kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Goto

Goto är en programflödesstyrande sats i vissa imperativa programspråk, bland annat Basic, C, Pascal och C#. Satsen talar om att programexekveringen ovillkorligen ska hoppa till och fortsätta vid en angiven plats, som vanligen identifieras med en etikett (engelska: label) eller ett radnummer, beroende på programspråk. I maskinkod/assembler motsvaras goto av hoppinstruktioner som till exempel jump och branch.

Namnet goto kommer av engelska go to, ’gå till’.

Användning 
Ett exempel i Basic med radnumrering:
10 PRINT "Programmet startar här."
20 GOTO 40
30 PRINT "Denna rad hoppas över."
40 PRINT "Programmet fortsätter här."

En goto-sats kan kombineras med en if-sats för att göra hoppet villkorat:
20 IF I = 99 THEN GOTO 40

I kombination med if-satser kan goto användas för att återskapa andra typer av villkorssatser som återfinns i strukturerad programmering. Detta följer av att villkorssatser i maskinkod är implementerade som jämförelser och villkorade hopp.

Kritik av goto 
Goto-satsens plats i högnivåspråk har fått utstå kritik. En åsikt är att den leder till svårläslig kod, som är svår att förändra och uppdatera, och att den leder till spagettikod. Under 1960- och 1970-talen kom många som arbetade inom datavetenskap fram till att program bör använda en strukturerad flödeskontroll med slingor och if-satser.

En kritik av goto framfördes 1968 i ett brev av Edsger Dijkstra, med titeln Go To Statement Considered Harmful . I detta brev argumenterar Dijkstra för att man bör ta bort den okontrollerade användandet av GOTO-satser i högnivåspråk då de försvårade arbetet med att analysera och verifiera programmets korrekthet. En annan synvinkel presenteras i Donald Knuths Structured Programming with go to Statements där flera vanliga programmeringsuppgifter analyserades. Det visade sig att i ett antal av dem var goto den optimala språkkonstruktionen att använda.

Goto kan i vissa fall fungera som den bästa lösningen på ett problem ifall det saknas nödvändiga programkonstruktioner för att det annars ska kunna lösas i ett visst programspråk. Till exempel saknar C stöd för korutiner; sådana kan implementeras med hjälp av goto.

Referenser 

Programmering
Låt oss gå till Betlehem

Låt oss gå till Betlehem är ett julalbum från 1976 av den kristna sångaren Artur Erikson . Skivan består av fyra kortare andakter bestående av 2 till 3 sånger samt en betraktelse över temat Betlehem. När denna inspelning skulle ges ut var det först tänkt att den endast skulle ges ut på kassett, men i sista stund ändrade man sig och gav ut den även på LP. Av skivans 10 sånger har Artur Erikson på 4 av dem medverkat antingen med text, melodi eller med både och. Sångerna "Kom till Betlehem" och "Barn från Guds himmel" har han skrivit texten till, "En ros är nu framsprungen" har han gjort melodin till; och sången "Julaftonsmorgon" är både text och melodi av Artur Erikson.

Låtlista

Sida 1
Kommen i herdar
Kom till Betlehem
Betraktelse: Småstaden där världen förändrades
Gläns över sjö och strand
Änglar från Guds ljusa rike
Betraktelse: Hungersnödsplatsen som blev brödhuset
Barn från Guds himmel

Sida 2
Den nyfödde Jesus
En ros är nu framsprungen
Betraktelse: Tårestaden som blev glädjens källa
O, vad glädje ifrån Gud
Julaftonsmorgon
Betraktelse: Staden där Guds löften infriades
Välkommen härliga julafton

Referenser 

Album av Artur Erikson
Julmusikalbum 1976
Svenska julmusikalbum
Svenskspråkiga julmusikalbum
European Low Fares Airline Association

European low fares airline association, ELFAA, var en samarbetsorganisation för flygbolag med lågprisprofil. I slutet av 2016 upphörde verksamheten. De största medlemmarna Ryanair och Easyjet blev medlemmar av den under slutet av 2015 bildade organisationen Airlines for Europe (A4E). ELFAA:s webbsida länkar därefter till A4E:s webbsida.

