kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Handelskompani

Handelskompani var en form av företagande som var det dominerande sättet att bedriva handel under 1600- och 1700-talet.

Första anledningarna till dess uppkomst var de nya handelsvägar som öppnades efter de stora geografiska upptäckterna under 1400-talet, exempelvis direkta förbindelser med Indien, och även Amerika drogs in i världshandeln. Då dessa resor krävde mycket kapital för att kunna företas, och då ofta handelsplatser och till och med befästningsverk på plats behövde etableras, drevs kompanierna gemensamt av flera privatpersoner, som alla bidragit med en viss summa, för att dela på risken. Kompanierna hade ofta nära kontakt med staten, och fick oftast monopol inom landet och andra handelsprivilegier, mot att monarken fick ta del av kompaniets vinst.

Handelskompanierna fungerade fram till slutet av 1700-talet, då internationella förbindelser och den enskilda företagsamheten vuxit sig starkare. Ofta överlämnades de då till staten som fick ta hand om deras skulder.

Svenska handelskompanier i urval 
 Afrikanska kompaniet
 Svenska Ostindiska Companiet
 Svenska Västindiska Kompaniet
 Levantiska kompaniet
 Söderkompaniet
 Tobakskompaniet
 Västerviks skeppskompani

Övriga handelskompanier i urval 
 Brittiska ostindiska kompaniet
 Danska Västindiska Kompaniet
 Danska ostindiska kompaniet
 Franska Västindiska kompaniet
 Nederländska ostindiska kompaniet
 Nederländska västindiska kompaniet
Hudson Bay-kompaniet
 Rysk-amerikanska kompaniet

Se även 
 Royal Charter
 Nordiska kolonialkompanier

Källor 
 Nordisk familjebok, artikeln Handelskompani

 
Kolonialism
Ekonomisk historia
Solvering

Solvering innebär inom matematiken att hitta en lösning till en ekvation eller system av ekvationer. Solvering kan också innebära att fastställa sidor och vinklar i en geometrisk figur genom att tillämpa trigonometriska samband.

Solvering av triangel 
Generellt sett gäller att om man vet tre oberoende detaljer om en triangel, kan man härleda övriga. Dessa detaljer är oftast sidor och vinklar, men kan även vara area, höjd, bisektrislängd eller andra bestämda mått. Vanligast är dock att man känner tre sidor eller vinklar.

En sida och två vinklar 
Beräkna den tredje vinkel utifrån att vinkelsumman i triangeln är 180°. Använd sedan sinussatsen, för de återstående sidorna.

Två sidor och mellanliggande vinkel 
Använd cosinussatsen för att beräkna den sista sidan, och sinus-satsen för de övriga. Observera att vinkeln motstående den längsta sidan kan vara antingen spetsig eller trubbig, men det lösningen i detta fall är unik.

Det är också möjligt att använda sinus-satsen för att få fram en andra vinkeln. Använd följande formel:

 , där  är vinkeln motstående sidan b.

Två sidor och en vinkel som inte är mellanliggande 
Observera att det ofta finns två likvärdiga lösningar till problemet. Den löses lättast med att använda sinus-satsen.

Tre sidor 

Använd cosinus-satsen för räkna ut den största vinkeln, som är motstående den längsta sidan. Använd cosinus-satsen för den andra vinkeln.

Geometri
Sea of Love

Sea of Love är en amerikansk film från 1989 i regi av Harold Becker.

Handling
New York-polisen Frank Keller (Al Pacino) är en arbetsnarkoman som lever ett farligt liv. I hopp om att fånga en bisarr seriemördare.

Rollista (urval)
Al Pacino - Frank Keller
John Goodman - Sherman Touhey
Ellen Barkin - Helen Cruger
Michael Rooker - Terry
Richard Jenkins - Gruber
Paul Calderon - Serafino
Gene Canfield - Struk
Larry Joshua - Dargan
John Spencer - löjtnant
Christine Estabrook - Gina Gallagher/Lonelyheart
Samuel L. Jackson - svart kille

Externa länkar

Filmer 1989
Amerikanska dramafilmer
Amerikanska kriminalfilmer
Amerikanska thrillerfilmer
New York på film
Marita Jonsson

Laila Marita Jonsson, född 12 mars 1943, är en svensk författare och fotograf. 

