kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Theodor Mundt

Theodor Mundt, född den 19 september 1808 i Potsdam, död den 30 november 1861 i Berlin, var en tysk skriftställare, gift med Klara Mundt. 

Mundt, som var universitetsbibliotekarie och professor i litteraturhistoria vid Berlins universitet, blev genom sina ungdomsarbeten en framstående medlem av den radikala författargruppen Das junge Deutschland. Han skrev flera romaner, av vilka Moderne Lebenswirren (1834) och Madonna (1835, en skildring av Charlotte Stieglitz) kan nämnas som exempel på den för epoken karakteristiska blandningen av poesi och publicistik. 

Träffande karaktärsteckningar utmärker hans litteraturkritiska arbeten, Kritische Wälder (1833), Die Kunst der deutschen Prosa (1837; 2:a upplagan 1843), Geschichte der Litteratur der Gegenwart (1842; 2:a upplagan 1853; "Historia öfver samtidens litteratur"), 
Allgemeine Litteraturgeschichte (3 band , 1846), Aesthetik (1845; ny upplaga 1868), även om också de bär en viss journalistisk prägel.

Mundt utgav även reseskildringar (Spaziergänge und Weltfahrten, 1838-1840; Völkerschau auf Reisen, 1840 med mera), karakteristiker (bland andra Machiavelli, 1851, flera arbeten över Frankrike under Napoleon III, Italien med mera), historiska romaner (Thomas Münzer, 1841, 3:e upplagan 1860; Robespierre, 1859 med flera) och så vidare.

Svenska översättningar
 Historia öfver samtidens litteratur: föreläsningar (Geschichte der Litteratur der Gegenwart) (öfversättning med tillagda noter af Carl Julius Lénström, Stockholm, 1844)
 Skildringar från Piemont och Rom 1859 (öfversättning [av Axel Krook] i sammandrag af "Skizzen aus Piemont und Rom", Göteborg, 1859)

Källor 

 

Tyska litteraturvetare
Tyska bibliotekarier
Universitetsbibliotekarier
Tyska professorer
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Tyska litteraturkritiker
Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Tyska reseskildrare
Tyska romanförfattare
Tyskspråkiga romanförfattare
Tyska författare under 1800-talet
Personer från Potsdam
Födda 1808
Avlidna 1861
Män
Ugglan
Nutida musik (tidskrift)

Nutida musik är en tidskrift som ges ut i fyra nummer per år av den svenska sektionen av Internationella samfundet för samtida musik (ISSM). Tidningen handlar främst om nutida konstmusik, ljudkonst, elektronisk musik och experimentell musik. I tidningen publiceras allt från essäer, reportage, kulturdebattartiklar och recensioner. Chefredaktörer är Magnus Bunnskog och Susanne Skog och ansvarig utgivare är violinisten George Kentros.

Tidskriften grundades 1957 av Sveriges Radio som programskrift för deras dåvarande konsertserie för ny musik. År 1989 beslöt Sveriges Radio att lägga ned utgivningen, men istället övertog den svenska sektionen av ISCM, initialt med stöd av Kungl. Musikaliska akademien, Statens Kulturråd och Sveriges Riksradio.

Många av samtidens främsta namn återfinns som skribenter, bland annat återfinns originaltexter av Igor Stravinsky, Karlheinz Stockhausen, György Ligeti och Iannis Xenakis.

Tidskriftens första chefredaktör var Ingvar Lidholm. Därefter har posten innehavits av bland många andra Christina Tobeck, Bo Rydberg, Bengt-Emil Johnsson, Henrik Karlsson och Andreas Engström.

Källor
Tidskrift.nu
tvs.se

Externa länkar
Officiell webbplats

Svenska musiktidningar
Svenskspråkiga tidskrifter
Tidskrifter startade 1957
Kristoffer Tamsons

Per Kristoffer Tamsons, född 3 december 1976 i Turinge församling i Stockholms län, är en moderat politiker och före detta trafiklandstingsråd/trafikregionråd 2014–2022 i Region Stockholm. Tamsons har en bakgrund som rådgivare inom politik, samhälle och kommunikation. Han var stabs- och planeringschef samt talskrivare hos statsminister Fredrik Reinfeldt i Statsrådsberedningen 2006–2012. Som tidigare trafikregionråd har Tamsons varit aktiv för en utbyggnad av tunnelbanan och att motverka fuskåkning i kollektivtrafiken .
 