Målsättningar 
 Identifiera policyområden som påverkar lågprissektorn
 Effektivt påverka frågor om regelverk
 Främja gemensamma intressen som medlemmarna delar inom olika europeiska institutioner

Medlemmar 
Medlemmarna av ELFAA var vid organisationens slut
  Vueling Airlines
  Norwegian Air Shuttle
  Flybe 
  EasyJet 
  Jet2
  Braathens Regional Airlines 
  Wizz Air
  Ryanair 
  Transavia

Tidigare Medlemmar 
Tidigare medlemmar av ELFAA
  Air Berlin
  Hapagfly (nu TUIfly)
  HLX.com (nu TUIfly)
  MyAir
  SkyEurope
  Sterling Airlines
  Volare Airlines

Referenser

Noter

Externa länkar 
 ELFAA.com

Organisationer i Europa
Flygorganisationer
Flygbolagsallianser
Faktormarknad

Faktormarknad är ett nationalekonomiskt begrepp för de marknader där produktionsfaktorer prissätts och omsätts. Produktionsfaktorerna är i nationalekonomin traditionellt indelade i tre huvudgrupper: arbete, kapital och naturresurser. Exempel på faktormarknader som studeras av nationalekonomer är arbetsmarknaden och marknaden för realkapital.

Nationalekonomi
CP/M-86

CP/M-86 var en utgåva av operativsystemet CP/M från Digital Research anpassat för Intels 8086 och 8088-processorer.

Systemet stod sig inte väl i konkurrensen med MS-DOS, som blev de facto-standard på IBM-kompatibla persondatorer. Däremot kom det till användning på andra intelbaserade datorsystem, till exempel den svenska skoldatorn COMPIS.

Concurrent CP/M-86 var en variant som kunde användas för att flera användare skulle kunna köra samtidigt och dela på dator.

Källor

Operativsystem
Jyväsjärvi

Jyväsjärvi är en sjö inom staden Jyväskylä i Mellersta Finland. Stadens centrum ligger på den nordvästra stranden av sjön. Sjön består av den västra Ainolabassängen och den djupare östra huvudbassängen. Arean på sjön är 3,3 km² och det största djupet (24 m) ligger i den mellersta delen av sjön. Tourujoki är huvudtillflödet; vatten från bland annat Palokkajärvi avrinner genom floden. Sjön avrinner genom det smala och 700 m långa sundet Äijälänsalmi till Päijänne. Sundet rensades mellan åren 1839 och 1859 varvid vattennivån i sjön sjönk (med 1,2 meter) till nästan samma höjd som Päijänne. Sjön räknas därför ibland som en del av Päijänne .

Institutionen för miljöforskning vid Jyväskylä universitet 
Universitetets i Jyväskylä campusområden Mattilanniemi och Ylistö ligger på varsin strand i den västra delen av sjön. I Ylistö finns institutionen för miljöforskning. Jyväsjärvi är den centrala forskningssjön vid institutionen. Tillståndet i sjön mäts med modern apparatur. Det forskas i och har gjorts flera examensarbeten om sjöns tillstånd, hur det var tidigare och hur det är nu.

Vattenkvalitet 
Jyväskyläs avloppsvatten släpptes tidigare ut orenat i Jyväsjärvi. Fosforhalten mångdubblades från 1940-talet framåt. Sjön belastades även av pappersbruket Kangas vid Tourujoki. I början av 1970-talet var sjön den mest förorenade i Europa. År 1974 togs ett reningsverk i bruk varefter utsläppen av avloppsvatten upphörde successivt fram till år 1977. Vattenkvaliteten i sjön förbättrades efter det, så nu är badförbudet upphävt och fisken i sjön är åter ätbar. Sjön är dock fortfarande tungt övergödd .

Trivia 
 År 2002 färdigställdes en väg för lätt trafik nästan runt hela sjön. Vägen hedrades med titeln Vuoden tie 2005 (Årets väg 2005)

Referenser

Se även 
 Institute for Environmental Research, Jyväskylä universitet
 Institute for Environmental Research, Jyväskylä universitet

Insjöar i Mellersta Finland
Kymmene älvs avrinningsområde
Jyväskyläs natur
CF Estrela da Amadora

Clube de Futebol Estrela da Amadora var en portugisisk fotbollsklubb från Amadora. Klubben grundades 1932 och upphörde 2011. Den spelade sina hemmamatcher på Estádio José Gomes. Samma år 2011 grundades Clube Desportivo Estrela, som år 2020 gick ihop med Club Sintra Football och blev Club Football Estrela da Amadora.

Fredrik Söderström, tidigare i Hammarby var där förut.

