kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mörkaste Småland

I mörkaste Småland var ursprungligen ett politiskt begrepp för att (skämtsamt) kritisera det konservativa kulturklimatet och gammalkyrkligheten i stifts- och residensstaden Växjö. Uttrycket uppkom år 1893. I dag används uttrycket oftare om naturen, med stora skogar, än om det kulturella klimatet i landskapet.

Uttryckets uppkomst 

I Växjö fanns de mycket konservativa tidningarna Växjöbladet och Smålandsposten, vars redaktörer Josef Rosengren respektive Alfred Hedenstierna (känd under signaturen "Sigurd") var riksbekanta. Rosengren pläderade vid ett tillfälle 1893 för patriotiska riksdagsmän, varefter den liberale riksdagsmannen Adolf Hedin hävdade att man i Sveriges riksdags andra kammare därefter gav namnet "det mörkaste Afrika" åt kvarteret till höger om talmansplatsen, "för där satt i allt svartare led infödingar från bland annat Småland". Uttrycket alluderade till den då aktuella boken I det mörkaste Afrika av Henry Morton Stanley.

Vid ett kyrkomöte samma år uppträdde lasarettsläkaren J.F. Liedholm i Växjö med gammalluthersk högkyrklighet. Journalisten Jonas Brag skrev under pseudonymen "Fabius Commentator" i Dagens Nyheter ironiskt att Liedholm vid sin hemkomst fick en tacksamhetshyllning  "utav 100 å kyrkostämma röstberättigade personer i Nöbbele pastorat, beläget uti det mörkaste Småland".

Festivalen Mörkaste Småland 
Sedan 2014 finns även festivalen Mörkaste Småland i Hultsfred. Festivalen har mörker som tema vilket genomsyrar både artister och konstutställare på evenemanget. Musiken som framförs är i huvudsak black metal.

Sedan 2018 arrangerar Mörkaste Småland en mindre variant av festivalen med namnet Mörkaste Småland: Slaktmånad på Hotell Hulingen i Hultsfred.

Artister som spelat på festivalen (i urval)

Se även 
I mörkaste Småland (film)
Smålands Jerusalem
Mörkaste Småland Festival

Litteratur 
Bror Olsson,"Det mörkaste Småland. Ett politiskt slagord och dess historia", Understreckare i Svenska Dagbladet 2 febr. 1944. Omtryckt i förf:s Småländskt. Studier och minnen, 1952.
Hilding Pleijel, "Det mörka och det ljusa Småland. Ur de religiösa slagordens historia", i Svensk tidskrift 31 (1944), omtryckt i förf:s Svensk lutherdom. Studier i luthersk fromhet och svensk folkkultur, 1944

Källor

Fotnoter 

Geografiska ök- och smeknamn
Växjö stift
Småland
Svenska idiom
Svenska kyrkan
Protestantism i Sverige
Gammalkyrklighet
Musikfestivaler i Sverige
Batken (provins)

Batken (kirgiziska: Баткен областы) är en provins (oblast) i Kirgizistan, med staden Batken som administrativt centrum. Provinsen har en yta på 16 995 km² och en befolkning på ungefär 428 800 invånare. Batken skapades den 12 oktober 1999 från den västligaste delen av provinsen Osj. 

Provinsen gränsar till provinsen Osj i öst och till Tadzjikistan i söder, väster och norr och i nordöst gränsar provinsen till Uzbekistan. 

Den norra delen av provinsen är en del av den bördiga Ferganadalen.

Administrativ indelning 
Batken är indelat i tre distrikt.

Städerna Kyzyl-Kyia och Sülüktü ingår inte i något distrikt utan administreras direkt under provinsen.

Externa länkar 

Kirgizistans provinser
Singel vid Collector Swedish Open Women 2009



Seedning

Lottning

Finalmatcher

Övre halvan

Undre halvan

Kvalturnering

Collector Swedish Open Women 2009
Succéduon

Succéduon är en svensk komediserie med Anders Johansson och Måns Nilsson i huvudrollerna.

