kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Zenia Larsson

Zenia Szajna Larsson, född Marcinkowski 2 april 1922 i Łódź, Polen, död 4 september 2007 i Stockholm, var en polsk-svensk författare och skulptör.

Biografi
Hon var dotter till frisören Wowsza Marcinkowski och Perla Wolek och från 1950 gift med ingenjör Per-Axel Larsson. Som polsk judinna blev hon tvångsförflyttad till ghettot i Łódź där hon bodde 1940–1944 och hon genomlevde koncentrationslägret Auschwitz 1944–1945. Tack vare Röda Korset kunde hon 1945 evakueras till Stockholm. Hon studerade skulptur vid Konstfackskolan i Stockholm 1947-1952. Under samma period gjorde hon två studieresor till Danmark. Hon medverkade i samlingsutställningar med Sveriges allmänna konstförening vid ett flertal tillfällen och i Liljevalchs konstsalonger samt i olika grupputställningar med andra konstnärer. Bland hennes offentliga arbeten märks skulpturen Vandraren som hon utförde till minneslunden i Falun och Träskulpturen Ensam för Folkskolsdirektionen i Bromma. Hennes konst består huvudsakligen av modellstudier och porträtt i trä, terrakotta, gips och sten. Erfarenheter från polsk-judiskt ghetto och koncentrationsläger och svårigheterna att sedan växa in i en ny, trygg miljö bildar underlag för den romantrilogi som kom ut 1960–1962. I boken Åter till Babel (1964) behandlar hon kontaktlösheten, medan Fotfäste (1968) åter tar upp överlevandets problem.

Bibliografi
1960 – Skuggorna vid träbron
1961 – Lång är gryningen
1962 – Livet till mötes
1964 – Åter till Babel
1966 – Mejan
1968 – Fotfäste
1970 – Morfars kopparslantar
1972 – Brev från en ny verklighet
1975 – Vägen hem
1980 – Stadens fyrkantiga hjärta
1985 – Mellan gårdagen och nuet

Priser och utmärkelser 
1961 – Tidningen Vi:s litteraturpris

Källor
 Zenia Larsson har avlidit
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 297, 

Svenska författare under 1900-talet
Svenskspråkiga författare
Förintelseöverlevare
Kvinnor
Födda 1922
Avlidna 2007
Svenska skulptörer under 1900-talet
Låssmed

Låssmed är ett serviceyrke där man tillverkar låscylindrar, kopierar nycklar, monterar lås och hjälper till när personer tappat sina nycklar och inte kommer in. 

Yrket låssmed är utvecklingsgren ur skråyrket klensmide.

Låssmedsyrket har följt med i den tekniska utvecklingen och dagens låssmeder behöver utöver den kunskap som krävdes i början av 1900-talet kunskaper i datorer, nätverk och elektronik. 

Dagens låssmed är en säkerhetsleverantör som utöver projektering, installation och service av mekaniska lås och nycklar även har kompetens för motorlås, passagesystem, larmsystem, programvaror för nyckeladministration, datorövervakade nyckelskåp, vapenskåp, säkerhetsdörrar med mera.

Utbildning 
I Sverige finns utbildningar inom gymnasieskolans treåriga hantverksprogram eller industriprogram. Lärlingsutbildning på företag är även möjligt. Efter tre till fyra år i yrket så kan gesällprov avläggas och efter sex år  mästarprov. Lernia har även vuxenutbildning till yrket.

Lås
Hantverksyrken
Kristina Widman

Hedvig Kristina Fredrique Widman, född S:t Cyr Jonsson 13 april 1929 i Örebro Nikolai församling i Örebro län, död 12 september 2018 i Kolbäcks distrikt i Västmanlands län, var en svensk författare. 

Kristina Widman var dotter till tandläkaren Knut Jonsson och Irma S:t Cyr Jonsson.
Efter studentexamen 1948 studerade hon konsthistoria vid Uppsala universitet 1948–1950. Därefter var hon anställd vid Stockholms stadsbibliotek 1951–1961. Åren 1949–1977 var hon gift med Dag Widman, med vilken hon fick tre söner.

