kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Varbergs MTB

Varbergs MTB (Varbergs Mountainbike-klubb) är en klubb som är verksam i Varbergs kommun, Hallands län. Den bildades 1992 av "en grupp entusiaster med skiftande bakgrund" och hade 2023 cirka 400 medlemmar.

En framträdande del av verksamheten är det årliga arrangemanget Bockstensturen (BST), som hittills har omfattat tre distanser - 25, 50 och 100 kilometer. Den sistnämnda ett så kallat maratonlopp, som ingår i Långloppscupen. 2023 går åter Bockstensturen i Åkulla där allt började en gång. 2023 fick Bockstensturen SM status i XCM 2023 med distanserna 30, 60, 90 kilometer..

Referenser

Externa länkar
Klubbens webbplats

Cykelklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1992
Sportklubbar i Varbergs kommun
Libanios

Libanios (grekiska: Λιβάνιος, Libánios; latin: Libanius), född omkring 315 i Antiochia, död där omkring 393, var en grekisk sofist och retor.

Biografi
Libanios ägnade sig åt litterära studier, vilka enligt tidens sed huvudsakligen bestod dels i förklaring av de fornklassiska författarnas skrifter, dels i stilistiska övningar efter deras mönster. För fullbordandet av sin vetenskapliga utbildning uppehöll han sig en längre tid i Aten, där han även vann anseende som framstående lärare. 

På grund av hans rykte kallades han till en offentlig lärarbefattning i Konstantinopel, vilken han dock tvingades lämna efter endast en kort tid till följd av avundsjuka konkurrenter (omkr. 345). Under några år verkade han som lärare i Nikomedeia i Bitynien, men återvände på ny kallelse till Konstantinopel och slog sig slutligen (353 eller 354) ned i sin födelsestad, där han ända till sin död (omkr. 393) fortfarande verkade som författare och lärare med stort antal åhörare. Bland hans mera framstående elever fanns Johannes Chrysostomos, Basileios den store, Ammianus Marcellinus och Theodoros av Mopsuestia; trots att han själv var hedning i den sofistiska skolan fick han alltså inflytande på några av kristendomens centrala personligheter.

Han hade med anledning av sin trohet mot den fornhellenska religionen en varm beundrare i kejsar Julianus, som på alla sätt sökte gynna honom och även tilldelade honom en kvestors värdighet. Trots detta utnämnde kejsar Theodosius I honom till praetoriansk honorärprefekt. 

Han var sin tids alstringsrikaste författare och efterlämnade ett stort antal skrifter, till större delen övnings- och mönstertal (declamationes) samt en mycket vidlyftig samling brev (omkring 1600). Många av dessa skrifter äger ett betydande historiskt, biografiskt och litteraturhistoriskt värde. Stilen är bildad efter de klassiska författarnas mönster och utmärker sig i allmänhet genom språklig renhet, fastän inte fri från en viss grad av förkonstling.

Källor 

 

Retoriker
Antikens grekiska författare
Grekiskspråkiga författare
Födda 314
Avlidna 394
Män
Cuauhtémoc (distrikt)

Cuauhtémoc är en av Mexico Citys 16 distrikt, delegación. Distriktet har fått sitt namn efter aztekernas siste kung. 

Här finns bland andra colonias Centro (den gamla stadskärnan) med kolonial bebyggelse runt Zocalo, Roma och Condesa där denna del av staden byggdes framför allt under första delen av 1900-talet här finns en tjurfäktningsarena och tidigare fanns det även en hästkapplöpningsbana. Mer kända delar (colonias) är Zona rosa och Roma.
I Roma ligger Mexico Citys enda kvarvarande cigarrfabrik, där man tillverkar handrullade cigarrer med tobak från Veracruz.
Zona rosa (sp. rosa distriktet) var traditionellt ett finare fest- och restaurangområde, men har på senare tid blivit mer rött i nöjesutbudet.

Större stråk som korsar genom är;  Paseo de la Reforma och Insurgentes.