Tamsons var 1999–2003 landstingsrådssekreterare i Stockholms läns landsting, där han bland annat arbetade nära trafiklandstingsrådet Elwe Nilsson. I samband med att Fredrik Reinfeldt valdes till partiordförande för Moderaterna blev han dennes talskrivare och omvärldsanalytiker. 

Under sin tid som medarbetare hos Reinfeldt ansågs Tamsons tillhöra den inre kärnan och var en av dem som medverkade till partiets omdaning till de "nya moderaterna" . På tidskriften Fokus lista över de 100 mest inflytelserika personerna i Sverige placerade sig Tamsons 2010 på plats 54 och 2011 på plats 57.

Tamsons började sin politiska bana i början av 1990-talet i Södertälje kommun. Under åren 2002-2007 var han kommunpolitiskt aktiv i Sundbybergs kommun och ledde där i valet 2006 Moderaterna till sitt bästa valresultat i modern tid samt den första borgerliga majoriteten på 87 år. 2006-2010 var Tamsons ersättare i riksdagen. Sedan valet 2010 är han ledamot av Stockholms läns landsting och därutöver varit styrelseledamot i flera kommunala bolag. 

2012 blev Kristoffer Tamsons seniorkonsult inom public affairs hos PR- och kommunikationsbyrån Hallvarsson & Halvarsson. Hösten 2013 utsågs Tamsons till valledare och kanslichef för Moderaterna i Stockholms läns landsting.   

Som trafikregionråd har Kristoffer Tamsons ofta figurerat i medierna och flera uttalanden har rönt mycket uppmärksamhet. Såväl 2017 som 2020 har han kallat ökningen av biljettkontroller i kollektivtrafiken för "sommarpresenter till de hederliga medborgarna i Stockholm" .

Referenser

Externa länkar 

Svenska moderater
Personer från Nykvarns kommun
Födda 1976
Levande personer
Män
Arvo, killen från framtiden

Arvo, killen från framtiden är en serie ungdomsböcker som handlar om Gustav Banér, Glufs kallad, som är spöke på fiktiva Losjö slott utanför Ludvika. Glufs är dömd att gå igen på slottet till dess han har utfört något stordåd som kan glädja hans förfäder. De enda som känner till att Glufs existerar är ungdomarna Peter (vars morfar är nattvakt på Losjö slott), Björn och Sigge. Tillsammans kan de dessutom locka till sig Arvo, killen från framtiden.

Serien skapades av Thea Oljelund och gavs ut av B. Wahlströms ungdomsböcker.

16 böcker gavs ut mellan 1974 och 1983.

Lista över personer 
 Gustav (Glufs) Banér - Spöket på Losjö slott, dömd att gå igen till dess han utfört något stordåd
 Peter
 Björn
 Sigge
 Arvo - En besökare från år 4000, ständigt med nya uppfinningar som kan hjälpa ungdomarna och spöket med gåtorna och mysterierna.
 Greven och Grevinnan - Ägare till Losjö slott
 August - Peters morfar. Före detta hypokondrisk polis, numer nattvakt på Losjö slott.

Lista över böcker 
 Spöket på Losjö (1974)
 Det mystiska tefatet (1975)
 Spöket tappar huvudet (1976)
 Spöket ser i syne (1976)
 Spöket spökar ut sig (1977)
 Spöket sätter sprutt (1977)
 Spöket får spader (1977)
 Spöket blir varulv (1978)
 Spöket får pippi (1978)
 Spöket får en chock (1979)
 Spöket spelar vampyr (1980)
 Spöket får guldfeber (1980)
 Spöket tänder till (1981)
 Spöket som jätteråtta (1981)
 Spöket går igen (1982)
 Spöket gräver ner sig (1983)

Bokserier
B. Wahlströms bokförlag
Svensk ungdomslitteratur
Verk av Thea Oljelund
Gunilla Andrén

Gunilla Andrén, född 25 september 1961, är en svensk före detta friidrottare (medeldistans) som tävlade för klubben Spårvägens IF.

Personliga rekord 
 800 meter - 2.03,94 (Stockholm 2 juli 1985)
 1 500 meter - 4.14,02 (Stockholm 1 juli 1986)
 3 000 meter - 9.47,73 (Stockholm 29 september 1985)

Källor

Sverigebästa Födelsedatum, personliga rekord (läst 2012-08-24)

Referenser

Externa länkar 

Kvinnor
Födda 1961
Levande personer
Svenska medeldistanslöpare
Svenska mästare i medeldistanslöpning
Svenska idrottare under 1900-talet
Annika Ericson

Annika Ericson, född 4 augusti 1960,  är en svensk före detta friidrottare (medeldistans) som tävlade för klubben IFK Lidingö.