Bibliografi 
1957 – Rönnträden
1958 – Vinterdagarna
1961 – Den varma sommaren (noveller)
1965 – Ett glas Campari (noveller)
1969 – Djävulssteget
1970 – Hon kom en måndagsmorgon
1978 – Noveller
1986 – Herrborumherbarium
2014 – Varggropen (noveller)

Priser och utmärkelser 
1964 – Tidningen Vi:s litteraturpris

Referenser

Noter

Externa länkar 

Vem är det 1977 http://runeberg.org/vemardet/1977/1119.html
Vem är vem 1968 http://runeberg.org/vemarvem/norr68/1019.html

Kvinnor

Svenska författare under 1900-talet
Svenskspråkiga författare
Födda 1929
Avlidna 2018
Författare från Örebro
Ricky Ullman

Raviv "Ricky" Ullman, född 24 januari 1986 i Eilat, Israel, är en amerikansk skådespelare. Han är mest känd från serien Phil of the Future.

Filmografi
2009 - How to make Love to a Woman (som Scott Conners)
2009 - Spring Break '83 (som Billy')
2009 - The Trouble with Cali (som Lois)
2008 - Prom Wars (som Percy)
2007 - Normal Adolescent Behavior som (Price)
2006 - Driftwood (som David Forrester)
2001 - The Boys of Sunset Ridge1998 - Crossfire (som Aziz)

Television
2008 - Rita Rocks (15 avsnitt, som Kip)
2008 - Phineas & Ferb (röst)
2008 - Middleman (1 avsnitt, som Derek)
2007 - Cold Case (1 avsnitt, som Phil DiPreta)
2006 - House2006 - That Guy (som Logan)
2006 - Big Love2005 - Kim Possible (röst som Eric)
2005 - That's So Raven (som Jake Haskell)
2005 - Searching for David's Heart (som Sam)
2004 - Law & Order: Special Victims Unit (som Danny Spencer)
2004 - Pixel Perfect (som Roscoe)
2004-2006 - Phil från framtiden (43 avsnitt, som Phil Diffy)
2003 - Law & Order: Criminal Intent
2002 The Guiding Light (som Jacky)
2000 - Growing Up Brady (som Chris Knight)

Externa länkar
Ricky Ullman på Internet Movie Database

Födda 1986
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Män
Levande personer
Personer från Eilat
Sandtigerhaj

Sandtigerhaj (Carcharias taurus) är en haj i ordningen håbrandsartade hajar. Den blir vanligtvis runt 2,2 meter, i sällsynta fall upp till 4 meter.

Taxonomi 
I samma släkte blev med Carcharias tricuspidatus ytterligare en art beskriven men den godkänns inte längre.

Sandtigerhajen har ungefär samma utseende som skräckhajar (Odontaspis) men enligt nyare studier uppkom dessa likheter genom konvergent evolution och båda släkten bör inte längre listas i samma familj. Det vetenskapliga namnet för sandtigerhajens familj blir Carchariidae.

Släktnamnet är bildat av det gammalgrekiska ordet karkharías som betyder haj.

Utseende
Sandtigerhajen är en knubbig och rund haj med en ganska spetsig nos. Tänderna är böjda utåt. Färgen på hajen brukar vara ljusbrun, ibland lite gråbrun.

Den bekräftade maximala längden för arten är 3,18 meter och enligt obekräftade berättelser förekommer upp till 4,30 meter långa exemplar.

Utbredning
Sandtigerhajen förekommer i kustnära subtropiska  vatten från en meters djup till åtminstone 190 meters djup, men håller sig för det mesta på 15-25 meters djup, ofta nära eller på botten. Den förekommer ibland även pelagiskt och vid ytan. I Stilla Havet finns den runt kusterna av Australien, Thailand och Kina och i Atlanten vid Nordamerikas ostkust samt framför södra Brasilien, Uruguay och norra Argentina. Arten lever vid nästan hela Afrikas kust, förutom i tropiska vatten och utanför Somalia. Den hittas även i västra Medelhavet. Sandtigerhajen är förknippad med undervattensgrottor och rev.

