kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Värvning

Värvning kallas en persons frivilligt ingångna förbindelse att mot vissa förmåner tjänstgöra i det militära en viss tid.

Sverige
Ända sedan 1500-talet uppsattes en del av den svenska armén genom värvning. Se: Värvade armén.

Under 1800-talet utfördes värvningen av varje regemente för dess egen räkning. Inom garnisonsorten fick varje välfrejdad man uppträda som värvare, utanför garnisonsorten sköttes värvningen av personer med värvningspatent från regementschefen. Utlänningar, utom norrmän, fick inte värvas. Mellan kronan, företrädd av kompanichefen, och den värvade uppgjordes en kapitulationssedel, där legans (värvningsgratifikationen) upptogs. Minsta värvningstid var vanligen tre år och kunde sedan förlängas genom rekapitulation.

Detta äldre värvningssystem kompletterades 1886 med ett yngre där minsta värvningstid var två år och där soldaten mellan de årliga vapenövningarna om 1-2 månader var skyldiga att ta tjänstledigt. Enligt det äldre systemet uppsattes Svea livgarde, Andra livgardet, Livgardet till häst och ingenjörstrupperna. En modifierad version av det äldre systemet användes för Värmlands fältjägarregemente, där manskapet var tjänsteledigt mellan vapenövningarna. Enligt det yngre systemet uppsattes Kronprinsens husarregemente, Skånska husarregementet, Skånska dragonregementet och Norrlands dragonregemente.

1892 infördes ett eget värvningssystem för artilleriet, som var ett mellanting mellan det äldre och det yngre systemet, samt ett fjärde värvningssystem med fast lön för Norrbottens regemente, Västerbottens regemente, Gotlands infanteriregemente samt för Hallands bataljons och Blekinge bataljons värvade manskap (volontärer).

Vid den svenska flottan infördes värvning 1887 som en förberedelse för båtsmanshållets avveckling. Flottans värvade stam värvades enligt kontrakt för en tid av åtta år. Efter 3 ½ års tjänstgöring permitterades manskapet för den återstående värvningstiden, men med skyldighet att vid kallelse inställa sig till tjänstgöring. Sjömanskårens fasta stam däremot rekryterades från skeppsgossekåren. Efter karlskrivning kvarstod matrosen i tjänst som matros, eldare eller hantverkare till pensionsåldern uppnåddes. Undantagsvis antogs dit även äldre ungdomar som varit i handelssjöfart utan att först ha tillhört skeppsgossekåren.

Se även
Indelta armén
Värnplikt
Legosoldat
Främlingslegionen

Källor
Nordisk familjebok, 1800-talsutgåvan

Militärväsen
Sveriges armé
Jason Puncheon

Jason Puncheon, född 26 juni 1986, är en engelsk fotbollsspelare som spelar för Pafos. Puncheon har tidigare spelat för bland annat Barnet och Southampton. Puncheon har gjort mål i samtliga fyra divisioner i den engelska proffsligafotbollen.

Karriär
Den 4 januari 2019 lånades Puncheon ut till Huddersfield Town på ett låneavtal över resten av säsongen 2018/2019. I augusti 2019 gick Puncheon till cypriotiska Pafos.

Källor

Noter

Engelska fotbollsspelare
Spelare i Wimbledon FC
Spelare i Milton Keynes Dons FC
Spelare i Fisher Athletic FC
Spelare i Lewes FC
Spelare i Barnet FC
Spelare i Plymouth Argyle FC
Spelare i Southampton FC
Spelare i Millwall FC
Spelare i Blackpool FC
Spelare i Queens Park Rangers FC
Spelare i Crystal Palace FC
Spelare i Huddersfield Town AFC
Spelare i Pafos FC
Spelare i Premier League
Spelare i English Football League
Spelare i Cyperns förstadivision i fotboll
Födda 1986
Levande personer
Män
Mauritz Hellberg

Karl Mauritz Hellberg (i riksdagen kallad Hellberg i Karlstad), född 14 oktober 1859 i Långserud, död 30 juli 1947 i Karlstad, var en svensk tidningsman och politiker (liberal), ordförande för Liberala riksdagspartiet 1929–1930.

