig uttryck i August Sohlmans Aftonblad, och var bland annat anhängare av den norska ståndpunkten i ståthållarfrågan samt motståndare till De Geers försiktiga politik i den danska frågan 1863-1864; senare drogs tidningen allt mera mot en konservativ ståndpunkt, särskilt sedan den 1873 fått en ny politisk redaktör, då Krook mera ägnade sig åt de litterära och finansiella artiklarna samt åt utrikesavdelningen. 

Förutom att han skrev för Göteborgsposten så gav han även under åren 1880-1890 ut en egen protektionistisk halvveckotidning, Nya förposten. Dessutom var Krook verksam på en hel del andra områden, deltog 1866 i stiftandet av Göteborgs arbetarförening och var dess förste ordförande under tio år, grundade 1871 Göteborgs folkbank, vars direktör han var till 1882, medverkade säsongen 1874-1875 som estetisk direktör i ledningen av Göteborgs Stora teater och var en följd av år medlem av Göteborgs stadsfullmäktige. Dessutom författade han i Svenska familj-journalen och i kalendern Svea historiska bilder och dödsrunor, skrev enstaka dramatiska arbeten och noveller, varibland i anslutning till Viktor Rydberg den nyrationalistiska tendensnovellen "Tro och otro" (1864), samt även ett par biografier över Sokrates och Paulus under gemensamhetstiteln Fritänkare (1867); han var även en flitig översättare, bland annat av Fritz Reuters arbeten. Denna mångskiftande verksamhet hade ett visst drag av ytlighet och led även av andra brister, men säkert är, att den svenska pressen till dess haft få personer, som kunnat tävla med Krook i mångsidighet, vaket intresse eller arbetsiver.

Bibliografi

Översättningar (urval)

 Theodor Mundt

Källor

Noter

Externa länkar

 

Svenska författare
Svenska publicister
Svenska översättare
Översättare från tyska
Ledamöter av Göteborgs kommunfullmäktige
Födda 1831
Avlidna 1893
Män
Personer från Sölvesborg
Velletri

Velletri är en ort och kommun i storstadsregionen Rom, innan 2015 provinsen Rom, i regionen Lazio i Italien. Kommunen hade  invånare (2018) och gränsar till kommunerna Aprilia, Artena, Cisterna di Latina, Genzano di Roma, Lanuvio, Lariano, Nemi och Rocca di Papa.

En av stadens sevärdheter är katedralen San Clemente, som härstammar från 1200-talet.

Velletri är en av de sexton städerna i området Castelli Romani.

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats

Kommuner i storstadsregionen Rom
Orter i Lazio
 
Castelli Romani
Global utmaning

Global Utmaning är en svensk tankesmedja, som arbetar med analys och opinionsbildning kring hållbar utveckling och  globaliseringsfrågor. Global Utmaning ansökte våren 2023 om konkurs. 

Global Utmaning grundades av den socialdemokratiska politikern Kristina Persson 2005 och är avsedd som en plattform för enskilda, organisationer och företag, som vill förbättra förutsättningarna för en ekonomisk, social och miljömässigt hållbar utveckling i Sverige och globalt.

Global Utmaning är en ideell förening som är politiskt och religiöst obunden. Tankesmedjan får finansiering från myndigheter, näringsliv, kooperativa företag och internationella stiftelser. Ordförande är Catarina Rolfsdotter-Jansson. Tove Ahlström (född 1977) var verksamhetschef 2018–2023 och efterträddes av Eva Svedling (född 1964).

Föreningen bildades av Frejas fond, Riksbankens jubileumsfond och Stiftelsen för kunskaps- och kompetensutveckling. Sedan 2018 har tankesmedjan konsultativ status till FN. Verksamheten har sitt kansli i Stockholm.

Externa länkar
 Global utmanings webbplats

Referenser 

Svenska tankesmedjor
Svenska ideella organisationer
Organisationer bildade 2005
Organisationer i Stockholm
Ideella föreningar
Ariane av Nederländerna

Prinsessan Ariane av Nederländerna, Ariane Wilhelmina Máxima Inés, född 10 april 2007 i Haag, Nederländerna, är en nederländsk prinsessa. Hon är yngsta dotter till kung Willem-Alexander av Nederländerna och drottning Máxima. Hon har två äldre systrar, Catharina-Amalia av Nederländerna och Alexia av Nederländerna.

