kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bandad myrfågel

Bandad myrfågel (Dichrozona cincta) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Bandad myrfågel är en knubbig myrfågel med kort stjärt, som en mycket liten kompakt trast. Namnet kommer av två breda gräddfärgade vingband som ger den ett bandat utseende. Den är i övrigt brun ovan, vitaktig under, med grått ansikte och svarta streck på bröstet. Sången består av en långsam serie med stigande visslingar, avgivna ungefär en per sekund.

Utbredning och systematik 
Fågeln placeras som enda art i släktet Dichrozona och  förekommer från sydöstra Colombia till östra Peru, nordvästra Bolivia och nordvästra och södra Amazonområdet i Brasilien. Den behandlas antingen som monotypisk eller delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Dichrozona cincta cincta – östra Colombia, södra Venezuela och nordvästra Brasilien
 Dichrozona cincta stellata – östra Ecuador och västra Brasilien
 Dichrozona cincta zononota – västcentrala Brasilien och norra Bolivia

Levnadssätt 
Bandad myrfågel är en skogslevande fågel. Där ses den promenera omkring på marken med en udda guppande gångstil, likt en duva. Den hoppar upp på liggande trädstammar och lågt hängande grenar eller sparkar runt bland torra löv för att hitta föda.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Östandinsk myrfågel

Östandinsk myrfågel (Drymophila caudata) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Östandinsk myrfågel är en 14–16 cm lång långstjärtad myrfågel. Hjässan och främre delen av ovansidan är svart med vita streck hos hanen, kanel- eller rostbruna hos honan. Hanen skiljer sig från strimmig myrfågel genom längre och ljusare stjärt utan fkäckar, streckad strupe och kraftigare streckning ovan.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i östra Anderna i Colombia (Santander söderut till Caquetá and Huila). Tidigare behandlades santamartamyrfågel (D. hellmayri), venezuelamyrfågel (D. klagesi) samt strimhuvad myrfågel (D. striaticeps) alla som en del av caudata, som då kallades långsjärtad myrfågel.

Status 
IUCN kategoriserar arten som nära hotad. Den tros ha en liten och fragmenterad världspopulation och minskar sannolikt i antal.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Strimmig myrfågel

Strimmig myrfågel (Drymophila devillei) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Strimmig myrfågel delas in i två underarter:
 Drymophila devillei devillei – förekommer i södra och centrala Colombia till östra Peru, norra Bolivia, sydvästra Amazonområdet i Brasilien
 Drymophila devillei subochracea – förekommer i södra och centrala Amazonområdet i Brasilien och nordöstra Bolivia (nordöstra Santa Cruz)

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Rostmyrfågel

Rostmyrfågel (Drymophila ferruginea) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart i sydöstra Brasilien (sydöstra Bahia till norra Santa Catarina, Minas Gerais, São Paulo). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Brasilien
Roststjärtad myrfågel

Roststjärtad myrfågel (Drymophila genei) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart i sydöstra Brasilien (sydöstra Minas Gerais, södra Espírito Santo och Rio de Janeiro). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Brasilien
Gråstjärtad myrfågel

Gråstjärtad myrfågel (Drymophila malura) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i sydöstra Brasilien, sydöstra Paraguay och nordöstra Argentina (Misiones). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Ockragumpad myrfågel

Ockragumpad myrfågel (Drymophila ochropyga) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i sydöstra Brasilien (sydöstra Bahia till Espírito Santo, Minas Gerais, São Paulo). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Noter

Externa länkar 

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Paranámyrfågel

Paranámyrfågel (Drymophila rubricollis) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i sydöstra Brasilien, östligaste Paraguay och nordöstra Argentina (Misiones). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Fjällig myrfågel

Fjällig myrfågel (Drymophila squamata) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Fjällig myrfågel är en medelstor långstjärtad myrfågel. Hanen är tydligt tecknad med svart ovansida täckt av vita fläckar och ljus streckad undersida. Stjärten är tvärbandad. Honan har ett liknande mönster men är ljusbrun istället för svart och har beigefärgade fläckar.

Utbredning och systematik 
Fjällig myrfågel delas in i två underarter:
 Drymophila squamata squamata – förekommer i östra Brasilien (östra Alagoas och östra Bahia)
 Drymophila squamata stictocorypha – förekommer i sydöstra Brasilien (östra Minas Gerais till nordöstra Santa Catarina)

Levnadssätt 
Fjällig myrfågel hittas i undervegetation i skogsområden med täta klängväxter.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Sotmyrvireo

Sotmyrvireo (Dysithamnus leucostictus) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Sotmyrvireon är en liten (12–13 cm) och kortstjärtad myrfågel med skilda dräkter mellan könen. Hanen är mörkgrå, svartast på bröstet, med vita spetsar och kanter på vingtäckarna. Honan är rödbrun ovan, undertill grå med vita streck, dock ingen streckning på nedre delen av buken. Övergumpen är rödbrun. Hanen liknar grå myrvireo, men är större och enhetligt mörk ovan och under. Sången består av en högljudd serie visslande toner som faller i tonhöjd.