Marita Jonsson var länsantikvarie på Gotland 1985–2000. Hon är ordförande i styrelsen för Svenska barnboksinstitutet och har tidigare varit ordförande för Svenska Institutet i Rom, Stiftelsen San Michele på Capri och Kungliga Konsthögskolan i Stockholm. Hon var även initiativtagare till Medeltidsveckan på Gotland och drev förarbetet inför beslutet 1995 att utse Visby 1995 till världsarv.

Hon är gift med arkitekten Jon Jonsson (född 1947). Makarna driver Körsbärsgårdens Konsthall och Skulpturpark på södra Gotland.

Bibliografi i urval
 Monumentvårdens begynnelse 1976
 Att bygga nytt och renovera på Gotland 1981
 Vikingaliv 1984
 Vägen till kulturen på Gotland 1987
 Visby innerstad 1989
 Medeltidsveckan på Gotland 1990
 Visby kultur och historia året om 1992
 Besök William Shakespeare (barnbok, illustrerad av Nanna Nore) 1993
 Venedig (text och foto) 1994
 Från prästgårdar till strandbodar 1996
 Handens verk 1998
 Visby världsarv (text och foto) 2000
 Venedig om konsten arkitekturen och hantverket 2000
 Klara, färdiga, ät! 2002
 På Bellmans tid 2002
 Carl von Linné, Boningar, trädgårdar och miljöer (text och foto) 2003
 Körsbärsgården att återskapa en gammal trädgård (text och foto. Foto även av Helga Jonsson). 2004
 Abdikationen (skönlitterär roman om drottning Christina) 2005
 Linné på Gotland 2006
 Svenskt! Ljuset. Formen. Landskapet 2007
 Syndafloden (skönlitterär roman om Igor Stravinskij) 2009
 Körsbärsgården möten mellan konst och natur 2011
 Björn Erling Evensen 2013
Konst för Alla på Körsbärsgården 2017

Priser och utmärkelser
 2007 – Linnépriset, Smålands akademi och Lantbrukarnas Riksförbund 
 2006 – Karin Gierows pris, Svenska Akademien
 2009 – Årets Eldsjäl, Svenskt Kulturarv 
 2015 – Årets Formbärare Gotland, Svensk Form Gotland
 2015 – Årets Kulturpristagare, Region Gotland

Källor

Noter

Externa länkar
 Marita Jonssons webbplats

Svenska författare
Svenskspråkiga författare
Svenskt museifolk
Födda 1943
Kvinnor
Levande personer
Mottagare av Karin Gierows pris
Aigai, Turkiet

Aigai, numer Nemrud Kalesi, var en av aiolernas 12 större städer och belägen ca 25 km söder om Pergamon. Aigai var aldrig medlem av Deliska förbundet. Aigai erövrades av Attalos I 218 f.Kr. Ruinerna efter staden är ännu inte utgrävda.

Aigai.info (Turkiska)

Mindre Asien
Historiska platser i Turkiet
Stenkastning

Stenkastning och stenslungning innebär kast eller slungande av sten mot en person eller objekt som man ämnar vålla skada. Kast sker genom handkraft medan slungning sker genom kastverktyg kallat slunga. Även mekaniska kastmaskiner förekommer historiskt.

Stenkastning och stenslungning är historiskt några av de absolut vanligaste vapenmetoderna inom viltjakt och krigföring, men i modern tid förekommer de främst inom våldsbrott, speciellt inom kravaller.

I Sverige kan stenkastning rubriceras som 'skadegörelse', 'vållande till kroppsskada', eller om flera deltar, 'våldsamt upplopp'.

Historia 
Stenar som kastvapen har troligen använts sedan innan människans begynnelse, då stenkastande beteende förekommer hos nära besläktade primater som schimpanser, bland annat inom agonistisk uppvisning. Även kastverktyg såsom slungan uppkom under förhistorisk tid och lär ha brukats som både jaktvapen och fältvapen.