Ekologi

Föda
Sandtigerhajen lever till största delen av benfiskar men även av andra broskfiskar, kräftdjur och ibland av marina däggdjur som sälar och delfiner. Den jagar ofta i stim efter andra stimfiskar.

Fortplantninig
Fortplantningen sker vartannat år.

Sandtigerhajen praktiserar adelfofagi som är en form av vivipari där embryona äter upp varandra samt obefruktade ägg. Honan har två livmödrar, och det största ynglet i varje livmoder äter upp de mindre ynglen, med resultatet att till slut endast två ungar föds.

Honan är dräktig i 9 till 12 månader. Fram till en längd av cirka 17 cm har ynglen en gulesäck och de saknar tänder. När ynglen blir större börjar kannibalismen. De två ungarna som överlever har vid födelsen en längd av 95 till 105 cm.

Exemplar av hankön kan para sig när de är 5 till 6 år gamla och honor efter minst 6 år. Individerna ökar sin storlek snabb under de första fem åren och de är full utvecklade vid cirka 16 år. Flera sandtigerhajar levde mer än 17 år.

Människan och sandtigerhajen
Sandtigerhajen ser farlig ut men är nästan harmlös. Den angriper mycket sällan människor, bara om den är mycket uppretad eller hotad. Hajen är inte så skygg och det har blivit ett problem för den. Den är lätt att fiska och är längs flera kuster svårt utrotningshotad. Flera exemplar hamnar som bifångst i fiskenät. Enligt uppskattningar minskade populationen i norra Atlanten med 30 till 49 procent och i andra regioner med något över 80 procent under de gångna 74 åren (tre generationer räknad från 2020). IUCN listar arten som akut hotad (CR).

Arten är vanlig i havsakvarier över hela världen.

Källor 

Håbrandsartade hajar
Otto Fetting

Otto Fetting, född 20 november 1871, död 30 januari 1933, var en av de sju män som, våren 1926, ordinerades till apostlar inom mormonkyrkan Church of Christ (Temple Lot).

Biografi 
Den 4 februari 1925 sade sig Fetting ha fått besök av en himmelsk budbärare som uppmanade folket att börja bygga det tempel som skulle byggas i Independence, Missouri enligt en profetia som mormonerna mottagit omkring hundra år tidigare. Detaljer om denna uppenbarelse publicerades först i kyrkans nyhetsbrev Zion's Advocate.  Fetting bodde då i Port Huron, Michigan.

Efter denna uppenbarelse började man under Fettings ledning att förbereda tempelbygget. När man var i färd med att gräva grunden till templet så kom två stenar i dagen, som hade grävts ner av mormonkyrkans grundare Joseph Smith, hundra år tidigare. Dessa stenar hade inskrifter från lantmätaren och markerade exakt var templet skulle byggas. Stenarna kan fortfarande beskådas i Church of Christ (Temple Lot) lilla museum i Independence.

Ängeln ska ha återkommit och uppenbarat sig för Fetting vid en rad tillfällen. Fetting fortsatte att publicera de budskap han mottagit i Zion's Advocate. Senare fick han reda på att denne budbärare var Johannes Döparen. 

Fetting hävdade att ängeln i en uppenbarelse gett kyrkan sju år på sig att slutföra tempelbygget.
När grunden till templet nästan var färdiggrävd splittrades dock kyrkan till följd av Fettings tolfte föregivna änglabesök och bygget blev aldrig slutfört.

Vid detta besök ska ängeln ha meddelat att alla som upptogs som medlemmar av Kristi kyrka måste omdöpas, även om man tidigare var döpt inom någon annan mormonkyrka. Fetting hade själv döpts inom den Reorganiserade Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga innan han anslutit sig till kyrkan och förlitat sig på detta dops giltighet. Men på ängelns anmodan lät Fetting (och de av hans anhängare som befann sig i en liknande situation) döpa om sig. Vid samma tillfälle skulle Fetting också ha tilldelats de prästadömesnycklar som Joseph Smith och Oliver Cowdery fått av Johannes Döparen, i Harmony, Pennsylvania den 15 maj 1829.