Handling
I Succéduon spelar Anders och Måns sig själva som mer eller mindre lyckade komiker samtidigt som de brottas med det stundtals motsägelsefulla livet efter 30 - om att vara rädd för vuxenlivet trots att man egentligen vill ha det. Katastrofala raggningsförsök varvas med otrevliga parmiddagar och återträffar som urartar. Det handlar också om att uppträda på firmafester och att försöka tjäna en hacka på en gammal succé. Om framgångsrika kollegor, mediokra karriärer och dåliga recensioner - men också om fredagsmys, lägenhetsrenoveringar och kärlek.
TV-seriestarter 2009
TV-serieavslutningar 2009
TV-program i SVT
Svenska komediserier på TV
Quedlinburgs stadspalats

Quedlinburgs stadspalats (tyska: Quedlinburger Stadtschloss), även känt som "Hagenska frihuset" (tyska: Hagensches Freihaus), ligger vid östra infarten till Quedlinburgs historiska stadskärna och är ett utmärkt exempel på ett stadspalats i renässansstil. Slottet byggdes av Christoph von Hagen mellan åren 1564 och 1566. Idag fungerar det som hotell och är en del av ett världsarv tillsammans med Quedlinburgs historiska stadskärna och Quedlinburgs kloster.

Arkitektur 
Framsidorna mot gatorna Klink och Bockstraße med volutgavlar och vindsfönster representeras av ett framstående taktäckt hörntorn. På gårdssidan finns ett trapptorn, som idag fungerar som hotellets orangeri. Här finns även en elegant portalentré med nischer och pilastrar. Inuti finns delvis bevarade och restaurerade föremål, till exempel med trä täckta väggar och tak som ofta är utsmyckade med rik intarsia. 

Den nedersta fönsterraden gjordes 3,5 meter hög, tidigare låg här den gamla stadens stadsmur. Särskilt anmärkningsvärda är dörrarna till kaminrummet, idag kallad lounge.

Historia 
Den aristokratiske Christoph von Hagen uppförde på en mycket framträdande plats i Quedlinburg, i omedelbar närhet av övergången mellan den gamla och nya staden, under åren 1564-1566 ett slott med renässansfasader, dekorationer och takstrukturer av trä och en trappa av sandsten. Senare har palatset använts för olika ändamål. Från 1633 bodde stiftskanslern här, och senare har fastigheten använts av stadsdelsförvaltningen. Här har även funnits läkarpraktik, butiker och kontor. Fastigheten genomgick en ombyggnad 2002 till 2004 och har idag återställts till ursprungligt skick. I de båda sidoflyglarna öppnade i augusti 2004 ett fyrstjärnigt hotell.

Referenser 

 Hans-Jürgen Meie: Weltkulturerbe Quedlinburg, Studio Volker Schadach, Goslar 1998, S. 63, 
 Denkmalverzeichnis Sachsen Anhalt Band 7.1.: Landkreis Quedlinburg, Stadt Quedlinburg, erarbeitet von Falko Grubitzsch et al., Halle/Saale, 1998, , S. 90 f.
 Oliver Schlegel: Versiegende Quellen; Von der Wasserversorgung eines mittelalterlichen Quartiers (Bockstraße 6/Klink 11), in: Archäologie und Bauforschung, hrsg. von der Stadt Quedlinburg, 8 (2004), S. 14 f.

