kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ärkebiskopsgården

Ärkebiskopsgården är en byggnad i centrala Uppsala som sedan 1691 är Svenska kyrkans ärkebiskopssäte och Svenska kyrkans ärkebiskops officiella residens. Ärkebiskopsgården vetter i väst mot Universitetshuset, i norr mot Universitetsparken, Gustavianum och Uppsala domkyrka och i öst mot parken Odinslund, Dekanhuset och Helga Trefaldighets kyrka.

På platsen där Ärkebiskopsgården idag ligger har det funnits ett domprosthus sedan 1300-talet. Den byggnaden blev ärkebiskopssäte år 1691. Den nuvarande huvudbyggnaden uppfördes mellan 1737 och 1744 av arkitekten Carl Hårleman, och år 1767 tillfördes även dess övervåning efter ritningar av Carl Johan Cronstedt. Till gården hör även två flyglar, uppförda år 1740 av slottsbyggmästare Johan Körner. Gårdens stall byggdes 1789 men används sedan 1971 som kontorslokaler. Den sista tillbyggnaden är gårdens mur som uppfördes 1879. År 1901 genomgick byggnaden stora ombyggnader efter ritningar av Agi Lindegren. Vid Ärkebiskopsgårdens östra mur, vid Nathan Söderbloms plan, står sedan 1993 en staty av Bror Hjorth föreställande ärkebiskopen Nathan Söderblom.

Huvudbyggnadens lägre våningar används idag till representation medan byggnadens tredje våning utgör Ärkebiskopens privata bostad. 

Den 22 januari 1935 förklarades Ärkebiskopsgården för statligt byggnadsminne, och är sedan 2002 förklarad som byggnadsminne enligt kulturmiljölagen.

Referenser

Externa länkar 

 Länsstyrelsens sida om Ärkebiskopsgården
Upsala Nya Tidning om renoveringen av Ärkebiskopsgården

Biskopsgårdar i Sverige
Byggnader och anläggningar i Uppsala
Religiösa byggnader i Uppsala
Byggnadsminnen i Uppsala kommun
Byggnader ritade av Carl Hårleman
Freden i Kjutjuk-Kajnardzji

Freden i Kjutjuk-Kajnardzji var ett fredsavtal som slöts mellan Katarina II av Ryssland och den osmanske sultanen Abd-ul-Hamid I den 21 juli 1774 efter det rysk-turkiska kriget (1768–1774), vid Kjutjuk-Kajnardzji, en by i norra Bulgarien, 23 km sydost om Silistra. Freden lade grunden till Rysslands mycket starka ställning i sydöstra Europa.

Villkor 
 Krim, Jedisan, Budjuk och Kuban förklarades fria.
 Ryssland fick fri segelfart på Svarta havet 
 Ryssland fick rätt att göra framställningar hos Porten till förmån för furstendömena Moldau och Valakiet samt för den "den nya kyrkan i Konstantinopel och dess tjänare". Det senare villkoret tolkades senare av Ryssland som giltigt för hela den ortodoxa kyrkan i Osmanska riket.
 Ryssland fick Kinburn, Jenikale, Kertj, Azov och Kabarda.

Källor 
Nordisk familjebok, Uggleupplagan

Ryska freder
Osmanska freder
1774
SS-Totenkopfverbände

SS-Totenkopfverbände (SS-TV) var den del av Schutzstaffel (SS) vars huvuduppgift var att övervaka och administrera Nazitysklands koncentrationsläger.

Tillkomst
SS-Totenkopfverbände grundades 1934 av Theodor Eicke på order av Reichsführer-SS Heinrich Himmler. Personalen anställdes med samma förmåner som den tyska polisen. Verksamheten finansierades av inrikesministeriet och tjänst i SS-Totenkopfverbände räknades som polistjänst, vilken befriade personalen från värnplikt i krigsmakten.

Krigstida utveckling
Under andra världskriget avdelades stora mängder av SS-Totenkopfverbände aktiva personal till egna krigsförband och slutligen organiserades 6. SS-Gebirgs-Division Nord, vilken sattes in i Finland under fortsättningskriget (1941–1944). Den aktiva personalen i vakttjänsten ersattes då av SS-TV-reservister. En bataljon SS-Totenkopfverbände ur Standarte "Kirkenes" transporterades till sitt insatsområde i norra Finland via Luleå hamn.

Förteckning över SS-Totenkopfregementen 

* Totenkopfregementen från nr VI betecknades officiellt som förstärkta SS-Totenkopfstandarte respektive SS.

Typer av personal 
 Arbeitseinsatzführer eller Arbeitsdienstführer var chef för hela arbetsinsatsen i ett läger.
 Blockführer var chef för en barack i ett läger.
 Kommandoführer var chef för ett fångarbetslag.
 Rapportführer förde befäl över flera Blockführer och var vanligtvis lägerkommendantens chefsassistent.
 Schutzhaftlagerführer var lägrets operative chef och lägerkommendantens adjutant.