Utbredning och systematik 
Sotmyrvireo delas in i två distinkta underarter med följande utbredning:
 Dysithamnus leucostictus leucostictus - Andernas östsluttning från Colombia till nordligaste Peru (Cajamarca)
 Dysithamnus leucostictus tucuyensis – kustnära bergstrakter i norra Venezuela (Falcón och Lara till Monagas)

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Grå myrvireo

Grå myrvireo (Dysithamnus mentalis) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Myrvireor påminner som namnet avslöjar om vireor, med rätt kraftig näbb och kort stjärt. Hane grå myrvireo har grått på ansiktet och bröst med en bred mörk mask över ögat. Honan har rostfärgad hjässa och rätt färglöst ansikte och bröst med en vitaktig ögonring.

Utbredning och systematik 
Grå myrvireo har ett mycket stort utbredningsområde, från södra Mexiko genom Centralamerika till nordöstra Argentina i Sydamerika. Den delas in i hela 18 underarter med följande utbredning:
 Dysithamnus mentalis septentrionalis – Atlantsluttningen i södra Mexiko (Campeche, Chiapas) till västra Panama
 Dysithamnus mentalis suffusus –östra Panama (Darién) och nordvästra Colombia (norra Chocó och norra Antioquía)
 Dysithamnus mentalis extremus – västra Anderna och centrala Andernas västsluttning i Colombia
 Dysithamnus mentalis aequatorialis – Stillahavssluttningen i västra Ecuador och nordvästligaste Peru (Tumbes)
 Dysithamnus mentalis viridis – bergstrakter i norra Colombia och norra Venezuela
 Dysithamnus mentalis cumbreanus – kustnära berg i norra Venezuela (Falcón och Lara till norra Sucre)
 Dysithamnus mentalis oberi – Tobago
 Dysithamnus mentalis andrei – nordöstra Venezuela (södra Sucre till nordöstra Bolivar); Trinidad
 Dysithamnus mentalis ptaritepui – tepuier i södra Venezuela (Ptari-Tepui och Sororopán-Tepui)
 Dysithamnus mentalis spodionotus – södra Venezuela (södra Bolívar, Amazonas) och norra Brasilien (Roraima)
 Dysithamnus mentalis semicinereus – Anderna i västra delen av centrala Colombia
 Dysithamnus mentalis napensis – sydligaste Colombia till nordligaste Peru (norra Amazonas)
 Dysithamnus mentalis tambillanus – Andernas östsluttning i norra och centrala Peru
 Dysithamnus mentalis olivaceus – Andernas östsluttning i Peru (Pasco till Cusco och västra Madre de Dios)
 Dysithamnus mentalis tavarae – sydöstra Peru (sydöstra Madre de Dios) till centrala Bolivia
 Dysithamnus mentalis emiliae – nordöstra Brasilien (sydöstra Pará, norra Maranhão, Ceará och Pernambuco, Alagoas)
 Dysithamnus mentalis affinis – nordostligaste Bolivia och centrala Brasilien
 Dysithamnus mentalis mentalis – sydöstra Brasilien (Bahia) till östra Paraguay och nordöstra Argentina

Levnadssätt 
Grå myrvireo hittas i fuktiga skogar i tropiska låglänta områden och förberg. Där ses den i öppen undervegetation, vanligen enstaka eller i par men ibland tillsammans med kringvandrande artblandade flockar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen en halv miljon till fem miljoner vuxna individer.

Bilder

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Svart myrvireo

Svart myrvireo (Dysithamnus occidentalis) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Svart myrvireo är en knubbig myrfågel med en kroppslängd på 15 cm. Hanen är skiffersvart ovan, undertill ljusare. Vingarna är brunsvarta med två vitprickiga vingband. En ljus fläck mellan skuldrorna är ofta dold. Honan har kastanjebrun hjässa och rygg, medan vingar och stjärt är sotfärgade. De dubbla vingbanden är mer beigefärgade. Lätet är en mörk och guttural skällande seire med tre till fyra snabba stavelser: "JEER-deer-dur" eller "JEER-deer-dur-dr". Även korta visslande "peeur" hörs. Ett läte som möjligen kan vara sången beskrivs som "du-du-du-duAYY".