Kyrkans ledning vägrade acceptera denna nya uppenbarelse varför Fetting och flera andra apostlar lämnade kyrkan tillsammans med tusentals medlemmar (ungefär hälften av kyrkans medlemmar) och bildade en ny Kristi kyrka, som en längre tid endast samlades i hemmen. 

Fetting samlade över 30 budskap mottagna från Johannes Döparen innan sin död 1933.
Tillsammans med fyra andra personer, som hävdade att de hade sett ängeln, publicerade Otto Fetting de budskap de fått i boken The Word of the Lord Brought to Mankind by an Angel. 

Personligheter inom sista dagars heliga-rörelsen
Födda 1871
Avlidna 1933
Män
Religiösa personligheter i USA
Personer från Port Huron, Michigan
Carl Johan Bernhard

Carl Johan Bernhard, född 14 augusti 1939 i Stockholm, är en svensk författare.

Bibliografi 

1963 – Mannen med järnfötterna och andra bekantskaper i London
1964 – Tickertapeparaden och andra upptåg i New York
1968 – Stensågen
1973 – Luren

Priser och utmärkelser 
1963 – Boklotteriets stipendiat
1964 – Tidningen Vi:s litteraturpris

Svenska författare under 1900-talet
Svenskspråkiga författare
Födda 1939
Män
Levande personer
Författare från Stockholm
Berättelsen om Genji

Berättelsen om Genji [gendʒi] eller Genji monogatari , i äldre litteratur även Genjis roman, är en japansk roman av Murasaki Shikibu skriven omkring år 1000. Den betraktas allmänt som den första japanska romanen i modern mening. Den anses också vara världslitteraturens första realistiska roman.

Huvudpersonen är i boken fulländad både inom- och utombords, och har i den japanska kulturtradition som ett resultat blivit något av ett mansideal. Boken ses som ett typiskt litterärt verk ur Heianperioden.

Handling 

Boken består av 54 kapitel. Handlingen är förlagd till 700-talet, en period som vid 1000-talets början verkar ha omgetts med ett visst romantiskt skimmer. De första två tredjedelarna handlar om den oförliknelige prins Genji, resten om vad som händer efter hans död. Genji är idealmannen för hovet under den heianska tiden: poet, målare, dansör och musiker. Men framför allt är han framgångsrik i erotiken. Hans älskarinnor varierar mellan förnäma adelsdamer och obetydliga varelser, skräckslagna inför en så förnäm älskare. Genji är den fulländade älskaren. Hans efterträdare är Niou och Kaoru men de är inte lika perfekta. Niou är för ytlig, Kaoru för känslig.

Sammansättning 

Berättelsen om Genji består av 54 böcker. Varje bok kallas jō(帖), och de är följande:

Svenska utgåvor 
 Genjis roman: en japansk Don Juan för 1000 år sedan, 1928 (översättn. av Annastina Alkman; inledn. av Bernhard Karlgren), Natur och kultur
 Berättelsen om Genji: de tidiga åren; översättning från engelska "The tale of Genji" av Kristina Hasselgren, 1986, Natur och kultur Levande litteratur, 
 Berättelsen om Genji: de tidiga åren, ny utgåva 2003, ePan,

Referenser

Vidare läsning 
Utomeuropeiska litteraturer, 1966, kapitlet Japansk litteratur
E.G. Seidensticker (utg.), The Tale of Genji (1981);
I. Morris, The World of the Shining Prince: Court Life in Ancient Japan (1964).

Externa länkar

700-talet i skönlitteratur
Litteratur under 1000-talet
Japanska romaner
Wikipedia:Basartiklar
WP:Projekt Japan
Pernilla Allwin

Malin Pernilla Allwin, idag Wik, född 4 september 1970 i Vällingby församling, Stockholms län, är en svensk före detta  barnskådespelare. Hon spelade Fanny i Ingmar Bergmans film Fanny och Alexander från 1982 som handlar om de två barnen Fanny och Alexander som efter sin fars död får se sin mor gifta om sig. Allwin arbetar som säljare på ett analysföretag.