Personliga rekord
800 meter 2.03,79 (Stockholm 22 augusti 1987)
1 000 meter 2.45,89 (Stockholm 15 september 1983)
1 500 meter 4.11,59 (Rom 3 september 1987)
1 engelsk mil 4.41,74 (Malmö 8 augusti 1988)
2 000 meter 6.21,3 (Stockholm 2 augusti 1989)

Källor

Sverigebästa Personliga rekord (läst 2012-08-20)

Referenser

Externa länkar 

Kvinnor
Födda 1960
Levande personer
Svenska medeldistanslöpare
Svenska mästare i medeldistanslöpning
Svenska idrottare under 1900-talet
Friidrottare i IFK Lidingö
Katharina Sävestrand-Jönnå

Katharina Sävestrand-Jönnå (Jönnå fram till 1981), född 12 juni 1958,  är en svensk före detta friidrottare (medeldistans) som tävlade för ett antal klubbar: Kongahälla AIK, Göteborgs KvIK, Linköpings GIF samt IK Vikingen. Hon utsågs år 1982 till Stor Grabb/tjej nummer 329.

Personliga rekord 

800 meter - 2.05,83 (Stockholm 29 augusti 1981)
1 000 meter - 2.46,6 (Göteborg 8 september 1981)
1 500 meter - 4.13,50 (Stockholm 28 juli 1982)
1 engelsk mil - 4.39,65 (Stockholm 8 juli 1981)
3 000 meter - 9.27,39 (Göteborg 23 juli 1982)

Källor

Sverigebästa Personliga rekord, födelsedatum (läst 2012-08-20)
friidrott.se:s Stora Grabbar-sida
Stora grabbars märke

Kvinnor
Födda 1958
Levande personer
Svenska medeldistanslöpare
Svenska mästare i medeldistanslöpning
Svenska idrottare under 1900-talet
Spöket får guldfeber

Spöket får guldfeber är den tolfte boken i den fristående Arvo, killen från framtiden-serien. Boken är skriven av Thea Oljelund 1980. Den utgavs av B. Wahlströms bokförlag. Omslaget ritades av Rolf Emne.

Bokserier
Svensk ungdomslitteratur
Böcker utgivna på B. Wahlströms bokförlag
Verk av Thea Oljelund
Skönlitteratur 1980
Spöket spelar vampyr

Spöket spelar vampyr är den elfte boken i den fristående Arvo, killen från framtiden-serien. Boken är skriven av Thea Oljelund 1980. Den utgavs av B. Wahlströms bokförlag. Omslaget ritades av Rolf Emne.

Bokserier
B. Wahlströms bokförlag
Svensk ungdomslitteratur
Angela Persson

Angela Persson, född 21 juni 1962, är en svensk före detta friidrottare (medeldistans) som tävlade för klubben IF Göta.

Personliga rekord
 800 meter - 2.04,36 (Stockholm 4 juli 1983)
 1 000 meter - 2.49,44 (Stockholm 17 juli 1984)
 1 500 meter - 4.25,6 (Karlstad 21 augusti 1979)

Källor 
 
 Sverigebästa Personliga rekord, födelsedatum (läst 2012-08-20)

Kvinnor
Födda 1962
Levande personer
Svenska medeldistanslöpare
Svenska idrottare under 1900-talet
Spöket får en chock

Spöket får en chock är den tionde boken i den fristående Arvo, killen från framtiden-serien. Boken är skriven av Thea Oljelund 1979. Den utgavs av B. Wahlströms bokförlag. Omslaget ritades av Rolf Emne.

Bokserier
Svensk ungdomslitteratur
Böcker utgivna på B. Wahlströms bokförlag
Spöket får pippi

Spöket får pippi är den nionde boken i den fristående Arvo, killen från framtiden-serien. Boken är skriven av Thea Oljelund 1978. Den utgavs av B. Wahlströms bokförlag. Omslaget ritades av Rolf Emne.

Bokserier
B. Wahlströms bokförlag
Svensk ungdomslitteratur
Zhenjiang

Zhenjiang, tidigare stavat Chinkiang, är en stad på prefekturnivå i Jiangsu-provinsen, Kina. Den ligger omkring 68 kilometer öster om provinshuvudstaden Nanjing. Staden har alltid varit en viktig knutpunkt i trafiken mellan Yangtze-floden och Kejsarkanalen.