Ariane är nummer tre i tronföljden efter sina två äldre systrar.

Biografi
Prinsessan Ariane föddes klockan 22:00 den 10 april 2007 på Bronovo Ziekenhuis i Haag. Hon döptes den 20 oktober 2007 i Klosterkyrkan i Haag. Hennes faddrar är Guillaume av Luxemburg, Tijo Baron Collot d’Escury, Anton Friling, Valeria Delger och Inés Zorreguieta.

Ariane går nu i grundskolan i Wassenaar, precis som sina äldre systrar.

Anfäder

Referenser

Externa länkar
Nederländska kungahusets webbplats

Nederländska prinsessor
Födda 2007
Kvinnor
Levande personer
Huset Nassau-Oranien
Alfred Ritter von Kropatschek

Alfred ritter von Kropatschek, född Bielitz, 30 januari 1838, död Lovran, 2 maj 1911, österrikisk militär och militärtekniker.

Han blev officer vid artilleriet och kom 1866 som kapten in i tekniskadministrativa artillerikommittén, där han slog sig på handeldvapen och konstruerade repetergevär med framstocksmagasin, varav ett 1878 antogs för franska marinen och ett 1886 i Portugal. 1907 erhöll K., med grad av "feldzeugmeister", avsked från befattningen som generalinspektör för österrikisk-ungerska artilleriet. K. blev 1897 ledamot av svenska svenska krigsvetenskapsakademien

Källor

Noter

Födda 1838
Österrikiska militärer
Män
Avlidna 1911
Personer från Bielsko-Biała
Snödroppssläktet

Snödroppssläktet (Galanthus) är ett växtsläkte i familjen amaryllisväxter med cirka 20 arter från Europa och västra Asien. Flera arter odlas som trädgårdsväxter i Sverige och andra delar av Europa.

Arterna är små, kala, fleråriga örter som bildar lökar omgivna av pappersartade lökskal. Bladen sitter två på varje lök, de är linjära, platta eller rännformiga, grågröna till ljusgröna. Blomstjälken bär en ensam blomma med ett svepeblad i toppen. Blommorna är hängande och halvslutna.Hyllebladen är olika stora, de yttre är elliptiska, hela, och vita. De inre hyllebladen är korta, urnupna, med gröna fläckar. Frukten är en kapsel. Fröna är runda med köttiga bihang (elaiosom). De är giftiga .

Släktnamnet Galanthus (gr.) betyder 'med mjölkvit blomma'.

Snödroppe, turkisk snödroppe och grekisk snödroppe (Galanthus ikariae) är arter som förekommer i svenska trädgårdar.

Kladogram enligt Catalogue of Life:

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar 
Den virtuella floran

Amaryllisväxter
Lökväxter
Friso av Oranien-Nassau

Friso av Oranien-Nassau, född 25 september 1968 i Utrecht, död 12 augusti 2013 i Haag, var näst äldste son till tidigare drottning Beatrix av Nederländerna och Claus von Amsberg. Han var yngre bror till kung Willem-Alexander och äldre bror till prins Constantijn.

Han föddes som Johan Friso, prins av Nederländerna. Den 24 april 2004 gifte sig Johan Friso med Mabel Wisse Smit och för att få gifta sig med henne var han tvungen att avsäga sig sin prinstitel och sin plats i tronföljden. Anledningen var att det visat sig att Mabel hade haft ett förhållande med den i Nederländerna ökände knarkkungen Klaas Bruinsma, en person som regeringen inte ville att kungahuset skulle bli associerad med. Han fick istället av sin mor titeln Prins av Oranien-Nassau och ändrade även sitt förnamn till enbart Friso.

Prins Friso och hustrun Mabel fick två barn, Luana och Zaria.

Lavinolycka i februari 2012
Prinsen var den 17 februari 2012 med om en lavinolycka i Lech am Arlberg i Österrike. Han hamnade i koma och vårdades sedan på sjukhus i Innsbruck. 