Enkelheten kring kastande och överflödet av sten i naturen har gjort stenkastning till ett av de absolut vanligaste stridsmetoderna inom anfallskrig och försvarskrig genom historien, även till sjöss. Stenar omnämns frekvent i medeltida skrifter om vikingatida sjökrigföring, varav de kan ha varit den absoluta favoritprojektilen bland sjöstridande nordmän. En hårt kastad sten har god vapenverkan vid huvudträff och även mindre stenar kan skada tidigmedeltida stålhjälmar. Större stenar och bumlingar kan kastas med båda händerna på nära stridsavstånd, såsom från ett förhöjt värn eller mur, vilket är svårbemött även med en ordentlig sköld. Utöver handkastning förekommer även olika former av kastmaskiner historiskt, såsom katapulten och blidan, vilka är byggda för att slunga större stenar och block på avstånd.

I och med eldvapnens intåg i Europa under tidigmodern tid blev stenkastning mindre vanlig som stridstaktik, men sten förekom som projektil ända in i modern tid. Bland annat brukade franska armén fram till 1900-talet så (av tyskar) kallade "stenminor" eller "jordmörsare" (), en stenbelagd sprängladdning anlagd i en snedgående jordhåla.

Utöver det militära har sten alltid förekommit som improviserat vapen hos den allmänna befolkningen, antingen som tillhygge eller som kastvapen.

Bilder

Kastverktyg 
Blida (motviktsslunga, trébuchet)
Katapult (kastmaskin)
Slunga (handslunga)

Se även 
Kastvapen

Referenser 

Kastvapen
Protesttaktiker
Våld
Misshandel
Främmestad-Bärebergs församling

Främmestad-Bärebergs församling är en församling i Skara-Barne kontrakt i Skara stift. Församlingen ligger i  Essunga kommun i Västra Götalands län och ingår i Essunga pastorat.

Administrativ historik 
Församlingen, bildades 2002 genom sammanslagning av Främmestads församling och Bärebergs församling och ingår sedan dess i Essunga pastorat.

Kyrkor 
Främmestads kyrka
Bärebergs kyrka

Källor

Externa länkar
Officiell webbplats

Indelningar i Essunga kommun
Församlingar i Skara stift
Allan Hernelius

John Allan Hernelius, född 19 mars 1911 i Tidaholm, död 1 februari 1986 i Oscars församling, Stockholm, var en svensk tidningsman och moderat politiker.

Biografi
Hernelius avlade juridisk examen vid Stockholms högskola, där han var ordförande först i Juridiska Föreningen, därefter i Högskolans studentkår och slutligen i Stockholms studentkårer, sedermera SSCO (Stockholms studentkårers centralorganisation). Han fungerade som VD för Tidningsutgivareföreningen och Tidningarnas arbetsgivareförening 1945–1949. Efter det knöts han till Svenska Dagbladet som andre redaktör och ansvarig utgivare, från 1952 var han administrativ huvudredaktör och 1955–1969 chefredaktör. Efter detta koncentrerade han sig på riksdagsarbetet.

Hernelius var ordförande i Stockholmshögerns förbund 1953–1955 och valdes in i riksdagen 1962, där han satt i tjugo år. 1976–1982 var han ordförande för utrikesutskottet. Han var också medlem av grundlagskommittén. 1979 var han den borgerliga majoritetens kandidat i valet till riksdagens talman, men omröstningen vanns slutligen av socialdemokraternas kandidat Ingemund Bengtsson.

Hernelius var en omstridd person, också i de egna leden. Under hans tid som chefredaktör var SvD mer renodlat partiorgan än det annars varit. Han hade ett tungt inflytande i Högern och var en viktig aktör vid partiledarskiften. Samtidigt hade han ett stabilt internationellt anseende, bland annat var han rådgivare till The Times i ett kritiskt skede.

Även om han var en flitig skribent (300 bidrag i SvD 1968) kritiserades han för att ägna för mycket tid åt politik på bekostnad av det ordinarie tidningsarbetet.