Externa länkar
 Delegación Cuauhtémoc Officiell webbplats 

Mexico City
Stadsdelar i Mexico City
Porphyrios

Porphyrios (grekiska: Πορφύριος; latin: Porphyrius), född med namnet Malchus omkring 234 i Tyros, död cirka 305 i Rom, var en nyplatonsk filosof från Romerska Fenicien. Han var Plotinos främste lärjunge, biograf och utgivare av dennes skrifter.

Liv och verk 
Porphyrios kom från Tyros i nuvarande Libanon, och hette ursprungligen Malchus ('kung' på hans modersmål). Han studerade först för Longinos i Aten, som gav honom hans namn (som betyder 'purpur'). År 263 reste han till Rom, där han stannade i fem år som lärjunge till Plotinos och konverterade till dennes tolkning av platonismen. Rådd av Plotinos flyttade han år 268 till Sicilien för att hämta sig från en depression. Det är oklart hur länge han bodde där, men troligtvis stannade han även efter sin läromästares död. Han redigerade i slutet av sitt liv Plotinos skrifter och skrev en biografi över honom som förord. Sent i livet gifte han sig också med en kvinna vid namn Marcella, och ett brev till henne av honom har bevarats.

Porphyrios var en verksam författare som skrev över 60 böcker i diverse ämnen, varav många dock gått förlorade. Bland annat författade han biografier över Plotinos och Pythagoras, ett brev till Marcella, filosofiska tolkningar av Homeros, skrifter för vegetarianism och mot kristendom, samt kommentarer till Ptolemaios och Aristoteles.

Han skiljer sig från sin lärare Plotinos genom det avgjort praktisk-religiösa intresset och den ännu strängare asketiska riktningen. Han fortsätter Plotinos uppslag till allegorisk tolkning av folkreligionerna. Av hans många skrifter är jämförelsevis föga bevarat. Bland de förlorade var även en skrift, Mot de kristna, i 15 böcker, av vilket endast fragment återstår, i vilken han särskilt skall ha bekämpat läran om Kristi gudom.

Skriften brändes 448 på kejsar Theodosius II:s befallning.

Av särskilt intresse för matematikens historia, är hans biografi om Pythagoras och kommentarer till Euklides. Han är också huvudkällan till uppgifter om Ammonios Sakkas.

Källor 

 Porphyry, Against the Christians (2004). Fragments.

Födda 230-talet
Avlidna 304
Syriska filosofer
Antikens filosofer
Män
Kjell Rasmusson

Kjell Martin Rasmusson, född 19 maj 1912 i Malmö, död 8 april 1987 i Höganäs, var en svensk trafikflygare och militär (överste).

Biografi
Rasmusson genomgick reservofficersutbildning med examen 1935. Han var anställd som trafikflygare vid AB Aerotransport 1936–1939. När andra världskriget bröt ut 1939 återvände han till Flygvapnet, där han utnämndes till löjtnant 1940. Han befordrades till kapten 1943, till major 1950, till överstelöjtnant 1954 och till överste 1961. Rasmusson var verksam som flyglärare och kadettofficer; i ett av hans ansvarsområden som lärare ingick utbildningen av silverflygarna. Efter krigsslutet var han lärare vid Flygkrigshögskolan (FKHS) 1945–1955. Rasmusson utnämndes till flottiljchef vid Jämtlands flygflottilj (F 4) 1962 och var chef för Skånska flygflottiljen (F 10) 1966–1969. Han var verksam som generalsekreterare vid Kungliga svenska aeroklubben 1970–1972. Rasmusson är begravd på Donationskyrkogården i Helsingborg.

Utmärkelser 
  Riddare av Svärdsorden, 1950.
   Kommendör av Svärdsorden, den 4 juni 1965.
   Kommendör av första klass av Svärdsorden, den 6 juni 1969.