Vid en presskonferens den 24 februari meddelade läkarna vid sjukhuset att prinsen legat 25 minuter under snön och fått hjärtmassage i 50 minuter. På grund av det långa hjärtstilleståndet drabbades han av syrebrist med svåra hjärnskador som följd och det bedömdes som osäkert, huruvida prinsen någonsin skulle kunna återfå medvetandet. 

1 mars 2012 flyttades prinsen till Wellington Hospital i London, Storbritannien. Under sommaren 2013 flyttades han från London till Haag i Nederländerna. Den 12 augusti 2013 meddelades att han hade avlidit av sina skador..

Källor

Födda 1968
Avlidna 2013
Nederländernas kungligheter
Män
Huset Nassau-Oranien
Personer från Utrecht
Personer inom Goldman Sachs
Tema (datorgrafik)

Ett tema sätter en mer personlig prägel på det grafiska användargränssnittet i en dators operativsystem. Syftet kan också vara att förenkla datoranvändandet för funktionshindrade personer.

Oftast består temat av grafik- och ljudelement avsedda att göra gränssnittet vackrare än förinställt standardtema.

Man delar ofta in temata i kategorier efter hur de ser ut och vilka funktioner de har.

De flesta grafiska användargränssnitten på persondatorer har funktioner för att hantera och använda ett tema.

Vissa programvaror kan hantera programspecifika temata, där endast programmets egna gränssnitt ändras.

Externa länkar

 themes.org är en webbplats med många temata för till exempel X.org.

Datorgrafik
Ernest H. Shepard

Ernest Howard (E. H.) Shepard, född 10 december 1879 i St John's Wood, London, död 24 mars 1976 i Midhurst, West Sussex, var en brittisk konstnär och illustratör. Shepard har bland annat illustrerat engelska barnboksklassiker som Nalle Puh och Det susar i säven.

Brittiska illustratörer
Födda 1879
Avlidna 1976
Män
Konstnärer från London
Nordvik, Ryssland

Nordvik (ryska Нордвик () var en bosättning med hamn i Khatangabukten vid Tajmyrhalvön i nordvästra Sibirien i Ryssland. 

Nordvik låg på Uryung Tumus-halvön (Юрюнг-Тумус) vid Khatangaflodens mynning, väster om Nordvikbukten (Бухта нордвик) i Laptevhavet. Öster om bukten ligger Nordvikhalvön (Полуостров Нордвик).

Tidigare låg det en liten stad och en straffkoloni i Nordvik, och platsen var då en av världens nordligaste boplatser. Klimatet är exceptionellt strängt med långa, hårda vintrar. Straffkolonin stängde i mitten på 1940-talet och 1956 övergavs även staden.

Området är av visst geologiskt intresse, på Uryung Tumus-halvön finns bl a en paleozoisk saltkupol och fossilet efter en plesiosaur har också hittats på halvön.

Namnet Nordvik 
Enligt en artikel i The Geographical Journal fick bukten sitt namn av Vitus Berings "stora nordiska expedition" (The Russian Great Northern Expedition) 1739. Någon fastställd förklaring till namnet till det nordiskklingande namnet Nordvik finns inte. Enligt en artikel i Sjöfartstidningen visste inte ens Adolf Erik Nordenskiöld besked. Han hänvisar till den ryske polarfararen Chariton Laptev, som verkade på 1700-talet (och själv fick ge namn åt Laptevhavet):
”…Härifrån seglade han längs kusten förbi Oleneks mynningsvik och förbi en stor bugt, som han, af hvad anledning känner jag ej, benämnde med det rent svenska namnet Nordvik…”

En teori handlar om att Ryssland efter slaget vid Poltava 1709 tog flera tusen svenska krigsfångar, varav många högt kvalificerade. Två av dessa var Philip Johan von Strahlenberg och Johan Anton von Matérn, som gjorde betydande insatser i kartläggningen av det då ännu outforskade Sibirien. Dessa eller andra i nordöstra Ryssland svenska fångar kan ha medverkat till valet av namnet Nordvik, men det är alltså obekräftat.