Han var gift två gånger, första gången 1938–1941 med Carin Ingrid Magnusson och andra gången från 1957 med TV-journalisten Jeanette von Heidenstam, tidigare gift Tham.

Hernelius är begravd på Norra Kyrketorps kyrkogård i Skultorp utanför Skövde.

Externa länkar
 Gunnar Unger: Sagittarius om...Allan Hernelius Tradition & Fason, 11 augusti 2009. Återgivning ur Porträtt och Pamflett (Stockholm 1953, Hökerbergs).

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för högern
Ledamöter av Sveriges riksdag för Moderaterna

Svenska chefredaktörer
Födda 1911
Män
Avlidna 1986
Personer från Tidaholm
Mendelska sällskapet

Mendelska sällskapet är den första svenska genetiska sammanslutningen. Sällskapet grundades 1910, tio år efter återupptäckten av Gregor Mendels lagar. Sällskapet anordnar föreläsningar inom genetikens olika områden och utger sedan 1920 tidskriften Hereditas. Sällskapets syfte är att sprida kunskap om ärftlighetsläran.

Mendelska sällskapets konstituerande sammanträde ägde rum på Grand Hotel i Lund den 10 december 1910. Inbjudan till sammanträdet hade en vecka tidigare sänts till "biologiskt intresserade personer". I inbjudan angavs att sammanträdets syfte var att stifta ett "sällskap med uppgift att väcka intresse för den modärna ärftlighetsläran (mendelism) och närliggande spörsmål". Omkring 35 personer deltog i mötet, varav de flesta var yngre botaniker och växtförädlare. Några av de närvarande var zoologer och medicinstuderande. Herman Nilsson-Ehle valdes till sällskapets ordförande, medan Robert Larsson, som tagit initiativet till sällskapets grundande, utsågs till sekreterare. Till styrelsemedlemmar utsågs även Nils Heribert Nilsson, Ludwig Nilsson, Birger Kajanus, Lännart Ribbing och Åke Åkerman.

Sällskapet höll under de första decennierna av sin verksamhet regelbundna sammankomster i Lund där svenska och internationella forskningsresultat inom genetiken diskuterades. Ett stort antal framstående utländska forskare, bland andra Erich von Tschermak, Richard Goldschmidt, Erwin Baur och Carl Correns, samt Charles Darwins son Leonard Darwin, har besökt sällskapet och hållit föreläsningar. Wilhelm Johannsen, William Bateson och nobelpristagaren Thomas H. Morgan var hedersmedlemmar i sällskapet.

Källor

Naturvetenskapliga sällskap
Genetik
Kläckgrund

Kläckgrund är en ö i Dalälvens mynning. Ön ingår i Billuddens naturreservat och ligger mellan Brämsand och Häxören.

På ön finns en lång sandstrand, men även en intressant skogsnatur med historiska inslag. Till Kläckgrund tar man sig endast med båt. På den norra sidan av ön sker stora förändringar varje år på grund av höst- och vinterstormar som eroderar sanddynerna.

Upplands öar
Svenska öar i Bottniska viken
Öar i Älvkarleby kommun
Dalälvens avrinningsområde
Hundrovesläktet

Hundrovesläktet (Bryonia) är ett växtsläkte i familjen gurkväxter med cirka 12 arter från Europa, västra Asien och Afrika. Två arter, hundrova (B. alba) och röd hundrova (B. dioica), förekommer i Sverige.

Släktet innehåller fleråriga örter men klängande stjälkar. Stjälkarna är vanligen strävhåriga, veka. Klängena är ogrenade, först raka, senare spiralformigt ihopvirade. Bladen är strödda,  handflikiga. Sam- eller tvåbyggare, dvs med han- och honblommor på samma eller skilda plantor. Blommor enkönade, ensamma eller i små klasar i bladvecken. Foderblad fem. Kronan är femflikig, gulvit till grönvit. Hanblommor med tre ståndare. Honblommor med ett stift, märke treflikigt. Frukten är ett bär, som är giftigt.