Utbredning och systematik 
Svart myrvireo delas in i två underarter med följande utbredning:
 Dysithamnus occidentalis occidentalis – förekommer i Andernas Stillahavsslutning i sydvästra Colombia och norra Ecuador (Carchi)
 Dysithamnus occidentalis punctitectus – förekommer Andernas östsluttning i Ecuador (västra Napo och Morona Santiago)

Status och hot 
Svart myrvireo har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 7 300 och 8 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den som nära hotad (NT).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Blygrå myrvireo

Blygrå myrvireo (Dysithamnus plumbeus) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Blygrå myrvireo är en liten (12,5 cm) och knubbig enhetligt färgad myrfågel. Hanen är skiffergrå, på bröstet mörkare, med vitt på vingknogen och täckarspetsarna. Honan är olivbrun ovan, med beigevita istället för vita teckningar på vingen. Strupen är vitaktig och på nedre delen av buken och undergumpen är den ockrafärgad. Lätet består av två till tre sekunder långa serier med cirka tio melankoliska visslingar, stigande i inledningen och sedan avtagande.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i sydöstra Brasilien (södra Bahia till östra Minas Gerais och norra Rio de Janeiro). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Dysithamnus plumbeus har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 2 500–10 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust. Den är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som sårbar (VU).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Brasilien
Fläckhuvad myrvireo

Fläckhuvad myrvireo (Dysithamnus puncticeps) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från sydöstra Costa Rica till västra Colombia och nordvästra Ecuador. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Fläckbröstad myrvireo

Fläckbröstad myrvireo (Dysithamnus stictothorax) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Fläckbröstad myrvireo är en liten (12 cm), knubbig och prydligt tecknad myrfågel. Ovansidan är olivgrön, vingarna sotfärgade med vita fläckar på täckarna. Huvudet är grått med ett otydligt streck bakom ögat format av vita prickar. Underisdan är ljusgul, strupen vitaktig och på bröstet syns grå fläckar. Honan skiljer sig från hanen genom rostfärgad, ej grå hjässa. Sången består av en serie med ljudliga accelererande melodiska toner, jämfört med grå myrvireo längre, mindre plötsligt och mer sammanhängande. Även ett frågvist "wurr" hörs som ofta upprepas.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i sydöstra Brasilien (östra Minas Gerais i Paraná) och nordöstra Argentina (Misiones). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som nära hotad (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Strimhuvad myrvireo

Strimhuvad myrvireo (Dysithamnus striaticeps) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Centralamerika i sydöstligaste Honduras, östra Nicaragua och Costa Rica. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Rostryggig myrvireo

Rostryggig myrvireo (Dysithamnus xanthopterus) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i kustnära bergsområden i sydöstra Brasilien (Rio de Janeiro till Paraná). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Svarthuvad myrsmyg

Svarthuvad myrsmyg (Formicivora erythronotos) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Svarthuvad myrsmyg är en 11,5 cm lång distinkt tecknad myrsmyg i svart och rostrött. Hanen är sotsvart med roströd till kastanjebrun rygg. Vingarna är svarta med tre smala vita vingband. Även flankerna är vita, men detta är ofta dolt. Näbben är smal och svart. Honan liknar hanen, men det sotsvarta är ersatt av olivbrunt, på undersidan mer beige. Sången består av en tre sekunder lång serie med låga "tchóup". Även ljusa "tcheek" och mjuka spinnande ljud hörs.

Utbredning och status 
Fågeln förekommer lokalt i låglänta områden i sydöstra Brasilien (östra São Paulo och Rio de Janeiro). IUCN kategoriserar arten som starkt hotad.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Myrfåglar
Endemiska fågelarter i Brasilien
Fåglar i neotropiska regionen
Vitrandad myrsmyg

Vitrandad myrsmyg (Formicivora grisea) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Vitrandad myrsmyg delas in i nio underarter:
 Formicivora grisea rufiventris – förekommer i östra Colombia och södra Venezuela 
 Formicivora grisea grisea – förekommer i Guyanaregionen samt östra Brasilien

Vitbrynad myrsmyg (F. intermedia) behandlades tidigare som en del av vitrandad myrsmyg, men urskiljs numera vanligen som egen art.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Smalnäbbad myrsmyg

Smalnäbbad myrsmyg (Formicivora iheringi) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i det inre östra Brasilien (östra Bahia och nordöstra Minas Gerais). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Referenser

Externa länkar 

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Brasilien
Formicivora littoralis

Formicivora littoralis ("restingamyrsmyg", officiellt svenskt trivialnamn saknas) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar. Den förekommer endast i kustnära sydöstra Brasilien (Rio de Janeiro) och angränsande öar. Fågeln behandlas ofta som underart till serramyrsmyg (Formicivora serrana). IUCN kategoriserade arten tidigare som starkt hotad, men sedan 2016 erkänner de inte littoralis som fullgod art, varför den inte längre placeras i någon hotkategori.