Externa länkar 
 Officiell hemsida

Quedlinburgs världsarv
Alejandro (sång)

Alejandro är en poplåt framförd av den amerikanska artisten Lady Gaga. Det är den tredje singeln från hennes andra album The Fame Monster. Låten har inte släpps som CD-singel än endast som digital nedladdning och via radio. Den är skriven av Lady Gaga och svenske RedOne, som även producerat den. Musikvideon har över 400 000 000 miljoner visningar på Youtube

Lanseringshistorik 

Musiksinglar 2010
Låtar av Lady Gaga
Låtar av RedOne
Engelskspråkiga sånger
Singelettor i Finland
Ekologisk mjölk

Ekologisk mjölk är mjölk som kommer från kor som fötts upp och lever på ett ekologiskt sätt. För att få kalla mjölken ekologisk måste uppfödningen följa ett antal regler såsom att korna ska få ekologiskt foder och att kalvarna måste få dia i minst ett dygn. En ekologisk mjölkko producerar ungefär 8 000 liter mjölk om året, att jämföra med en konventionell kos 9 000.

Korna som ger ekologisk mjölk står inte lika mycket i ladugården som andra kor och när de står i ladugården är skötseln reglerad vad gäller krav på ljus, ventilation och drag. Det finns även krav på mängden motion och yta de mjölkgivande korna får. 

Ekologisk mjölk kan i vissa fall hämtas i samma tankbil som konventionell mjölk där båda mjölksorterna blandas, men säljs då som konventionell mjölk.

Referenser

Ekologisk mat
Mjölk
Katarina Podiebrad

Katarina Podiebrad av Böhmen, född 1449, död 1464, ungersk drottning, gift med Mattias Corvinus. 

Katarina var dotter till kung Georg Podiebrad av Böhmen och Kunigunde av Šternberk. Katarina förlovades med Mattias 1458 i utbyte mot Georgs löfte att göra Mattias till monark i Ungern: bröllopet ägde rum 1 maj 1463. Hon studerade sedan latin under Janus Pannonius. Katarina utövade ingen personlig roll i politiken som drottning. Hon avled efter förlossningen av ett barn som också dog.

Referenser 

 

Kvinnor
Födda 1449
Avlidna 1464
Ungerns drottningar
Personer i Ungern under 1400-talet
Quarterpipe

En quarterpipe är ett uttryck i samband med skidor eller skateboard. Men även andra extrema sporter. Det är en ramp som går rakt upp.

Simon Dumont satte i freeskiingden 10 april 2008 världsrekord i höjd ur en quarterpipe = 35 fot (ungefär = 10,7 m).
Vasilij Pavlovitj Rotjev

Vasilij Pavlovitj Rotjev (), född 22 december 1951, är en sovjetisk före detta längdskidåkare som var aktiv under 1970- och 80-talen. Han blev olympisk guldmedaljör i Lake Placid 1980 på 4 x 10 kilometer och silvermedaljör på 30 kilometer vid samma OS.

Han är pappa till Vasilij Rotjev som tog olympiskt silver i Turin 2006 på lagsprint.

Sovjetiska längdåkare
Födda 1951
Olympiska guldmedaljörer 1980
Olympiska silvermedaljörer 1980
Män
Sovjetiska olympiska guldmedaljörer
Sovjetiska olympiska silvermedaljörer
Levande personer
Bobby Brown (freestyleåkare)

Bobby Brown, född 1991, är en amerikansk freestyleåkare främst inom grenen Big Air. 2010 vann han Big Air och Slopestyle i x-games. Därmed är han den första i världen att vinna två grenar inom x-games under samma tävling.
 

Män
Födda 1991
Levande personer
Amerikanska freestyleåkare
Per Knut Aaland

Per Knut Aaland, född den 5 september 1954, är en norsk före detta längdåkare.

Aaland var aktiv under slutet av 1970-talet och början av 1980-talet. Han deltog i olympiska vinterspelen 1980 i Lake Placid där han var med i det norska stafettlag som tog silver.

Källor 

Norska längdåkare
Olympiska silvermedaljörer 1980
Män
Födda 1954
Levande personer
Norska olympiska silvermedaljörer
Baracaldo

Baracaldo (Baskiska: Barakaldo) är en kommun och industrialiserad hamnstad i Baskien i norra Spanien. Den ligger i Biscaya (Bizkaia) och administrativt ingår den i den autonoma regionen Baskien. Barakaldo ligger på vänstra stranden av floden Nervións (Baskiska: Nerbioi) mynning och är en del av Bilbaos storstadsområde. Dess officiella folkmängd vid folkräkningen 2006 var 95.675 invånare som bor på en yta på 29,39 km².