Källor

''Den här artikeln bygger helt eller delvis på engelska Wikipedias motsvarande artikel

Externa länkar

Norra ishavet
Spökstäder i Ryssland
Jarama

Jarama är en spansk flod, en av de viktigaste tillflödena till floden Tajo.

Jarama rinner upp i utlöparna av bergen Peña Cebollera (också kända som Pico de las Tres Provincias ("De tre provinsernas bergstopp"), i bergskedjan Ayllón, (Sistema Central), precis där provinserna Madrid, Guadalajara och Segovia går ihop, nära bokskogen i Montejo.

Floden rinner genom provinserna Guadalajara och Madrid. Tillflödena utgörs av Lozoya, Guadalix och floden Manzanares på höger sida, Henares och Tajuña på vänster sida.

I sin första sträckning går floden längs Montejos bokskog och bildar gräns mellan provinserna Madrid och Guadalajara. Den rinner in i Guadalajara i höjd med La Hiruela där vattnet fångas upp i fördämningen "El Vado". Den rinner på nytt in i provinsen Madrid i höjd med byn Patones de Abajo, och tar emot flödet från floden Lozoya. Från denna punkt följer den nordsydlig riktning, passerar Talamanca de Jarama och lämnar på höger sida Madrid i höjd med flygplatsen Barajas. Efter att ha passerat flygplatsen tar floden emot sina viktigaste tillflöden: Henares, Tajuña och Manzanares. Slutligen rinner den ut i floden Tajo innan denna når Aranjuez, och bildar där största delen av dess flöde.

Vattendrag i Spanien
Tajos avrinningsområde
Meli

Meli är en berättelse av Selma Lagerlöf, en av hennes få genuina barnberättelser. Den trycktes första gången i en tidskrift för vuxna, Varia (1901). Senare omarbetades den och publicerades 1909 som bilaga till Guldslottet av Folkets barntidning. Berättelsen gestaltar "hur själsliga krafter betvingar en torftig och tung verklighet."

Handling 
Meli är en liten puckelryggig flicka, som är för klen för att gå i skolan och leka med andra barn. Men hon får mening i sitt liv när hon tar hand om sjuka djur.

Utgåvor 
Meli: berättelse, med illustrationer i färg av Gerda Tirén, 1909
Meli: berättelse, ill. av Helge Artelius, 1934
Meli, i Från skilda tider: efterlämnade skrifter. 2, 1945
Meli och andra berättelser, ill. av Harald Gripe, 1959

Källor

Externa länkar
Meli på Litteraturbanken

Svenska barnböcker
Svensk barnlitteratur
Skönlitteratur 1901
Verk av Selma Lagerlöf
Nils Hellsten

Nils Erik Hellsten, född 19 februari 1886, död 12 april 1962, var en svensk militär samt gymnastikdirektör vid Gymnastiska centralinstitutet, fäktinstruktör och tävlingsfäktare. Han var sekreterare i Svenska Fäktförbundet, medlem av Riksidrottsförbundets överstyrelse och av dess förvaltningsutskott.

Nils Hellsten var son till bokförläggaren Johan Erik Hellsten. Han blev underlöjtnant vid Upplands infanteriregemente 1908, övergick 1926 på övergångstat 1926 och utnämndes 1936 till major vid samma regemente. Hellsten avlade 1917 gymnastikdirektörsexamen vid Gymnastiska centralinstitutet, blev samma år lärare där i gymnastik och idrott, ordinarie lärare i lek och idrott 1920 och var överlärare 1927–1934. 1921 var han elev vid franska arméns fäktskola i Joinville-le-Pont och vid italienska arméns skola för fysisk fostran i Farnesia. I ungdomen var han en god gymnast och deltog bland annat i svenska gymnastiktruppen vid Nordiska spelen 1913. Som fäktare vann han sin första större tävling 1913, blev 1917 svensk mästare i värja och 1919 och 1920 på värja och florett samt innehade nordiska mästerskapet på värja 1923–1928.

Hellsten tog brons i den individuella värjfäktningen i olympiska sommarspelen 1924  och deltog även i OS 1920 och 1928. Han tog fem individuella SM-guld, tre i värja och två i florett. Han representerade klubben FFF.