Biografi 
Mauritz Hellberg var son till en lantmätare, och blev filosofie kandidat vid Uppsala universitet 1888. Under studenttiden var han ordförande för den radikala studentföreningen Verdandi 1886–1887. 

Hellberg blev 1888 medarbetare i Karlstads-Tidningen, vars chefredaktör han sedan var 1890–1939 - alltså i nästan ett halvsekel. Från och med 1903 var han också tidningens ansvarige utgivare och 1904 blev han delägare. Han var starkt engagerad i kampen för allmän rösträtt och var vice ordförande vid 1893 och 1896 års folkriksdagar, som ordnades i protest mot att den vanliga riksdagen inte var vald av en majoritet av folket, och tog initiativet till den stora rösträttspetitionen 1899. Trots varm fredsvän intog Hellberg en avgjort försvarsvänlig ställning. I unionsfrågan höll Hellberg på en gemensam utrikespolitik för Sverige och Norge, men förordade 1905 en fredlig lösning.

Hellberg var från 1910 medlem av Värmlands läns landsting, 1919–1930 som dess ordförande.

Hellberg var riksdagsledamot i första kammaren för Värmlands läns valkrets 1911–1925 samt från den 30 mars 1928 till 1933 års utgång. I riksdagen tillhörde han Frisinnade landsföreningens riksdagsgrupp Liberala samlingspartiet, och vid den liberala partisplittringen övergick han till Sveriges liberala parti och var också ordförande i dess riksdagsgrupp Liberala riksdagspartiet mellan 1929 och 1930. 

Mauritz Hellberg var en av undertecknare av socialdemokraten Alfred Petréns motion om inrättande av ett rasbiologiskt institut som inlämnades till riksdagens båda kammare 23 januari 1920. 

I riksdagen var han bland annat ledamot i konstitutionsutskottet 1912–1925, 1929–1931 samt 1933. Han arbetade mycket hårt för en rösträttsreform och var också ledamot i flera av de statliga utredningar som föregick olika utvidgningar av rösträtten. Han arbetade också för ökad religionsfrihet. I en motion 1914 föreslog han ett fredsmonument vid norska gränsen.

Hellberg trodde på människans egen förmåga att genom demokrati och folkupplysning själv lösa sin tids plågsamma politiska och sociala problem. Selma Lagerlöf kallade honom för "den glade optimisten". Spåren av uppväxten i herrskapsklassen präglade honom emellertid med personligt främlingskap för den enskilde arbetaren. Han var vän med Gustaf Fröding, en vänskap som var livsavgörande för båda, något som Hellberg skildrat i Frödingminnen (1925).

Hellbergs gravvård återfinns på Långseruds kyrkogård nordväst om Säffle i Värmland.

Bibliografi
 1897 – 
 1911 – 
 1924 – 
 1925 – 
 1932 –

Se även
Sedlighetsdebatten

Källor

Noter

Litteratur
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1990), band 4, s. 405

Vidare läsning

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Liberala samlingspartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Liberala riksdagspartiet
Svenska publicister
Personer från Långseruds socken
Födda 1859
Avlidna 1947
Män
Alumner från Uppsala universitet
Aneka

Aneka, artistnamnet på Mary Sandeman, född 20 november 1954 i Edinburgh, är en skotsk sångerska. Aneka hade en hit 1981 med låten "Japanese Boy". Den blev etta på singellistan i bland annat Storbritannien och Sverige. Under 1980-talet sjöng hon flera gånger klädd i kimono.

Aneka övergick snart till en karriär inom skotsk folkmusik. Hon har bland annat framträtt tillsammans med Scottish Fiddle Orchestra, såväl vid konserter som på skiva. År 1994 producerade hon en TV-dokumentär med titeln Aite Mo Ghaoil: Mary Sandeman and Islay. Hon har också medverkat i musikprogram i STV, till exempel Thingummyjig and Hogmanay. Aneka sjunger på engelska och skotsk gaeliska.

Diskografi

Album 
 1981 – Aneka

Singlar 
 1981 – "Japanese Boy"
 1981 – "Little Lady"
 1982 – "Ooh Shooby Doo Doo Lang"
 1982 – "I Was Free"
 1983 – "Heart to Beat"
 1984 – "Rose, Rose, I Love You"

Referenser

Noter

Webbkällor
Swedishcharts.com

Skotska sångare
Mononymt kända personer
Musiker från Edinburgh
Födda 1954
Levande personer
Kvinnor
Präriehundarna

För djuret, se präriehund.