Källor
 
 
 
 Rasmusson, Kjell Martin på SvenskaGravar.se

Noter

Överstar i svenska flygvapnet
Svenska flygflottiljchefer
Personer verksamma vid Jämtlands flygflottilj
Personer verksamma vid Skånska flygflottiljen
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Svenska militärer under 1900-talet
Militärer från Malmö
Gravsatta på Donationskyrkogården
Födda 1912
Avlidna 1987
Män
Alfonso de Portago

Alfonso Antonio Vicente Eduardo Angel Blas Francisco de Borja Cabeza de Vaca y Leighton, mer känd som Alfonso de Portago, född 11 oktober 1928 i London, död 12 maj 1957 i Guidizzolo i Italien, var en spansk racerförare.

Racingkarriär
Alfonso de Portago tävlade i formel 1 för Ferrari säsongerna  och . Hans bästa resultat var en andraplats ihop med Peter Collins i . Alfonso de Portago omkom i Mille Miglia 1957.

Källor

Spanska racerförare
Spanska Formel 1-förare
Ferrari F1-förare
Förolyckade F1-förare
Idrottare från London
Födda 1928
Avlidna 1957
Män
Björn Runeborg

Björn Rune Runeborg, född 14 november 1937 i Visby, Gotlands län, död 3 oktober 2021 i Stockholm, var en svensk författare.

Biografi 
Björn Runeborg studerade vid Aberdeens universitet och Handelshögskolan i Stockholm. Han var sedan anställd vid bland annat Svenska Röda Korset. Runeborg debuterade 1962 med Utflykten. Mest känd är han för romanerna En tid i Visby (1996) och Väduren (1999), där båda titlarna nominerades till Augustpriset, vilket även skedde för Socialdemokratiska noveller (2018). Runeborg har även skrivit dramatik för teatern, radio och tv. Runeborg skrev manus till tv-serierna  Xerxes (1988), i regi av Peter Schildt och Facklorna (1991) i regi av Åke Sandgren. Runeborg fick Sveriges Radios romanpris 2008 för sin roman Dag. I boken Orestes tvekade aldrig skriver han om mordet på Anna Lindh. 

Runeborg var son till överstelöjtnant Stig Runeborg och förskollärare Wivika (ogift Hallberg). Han var sedan 1964 gift med psykolog Mabel (ogift Granås).

Bibliografi 

1962 – Vandal
1962 – Utflykten
1963 – Koltrasten
1964 – De bländade
1965 – Statsbesöket
1967 – Matthyddan
1969 – Lönen
1970 – Stenhugg
1973 – Valkamp
1974 – Ur en företagsledares liv
1974 – En folkets man
1975 – Monika och männen
1976 – Bilstölden
1977 – Riddaren från Mjölby
1979 – Baccara
1981 – Drakula
1983 – Den svarta lappen
1983 – Skottet på Bella Roma
1985 – Vågspelet
1988 – Jörgen och Susann
1988 – Xerxes
1991 – Vargguden
1993 – Doktorns betjänt
1996 – En tid i Visby
1998 – Resan till Milano
1998 – Toras smärta, Toras stil
1999 – Väduren
2002 – Månflickan
2004 – Mytomaner
2007 – Dag
2011 – Dödas kärlek
2012 – Orestes tvekade aldrig
2016 – Estonia
2018 – Socialdemokratiska noveller

Priser och utmärkelser 
1964 – Albert Bonniers stipendiefond för yngre och nyare författare
1966 – Litteraturfrämjandets stipendiat
1969 – Litteraturfrämjandets stipendiat
1974 – TCO:s kulturpris
1982 – Beskowska resestipendiet
2008 – Sveriges Radios romanpris för Dag
2010 – Lars Ahlin-stipendiet
2012 – De Nios Vinterpris

Referenser

Svenska romanförfattare
Svenskspråkiga romanförfattare
Födda 1937
Män
Avlidna 2021 
Alumner från Handelshögskolan i Stockholm
Författare från Visby
Svenska författare under 1900-talet
Svenska författare under 2000-talet
Varberg Vipers