Filmografi (komplett)
1982 – Fanny och Alexander – Fanny Ekdahl
 – den äldre grannsystern
1993 – Minns ni?

Källor

Externa länkar
 
  

Födda 1970
Svenska barnskådespelare
Kvinnor
Levande personer
Psalmpositiv

Psalmpositiv eller pianoharpa kallas ett instrument konstruerat med en stiftvals liknande den i en speldosa där stiften i valsen påverkar ett antal filtklubbor som slår an tonen på en sträng. Valsen vrids runt med en vev och kan skjutas i sidled för att kunna spela olika melodier. Valsen kan också lätt lossas och bytas ut för en utökad repertoar. Samma teknik som används i ett gatupiano men pianoharpan byggdes in i olika former av bord. Den kallas ibland för smålandsharpa eftersom de flesta tillverkades i Nässja (Lemnhults socken) och Näshults socken i Småland under 1880-talet och fram till att fabriken i Söder Nässja brann 1929. 

Uppfinningen tillskrivs den självlärde orgelbyggaren Johannes Magnusson i Nässja, men principen var tidigare känd och användes i Europa för gatupiano, orchestrion och andra självspelande instrument. Pianoharpor såldes till skolor och församlingar där läraren eller prästen, inte själv kunde spela ett instrument men marknaden försvann på 1920-talet på grund av grammofonens framsteg.

Automatiska musikinstrument
Kaduna (delstat)

Kaduna är en delstat i centrala Nigeria. Den bildades 1967 under namnet North-Central State, vilket ändrades till nuvarande namn 1976. En del av delstaten bröts 1987 ut och bildade Katsina. Delstaten har drygt sex miljoner invånare, varav de flesta tillhör de muslimska hausa- och fulanifolken.

I Kaduna finns stora savannområden. Floden Kaduna, en biflod till Niger, rinner genom delstaten i en båge från öst till väst. Här odlas bomull och jordnötter för export, men även sheanötter, ingefära, lök och sojabönor, hirs och sorghum. Man håller även boskap, tamhöns och tamfår. Hudar och skinn bearbetas för export. Delstaten har en omfattande industri, i huvudsak koncentrerad till huvudstaden Kaduna.

Källor

Externa länkar 
 Delstatens officiella webbplats

Nigerias delstater
Tracker bar

Tracker bar är ett perforerat rör som används för att läsa av data på en pappersrulle eller pappskiva med stansade hål. Den används i mekaniska musikinstrument, till exempel orchestrion eller pianola där mekaniken drivs med hjälp av vakuum.
Varje hål i rullen läses av genom att hålet i tracker bar friläggs och därigenom släpper in atmosfäriskt tryck till den bälg som styr önskad funktion.

Musikutrustning
Offshorefartyg

Offshorefartyg är ett samlingsnamn för fartyg som arbetar inom offshoreindustrin ute till havs.

Olika typer
Supply-fartyg (PSV - Platform Supply Vessel) används för att frakta förnödenheter till oljeriggar, såsom bränsle (MGO - Marine Gas Oil) för generatorer, dricksvatten, processvatten, reservdelar, mat och borrutrustning. Också olika typer av material i bulk (pulverform), som används för att fylla igen borrhålen, kan lastas i supplyfartyg. Vissa typer är barit, bentonit och cement. Dessa fartyg kan även lasta metanol, baseoil (en sorts paraffin), brine (saltlake) och lera. Leran kan vara oljebaserad eller vattenbaserad och hålls i rotation av agitatorer (stora vispar) i tankarna för att innehållet i tankarna inte ska stelna.

Ankarhanteringsfartyg För att förankra riggar placeras flera stora ankare i alla vinklar runt riggen. Då de ligger flera hundra meter från riggen används särskilda ankarhanteringsfartyg för att lägga ut ankaren.

Havsbogserare För att flytta runt oljeriggar på havet använder man havsbogserare, oftast flera samtidigt, varav en som drar rakt fram och två-tre som ligger beredda om riggen skulle hamna ur kurs.