Referenser 

e
e
Amadora

Amadora () är en stad och en kommun i Portugal, i den nordvästra delen av Lissabon storstadsregionen (Área Metropolitana de Lisboa).

Amadora är en av de folkrikaste städerna i Portugal. Den är sammanvuxen med Lissabon inom storstadsområdet, som har 2,8 miljoner invånare. Amadora är en kranskommun och sovstad till Lissabon, men samtidigt belägen endast nio kilometer från den mycket sköna och kuperade skogbevuxna sommarslottsträdgården i Sintra. Staden är huvudorten i Amadora-kommunen, vilken ingår i Lissabon-distriktet, och är också en del av Lissabon storstadsregionen (Área Metropolitana de Lisboa).  

Kommunen har en yta på 24,00 km² och en befolkning på  invånare (2021), vilket gör Amadora till den mest tätbefolkade kommunen i Portugal. Kommunen bildades den 11 september 1979, då den upphörde att vara en församling inom Oeiras kommun. Amadora fick därefter stadsprivilegier. Den består av 6 kommundelar (freguesias).

Amadora och Lissabon har gemensamma kommunikationer när det gäller tunnelbana, buss och tåg. 
Amadora fungerar till stor del som en bostadsförort till huvudstaden, och landskapet domineras av höga flerbostadshus och vissa industrier. 
I Amadora finns också Portugals största koncentration av afrikanska invandrare, främst från de före detta kolonierna Angola och Kap Verde, samt i viss mån Moçambique.
Flera stora projekt för att göra betongförorten grönare och trevligare och olika rehabiliteringsinsatser avseende befolkningen är igång sedan slutet av förra millenniet, men Amadora är fortfarande en stad med högre kriminalitet än det nationella genomsnittet. 
Bilvägarna är ökända för sina trafikstockningar.

Kända personer från Amadora 
 Teresa Salgueiro, sångare

Referenser 

Portugals kommuner
Rörsvik

Rörsvik är en mindre by belägen ca 1,5 mil öster om Karlstad. Innefattar Rörsvik Gård, Waernhoff Segel mm. Radio Rörsvik hade sin hemvist i gården Där Väst och sändes under en intensiv period i mitten av 90-talet.

Orter i Karlstads kommun
Philippe Ariès

Philippe Ariès, född 21 juli 1914 i Blois i Frankrike, död 8 februari 1984 i Paris, var en fransk historiker.

Ariès, som tillhörde Annales-skolan, har studerat mentalitetshistoria och idéhistoria beträffande attityder till bland annat kärleken, livet och döden. Hans främsta arbete behandlar dock barndomen, L'enfant et la vie familiale sous l'Ancien Régime (1960).

Källor 

Franska historiker under 1900-talet
Födda 1914
Avlidna 1984
Män
Personer från Blois
Kungsbackafjorden

Kungsbackafjorden (ursprungligen Strömsfjorden) är en omkring 10 kilometer lång fjord i norra Halland. Fjorden avgränsas i öster av Fjärås socken och i väster av Onsalahalvön. Både Kungsbackaån och Rolfsån mynnar ut i fjorden, omkring 2 kilometer söder om Kungsbacka. Fjorden mynnar i sin tur ut i Kattegatt. Fjorden är inte en fjord i den rätta bemärkelsen då den saknar en tröskel utan är egentligen ett estuarium.

Fjorden har ett sjuttiotal öar och skär varav Kalvö är den nordligaste. Fjordens huvudöar räknat från norr är: Kalvö, Hällesö, Brokö, Ramnö och Vindö. Det finns två djuprännor där den djupaste är ca 30 meter. 

Hela Kungsbackafjorden är ett naturreservat med ett rikt fågelliv, fler än 240 arter har noterats. Även fornlämningar i form av rösen och labyrinter finns.

Vattenförvaltning

Fjorden bedömdes inom  Sveriges vattenförvaltning baserat på förvaltningscykeln år 2004-2009 att ha otillfredsställande ekologisk status. Detta var tack vare att tillståndet hos den bottenlevande faunan var otillfredsställande. Även om tillståndet hos bottenfaunan i yttre Kungsbackafjorden verkar ha förbättrats under den senaste tiden och statusen ökat till måttlig, kvarstår miljöproblem som miljögifter och övergödning i både yttre och inre Kungsbackafjorden.