Regelbunden färjetrafik ansluter Barakaldo till andra sidan av flodmynningen i Bilbao (stadsdelen Erandio).

Det första kända dokument som hänvisar till Baracaldo är från år 1051, och är en donationsskrivelse från greven (Conde) av Biscaya Don Inigo och hans drottning Toda.

Varje år i juli staden firar "Las Fiestas del Carmen", med utomhuskonserter och en hel del sent nattfestande (Carmenes de Baracaldo http://www.i-barakaldo.com/carmenesbarakaldo).

Stadens fotbollslag (Barakaldo Club de Fútbol) spelar i Segunda División B i det spanska ligasystemet.

Källor

 

Indelningar i Baskien
Orter i Baskien
Ivan Lebanov

Ivan Lebanov född 10 december 1957, är en bulgarisk före detta längdskidåkare som var aktiv under 1970- och 1980-talet. Lebanovs främsta resultat var en tredjeplats på 30 kilometer i  Lake Placid 1980. Det var den första bulgariska medaljen under ett vinter-OS.

Källor 
 

Bulgariska längdåkare
Bulgariska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1976 från Bulgarien
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1980 från Bulgarien
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1976
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1980
Olympiska bronsmedaljörer 1980
Födda 1957
Män
Levande personer
Květa Jeriová

Květa Jeriová, född 10 oktober 1956, är en tjeckisk före detta längdskidåkare som tävlade under 1970- och 80-talen. Hon har en silvermedalj och två bronsmedaljer från OS i Lake Placid 1980 och Sarajevo 1984.

Externa länkar
Chat s osobností 

Jeriová's bio on Infocentrum českých sportovců 

Födda 1956
Olympiska silvermedaljörer 1984
Olympiska bronsmedaljörer 1980
Olympiska bronsmedaljörer 1984
Kvinnor
Levande personer
Tjeckoslovakiska längdåkare
Tjeckoslovakiska olympiska bronsmedaljörer
Tjeckoslovakiska olympiska silvermedaljörer
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1984
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1980
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1980 från Tjeckoslovakien
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1984 från Tjeckoslovakien
Marlies Rostock

Marlies Rostock, född 20 april 1960, är en före detta längdskidåkare som tävlade för det tidigare Östtyskland under 1970- och 80-talen. Hon ingick i det östtyska stafettlag som vid olympiska vinterspelen vann guld i Lake Placid 1980 och silver vid VM i Lahtis 1978.

Källor 

Födda 1960
Kvinnor
Östtyska längdåkare
Olympiska guldmedaljörer 1980
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1980 från Östtyskland
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1980
Levande personer
Östtyska olympiska guldmedaljörer
Carola Anding

Carola Anding, född 29 december 1960, är en före detta längdskidåkare som tävlade för det tidigare Östtyskland under 1970- och 80-talen. Hon ingick i det östtyska stafettlag som vid olympiska vinterspelen vann guld i Lake Placid 1980 och brons vid VM i Oslo 1982.

Källor 

Östtyska längdåkare
Östtyska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1980
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1984 från Östtyskland
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1980 från Östtyskland
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1984
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1980
Födda 1960
Kvinnor
Levande personer
Marit Myrmæl

Marit Myrmæl, född den 20 januari 1954, är en norsk före detta längdåkare som tävlade under 1970 och 1980-talet.
Myrmæl var med i det norska stafettlag som vann olympiskt brons vid OS 1984. Marit Myrmæl blev norsk mästare på 5 km 1976, på 10 km 1979 och på 20 km 1977 och 1979.

Marit Myrmæl er mor till längdskidåkaren Daniel Myrmæl Helgestad.