Präriehundarna är Jonas Gardells tredje roman och när den gavs ut 1987 vann Gardell sin stora kulturstatus.

Boken handlar om ensamhet och missnöje, skildrat på ett mörkt komiskt sätt. 

Skönlitteratur 1987
Romaner av Jonas Gardell
Tjerkessien

Tjerkessien, även Cirkassien, är en region i nordvästra Kaukasien. Historiskt inräknas i regionen den norra kaukasiska kusten mot Svarta havet, större delen av inlandet av nuvarande Krasnodar kraj, och stundom även Stavropol kraj, i nuvarande södra Ryssland. I söder gränsar regionen till Abchazien. I snävare bemärkelse åsyftar begreppet nu endast en del av de ryska delrepublikerna Karatjajen-Tjerkessien, Adygeien och Kabardinien-Balkarien.

Den historiska regionen är uppkallad efter dess traditionella ursprungsinvånare, tjerkesserna (en samlingsterm för flera folk, bland vilka adygéerna är den största gruppen), som nu dock endast utgör en liten minoritet av befolkningen i områden (den största koncentrationen återfinns i Adygeien). En tjerkessisk diaspora finns, särskilt i nuvarande Turkiet, sedan slutet av 1800-talet, då många muslimska tjerkesser efter en serie av ryssarna nedslagna uppror emigrerade till Osmanska riket.

Se även
Tjerkesser
Karatjajen-Tjerkessien

Rysslands geografi
Kaukasien
Noel Davis

Noel Davis, död 26 april 1927, var en amerikansk militärflygare.

Davis utexaminerades från Naval Academy och genomgick flygutbildning vid NAS Pensacola Florida 1920 och godkändes som militärflygare 1921. Vid skolan fick han omdömet bland sina skolkamrater att vara mycket noggrann och pedant. Efter flygutbildningen utsågs han till chef för Naval Reserve Flying Headquarters i Washington, D.C.. På fritiden utvecklade han en flygplanssextant som skulle lösa navigationsproblemen. US Navy beställde ett antal efter att de sett första prototypen. Med stöd från US Navy inledde Davis förberedelser för en flygning över Atlanten.  Han förflyttades till Bureau of Aeronautics där han fick Stanton Wooster till asisstent. Wooster, även han flygare, erbjöds att följa med på flygningen.

Flygplanet, ett Keystone Pathfinder, specialmodifierades med flera extratankar för bränsle för kunna genomföra flygningen utan mellanlandning. De tre Wright J-5 Whirlwind motorerna gav tillsammans 660 hk, och även om en motor slutade att fungera slulle flygplanet kunna hålla sig i luften på två motorer. Både Wooster och Davis övervakade tillverkningen av flygplanet i Bristol, Pennsylavania. När flygplanet var färdigt genomförde de testflygningarna tillsammans. Flygplanet döptes till American Legion och flögs över till Langley Field där man utrustade det inför flygningen.

26 april 1927 var tanken att man skulle provflyga flygplanet med full last för första gången. Wooster satt på förarplatsen medan Davis instruerade markpersonalen att ställa sig längs banan för att avgöra hur lång startsträckan var. Davis förenade sig med Wooster i förarkabinen. Efter att man genomgått checklistan släppte man bromsarna och drog på gas längs fältet. Flygplanet behövde hela fältet för att kunna lätta och klarade med en hårsmån några träd i banans förlängning. Från luftskeppshangaren på Langley Field såg markpersonalen hur Wooster flög lågt över marken ut mot Back River. Man såg hur flygplanet råkade i svårigheter, men piloterna lyckades rätta upp flygplanet med en mindre höjdförlust. Wooster svängde åter mot fältet för att genomföra en landning, men då höjden bara var runt 20 meter kom man inte att klara trädtopparna i banänden. Wooster och Davis beslutade sig för att nödlanda på strandbanken till Back River. Det högra hjulet tog i marken först, sedan stjärten och flygplanskroppen. Flygplanet gled längs marken, landstället bröts först bort, sedan propellrarna och ena vingen. Slutligen slog man i nosen och motorn slets loss från sin infästning och trycktes in i förarkabinen, där Wooster och Davis klämdes till döds.   
 