Namn
Staden har tidigare varit känd under en rad namn, bland annat Jingkou 京口 (eller Chingkow) och Jingjiang 京江 (även stavat Chingkiang).

Historia
Zhenjiangs historia kan spåras tillbaka till 700 f.Kr. då staden var ett säte för olika feodala domäner under Zhoudynastin. Staden var därefter centrum för flera olika lokala administrativa enheter. Zhenjiang blev en betydande handelsstad under Suidynastin, då den kopplades samman med den ekonomiskt viktiga Kejsarkanalen. 

Zhenjiang nådde sin höjdpunkt under Songdynastin, då den producerade siden, satäng och silvervaror åt kejsarhovet. Det var också här som ämbetsmannen och vetenskapsmannen Shen Kuo tillbringade flera av sina sista år i tillbakadragenhet.

Zhenjiang led svårt från striderna under det Första opiumkriget (1839-1842), då den erövrades av britterna i "slaget om Chinkiang" den 21 juli 1842. Staden blev åter stridsskådesplats under Taipingupproret 1850-1864. På 1850-talet inledde staden en ekonomisk nedgång då den avskars från den Kejserliga kanalen.

Efter Kinas (Qingdynastin) nederlag i det andra opiumkriget 1856-60 blev Zhenjiang en fördragshamn och blev känd som Chinkiang.

Den amerikanska författarinnan Pearl S. Buck (1892–1973), som skrev romaner om Kina och vann Nobelpriset i litteratur, bodde i Zhenjiang med sina missionärsföräldrar till hon blev 18, och undervisade också där. Hennes barndomshem är bevarat.

I och med att Chiang Kai-shek gjorde Nanking till Republiken Kinas huvudstad 1928 blev också Zhenjiang Jiangsu-provinsens huvudstad, vilket den förblev fram till 1949, då Peking åter blev huvudstad och Nanking återfick sin roll som provinshuvudstad.

Administrativ indelning
Zhenjiang består av tre stadsdistrikt och tre städer på häradsnivå:

Klimat
Genomsnittlig årsnederbörd är  millimeter. Den regnigaste månaden är juli, med i genomsnitt  mm nederbörd, och den torraste är januari, med  mm nederbörd.

Vänorter
 Kurashiki, Japan  
 Tsu, Japan (1984)  
 Tempe, USA (1989) 
 Lac-Mégantic, Kanada (1995) 
 İzmit, Turkiet (1996)
 Londrina, Brasilien (1997)
 Iksan, Sydkorea (1998)
 Mannheim, Tyskland (2004)
 Kiskoros, Ungern

Referenser

Externa länkar
Jiangsu.net

WP:Projekt Kina
Spöket blir varulv

Spöket blir varulv är den åttonde boken i den fristående Arvo, killen från framtiden-serien. Boken är skriven av Thea Oljelund 1978. Den utgavs av B. Wahlströms bokförlag. Omslaget ritades av Rolf Emne.

Bokserier
Svensk ungdomslitteratur
Böcker utgivna på B. Wahlströms bokförlag
Skönlitteratur 1978
Spöket ser i syne

Spöket ser i syne är den fjärde boken i den fristående Arvo, killen från framtiden-serien. Boken är skriven av Thea Oljelund 1976. Den utgavs av B. Wahlströms bokförlag. Omslaget ritades av Rolf Emne.

Bokserier
Svensk ungdomslitteratur
Böcker utgivna på B. Wahlströms bokförlag
Skönlitteratur 1976
Verk av Thea Oljelund
Spöket tänder till

Spöket ser i syne är den trettonde boken i den fristående Arvo, killen från framtiden-serien. Boken är skriven av Thea Oljelund 1981. Den utgavs av B. Wahlströms bokförlag. Omslaget ritades av Rolf Emne.

Bokserier
Svensk ungdomslitteratur
Böcker utgivna på B. Wahlströms bokförlag
Skönlitteratur 1981
Verk av Thea Oljelund
André Bloc

André Bloc, född 23 maj 1896 i Alger i Algeriet, död 8 november 1966 i New Delhi i Indien, var fransk arkitekt, skulptör och målare. Som grundare av konstnärssammanslutningen Groupe Espace 1951 arbetade han för en funktionell samverkan mellan måleri, skulptur och arkitektur med utgångspunkt i den nonfigurativa konsten.