Referenser

Fotnoter

Källor
Kungsbacka kommuns webbplats 
Länsstyrelsen i Halland Om naturreservatet

Fjordar i Sverige
Hallands geografi
Naturreservat i Kungsbacka kommun
Nordhausen

är en stad i Landkreis Nordhausen i förbundslandet Thüringen i Tyskland.  Här finns också en station på det smalspåriga järnvägsnätet Harzer Schmalspurbahnen.

Nordhausen var fri riksstad 1253–1803. Före andra världskriget fanns stora delar av den medeltida staden bevarad, domkyrkan från 1200-talet och sex andra medeltidskyrkor samt delar av stadsmuren från 1400-talet.
Den 3 och 4 april 1945 bombades staden av brittiskt flyg, 74 % av byggnaderna förstördes och cirka 8000 människor dog i bombanfallen.

Källor

Externa länkar 

 www.nordhausen.de
 NordhausenWiki

Kommuner och städer i Landkreis Nordhausen
Peter Boyle

Peter Boyle, född 18 oktober 1935 i Norristown, en förstad till Philadelphia i Pennsylvania, död 12 december 2006 i New York, var en amerikansk skådespelare.

Boyle tog examen från La Salle University i Philadelphia och var en tid novis i den katolska orden Institute of the Brothers of the Christian Schools men avbröt sina religiösa studier och efter en kort tid i flottan flyttade han till New York där han började studera skådespeleri under Uta Hagen. Sitt genombrott inom filmen fick han 1970 med filmen Joe. Han är också bland annat känd för rollen som Frankensteins monster i Det våras för Frankenstein och Frank Barone i situationskomedin Alla älskar Raymond.

Boyle var nära vän med John Lennon. Då Boyle gifte sig med Rolling Stone-journalisten Loraine Alterman 1977 var Lennon hans best man. Han träffade henne under inspelningen av Det våras för Frankenstein 1974.

Boyle avled i myelom och hjärt-kärlsjukdom 12 december 2006.

Filmografi i urval 

 (gästroll i TV-serie, avsnittet "Clyde Bruckman's Final Repose")
 (210 avsnitt)

 (gästroll i TV-serie, avsnittet "Road Rayge")

Referenser

Noter

Externa länkar 

Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Alumner från La Salle University
Skådespelare från Pennsylvania
Personer från Norristown
Födda 1935
Avlidna 2006
Män
Sturehof

Sturehov – säteri i Botkyrka kommun.
 Sturehof (restaurang) – vid Stureplan i Stockholm.
Bugga med the Streaplers

Bugga med the Streaplers släpptes den 18 oktober 2006 och är ett album av det svenska dansbandet Streaplers. Några låtar är på engelska.

Låtlista
Mot en ny horisont
Just Call Me Lonesome
Kärleken har fått vingar
Du behöver bara be mej
Ett avslutat kapitel
Rock'n'roll Music
She's Still in Dallas
Louise
Ge mig en hundring till
Sweet Little Lisa
Things You Said to Me
Every Little Piece
Rock medley

Listplaceringar

Källor

Album av Streaplers
Musikalbum 2006
Flerspråkiga musikalbum
Rolfsån

Rolfsån Huvudavrinningsområde 106, är en del av totalt 91 km långt vattendrag som mynnar ut i Kungsbackafjorden i Kattegatt. Vattendraget avvattnar inledningsvis Borås S.V. Sörån från Viaredssjön, Bollebygd Nolån från Töllsjö,samt Härryda kommuns östra del. Vattendraget heter Storån tills det passerat Sätila och mynnat ut i sjön Lygnern. Den angränsande Sundsjön avvattnas av Rolfsån som löper vidare till Stensjön.

Mellan dessa två sistnämnda sjöar återfinns Ålgårda kraftstation och vid Stensjön ligger den Volvoägda herrgården Rossared
 
Rolfsån, som mynnar ut från Stensjön vid Hjälm, passerar på sin väg till havet Gåsevadholms slott, orterna Myra och Hanhals till utloppet i Kungsbackafjorden.

Referenser

Noter

Källor
Kungsbacka kommuns webbplats
Härryda kommuns webbplats

Se även
Gåsevadholms slott
Rossared
Mölndalsån
Kungsbackaån
Säveån

Externa länkar
Sjöar i å-systemet, från Melica, Göteborg. 
Lodkartor, från Melica, Göteborg.
Projekt Runeberg

Vattendrag i Kungsbacka kommun
Vattendrag i Halland
Rolfsåns avrinningsområde
LiHtösen

LiHtösen, Linköpings Studentsångerskor, är en fyrstämmig damkör vid Linköpings universitet. Kören grundades 1978 och är därmed den äldsta damkören vid universitet. LiHtösen har en blandad repertoar och sjunger allt från pop och schlager till klassiskt och visa. Dirigent sedan hösten 2012 är Martin Uddén. 