Davis begravdes med militära hedersbetygelser i Pensacola, Florida.

Avlidna 1927
Amerikanska flygare
Amerikanska militärer
Män
Jan Bråthe

Jan Bråthe, född 1947 i Norge är en popmusiker, verksam på bas, trombon och sång. 

Under 1960-talet spelade han bas i popgruppen The Hounds som hade flera hits på Tio i topp 1966-68, bland annat The Lion sleeps tonight. På 1970-talet körade han bland annat i Melodifestivalen 1977. Janne Bråthe var under 1980-talet med i husbandet på King Creole vid Kungsgatan i Stockholm. Han har också under flera år arbetat som trombonlärare på musikskolan i Nacka.

Noter

Födda 1947
Svenska musiker under 1900-talet
Män
Levande personer
Svenska basister
Steve Kekana

Steve Kekana, född 4 augusti 1958 i Zebediela i Limpopoprovinsen i Sydafrika, död 1 juli 2021 i Johannesburg, var en sydafrikansk sångare och låtskrivare. Utanför Sydafrika är han mest känd för reggaelåten Raising My Family från 1980. Kekana var blind sedan femårsåldern. Han avlade parallellt med musikkarriären en juridikexamen.

Referenser 

Sydafrikanska musiker
Födda 1958
Män
Avlidna 2021
Vitaliano Brancati

Vitaliano Brancati född 24 juli 1907 i Pachino, död 25 september 1954 i Turin, var en italiensk författare, dramatiker och journalist.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 Don Juan på Sicilien (Don Giovanni in Sicilia) (översättning Karin Alin, Wahlström & Widstrand, 1949)
 Den vackre Antonio (Il bell' Antonio) (översättning Karin de Laval, Folket i bild, 1954)

Priser och utmärkelser 
 Baguttapriset 1950 

Italienska författare
Italienskspråkiga författare
Födda 1907
Avlidna 1954
Män
Salazar (olika betydelser)

Salazar kan syfta på:

Personer
António de Oliveira Salazar, Portugals premiärminister 1932-1968
Eliseo Salazar, chilensk racerförare
Ken Salazar, ledamot av USA:s senat sedan 2005
Alonso de Salazar, spansk sjöfarare under 1500-talet

Geografi

Angola 
 N'dalatando, provinshuvudstad, Cuanza Norte,

Colombia 
 Salazar (kommun), Norte de Santander,

Mexiko 
 Salazar, Mexiko, ort i delstaten Mexiko, Lerma
Mossbystrands naturreservat

Mossbystrands naturreservat är ett strandområde invid Östersjön i Västra Nöbbelövs socken öster om Abbekås mellan Ystad och Trelleborg i Skurups kommun i Skåne län. Strandområdet har också inrättas som en naturreservat som även omftatar gräsmarkerna ovanför stranden där det finns en fin torrängsflora.

Hotell Mossbylund ligger invid stranden. Länsväg 101 ansluter till Riksväg 9 i Mossbystrand.

Källor 
Länsstyrelsen naturreservat Mossbystrand

Naturreservat i Skurups kommun
Naturskyddsområden bildade 1963
Badplatser i Sverige
Feodora av Leiningen

Feodora av Leiningen (Anna Feodora Auguste Charlotte Wilhelmine Prinzessin zu Leiningen), född 7 december 1807 i Amorbach och död 23 april 1872 i Baden-Baden, var en tysk furstinna, känd för sin brevväxling med sin halvsyster, drottning Viktoria av Storbritannien-Irland.

Biografi 
Hon var dotter till prins Emich Carl av Leiningen och hans andra maka, prinsessan Viktoria av Sachsen-Coburg-Saalfeld.

Feodoras mor gifte år 1819 om sig med en brittisk prins och hon flyttade därför med sin mor till Storbritannien. Hon fick en nära relation till sin halvsyster Viktoria, som annars inte fick tillstånd att umgås med särskilt många människor under sin uppväxt. Feodora beskrivs som en självständigt lagd person som fann det socialt isolerade livet i Kensington Palace påfrestande och som längtade efter att ta sig därifrån. 