Referenser

Externa länkar 

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Svartbukig myrsmyg

Svartbukig myrsmyg (Formicivora melanogaster) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Svartbukig myrsmyg är en liten myrfågel med lång stjärt och karakteristisk fjäderdräkt. Hanen är gråbrun ovan och svart under, med tydligt vitt ögonbrynsstreck, vita vingband och vitspetsad stjärt. Honan är istället brun ovan med vitaktig strupe och beigefärgad undersida. Sången består av upprepade nasala "tjew".

Utbredning och systematik 
Svartbukig myrsmyg delas in i två underarter:
 F. m. bahiae – nordöstra Brasilien (öster Maranhão till norra Bahia och västra Pernambuco)
 F. m. melanogaster – centrala Brasilien till sydöstra Bolivia och längst i norra Paraguay

Levnadssätt 
Svartbukig myrsmyg hittas i undervegetation i lövskog eller caatingabuskmarker. Där slår den ibland följe med kringvandrande artblanadade flockar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Rostryggig myrsmyg

Rostryggig myrsmyg (Formicivora rufa) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Rostryggig myrsmyg är en liten myrfågel med lång stjärt. Hanen är varmt rostbrun ovan och svart under, med brunaktiga flanker och vitt ögonbrynsstreck. Hoinan är streckad på ansikte och bröst. Sången består av ett utdraget skallrande ljud.

Utbredning och systematik 
Rostryggig myrsmyg delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Formicivora rufa urubambae – förekommer lokalt i foten av Anderna i östra Peru (San Martín och Cusco)
 Formicivora rufa chapmani – förekommer i södra Surinam och öst-centrala Brasilien
 Formicivora rufa rufa – förekommer i Amazonområdet i Brasilien, sydöstra Peru, östra Bolivia och Paraguay

Levnadssätt 
Rostryggig myrsmyg hittas i savann och gräsmarker med spridda buskar och träd.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Serramyrsmyg

Serramyrsmyg (Formicivora serrana) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Serramyrsmyg förekommer i bergstrakter i sydöstra Brasilien och delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Formicivora serrana serrana – östra Minas Gerais och närliggande Espírito Santo
 Formicivora serrana interposita – nordvästra Rio de Janeiro och angränsande sydöstra Minas Gerais
 Formicivora serrana littoralis – kustnära Rio de Janeiro

Tidigare urskildes underarten littoralis som den egna arten "restingamyrsmyg" och vissa gör det fortfarande.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Brasilien
Vattrad myrtörnskata

Vattrad myrtörnskata (Frederickena unduligera) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Vattrad myrtörnskata delas in i tre underarter:
 F. u. unduligera – förekommer i nordvästra Amazonområdet i Brasilien kring övre delen av floden Negro
 F. u. diversa – förekommer i östra Peru (söder om floden Marañón) och nordvästra Bolivia (södra La Paz, södra Beni)
 F. u. pallida – förekommer i sydvästra Amazonområdet i Brasilien söder om Amazonfloden, eventuellt också i norra Bolivia

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Svartbröstad myrtörnskata

Svartbröstad myrtörnskata (Frederickena viridis) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från sydöstra Venezuela till Guyanaregionen och nordöstra Amazonområdet i Brasilien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen
Blåhuvad myrfågel

Blåhuvad myrfågel (Gymnocichla nudiceps) är en fågel i familjen myrfåglar inom ordningen tättingar.

Utseende 
Hane blåhuvad myrfågel är helsvart med vita vingband och lysande blå bar hud på hjässan och kring ögonen. Honan är rostbrun med en blå bar ögonring.

Utbredning och systematik 
Blåhuvad myrfågel placeras som enda art i släktet Gymnocichla. Den delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 Gymnocichla nudiceps chiroleuca – förekommer i sluttningen mot Karibien från östra Guatemala och Belize till västra Panama
 Gymnocichla nudiceps erratilis – förekommer i Stillahavssluttningen i  Costa Rica och västra Panama (Chiriquí)
 Gymnocichla nudiceps nudiceps – förekommer i östra Panama och Stillahavssluttningen i nordvästra Colombia
 Gymnocichla nudiceps sanctamartae – förekommer i norra Colombia (Sierra Nevada de Santa Marta och Magdalenaflodens dalgång)

Levnadssätt 
Blåhuvad myrfågel är en fåtalig fågel som hittas i städsegrön skog, buskage och igenväxande plantage i fuktiga tropiska områden. Den ses vanligen i par, på eller nära marken, ofta intill svärmande vandringsmyror där den fångar byten som skräms upp av svärmens framfart.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen en halv miljon till fem miljoner vuxna individer.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Myrfåglar
Fåglar i neotropiska regionen