LiHtösen sjunger gärna för både företag och studenter, både längre sjungningar och kortare gyckel. Varje termin avslutas med en större konsert och på lucia ställer LiHtösen gärna upp med luciatåg. Bland konserter vi minns finns bl.a. vårkonserten "Vampigt och Vågat" tillsammans med Babben Larsson.

Kören består av ca 30 töser och nya sångerskor antas i början av varje termin. Alla som är intresserade av att söka till kören kan komma och prova hur det känns att sjunga i LiHtösen på något av de öppna rep som hålls varje termin. Under våren 2015 framtogs en ny motion om att för att undvika diskriminering bör stadgans formulering om att endast kvinnor får söka till kören ändras. I de nya stadgarna står ”För att antagas ska den sökande uppfylla föreningens musikaliska krav och vid uppträdande följa gällande körklädsel”.

Arrangemang

Julkonserter 
 Kom i julstämning - LiHtösen sjunger Carols (2010)
 LiHtösen sjunger in julen (2013)
 Julkonsert på Gamla Linköpings julmarknad (2015)

Vårkonserter 
 Starka kvinnor och ljuvliga töser (2010)
 LiHtösen 35 år - Jubileumskonsert (2013)
 VÅR KONSERT - LiHtösen sprider vårkänslor (2014)
 LiHtösens vårkonsert - Gammal och nytt, ingenting mitt emellan (2015)

Höstkonserter 
 LiHtösen 15 år - Jubileumskonsert med Björn SKifs (1993)

Dirigenter 
 1991-1995: Andreas Boozon
 
 1997-2003: Gunnel Davidsson
 2003-2004: Andreas Boozon
 2004: Juha Takkinen
 2005: Elin Engström
 2005-2012: May Kristing Heldal
 2012- : Martin Uddén

Externa länkar
LiHtösen

Svenska akademiska körer
Studentföreningar vid Linköpings universitet
Svenska damkörer
Musikgrupper bildade 1978
Körer i Linköping
Carl Lovén

Carl Olof Nilsson Lovén, född 25 januari 1874 i Trelleborg, död 26 april 1961 i Kirsebergs församling, Malmö, var en svensk järnvägskonduktör, fackföreningsman, riksdagsman (socialdemokrat).

Lovén var ursprungligen verksam som möbelsnickare innan han 1892 anställdes som packmästare vid Lund-Trelleborgs Järnväg. År 1898 anställdes han vid Malmö-Simrishamns Järnväg, där han blev konduktör 1910. Åren 1909–1940 var han ledamot av Svenska Järnvägsmannaförbundets representantskap och förstärkta styrelse. Han var ledamot av Malmö stadsfullmäktige 1911–1938 och var vice ordförande i styrelsen för Malmö stads spårvägar 1927–1933, ordförande där 1933–1940. Han hade även uppdrag som ordförande i hälsovårdsnämnden samt vice ordförande i brandstyrelsen. Han var ledamot av Andra kammaren för Fyrstadskretsen från 1922 t.o.m. urtiman 1940.

Carl Lovén utgav också några skönlitterära verk under pseudonymen Two Step. Han är begravd på Östra kyrkogården i Malmö.

Bibliografi 
Det strejkande lokomotivet och andra historier: humoresker (av Two Step, 1923)
Järnvägare, det bevingade hjulets folk: berättelser och anekdoter (samlade och utgivna av Two Step, 1920)
Ett brudpar till salu och andra berättelser (av Two Step, 1918)
Bröllopsresan och andra historier (av Two Step, 1916)
Järnvägsmännens helnykterhetsförbunds 10-årsberättelse 1901–1911 (1911)

Källor
Norberg, Anders: Tvåkammarriksdagen 1867-1970: ledamöter och valkretsar, band 3, Blekinge län, Kristianstads län, Malmöhus län (1986)
Linje 100 - Lokaltrafiken i Malmö under 100 år (1987)
Noter

Externa länkar
 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Kommunalpolitiker i Malmö
Svenska socialdemokrater
Svenska författare
Svenskspråkiga författare
Gravsatta på Östra kyrkogården i Malmö
Födda 1874
Avlidna 1961
Män
Leif Strandh

Leif Strandh, född 14 april 1967, är en svensk fotbollsledare och tidigare fotbollsspelare. Han har bland annat meriter från landslagsspel på juniornivå, mångårigt spel i Hammarby IF (där han debuterade i Allsvenskan 1985) därefter tränaruppdrag för flera klubbar. Sedan 2011 är han sportchef i elitsatsande Piteå IF Dam, med representationslaget i Damallsvenskan.