Släktnamnet Bryonia var ett grekiskt växtnamn hos Nikandros (död 133 f. Kr.).

Kladogram enligt Catalogue of Life

Bildgalleri

Källor

Externa länkar 

Gurkväxter
Hu Växtindex
Kvänums församling

Kvänums församling var en församling i Skara-Barne kontrakt i Skara stift. Församlingen ligger i Vara kommun i Västra Götalands län och ingick i Vara pastorat. Församlingen uppgick 2018 i Varabygdens församling.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung. Efter 1546 införlivades Badene församling.

Församlingen var till 1962 annexförsamling i pastoratet (Norra) Vånga, Edsvära och Kvänum som även omfattade, till 1552 Badene och Borga församlingar och sedan en kort tid Ballstorps församling. Från 1962 var den moderförsamling i pastoratet Kvänum, Norra Vånga, Edsvära, Jung, Öttum och Fyrunga. Församlingen införlivade 2002 Jungs, Fyrunga, Öttums, Norra Vånga och Edsvära församlingar. Den ingick därefter i Vara pastorat. Församlingen uppgick 2018 i Varabygdens församling.

Församlingskod var 147029.

Kyrkor 
Edsvära kyrka
Fyrunga kyrka
Jungs kyrka
Kvänums kyrka
Norra Vånga kyrka
Öttums kyrka

Se även
Kvänums socken

Källor 

Historiska församlingar i Skara stift
Indelningar i Vara kommun
Röd hundrova

Röd hundrova (Bryonia dioica) är en art i familjen gurkväxter. Det är en örtartad flerårig klätterväxt med spiralformade klängen. Blommorna är gulvita och sitter i klasar i bladvecken. Frukten är ett rött bär som är giftigt.

Synonymer

Bryonia acuta Desf.
Bryonia acuta var. sicula (Guss.) Fiori & Paol.
Bryonia cretica subsp. dioica (Jacq.) Tutin
Bryonia digyna Pomel
Bryonia ruderalis Salisbury nom. illeg.
Bryonia sicula Guss.

Referenser

Noter

Externa länkar
Den virtuella floran

Giftiga växter
Hundrovesläktet
Rö Växtindex
Basketdomare

En basketdomare är den person som dömer matcher i sporten basket. 

Vid varje match behövs två domare och i större ligor i till exempel Svenska basketligan, europeiska ligor och NBA har man tre domare.

Referenser 

Basket
Vårflamman

Vårflamman är en tidning som ges ut under kortegen i Borås. Den grundades 1937 och har sedan dess givits ut i 70 upplagor. Tidningen drivs av elever från Teknis (Sven Eriksonsgymnasiet) och har alltid varit mycket uppskattad. 2007 publicerades fem annonser i tidningen som senare fälldes av näringslivets etiska råd mot könsdiskriminerande reklam. Samtliga annonser hade tecknats av tidningens redaktion och i flertalet fall publicerats utan att företagen tillfrågats.

Svensk studentkultur
BKV Norrtälje

BKV Norrtälje är en fotbollsklubb i Norrtälje i Sverige, som bildades 1933. Laget spelar i röda tröjor och blåa byxor, och har flera säsonger i Sveriges tredjedivision bakom sig. Laget spelar 2015 i Division 2 Norra Svealand. Laget spelar på Norrtälje IP som tar in 750 åskådare. Klubben hette tidigare Bollklubben Vargarna, men namnet ändrades inför säsongen 1989.

Meriter
2013 vann BKV Div 3 Östra Svealand.
I Svenska cupen 2011 stod BKV Norrtälje för en jätteskräll när de slog ut Hammarby med 1-0 i andra omgången.