AHTS-fartyg, "Anchor Handling, Tug & Supply"-fartyg, vilka kombinerar ovan nämnda fartygstyper. De har bogserspel för att kunna ankarhantera och bogsera. Därtill har de även ett däck för att ta med reservdelar och annan utrustning, och invändigt har de tankar för att kunna medföra bränsle och vatten.

Konstruktionsfartyg  används för installation och underhåll av oljeriggar och undervattensinstallationer. De har ett arbetsdäck och en eller flera kranar (SWL från 50 upp till 400 ton) i huvudsak för jobb på havsbotten och installationer (till exempel produktions- eller borrriggar och FPSO). Ett annat användningsområde är installation av havsbaserade vindkraftverk. De allra flesta fartygen har en eller flera ROVer (remotely operated vehicles) för arbete och inspektion under havsytan.

Multisupportfartyg  (MSV, Multi Support (Diving) Vessel) är en mindre version av konstruktionfartyg och används för installation och underhåll av oljeriggar och undervattensinstallationer. De har ett arbetsdäck och kran (SWL upp till 200 ton) för hantering av material både internt och mellan PSV och eller installationer och ibland även för jobb på havsbotten. Ibland finns även dykarklocka och trycktank och/eller ROV ombord. Då brukar finnas en moon pool, en öppning i skrovet som används vid ilyftning av dykarklocka eller ROV. En MSV kan ha plats för flera hundra arbetare.

Därtill finns även andra typer av offshorefartyg, såsom kabelläggare och fartyg som utför specialarbeten på havsbotten, till exempel nedgrävning av kablar eller rör.

År 2007 kantrade ankarhanteringsfartyget Bourbon Dolphin och sjönk utanför Shetlandsöarna, varvid åtta personer omkom. Olyckan satte fokus på rutiner inom norsk offshoreindustri.

Bildgalleri

Se även
Platform Supply Vessel

 
Petroleumindustrin
William A. Draves

William August Draves, född den 12 maj 1912, död den 28 juni 1994, var en amerikansk religiös ledare och grundare av mormonkyrkan Kristi Kyrka.

Draves växte upp i västra Nebraska som det tredje äldsta barnet i en familj med åtta barn. Som tioåring besökte han tillsammans med sin far och en äldre bror en gudstjänst i en församling tillhörande  Reorganiserade Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga. När han var 13 år gammal flyttade familjen till Colorado där han döptes i, och blev medlem av, Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga.

År 1929, när Draves var knappt 17 år gammal, kom familjen i kontakt med de uppenbarelser som Otto Fetting, apostel inom Church of Christ (Temple Lot), publicerat. Efter faderns död i en tågolycka beslutade William samma sommar att resa till Independence i Missouri för att ansluta sig till Church of Christ (Temple Lot) och delta i bygget av det "tempel som mormonkyrkans grundare Joseph Smith sett i en uppenbarelse 1831 och som Fetting nu sagt sig fått i uppdrag att genomföra. Samma år grävdes grunden till templet, med yttermåtten 55 m × 27,5 m.

När kyrkan splittrades på grund av Otto Fettings tolfte uppenbarelse valde Draves att följa honom och ansluta sig till Fettings egna Kristi Kyrka. 1931 döptes Draves av aposteln W P Buckley och senare ordinerades han till äldste av aposteln George Backus. 1940 ordinerades han slutligen själv till apostel inom Fettings Kristi Kyrka.

Draves började själv hävda att han fick en massa änglabesök. Efter hans 26:e publicerade budskap tog kyrkan 1943 avstånd från Draves uppenbarelser och beslutade att endast godkänna Fettings 30 publicerade budskap som gudomligt inspirerade.

Draves och hans anhängare bildade då en egen Kristi Kyrka, vars ledare Draves var fram till sin död den 28 juni 1994. Totalt finns 90 nedskrivna änglabudskap bevarade efter Draves.

Män
Födda 1912
Avlidna 1994
Religiösa personligheter i USA
Personligheter inom sista dagars heliga-rörelsen
Personer i USA under 1900-talet