Biografi

Han flyttade till Frankrike 1898, där han fram till 1920 utbildade sig till ingenjör och därefter arbetade i motor- och turbinfabriker.

År 1921 träffade han Le Corbusier, som kom att påverka hans karriär på så sätt, att han flyttade sitt intresse till arkitekturen. Han blev 1922 generalsekreterare för tidskriften Science et Industrie och ett år senare även för tidskriften Revue de l'Ingénieur. År 1924 grundade han tidskriften Revue génèral du caoutchouc, för att 1930 starta den välkända och fortfarande utgivna tidskriften L'Architecture d'Aujourd'hui, som han ledde under ett flertal år.

Från och med 1940 började Bloc intressera sig för skulptur och skapade sina första stora verk i Paris mellan åren 1949 och 1956. Han startade också nya tidskrifter inom detta område såsom Art d'Aujourd'hui. År 1951 bildade han tillsammans med flera andra artister Groupe Espace, vars mål var att sammanföra idealen av konstruktivism och neoplasticism till urbanism och den sociala arenan. Konstnärer och urbanister som Jean Dewasne, Etienne Bothy, Jean Gorin, Félix Del Marle, Edgard Pillet, Victor Vasarely och Nicolas Schöffer var medlemmar i gruppen, vilken betraktade arkitektur, måleri, skulptur och konst i allmänhet som ett socialt fenomen.

År 1952 färdigställdes projektet och byggandet av Bellevuehuset på Meudon. Från och med då och fram till sin död 1966 arbetade Bloc främst som skulptör och dekoratör. År 1959 deltog han i Documenta II i Kassel. 

Bloc har utfört flera skulpturer, bland andra sådana i Teheran, Nice, Jacksonville och Dakar. Han är framför allt känd för mosaiker och glasmålningar i en nonfigurativ, strängt geometrisk stil samt abstrakta skulpturer präglade av vital uttrycksfullhet.

Källor
Bra Böckers lexikon, 1973

Födda 1896
Avlidna 1966
Män
Franska arkitekter under 1900-talet
Franska skulptörer under 1900-talet
Personer från Alger
Blekvide

Blekvide (Salix hastata) är en växtart i familjen videväxter.

Externa länkar 
 Den Virtuella Floran

Videväxter
Bl Växtindex
Israel Houghton

Israel Houghton, född 19 maj 1971, är en amerikansk lovsångsledare och gospelsångare. Han jobbar som lovsångsledare i Lakewood church i Houston, Texas och är frontman för bandet Israel & New Breed.

Sedan debuten 1997 har han släppt flera album, både som soloartist och tillsammans med New Breed.
Houghton har också samarbetat med flera artister, däribland Alicia Keys, Kirk Franklin, Michael W. Smith och Planetshakers.

Houghton har gjort en spelning i Sverige, på Cirkus i Stockholm den 14 maj 2011.

Diskografi 
 1997 – Whisper It Loud
 2001 – New Season (med New Breed)
 2002 – Real (med New Breed)
 2004 – Live from Another Level (med New Breed)
 2005 – Alive in South Africa (med New Breed)
 2006 – A Timeless Christmas (med New Breed)
 2007 – A Deeper Level (med New Breed)
 2009 – The Power of One
 2010 – Love God, Love People
 2012 – Jesus at the Center (med New Breed)
 2015 – Covered: Alive in Asia (med New Breed)

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Amerikanska sångare
Män
Födda 1971
Levande personer
Pseudoscaphirhynchus fedtschenkoi

Pseudoscaphirhynchus fedtschenkoi är en art av familjen störfiskar som finns i Syr-Darjafloden i Kazakstan, Tadzjikistan och Uzbekistan. Den är utrotningshotad, eventuellt redan utdöd.

Utseende 
Arten är en avlång fisk med lång, spetsig och spadlikt tillplattad nos. Färgen är grå till svart på ovansidan, vit på buken. Kroppen är täckt av benplåtar med små benknölar mellan plåtarna. Ryggfenan har 27 till 36 mjukstrålar, analfenan 19 till 22. Arten är liten, blir inte mer än 65 cm lång.

Vanor 
Pseudoscaphirhynchus fedtschenkoi föredrar grumligt, strömmande vatten. Även om den tidigare även levde i den bräckta (numera hypersalina) Aralsjön, har den numera anpassat sig till ett rent sötvattensliv. Den livnär sig på bottendjur, främst vattenlevande insektslarver.