Biografi

Tidiga år
Strandh spelade under juniortiden i IFK Stockholm, där han som åttaåring började som målvakt. 1985 bytte han klubb till Hammarby IF A-trupp.

Under åren med Hammarby deltog Strandh även i landslagssammanhang. Han hann med att spela 14 landskamper i olika pojklandslag (1982–83) och 15 landskamper för juniorlandslaget (1984–85). Strandh gjorde på sina landskamper sammanlagt fem stycken pojk- och sex stycken juniorlandslagsmål.

Spel på seniornivå
Leif Strandh gjorde allsvensk debut för Hammarby 1985. Därefter spelade han med klubben, som de kommande säsongerna omväxlande befann sig i Allsvenskan och divisionen närmast inunder. 1991 spelade han dock för lokalkonkurrenten Djurgårdens IF, men året därpå kom han tillbaka till Hammarby.

När Hammarby 1997 tog steget upp i Allsvenskan igen, valde Hammarby att avsluta kontraktet med Leif Strandh. Han fortsatte som spelare och andretränare i lokallaget Värtans IK. Kort därefter gavs Strandh möjligheten att få provspela med ett kinesiskt proffslag, men konditions- och styrketesterna missades med mycket liten marginal.

Efter en tids fortsatt spel i Värtan fortsatte Strandh som spelare i Bagarmossens BK och sedan till klubben Fiket, som då spelade i division 2. Med Strandh i laget avancerade Fiket därefter till division 1.

Efter spelarkarriären
Därefter flyttade Leif Strandh till Norrland och fortsatte sina fotbollsaktiviteter i Piteå IF. Där har han efter den aktiva karriären varit aktiv på ledarnivå. En tid var han tränare för herrlaget i division 2 Norrland.

2011 tog han över rollen som sportchef i klubbens elitsatsande damsektion, en roll som han fortfarande innehar 2017.

Referenser

Svenska fotbollstränare
Män
Födda 1967
Levande personer
Spelare i Hammarby IF Fotboll
Spelare i Djurgårdens IF Fotboll
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Extra Östergötland

Extra Östergötland var en daglig gratistidning med spridning i Östergötlands län. Extra Östergötland ingick i Östgöta Media AB, en del av NTM-koncernen.

Distributionen skede genom Östgötatrafikens bussar, tåg och spårvagnar i Norrköping samt via ställ runt om i hela Östergötland. Tidningen hade som mest cirka 54 000 läsare per dag.

Tidningen startade 2004 för att konkurrera ut gratistidningen Metro. Inledningsvis publicerades tidningen måndag till fredag. 2014 övergick tidningen till tredagarsutgivning. 2015 upphörde tidningens egen redaktion och materialet togs från länets morgontidningar. Under 2018 upphörde utgivningen.

Extra Östergötland hade redaktioner i Linköping och Norrköping.  Ansvarig utgivare var Mikael Sundgren.

Noter

Svenska dagstidningar
Dagstidningar startade 2004
Cahora Bassa

Cahora Bassa eller Cabora Bassa är ett vattenfall i  Zambezifloden i Moçambique med Afrikas största vattenkraftverk och en fördämning som bildar en konstgjord sjö som sträcker sig 270 kilometer uppför floden till Zimbabwe.

Anläggningen stod klar 1975. Den byggdes av  portugiserna för att försörja Moçambique och Sydafrika med elkraft och drivs av Hidroeléctrica de Cahora Bassa som ägs av Moçambiques regering och Portugal. Den har en installerad kapacitet på 2075 MW och producerar el till Moçambique, Sydafrika, Zimbabwe och Botswana.

Referenser

Noter

Tryckta källor

 Store norske leksikon/ Cahora Bassa

Byggnader och anläggningar i Moçambique
Insjöar i Moçambique
Vattenkraftverk i Afrika
Zambesis avrinningsområde