Se även 
 Koncentrationsläger i Nazityskland
 3. SS-Panzer-Division Totenkopf

SS
Benbildning

Ossifikation, benbildning, den process då ben bildas av brosk och andra benliknande vävnader.

Ben kan bildas på två sätt, direkt benbildning och indirekt benbildning.

Se även
 Ossifikation av skulderbladet

Skelettet
Patologiska processer
Skeglinge kyrkoruin

Skeglinge kyrkoruin är resterna av en kyrkobyggnad från 1100-talet belägen i Skeglinge socken i Eslövs kommun i Skåne.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan uppfördes av gråsten i romansk stil under 1100-talet. Kyrkan var bara 14 meter lång och 9 meter bred och bestod av långhus med kor och en halvrund absid. Vid långhusets södra sida fanns ett vapenhus. Invändigt hade kyrkan stampat lergolv utom i koret.

På 1800-talet när Borlunda kyrka och Skeglinge kyrka inte längre räckte till beslöt man sig för att bygga en ny och större kyrka i Borlunda. Denna färdigställdes 1868. På 1870-talet revs Skeglinge kyrka.

Kyrkogården
På kyrkogården står en öppen klockstapel. Gamla kyrkans grund och omfattning är utmarkerad med stenar.

Externa länkar
 , Riksantikvarieämbetet.
 Eslövs kommun informerar om Skeglinge ödekyrkogård
 Eslövs kommun informerar om Borlunda kyrka
 Eslöv_Höör Släkt- och Folklivsforskare

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrko- och klosterruiner i Skåne
Stränggjutning

Stränggjutning är en gjutprocess som ämnar framställa metalliska ämnen som kan användas vid tillverkning av plåt, stång och tråd. Anledningen till att processen heter stränggjutning är att smältan töms i en gjutlåda som kontrollerar flödet in i den kylda kokillen. Smältan transporteras genom kokillen medan den delvis stelnar. För att minska kostnad för uppvärmning transporteras oftast ämnena direkt vidare till vidare produktion av exempelvis plåt.

Ämnena som framställs kallas på engelska billets, blooms, och slabs. Billets har ett kvadratiskt tvärsnitt ämnat för tillverkning av tråd. Blooms har likaså ett kvadratiskt tvärsnitt men är ämnat för tillverkning av stång eller räls. Slabs, däremot, har ett rektangulärt tvärsnitt och är ämnat för tillverkning av plåt.

En av pionjärerna inom stränggjuting var Hofors bruk, och försök gjordes under Martin Wiberg 1932, sex år innan världens första fullt fungerande anläggning, i Kuznetskii i Sovjetunionen, togs i drift. 1954 invigdes den första svenska stränggjutningsmaskinen, på Nyby bruk. Den var dock en experimentmodell, men i början av 1960-talet blev Halmstads Järnverks stränggjutningsmaskin, invigd 1962, den första att fungera ordentligt i ordinarie verksamhet.

Betonggjutning

Stränggjutning är också vanligt vid gjutning av större betongkonstruktioner som till exempel bropelare eller hisschakt. Gjutformen är öppen i båda ändor och lyfts långsamt uppåt under det att cement fylls på uppifrån. Processen går så långsamt att betongen hinner stelna innan gjutformen har glidit förbi.

Se även
 Gjutning

Referenser

Gjutning
Landsarkivet i Lund

Landsarkivet i Lund (LLA) var ett av Sveriges tio landsarkiv och hade primärt ansvar för arkivhandlingar från regionala statliga arkivbildare inom Blekinge län, Skåne län och Hallands län. Men arkiven rymmer även enskilt arkivmaterial såsom gods- och gårdsarkiv, privatarkiv och företagsarkiv. Liksom övriga landsarkiv utgjorde Landsarkivet i Lund tidigare en egen myndighet men uppgick 1 januari 2010 i Riksarkivet.

Landsarkivet i Lund tillkom 1903, bland annat på initiativ av historikern Martin Weibull vars son Lauritz Weibull blev dess förste chef (landsarkivarie).

Från och med 2013 är såväl verksamhet som arkivbestånd helt förlagda till Arkivcentrum Syd på Gastelyckan utanför staden. De ursprungliga lokalerna vid Arkivgatan i centrala Lund, ritade av Carl Möller, och det senare tillbyggda magasinet av Bernt Nyberg, uppfört 1968–1971, har övertagits av Lunds nation och byggs om till bostäder.

I Riksarkivets omorganisation 2020 slogs Landsarkivet i Lund och Landsarkivet i Göteborg samman till i en organisatorisk enhet, enheten Göteborg-Lund. Omorganisationen innebar att titeln Landsarkivarie upphörde.