Kända spelare med ett förflutet i klubben

Bo Andersson (född 1968), "Super-Bo", före detta spelare på elitnivå i Sverige, huvudsakligen i Djurgårdens IF. Blev inför säsongen 2014 klar som ny sportchef Djurgårdens IF.
Markus Karlsson, f.d lagkapten i Djurgårdens IF och IF Brommapojkarna.
Mikael "Mille" Olsson, f.d målvakt i bland annat IF Brommapojkarna, sedermera målvaktstränare för Hammarby IF i Allsvenskan.
Robbin Sellin, född 1990, f.d svensk juniorlandslagsspelare som spelat i Allsvenskan med GIF Sundsvall och även representerat  Djurgårdens IF, IK Brage och IFK Mariehamn.
Tobias Lindström, spelade säsongen 2006 i IK Sirius, som då spelade i division 1, sedermera sportchef i BKV Norrtälje.

Externa länkar
Klubbens webbplats

Noter

Fotbollsklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1933
Sportklubbar i Norrtälje
Skånska gruvan

Skånska gruvan är en byggnad på Djurgården i Stockholm, med adress Rosendalsvägen 14. Byggnaden är blåmärkt av Stadsmuseet i Stockholm, vilket innebär "att bebyggelsen bedöms ha synnerligen höga kulturhistoriska värden".

Beskrivning

Skånska gruvan ritades av arkitekt Gustaf Wickman och uppfördes som utställningspaviljong till Stockholmsutställningen 1897. Utställare i Skånska gruvan var de skånska tegel- och sockerbruken, kalk- cement- och stenkolsindustrierna som gick samman i en gemensam skånsk paviljong för att synas mera på den stora utställningen. Förutom anknytningen till Skåne, fick Skånska gruvan sitt namn av en konstgjord gruva. 

Anläggningen var den stora publikmagneten som lockade drygt 70 000 besökare och gav byggnaden sitt nuvarande namn. Gruvutställningen har demonterats i etapper under 1900-talet och idag finns inget kvar. När utställningen var slut skänktes Skånska gruvan till Skansen som hade utställningsverksamhet fram till 1924. Då stängdes huset för att bli förråd för museisamlingar.

År 1977 brann huset ner, endast tegelmurarna återstod och en kulissfasad med blindfönster byggdes upp som ett provisorium. År 1999 fick Skansen möjlighet att påbörja renoveringen av den vackra byggnaden, som från och med hösten 2001 kunde användas av Skansens Byggnadsvård som informationslokal för allmänheten.

Noter

Källor
 Informationstavla på platsen

Externa länkar

Skansen: Skånska gruvan

Skansen
Byggnader och anläggningar på Djurgården
Byggnader ritade av Gustaf Wickman
Blåmärkta byggnader i Stockholm
Björnmaki

Björnmaki (Arctocebus calabarensis) är en art i däggdjursordningen primater som tillhör familjen lorier. Den är en av endast två arter i släktet Arctocebus. Den andra arten är guldbjörnmakin.

Artepitet i det vetenskapliga namnet syftar på utbredningsområdet vid staden Calabar i Nigeria.

Kännetecken
Björnmakin har orangegulaktig till brun färg på päls på ryggen och en gråaktig eller vit undersida. På pannan och ned mot nosen har den en vit rand. Den har kort svans, stora ögon och ett förkortat pekfinger, samt en speciellt utformad klo på varje fot som den använder till att putsa sin päls med. Den väger mellan 266 och 465 gram. Kroppslängden (huvud och bål) är 23 till 30,5 cm och den korta svansen är 4 till 10 cm lång.

Utbredning
Björnmakin finns i Afrika. Den lever i regnskog och i delvis uppodlade områden i Kamerun och Nigeria. Utbredningsområdet ligger mellan floderna Niger och Sanaga.

Levnadssätt
Björnmakin är nattaktiv och tillbringar sin mesta tid uppe i träden på omkring 5 meters höjd. Den rör sig långsamt och försiktigt bland grenarna medan den söker efter föda, ofta i gläntor och skogsbryn. I regionen är flera klätterväxter typiska. Dess diet består främst av insekter, särskilt larver, men den äter också en del frukter. Björnmakin samlar liksom sin släkting guldbjörnmakin oftast föda ensam. Hanarna har större revir än honorna och två till tre honor kan därför dela en del av sitt område med samma hane. Sociala band mellan hane och hona skapas genom ömsesidig putsning och ljud. Om honan är parningsvillig föds en enda unge efter ungefär 131 till 136 dagars dräktighet. Ungen föds som de flesta däggdjursungar ganska väl utvecklad och kan genast klänga sig fast i moderns päls. En hona kan få två ungar om året. Ungen diar sin mor i cirka 4 månader och efter 6 månader måste den lämna moderns revir. Könsmognaden infaller för båda kön efter 18 månader. Björnmakin blir i naturen 12 till 15 år gammal och i fångenskap kan den leva 18 till 20 år.