Gift 18 februari 1828 med Ernst av Hohenlohe-Langenburg, (1794-1860), senare 4:e furste av Hohenlohe-Langenburg. Giftermålet ägde rum sedan hon bara hade träffat sin tilltänkta två gånger, då hon tog äktenskap som en möjlighet att flytta hemifrån. Hon var under hela sitt äktenskap bosatt på slottet Langenburg i Tyskland, där hon gjorde sig känd för sin välgörenhet för sjuka och fattiga barn. 

Hon uppehöll en regelbunden brevväxling med sin halvsyster drottning Viktoria och besökte ofta Storbritannien. Under sina besök i Storbritannien deltog hon i det brittiska societetslivet och fick varje gång ett högt underhåll av Viktoria som betalades ut så länge hennes besök varade.

Barn
 Carl av Hohenlohe-Langenburg (1829-1907)
 Elise av Hohenlohe-Langenburg (1830-1850)
 Hermann av Hohenlohe-Langenburg (1832-1913)
 Viktor av Hohenlohe-Langenburg (1833-1891)
 Adelheid av Hohenlohe-Langenburg (1835-1900), kung Carl XVI Gustafs mormors mormor
 Feodora av Hohenlohe-Langenburg (1839-1872) gift med Georg II av Sachsen-Meiningen

Referenser

Noter

Externa länkar 

Tyska furstinnor
Huset Leiningen
Födda 1807
Avlidna 1872
Kvinnor
Brevskrivare under 1800-talet
Europeiska scoutregionen (WOSM)

Den Europeiska scoutregionen  är ett regionskansli för World Organization of the Scout Movement (WOSM), med sin sätesort i Genève, Schweiz. Huvudkontoret har i sin tur två underavdelningar, dels ett kontor i Bryssel, som fokuserar mer på de externa relationerna och samverkan. Dels finns ett kontor i Belgrad, som har som uppgift att ge stöd åt de nationella scoutorganisationerna på Balkanhalvön. Den europeiska scoutregionen infattar drygt 40 nationella scoutorganisationer som alla är medlemmar av WOSM i väst- och centraleuropa, förutom de tidigare Sovjet-republikerna Armenien, Azerbajdzjan, Vitryssland, Georgien, Moldavien, Ryssland och Ukraina. Regionen innefattar dock Cypern trots att det tekniskt sett inte är att betrakta som en del av Europa.

Regionen är motpart till World Association of Girl Guides and Girl Scouts europeiska scoutregion. De europeiska regionerna har ett nära samarbete, båda hade under ett par år ett gemensamt kontor i Bryssel och publicerar varje månad nyhetsbrevet Eurofax.

Externa länkar 
 Officiell webbplats

World Organization of the Scout Movement
Anna Maria Thelott

Anna Maria Thelott, född omkring 1683 i Uppsala, död 1710 i Stockholm, var en svensk målare, kopparstickare, träsnidare och illustratör.

Biografi 
Hon var dotter till ur- och instrumentmakaren Philip Jacob Thelott och Anna Carsovius samt syster till akademiritmästaren Philip Jacob Thelott och halvsyster till Hans Philip Thelott och Olof Thelott. 

Hon fick sin utbildning i Uppsala för sin far där hon tillsammans med sina syskon illustrerade Olof Rudbecks Atlantica och  Campus Elysii. Efter Uppsala stadsbrand 1702 flyttade hon med föräldrarna till Stockholm där hon bidrog till familjens försörjning genom att arbeta med träsnitt, kopparstick och teckningar till olika böcker. 

Bland hennes mer kända arbeten märks ett antal prospekter över sachsiska städer som medföljde Posttidningen 1706. I Uppsala universitetsbibliotek förvaras hennes skissbok där hon 1704–1709 utförde allegoriska och religiösa motiv, figurstudier, porträtt, djurbilder och landskapsskildringar i akvarell, blyerts och gouache. 

Hon är troligen upphovsman till illustrationerna i Johan Peringskiölds En book af menniskiones slächt och Jesu Christi börd från 1713 och frontespisen till Johann Burchwards Oratio passionalis, dessutom hjälpte hon sin bror Philip Jacob Thelott att rita av erövrade artilleripjäser för kronans räkning. 

Thelott utförde illustrationer genom en rad olika metoder. Hon använde sig av träsnitt, kopparstick, teckning och tusch. Bland hennes motiv fanns kartor, allegoriska och religiösa motiv, djur och landskapsmålningar. Hon utförde även miniatyrer som signerades Anna Maria Thelotten. 