Varberg Vipers, också kända som Varberg Hockey och Varberg HK, är en ishockeyklubb från Varberg i Halland. Klubben gick 2011 samman med Veddige HK Vipers. Satsningen ledde till att man kvalificerade sig för Hockeyettan säsongerna 2014/2015 och 2015/2016. Hösten 2016 tvingades man dock dra sig ur seriespelet mitt under säsongen p.g.a. dålig ekonomi. Sedan dess spelar man i Hockeytrean. Hemmamatcherna spelas i Varbergs Ishall och Veddige Ishall som rymmer 544 åskådare vardera. Utöver A-lag och två juniorlag har föreningen 2020 hockeyskola, tjejlag, seniorlag och sju pojklag. 

Klubben var länge i behov av en egen ishall. Den stora evenemangshallen, invigd den 20 november 2004, var länge ett överskuggande intresse. Den 21 juni 2011 beslutade kommunfullmäktige i Varbergs kommun att en ny ishall skulle byggas i stadsdelen Håsten i Varberg. Den nya hallen, Varbergs Ishall, invigdes den 28 september 2013 och rymmer 544 åskådare.

Referenser

Externa länkar
Officiell hemsida
Klubbprofil på Eliteprospects.com

Ishockeyklubbar i Sverige
Sportklubbar i Varbergs kommun
Sportklubbar bildade 1981
Bengueladelfin

Bengueladelfin (Cephalorhynchus heavisidii) är en art i släktet Cephalorhynchus som tillhör familjen delfiner.  Den förekommer bara vid kustlinjen av Namibia och västra Sydafrika.

Kännetecken 

Arten är jämförelsevis liten med en maximal kroppslängd på 1,75 meter och en vikt omkring 75 kilogram. Huvudet påminner om öresvinet och därför förväxlas dessa arter ibland. Vid främre kroppen är sidorna ljusgrå och längre bakåt mörkgrå. Buken och några fläckar under ryggfenan (som ibland sammanhänger) är vitaktiga.

Parningstiden ligger i våren eller sommaren. Enligt antagningar har honor förmåga att para sig vart tredje år. Dräktigheten varar i tio månader. Ungdjur blir efter fem till nio år könsmogna och livslängden uppgår till 20 år. Därför ökar populationen bara långsamt och beståndet är mycket känslig för jakt.

Bengueladelfinen lever mycket socialt i grupper av två till tio individer. De simmar särskild fort och hoppar ibland lodrätt ur vattnet. Efter en saltomortal dyker de åter ner i havet.

Födan utgörs bland annat av fiskar som lever i mindre stim, fiskar som vilar på havets botten samt av bläckfiskar.

Utbredning 

En systematisk undersökning över population och utbredning saknas. Arten iakttogs från Namibias norra gräns en bit norrut och söderut till Kapstaden. Många individer observerades vid Walvis Bay.

Namnet 

Det vetenskapliga epitet, heavisidii, syftar på en sjökapten med namnet Haviside som fångade det första exemplaret och tog med det till Storbritannien. Där förväxlades han med en annan sjöfarare och valforskare med namnet Heaviside. I några engelskspråkiga böcker kallas arten med det ursprungligen tänkta namnet, Haviside's Dolphin.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Delfiner
Aphrahat

Aphrahat (persiska: فرهاد Farhād, Frahāt; syriska: ܐܦܪܗܛ ; grekiska: Ἀφραάτης; latin: Aphraates), född omkring 270 i Persien, död omkring 345, var en syrisk författare som efterlämnat skrifter om kristna doktriner och sedvänjor.

Aphrahat, som även kallas hakkima pharsaya (den persiske hedningen), är huvudsakligen känd för sin samling skrifter om 23 böcker som kallas Demonstrationerna, efter det första ordet i titeln på varje bok. Han har ibland på troligen felaktiga grunder antagits vara biskop Jacob av Nisibis, som närvarade vid första konciliet i Nicaea, varför den armeniska översättningen av Demontrationerna från antiken anger denne som författare. Namnet Apharat härrör från omnämnanden av bland andra Bar-Hebraeus.