Han utgav bland annat “Vägledning vid undervisning i florettfäktning med avdelning” (1922), i sabelfäktning (1923) och i värjfäktning (1925), ”Kortfattad lärobok i allmän idrott” (1928), ”Fäkt-instruktion” (1933) och “Fri idrott” (1934).

Han var far till Stig Hellsten.

Källor 
Svensk uppslagsbok 1955

Födda 1886
Avlidna 1962
Svenska fäktare
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1924
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1924 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1928 från Sverige
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1920
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1924
Tävlande i fäktning vid olympiska sommarspelen 1928
Män
Svenska mästare i fäktning
Svenska officerare
Lars Cavallin

Monsignore Lars Johan Benedikt Cavallin, född 15 augusti 1940, död 18 juni 2017 i Borås, var en svensk romersk-katolsk präst och teolog. Han var son till Sam Cavallin.

Lars Cavallin kom på fädernet från en  välkänd svensk luthersk prästsläkt. Hans bror, Cæsarius Cavallin, har varit präst i Svenska kyrkan, tillika munk och prior över Östanbäcks kloster, men konverterade 2016 till Romersk-katolska kyrkan. Hans morfar, Christen Jensen Holt, var en av de ledande i den danska rörelsen Indre Mission, och grundare av Nazarethkyrkans församling i Köpenhamn. 

Cavallin var teologie doktor vid det påvliga universitetet Gregoriana i Rom, där han disputerade på en avhandling om den ledande protestantiske liberalteologen Adolf von Harnack och författade flera böcker om Romersk-katolska kyrkan, och han översatte därutöver Katolska Kyrkans katekes. 

Cavallin tjänstgjorde under olika perioder inom församlingar inom katolska kyrkan, bland dem Malmö och Visby, Han var också domprost i Stockholms katolska domkyrka och biskopsvikarie för södra Sverige. Mellan hösten 2006 och våren 2007 var han kyrkoherde i Kristus Konungens församling i Göteborg. Cavallin är begravd på Västra kyrkogården i Lerum.

Se även
Cavallin (släktartikel)

Bibliografi (i urval)
 1981 – Katolska kyrkan i världen av idag
 1982 – Tro och liv i den katolska kyrkan
 2006 – Påvar i moderna tider
 2009 – Benedictus XVI: en teologisk introduktion

Källor 

Svenska teologer under 1900-talet
Svenska romersk-katolska präster
Svenska domprostar
Personligheter inom romersk-katolska kyrkan i Sverige
Heliga gravens orden
Svenska präster under 1900-talet
Svenska präster under 2000-talet
Forskare från Östersund
Födda 1940
Avlidna 2017
Män
Laurentius av Brindisi

Laurentius av Brindisi, italienska Lorenzo da Brindisi, född med namnet Giulio Cesare Russo 22 juli 1559 i Brindisi i Apulien, död 22 juli 1619 i Lissabon, var en romersk-katolsk kapucinbroder och präst. Han vördas som helgon inom Romersk-katolska kyrkan. Hans helgondag firas den 21 juli. År 1959 utropades han till kyrkolärare.

Biografi
Giulio Cesare Russo föddes i kungariket Neapel i en familj av venetianska handelsmän. Hans far, som dog när sonen var tolv år, hette Guglielmo de Rossi och modern Elisabetta Masella. Han inträdde i kapucinorden i Verona 1575 varmed han tog namnet Lorenzo och började att studera filosofi och teologi vid universitetet i Padua. Med tiden lärde han sig att tala de flesta europeiska och semitiska språk flytande och det sägs även att han kunde Bibeln utantill.

Laurentius gjorde sig tidigt bemärkt som predikant och folk som samlades runt honom förklarade honom för helig. Påve Clemens VIII gav honom i uppdrag att missionera för judarna i Rom, där han befann sig sedan 1596 då han utnämnts till undergeneral av kapucinorden. Från 1599 var han verksam med att inrätta kloster i nuvarande Tyskland och Österrike som ett led i motreformationens ansats att bemöta protestantismen; i detta var han framgångsrik och lyckades omvända flera tillbaka till den katolska tron.