Hon avled i Stockholm som ett offer för den sista Pesten i Sverige 1710-1713. Thelott är representerad vid Armémuseum i Stockholm.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 419, Allhems Förlag, Malmö. 
 Österberg, Carin et al., Svenska kvinnor: föregångare, nyskapare. Lund: Signum 1990. ()
 
 https://web.archive.org/web/20071222050952/http://www.vobam.se/kartografer.htm#T

Noter

Vidare läsning 
 

Födda 1683
Avlidna 1710
Kvinnor
Personer under stormaktstiden
Svenska målare under 1600-talet
Svenska konstnärer under 1600-talet
Svenska målare under 1700-talet
Personer i Uppsalas historia
Representerade vid Uppsala universitetsbibliotek
Svenska grafiker under 1700-talet
Svenska träsnidare
Svenska konsthantverkare under 1700-talet
Svenska illustratörer
Konstnärer från Uppsala
Keystone Aircraft

Keystone Aircraft Corporation var en amerikansk flygplanstillverkare i Bristol Pennsylvania.

Företaget bildades som Ogdensburg Aeroway Corp 1920 av Thomas Huff och Elliot Daland. Ganska snart ändrades namnet först till Huff-Daland Aero Corp, för att senare byta bolagsform till Huff-Daland Aero Company. Fabriken blev känd för sin tillverkning av besprutningsflygplan och för de bombplan de levererade till United States Army Air Corps. 1924 anställdes James McDonnell som chefskonstruktör. McDonnell lämnade senare företaget för att starta McDonnell Aircraft Corporation.

Strax efter att Huff lämnat företaget 1924 köptes det upp av Hayden Stone & Co. De nya ägarna utökade aktiekapitalet till 1 miljon dollar och samtidigt ändrades företagets namn till Keystone Aircraft Corporation. Det slogs samman med flygplanstillverkaren Loening 1928. Hayden Stone sålde Keystone-Loening till Curtiss-Wright 1929, där det blev en av Curtiss-Wright flygplansfabriker.

Flygplan producerade vid Keystone 
 Huff-Daland TA-6, TW-5, AT-1, AT-2, spanings och skolflygplan (1923-1925) 
 Huff-Daland XB-1, tvåmotorigt försöksflygplan (1927) 
 Keystone B-3, tvåmotorigt försöksflygplan (1927) (1930) 
 Keystone K-47 "Pathfinder" tremotorigt för en flygning över Atlanten (1927) 
 Keystone K-55 "Pronto" (1928) 
 Keystone-Loening K-84 "Commuter", enmotorigt dubbeldäckat amfibieflygplan (1929) 
 Keystone-Loening K-85 "Air Yacht", enmotorigt dubbeldäckat amfibieflygplan (1929) 
 Keystone PK-1, tvåmotorigt dubbeldäckat amfibieflygplan (1930)

Amerikanska flygplanstillverkare
Ej längre existerande amerikanska fordonstillverkare
Företag bildade 1920
Företag upplösta 1928
Gastone Bottini

Gastone Bottini, född 24 februari 1987 i Varese i Italien, är en italiensk fotbollsspelare som sedan 2012 spelar i Verbano Calcio.

28 december 2006 gjorde Bottini sin första match för Milan i en Coppa Italia-match mot Brescia, då han bytte av Marco Borriello i slutminuterna av matchen.

Italienska fotbollsspelare
Födda 1987
Spelare i AC Milan
Spelare i Calcio Lecco 1912
Män
Levande personer
Personer från Varese
Dervla Kirwan

Dervla Kirwan, född 24 oktober 1971 i Dublin, är en irländsk skådespelare.

Filmografi i urval
School for seduction
Greatest store in the world

Petes meteor
Casanova

The deputy
Double bill

Hearts and bones
Happy birthday Shakespeare
Here after
Flint street nativity
Eureka street
The dark room
Mr. White goes to Westminster
Ballykissangel
Goodnight sweetheart
A handful of stars
Poor beast in the rain
A time to dance och trouble

Källor 
Artists Rights Group, agentur | Dervla Kirwan

Noter

Irländska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1971
Levande personer
Irländska skådespelare under 2000-talet