Externa länkar
Marit Myrmæl på Sports-Reference
NRK Trøndelag: Marit Myrmæl
Store Norske Leksikon: Marit Myrmæl

Norska längdåkare
Olympiska bronsmedaljörer 1980
Födda 1954
Kvinnor
Levande personer
Norska olympiska bronsmedaljörer
Tarantella

Tarantella är en italiensk folkdans, härstammande från Taranto i Apulien som går i 3/8- eller 6/8-takt och dansas i snabbt tempo, med ständigt ökande hastighet, av en man och en kvinna eller två kvinnor, under ledsagning av tamburin och kastanjetter. Dansen har fått sitt namn av att den liknar konvulsionerna efter tarantelbett.

Musikformen har även upptagits av kompositörerna och införts av Daniel-François-Esprit Auber i operan, av Carl Maria von Weber i sonaten, av Gioacchino Rossini i sången och som karaktärsstycke för piano av flera.

Om folktron rörande denna dans se tarantism.

Se även 
 Danse Macabre
 Kontradans

Danser
Nina Rotjeva

Nina Petrovna Rotjeva (ryska: Нина Петровна Рочева), född Seljunina den 13 oktober 1948, död 8 januari 2022,  var en rysk längdskidåkare som tävlade för Sovjetunionen under 1970- och 80-talen. Hennes största meriter är som stafettåkare. Rotjeva tog ett OS-silver i stafett 1980, och tog i VM-sammanhang ett stafettguld 1974 och ett brons 1978.

Källor 

Sovjetiska längdåkare
Sovjetiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1980
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1980 från Sovjetunionen
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1980
Kvinnor
Födda 1948
Avlidna 2022
Komposant

Komposant är inom matematik en av de vektorer som adderat bildar en resultatvektor (resultant). Det är vanligt att dela upp en vektorer i en ortogonal och en parallell komposant, även kallat normal- respektive tangentialkomposant.

Man kan dela upp en vektor i ett godtyckligt antal komposanter.

Algebra
Jag har älskat dig så länge

Jag har älskat dig så länge () är en fransk-tysk-kanadensisk film från 2008, regisserad av Philippe Claudel. I huvudrollerna ses Kristin Scott Thomas och Elsa Zylberstein. Filmen hade premiär den 14 februari 2008 på Filmfestivalen i Berlin.

Handling 
Juliette (Scott Thomas) återvänder till samhället efter 15 år i fängelse. Hennes yngre syster Léa erbjuder sig att låta Juliette bo hos henne och hennes man och två döttrar. Juliette försöker successivt att anpassa sig till ett normalt liv utanför murarna, från att vara en kall känslolös person till att försöka möta omvärlden med lite värme och ödmjukhet. Men det är inte lätt för henne, samtidigt som hon bär på en hemlighet kring omständigheterna av sin fängelsevistelse.

Rollista (i urval) 
 Kristin Scott Thomas - Juliette 
 Elsa Zylberstein - Léa
 Serge Hazanavicius - Luc
 Laurent Grévill - Michel
 Frédéric Pierrot - Capt. Fauré

Utmärkelser (i urval)

Vinnare 
 BAFTA:
 Bästa icke-engelskspråkiga film
 Césarpriset:
 Philippe Claudel för bästa regidebut
 Elsa Zylberstein för bästa biroll
 European Film Awards:
 Kristin Scott Thomas för bästa europeiska skådespelerska

Referenser

Externa länkar 
 

Filmer 2008
Franska dramafilmer
Franskspråkiga filmer
Kromnitrid

Kromnitrid är en kemisk förening med formeln CrN. Ämnet är väldigt hårt och extremt korrosionsbeständigt. Ämnet är en interstitiell förening, där kväveatomer tar upp de oktaedriska hålrummen i kromgittret. Således är inte ämnet en strikt krom(III)-förening, och inte heller en nitridförening. CrN förekommer ytterst sällsynt i naturen som mineralet carlsbergit: som tunna skivor längs korngränserna mellan kamacit och troilit i järnmeteoriter. En annan interstitiell förening av krom och kväve är dikromnitrid (Cr2N).