År 1601 blev Laurentius kaplan i kejsar Rudolf II:s armé. I den positionen övertalade han hertigen av Mercoeur, Philippe Emmanuel, att sluta upp vid deras kamp mot Osmanska riket. Vid osmanernas belägring av Székesfehérvár ledde han armén, beväpnad endast med ett krucifix.

Året därpå, 1602, valdes han till sin ordens högste general, och omvaldes 1605 men avböjde den andra gången. Istället ställde han sig till Heliga stolens förfogande, och blev Kyrkostatens nuntie och missionär i Bayern och Spanien; det var vid den tiden Katolska ligan bildades. År 1618 drog han sig tillbaka till ett kloster, kallades som envoyé till det spanska hovet, och efter att han hade slutfört sitt uppdrag avled han 1619 på sin 60-årsdag. Han begravdes på klarissornas kyrkogård i Villafranca i Navarra.

Av hans hand finns predikningar i åtta band på italienska bevarade, samt på latin två handböcker i talkonsten, en kommentar till Första Moseboken och en till Hesekiel, och tre band kristen polemik.

Påve Pius VI saligförklarade honom 1783 och han kanoniserades den 8 december 1881 av påve Leo XIII och blev även doktor av franciskanerorden. Den 19 mars 1959 utsågs han till kyrkolärare av påve Johannes XXIII, med det apostoliska brevet Celsitudo ex humilitate.

Se även
San Lorenzo da Brindisi, kyrkobyggnad i Rom

Källor
 Rengers, Christopher, The 33 Doctors of the Church. Rockford, Illinois: Tan Books & Publishers 2000.  
Laurentius av Brindisi på engelska Wikipedia
F. Candide, ”St. Lorenzo da Brindisi”, The Catholic Encyclopedia, Volume IX, 1910 (med uppdatering)

Externa länkar

Kyrkolärare
Franciskaner
Italienska helgon
Heliga stolens diplomater
Italienska diplomater
Födda 1559
Avlidna 1619
Män
Montgomery County, Mississippi

Montgomery County är ett administrativt område i delstaten Mississippi, USA, med 10 925 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Winona.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau så har countyt en total area på 1 056 km². 1 053 km² av den arean är land och 3 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Grenada County - nord 
  Webster County - nordost 
  Choctaw County - öst 
 Attala County - syd 
  Carroll County - väst

Källor
Marshall County, Mississippi

Marshall County är ett administrativt område i delstaten Mississippi, USA, med 37 144 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Holly Springs.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau så har countyt en total area på 1 838 km². 1 829 km² av den arean är land och 9 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Fayette County, Tennessee - nord 
  Benton County - öst 
  Union County - sydost 
  Lafayette County - syd 
 Tate County - sydväst 
  DeSoto County - väst 
 Shelby County, Tennessee - nordväst

Källor
Cold calls

Cold calls är en metod som används vid nykundsrekrytering med telefonen som verktyg. Den går ut på att man ringer upp företag/personer som man identifierat som potentiella kunder som man inte träffat tidigare.

Se även
 Telefonförsäljning

Försäljning
Blåmunkar

Blåmunkar eller monke (Jasione montana) är en tvåårig ört i familjen klockväxter. 

Denna ört har upprätta, spensliga stjälkar som blir cirka 30 centimeter höga. Stjälkarna grenar sig vanligen nära växens bas och på dessa sitter utströdda, avlånga och håriga blad med tandade kanter, förutom upptill där de är bladlösa. Blomställningarna som bärs upp en och en i toppen på de greniga stjälkarna är huvudlika. Blommorna är vanligen ljusblå, även om vita blommor också förekommer. Detta är dock sällsynt.

Blåmunkar växer ofta på sandig och mager mark. I Sverige är arten vanligast i de södra landskapen, men förekommer från Skåne till Uppland.

Referenser

Externa länkar

Klockväxter 
Bl Växtindex
Stone County, Mississippi

Stone County är ett administrativt område i delstaten Mississippi, USA, med 17 786 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Wiggins.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 1 160 km². 1 153 km² av den arean är land och 7 km² är vatten.

Angränsande countyn 
  Perry County - nordost 
 George County - öst 
  Jackson County - sydost 
  Harrison County - syd 
 Pearl River County - väst 
 Forrest County - nordväst

Källor