Referenser
Denna artikel är baserad på en översättning från engelska Wikipedia.

Källor till den engelska artikeln
Groves, C. (2005-11-16). Wilson, D. E., and Reeder, D. M. (eds). ed. Mammal Species of the World (3rd edition ed.). Johns Hopkins University Press. pp. 121–122.  
Montagna, W., Machida, H., and Perkins, E.M. 1966. The skin of primates XXXIII.: The skin of the angwantibo. American Journal of Physical Anthropology. Vol. 25, 277-290.

Noter

Externa länkar 
 Foto, ursprungligen från Arkive

Strepsirrhini
Däggdjur i etiopiska regionen
MSC Cruises

MSC Cruises är ett italienskt kryssningsrederi med huvudkontor i Neapel. Rederiet har därtill 45 lokala kontor i olika delar av världen. MSC Cruises ordnar kryssningar året runt i östra och västra Medelhavet och säsongskryssningar i Karibien, Nordeuropa, Atlanten, Sydamerika och Nordamerika, Sydafrika och Förenade Arabemiraten. 

MSC Cruises ingår i samma koncern som MSC Cargo, ett av världens största containerfraktfartyg. Ägare är den italienska familjen Aponte.

Externa länkar
MSC Cruises webbplats

 
Italienska rederier
Guldkatt

Guldkatt kan syfta på:

 Afrikansk guldkatt – ett mellanstort kattdjur som lever i regnskogarna i västra och centrala Afrika (Profelis aurata)
 Asiatisk guldkatt – en cirka 90 cm lång art i familjen kattdjur som lever i Sydöstasien (Catopuma temminckii)
 Borneoguldkatt – en av de minsta vilda kattarterna (Catopuma badia)
Georgios Chortatzis

Georgios Chortatzis född cirka 1550 i Rethymnon, död cirka 1610, var en grekisk dramatiker och författare.

Chortatzis var en av huvudrepresentanterna för den så kallade kretensiska renässansen.

Bibliografi (i urval) 

 Panória (herdespel)
 Erophilé 1637 (tragedi)
 Katzurbos (komedi)
 Erotókritos (dikt)

Grekiska författare
Grekiskspråkiga författare
Män
Avlidna 1610
Födda 1545
Personer i Grekland under 1500-talet
Personer i Grekland under 1600-talet
Chapter Two "2"

Chapter Two "2" är ett musikalbum av Chapter Two och utgivet 1994. Det är duon Nils Landgren och Johan Norbergs andra album i ordningen.

Låtlista
"Get Here" (Brenda Russell) – 4:21
"Song for Nils" (Johan Norberg) – 4:46
"Killing Me Softly" (Musik: Charles Fox – text: Norman Gimbel) – 4:28
"The Red Moped" (J. Norberg) – 3:30
"Moon Shadow" (Cat Stevens) – 2:40
"Like Someone in Love" (Musik: Jimmy Van Heusen – text: Johnny Burke) – 1:40
"Everything Happens to Me" (Musik: Matt Dennis – text: Tom Adair) – 3:46
"Waltz for Johanna" (J. Norberg) – 2:05
"Everything Must Change" (Benard Ighner) – 5:08
"Morning Song" (J. Norberg) – 2:28
"Birthday Dance" (J. Norberg) – 5:04

Chapter Two
Nils Landgren — sång, trombon, trumpet
Johan Norberg — gitarr, bakgrundssång, dragspel

Musikalbum 1989
Svenska musikalbum
Jazzalbum