Tillverkning 
Kromnitrid kan framställas genom direkt kombination av krom och kväve vid 800 °C:

2 Cr + N2 → 2 CrN

Referenser 

Kromföreningar
Nitrider
Sista måltid

En sista måltid är en måltid som ordningsmakten brukar erbjuda den som är dömd till döden, ofta tillsammans med religiösa riter. Den dömde får ofta rätt att begära vilken måltid som helst, inom rimliga gränser. I USA varierar bestämmelserna mellan delstaterna. Alkoholdrycker brukar inte tillåtas till den sista måltiden i USA, medan dödsdömda i exempelvis Taiwan regelmässigt serveras en flaska sprit med hög alkoholhalt. Adolf Eichmann nekade till en sista måltid men drack en halv flaska israeliskt Carmel.

I medeltidens Europa hade den sista måltiden en viktig symbolisk betydelse, som en försoningsgest.

Se även 
 Jesu sista måltid

Referenser 

Dödsstraff
Måltider
Levertin (släkt)

Levertin (svenskt uttal: lè:vertinn) var en svensk judisk släkt. Den härstammade från David Levertin, som tog sitt efternamn efter födelseorten Leeuwarden i Nederländerna och avled 1751 i Altona, vid Hamburg i Tyskland. Till Sverige kom släkten 1793 med sonsonen, fabriksidkaren och grosshandlaren Levin Jakob Levertin (1780–1869). Dennes son Jakob Levertin (1810–1887), den förste läkaren av judisk börd i Sverige, praktiserade i Stockholm. Han var far till Alfred Levertin och Ellen Levertin samt farbror till Oscar Levertin.

Esther Levertin (1904–1980), brorsdotter till Oscar Levertin, var den sista i släkten, som bar efternamnet Levertin. År 2022 var inga personer med efternamnet folkbokförda i Sverige.

Personer med efternamnet Levertin

 Alfred Levertin (1843–1919), läkare
Anna Levertin (1869–1960), författare och översättare
 Ellen Levertin (1847–1911), konstnär
Esther Levertin (1904–1980), sångerska
 Oscar Levertin (1862–1906), författare, kulturskribent och litteraturhistoriker

Släktträd (urval)
 Levin Jacob Levertin (1780–1869), grosshandlare 
 Jacob Levertin (1819–1887), läkare 
 Alfred Levertin (1843–1919), läkare, baleolog
 Ellen Levertin (1847–1911), konstnär
 Philip Wilhelm Levertin (1829–1899), konsthandlare 
 Oscar Levertin (1862–1906), författare
 Lars Levertin (1865–1940), rådman i Karlskrona 
 Esther Levertin (1904–1980), sångerska
 Anna Levertin (1869– 1960), författare och översättare

Se även 
 Levertinska huset, Skeppsbron 44, Stockholm
 Svensk-judisk historia

Källor
 

Judiska släkter
Svenska släkter
Ugglan
Levertin
Otto Warburg

Otto Warburg kan syfta på bland andra:

Otto Warburg (1859-1938), tysk botaniker
Otto Warburg (1883–1970), tysk fysiolog och Nobelpristagare
Emil Warburg

Emil Gabriel Warburg, född den 9 mars 1846 i Altona, död den 28 juli 1931 i Grunau (nu en del av Bayreuth), var en tysk fysiker, far till Nobelpristagaren Otto Warburg.

Warburg studerade under fysikern Gustav Magnus ledning i Berlin, där han blev filosofie doktor 1867 och privatdocent 1870. Han befordrades 1872 till e.o. professor i Strassburg, 1876 till ordinarie professor i Freiburg im Breisgau och 1895 i Berlin, allt i fysik. 1905 utnämndes han till chef för fysikalisk-tekniska riksanstalten i Charlottenburg. Han lämnade 1922 professuren och chefskapet för riksanstalten samt var därefter ordinarie honorarprofessor och ledamot av Kaiser-Wilhelm-institutet för biologi (Berlin-Dahlem). Han var ledamot av
Vetenskaps- och vitterhetssamhället i Göteborg (1900).