Fortplantning 
Arten leker i slutet av april i områden med snabb ström och stenig botten. Under leken kan honan lägga upp till 3 800 ägg.

Utbredning 
Numera finns arten endast i Syr-Darjafloden, i den mån den fortfarande finns kvar. Tidigare fanns den också i Aralsjön innan flodregleringar och sjöns drastiska förminskning kraftigt ökade dess salthalt och stängde ute stören från det området.

Status 
IUCN har klassificerat Pseudoscaphirhynchus fedtschenkoi som akut hotad ("CR", underklassificering "C2a(i,ii)"), och farhågor finns att den redan är utdöd (senaste fångstuppgifter är från slutet av 1960- till början av 1970-talet). Främsta orsak är Aralsjöns ovannämnda minskning, men vattenföroreningar spelar också en roll. Dessutom har kanalbyggen minskat grumligheten i floden, vilket haft en negativ effekt på arten.

Referenser 

Störartade fiskar
Pseudoscaphirhynchus
Gregor Aronowitsch

Carl Gregor Aronowitsch, född den 10 oktober 1911 i Stockholm, död där den 19 augusti 1989, var en svensk konsthistoriker och konsthandlare. Han var son till bankdirektör Martin Aronowitsch och grevinnan Irma Taube samt halvbror till galleristen William Aronowitsch. 

Aronowitsch bedrev konststudier i Frankrike 1931–1932. Han blev filosofie licentiat i Uppsala 1943 och styrelseledamot i familjeföretaget Bukowskis 1938. Aronowitsch började arbeta vid företaget 1944 och var dess verkställande direktör 1953–1980. Därefter var han konsult för Sotheby Parke Bernet 1981–1983. Aronowitsch var ordförande för Sveriges Konst- och Antikhandlarförening 1963–1978. Därefter blev han föreningens hedersordförande. Aronowitsch blev riddare av Vasaorden 1965.

Källor 

 
 Riddare och Ledamöter av Kungl. Vasaorden i Sveriges statskalender 1969
 
 

Svenska konsthistoriker
Riddare av Vasaorden
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Näringslivspersoner från Stockholm
Födda 1911
Avlidna 1989
Män
Mondorf-les-Bains

Mondorf-les-Bains (luxemburgska: Munneref, tyska: Bad Mondorf) är en kommun och ort i kantonen Remich i sydöstra Luxemburg. 2011 hade kommunen 4 447 invånare. Det är en kurort och Luxemburgs enda kasino (Casino 2000, öppnat 1983) finns där.

I andra världskrigets slutskede inrättade amerikanska myndigheter i lyxhotellet Palace Hotel i Mondorf-les-Bains krigsfångelägret Camp Ashcan, där bland andra Hermann Göring, Joachim von Ribbentrop, Wilhelm Keitel och Karl Brandt internerades. Hotellbyggnaden revs 1988 för att ge plats åt en modern spa-anläggning.

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Orter i Grevenmacher
Luxemburgs kommuner
Gränsorter i Europa
Daggvide

Daggvide (Salix daphnoides) är en växtart i familjen videväxter. 

Daggvidebuskanar kan bli upp till fem meter höga och får en blåaktig färg på kvistarna. Bladen är smala med vasstandade blad. Den förekommer främst i Mellaneuropa. I Sverige är den inplanterad och förekommer förvildad vid Klarälven och två lokaler i Dalarna, i övrigt som trädgårdsväxt.

Artens västligaste naturliga population förekommer i Pyrenéerna. Den största populationen hittas från östra Frankrike och norra Italien till norra Balkanhalvön och västra Ryssland. I Storbritannien och Norden är daggvide troligtvis introducerad. I några stater är växten lokalt begränsat, bland annat i Tjeckien i Beskiderna. Daggvide växer i låglandet och i bergstrakter upp till 2000 meter över havet.

Växten hittas oftast vid vattendrag och ibland tillsammans med lavendelvide (Salix elaeagnos) och/eller klådris (Myricaria germanica). Arten används för att ge sanddyner vid kuster mer stadighet. Bark från daggvide brukas i medicinen.

Lokala bestånd hotas av landskapsförändringar. IUCN listar arten på grund av den stora utbredningen som livskraftig (LC).

Referenser

Noter

Externa länkar 
 
 Den Virtuella Floran

Videväxter
Da Växtindex