Demonstrationerna är indelade efter centrala kristna temata. Böckerna I-X tillkom omkring 337 och handlar om kristet leverne och kyrkoordning. XI-XXII torde ha tillkommit när förföljelserna mot de kristna som kung Shapur II av Persien lät påbjuda, var som värst, omkring år 344. Dessa böcker har drag av apokalyps. Ursprungligen skrevs Demonstrationerna på syriska, men det finns äldre, betydelsefulla översättningar på bland annat armeniska och georgiska. Några av demonstrationerna översattes till arabiska, men tillskrevs felaktigt Efraim syriern.

Födda 270
Avlidna 345
Östlig kristendom
Syriskspråkiga författare
Syriska teologer
Män
Polyklonal antikropp

Polyklonal antikropp är en antikropp som inte är likadan som andra antikroppar som bildats mot en mikrob. Flera polyklonala antikroppar kan binda på olika epitop på en antigen. En mikrob har många olika epitop och när immunförsvaret reagerar kommer olika antikroppar att bildas mot olika delar av mikroben.

Se även

Monoklonal antikropp

Immunförsvarsproteiner
Evert Båge

Evert Karl Erik Båge, född 15 augusti 1925 i Alingsås församling i Älvsborgs län, död 21 januari 2021 i Arild, var en svensk militär.

Biografi
Båge avlade studentexamen 1945. Han avlade officersexamen vid Krigsflygskolan 1948 och utnämndes samma år till fänrik vid Svea flygflottilj, där han kom att tjänstgöra 1948–1958, befordrad till löjtnant 1950. År 1958 befordrades han till kapten, varpå han 1958–1963 tjänstgjorde vid Tredje flygeskadern och Flygstaben, befordrad han till major 1962. Han var chef för Operationsledning I i Försvarsstaben 1963–1966, befordrades till överstelöjtnant 1965 och var chef för Sektion 1 vid staben i Östra militärområdet 1966–1968. År 1969 befordrades han till överste, varpå han var chef för Jämtlands flygflottilj 1969–1973. Han befordrades 1973 till överste av första graden, varefter han var chef för Operationsledning 2 i Försvarsstaben 1973–1978. År 1978 befordrades Båge till generalmajor, varpå han var stabschef vid staben i Övre Norrlands militärområde 1978–1980, chef för Flygstaben 1980–1984 och chef för Militärhögskolan 1984–1990.

Evert Båge invaldes 1981 som ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien. Han är begravd på Brunnby kyrkogård.

Utmärkelser
  Riddare av första klassen av Svärdsorden, 1965.
  Kommendör av Svärdsorden, 11 november 1972.
  Kommendör av första klass av Svärdsorden, 3 december 1974.
  Kommendör med stjärna av Isländska falkorden, 26 oktober 1981.

Referenser

Män
Födda 1925
Avlidna 2021
Militärer från Alingsås
Svenska militärer under 1900-talet
Generalmajorer i svenska flygvapnet
Svenska flygflottiljchefer
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Personer verksamma vid Svea flygflottilj
Personer verksamma vid Jämtlands flygflottilj
Personer verksamma vid Försvarshögskolan
Kommendörer av första klass av Svärdsorden
Hectors delfin

Hectors delfin (Cephalorhynchus hectori) är med en längd av 1,5 meter en av de minsta arterna i ordningen valar. Den ingår i släktet Cephalorhynchus som tillhör familjen delfiner och förekommer uteslutande i havsområden kring Nya Zeeland.

Kännetecken 

Arten når en vikt mellan 40 och 60 kilogram. Den har en särskilt kort nos och en avrundad ryggfena. Stjärtfenans bägge delar har en konkav form och slutar i spetsar. Kroppen har en grå grundfärg med teckningar i olika nyanser av grå. På pannan finns svarta strimmor och även nosens spets är svart. Främre halsen, nacken och buken är vitaktiga. Från de mörkgråa bröstfenorna till ögonen finns mörka fläckar.