Bibliografi

Warburg utövade ett omfattande författarskap inom olika delar av fysiken, särskilt inom elektricitetsläran och den allmänna fysiken jämte akustiken. Bland de förra må nämnas Zerstreuung der Elektricität in Gasen (1872), Magnetische Untersuchungen (1881), Elektrolyse des festen Glases (1884), Kathodengefälle bei Glimmentladung (1887), Elektrolytische Leitung des Bergkrystalles (1888), Theorie der galvanischen Polarisation (1889 och 1890), Elektrisierung des Gases bei Glimmentladung (1892), 5 monografier om urladdning genom spetsar (1897, 1898, 1899, 1900 och 1903), 4 om ozons bildning och sönderfallande (1902, 1904 och 1905). 

Bland de senare må nämnas Gleiten der Gaze an Glaswänden (1876), Zusammenhang zwischen Viscosität und Dichtigkeit bei flüssigen und besonders gasförmigen Körpern (1882), Einfluss der Dichtigkeit auf die Viscosität tropfbarer Flüssigkeiten (jämte I. Sachs, 1884), Gewicht und Ursache der Wasserhaut bei Glas und anderen Körpern (jämte T. Ihmori, 1886). Alla dessa är tryckta i "Annalen der Physik", en stor del också i Berlinakademins "Sitzungsberichte". Med G. Leithäuser utgav han Über die Oxydation des Stickstoffs bei der Wirkung der stillen Entladung (1907).

Källor

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

Födda 1846
Avlidna 1931
Män
Tyska fysiker
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Alumner från Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg
Emil
.45 ACP

.45 ACP (Automatic Colt Pistol), även 11,43 × 23 mm, är en patron designad av John Moses Browning 1904 för en prototyp av en pistol som sedan skulle komma att bli känd som Colt M1911. Patronen hade sin upprinnelse i det Filippinsk-amerikanska kriget (1898-1902) då det rapporterades att den tidigvarande pistolpatronen, .38 Long Colt, inte var tillräckligt kraftig för att stoppa framstormande fiender. Den grova och tunga kulan (10 – 15 gram) har god verkan på oskyddade mål, men den låga utgångshastigheten gör att den har svårt att slå igenom skyddsvästar. 

Patronen brukades i omfattande mängd under andra världskriget och Koreakriget i de amerikanska kulsprutepistolerna Thompson och M3. Handeldvapen som använder .45 ACP är lättare att anpassa för bruk med ljuddämpare då ammunitionens utgångshastighet är lägre än ljudhastigheten vilket innebär att skott inte ger ifrån sig någon ljudbang. (Ljuddämpare till handeldvapen som använder t. ex. överljudshastiga 9 × 19 mm Parabellum måste på något sätt sakta ner kulan under ljudets hastighet för att vara optimalt effektiva eller använda specialtillverkad ammunition med underljudshastighet.) 

Införandet av automatkarbinen M14 (7,62 × 51 mm NATO) och en kort tid senare automatkarbinen M16 (5,56 × 45 mm NATO) minskade användningen av .45 ACP i amerikansk tjänst då dessa vapen ersatte M3 i fronttjänst. När USA:s väpnade styrkor bytte standardsidovapen från Colt M1911 till Beretta 92 (amerikansk beteckning M9, i kaliber 9 × 19 mm Parabellum) 1985 minskade bruket av patronen ytterligare, men försvann ej helt då vissa specialförband fortsatte att använda den i sina pistoler (t. ex. Heckler & Koch Mark 23).

I Sverige 
Patronen användes i Sverige under 40-talet till 11 mm kpist m/40. Den hade beteckningen 11,4 mm patron m/40.

Källor 
Armens eldvapenammunition 1949

Finkalibrig ammunition