Nyfödda individer vägar cirka 9 kg och livslängden ligger vid 20 år.

Delfinen lever mycket socialt i grupper av två till åtta individer. De "rider" på vågor och leker även med alger. De hoppar ofta och landar vanligen på sidan.

Utbredning och habitat 

Arten finns bara kring Nya Zeeland. Kända är populationen som förekommer bara på östra respektive västra sidan av södra ön. Det antas att djupa delar av Cooksundet utgör ett oövervinnligt hinder för delfinerna. Enligt alla iakttagelser vistas de i ett område som sträcker sig från kustlinjerna 10 km ut i havet.

Vid västra sidan av Nordön lever underarten Cephalorhynchus hectori maui som enligt uppskattning har en population av omkring 100 individer.

Hot och skyddsåtgärder 

Hela populationen uppskattades under 1980-talet med 3 500 individer, nyare uppgifter skriver 2 000 till 2 500 individer. Hotet utgörs av fiskenät där delfinerna ofta fastnar och drunknar. I regionen kring Banksudden finns sedan 1988 en skyddszon där fiske är förbjuden. På så sätt stoppades populationens minskning men den ökar inte heller.

I maj 2004 etablerades av New Zealand's Department of Conservation ett system som fastställer positionen av valar. Systemet ska också användas för Hectors delfin, särskilt för den starkt hotade underarten vid Nordön.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Delfiner
Isomalt

Isomalt är en sockeralkohol, och har E-nummer E 953. Den används som sötningsmedel i glass, konfektyr och liknande. Isomalt förstärker sötningseffekten av aspartam och acesulfam K . 

Det har bevisats att isomalt bara har en liten inverkan på blodsockernivån, fast i likhet med alla andra sockeralkoholer finns det en stor risk för diarré om man konsumerar för mycket av det.

Isomalt är en luktlös, vit, kristallik substans som innehåller omkring 5% vatten. Isomalt är olik de andra sockeralkoholerna därför att denna är den enda som framställs ur rent socker (via enzymatisk behandling av sackaros ).

Isomalt har varit tillåtet i USA, Australien och Nya Zeeland sen år 1990 och är även tillåtet i EU.

Referenser 

Disackarider
Sockeralkoholer
Sötningsmedel
Hey Princess (seriealbum)

Hey Princess är ett självbiografiskt seriealbum av Mats Jonsson, utgivet 2002 på Galago förlag. Albumet handlar om Jonssons liv i främst Stockholm under åren 1993–1999. Han berättar om sin resa från att bo i en sunkig litet rum i en studentkorridor och drömma om tjejer till att bli framgångsrik och populär. 

Albumet har av många beskrivits som en generationsroman för 70-talistgenerationen. 

Hey Princess gavs ut i engelsk översättning av Top Shelf 2010. .

Titeln är hämtad från Popsicles genombrottssingel Hey Princess.

Källor

Svenska seriealbum
Seriealbum 2002
Unga Norrlänningar

Unga Norrlänningar är ett seriealbum av Mats Jonsson, utgivet på Galago förlag 1998. Seriealbumet är självbiografiskt, men saknar till skillnad från Hey Princess och Pojken i skogen en genomlöpande övergripande kronologi. Albumets berättelser cirkulerar främst kring Jonssons gymnasieår, och berättelserna utmärks av en på hantverksplanet spretig tecknarstil, och dels av en på berättelseplanet ogenerad attityd vad gäller självutlämnande. Albumets titel syftar på David Bowies och skiva "Young Americans", och omslaget är en pastisch på nämnda albums omslag. 

Albumet har tryckts om ett antal gånger, första omtryckningen kom i samband med Jonssons framgång med Hey Princess.

Källor

Svenska seriealbum
Seriealbum 1998
Sockeralkohol

Sockeralkoholer är en typ av polyoler, molekyler som liknar vissa sockerarter, men där syreatomen som är dubbelbunden till en kolatom i sockermolekylen har ersatts med en hydroxylgrupp, och således är flervärda alkoholer. Sockeralkoholer betraktas som sötningsmedel i livsmedel och har därför fått E-nummer. Flertalet av dessa förekommer i naturen, men oftast i så låga halter att utvinning inte är lönsam. I stället framställs sockeralkoholerna ur naturliga sockerarter genom reduktion med vätgas under högt tryck och med nickel som katalysator. Undantaget är erytritol, som produceras naturligt genom jäsning av glukos.

Dessa sötningsmedel absorberas långsamt och ofullständigt vilket leder till att vatten hålls kvar i tarmen och därmed kan diarré uppstå. Konsumtion av större mängder sockeralkoholer kan därför ha laxerande verkan. Livsmedel som innehåller mer än 10 % sockeralkoholer bör därför märkas med uppgift om att överdriven konsumtion kan ha laxerande verkan.
 
Inte alla sockeralkoholer är lämpliga som sockerersättning till diabetiker i och med att vissa kan påverka blodsockernivån, även om höjningen inte är lika stor som vid sockerintag. Hur mycket blodsockret påverkas visas i tabellen nedan.

 
Sötningsmedel
Polyoler
Hey Princess

Hey Princess är en låt från 1992 av det svenska indiebandet Popsicle. Låten var Popsicles genombrott och är en av den svenska indiepopens klassiska låtar. Hey Princess fanns med på gruppens album Lacquer från 1992 och släpptes 1993 som singel.

Mats Jonssons seriealbum Hey Princess har tagit sitt namn från låten.

Musiksinglar 1993
Publikt antigen

Publikt antigen är ett antigen som finns i mycket hög frekvens (över 99,8%) av befolkningen. För den lilla grupp människor som saknar detta antigen kan det bli problem eftersom dessa personer vid nästan varje blodtransfusion kommer att få antigenet, som immunförsvaret kommer att bilda antikroppar mot. Dessa måste då få blod från personer som precis som de själv saknar detta antigen vilket är väldigt svårt att få tag i.

Molekylärbiologi
Immunsystemet
Helena Olofsson

Helena Olofsson, född 19 oktober 1978 , är en svensk friidrottare som tävlar för Rånäs 4H sedan 2003 och satsar på distanser från 10 000 m upp till maraton.

Olofsson är en mycket framgångsrik löpare, med SM-medaljer på bana, terräng och maraton. Dessutom har hon vunnit och kommit trea två gånger på Lidingöloppet (30 km). Olofsson är utbildad veterinär och bor i Uppsala.

Personliga rekord 

Utomhus 
3 000 meter – 9:46,80
3 000 meter – 10:01,61 (Växjö 29 juni 2004)
5 000 meter – 16:58
5 000 meter – 17:13,48 (Helsingborg 21 augusti 2005)
10 000 meter – 35:07,89 (Tönsberg, Norge 22 maj 2004)
3 000 meter hinder – 10:51,22 (Helsingborg 20 augusti 2005)
10 km landsväg – 34:50
10 km landsväg – 35:49 (Stockholm 14 augusti 2004)
Halvmaraton – 1:17:38 (Karlstad 13 september 2003)
Maraton – 2:44:30 (Florens, Italien 27 november 2005)
Maraton – 2:48:32 (Frankfurt, Tyskland 29 oktober 2006)

Referenser

Fotnoter

Tryckta källor 

Svenska långdistanslöpare
Svenska maratonlöpare
Svenska veterinärer
Kvinnor
Födda 1978
Levande personer
MNS-systemet

MNS-systemet är ett blodgruppssystem hos människa som påvisades första gången 1927, av Karl Landsteiner och Levin. Det härrör från gener i kromosom 4. Det finns över 40 antigener i systemet, men de fem vanligaste kallas M, N, S, s och U, och antikroppar mot alla fem har befunnits ha samband med transfusionsreaktioner.

Externa länkar
 Blood Group Antigen Gene Mutation Database: MNS Blood Group System 

Blod