Landsarkivarier i Lund
 1903-1919 - Lauritz Weibull
 1919-1946 - Carl Gustaf Weibull
 1946-1954 - Karl Mellander
 1955-1961 - Birger Lundberg
 1961-1984 - Seved Johnson
 1984-1996 - Anna Christina Ulfsparre (tillförordnad sedan 1977)
 1996-2009 - Jan Dahlin
 2009-2012 - Lars Jörwall
 2012- 2020 - Göran Kristiansson

Källor
 Mattias Kärrholm: Landsarkivet i Lund – en byggnadshistorik (Lund 2000)
 Fredrik Tersmeden: "Jubilar i historiskt gränsland" i Tema Arkiv 3 2003.
 Anna Christina Ulfsparre (red): Landsarkivet i Lund 1903–2003 (Lund 2003)

Noter

Externa länkar
 Officiell webbplats
 Landsarkivet i Lund - Antikvarisk förundersökning (2010-08-25)

Svenska arkivinstitutioner
Lund
Marie Corelli

Marie Corelli född Mary Mackay 1 maj 1855 i London, död 21 april 1924 i Stratford-on-Avon, Warwickshire, England, var en brittisk författare.

Corelli var av blandad italiensk och högskotsk börd. Hon vann redan med sin första roman, A romance of two worlds (1886, Två verldar) stor popularitet, som ytterligare ökades med Thelma (1887). Mellan 1889 och 1922 utkom 26 av hennes romaner på svenska, flertalet i översättning av Emilie Kullman.

Hennes romaner uppfattades av kritikerkåren som stilistiskt undermåliga, men blev alla mycket populära med sin romantiska stämning.

Böcker på svenska (urval)
 Vendetta! (översättning Fanny Lindahl, Envall & Kull, 1889)
 Två verldar (A romance of two worlds) (översättning Emilie Kullman, Skoglund, 1889)
 Thelma (Thelma) (översättning Emilie Kullman, 1889)
 Lilith: mytisk roman (översättning Emilie Kullman, 1892)
 Prins Lucio (The sorrows of Satan) (översättning Emilie Kullman, Skoglund, 1896)
 Absint: ett drama från Paris (översättning Mauritz Sterner, Nykterhetsförlaget, 1906)
 Två världar (A romance of two worlds) (översättning Hugo Hultenberg, Nordiska förlaget, 1911)
 Ziska: en fördärvad själs problem (översättning E. Nisbeth, B. Wahlström, 1912)
 Den mäktige atomen (översättning Ernst Grafström, B. Wahlström, 1914)
 En bedragen kvinna (översättning Styrbjörn Melander, Åhlén & Åkerlund, 1919)
 Gudsmannen (översättning Kerstin Wenström, B. Wahlström, 1931)
 Den gröna demonen: ett Parisdrama (översättning Oscar Nachman, B. Wahlström, 1931)

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter

Brittiska författare
Födda 1855
Avlidna 1924
Kvinnor
Svensk uppslagsbok
Viggo Lindstrøm

Viggo Lindstrøm, född 12 januari 1859 i Köpenhamn, död 17 juni 1926, var en dansk skådespelare, gift med skådespelaren Vera Lindstrøm.

Lindstrøm scendebuterade i Stavanger Norge 1880. Han var därefter engagerad vid olika scener i Köpenhamn. Han blev teaterchef för Det Ny Teater 1908 men lämnade tjänsten efter tre år på grund av en mindre skuld till teatern. Han filmdebuterade 1908 i Vildmanden och kom att medverka i en rad filmer producerade av Nordisk Film.

Filmografi (urval) 
1908 – Vildmanden
1912 – En behagelig fejltagelse

Källor

Externa länkar 

Danska skådespelare under 1900-talet
Födda 1859
Avlidna 1926
Män
Skådespelare från Köpenhamn
Helge Nissen

Helge Nissen, född 5 september 1871 i Rydhauge, Holstebro, död 5 oktober 1926, var en dansk operasångare och skådespelare. Han var i sitt tredje äktenskap gift med skådespelaren Gudrun Houlberg.

Nissen studerade sång för bland annat Leopold Rosenfeld. Han scendebuterade 1897 på Det Kongelige Teater som Mefisto i Faust, och verkade därefter vid operan fram till sin död. Nissen gästade Stockholmsoperan 1905 och sjöng 1909 Hans Sachs vid Covent Garden i London.

Nissen verkade under en kortare tid 1912 regissör vid operan i Köpenhamn.

Filmografi (urval)

Källor 

Danska skådespelare under 1900-talet
Danska operasångare under 1900-talet
Män
Födda 1871
Avlidna 1926
Personer från Holstebro
Hugo Bruun

Hugo Bruun född 30 april 1888 i Kjærsgaard, Aalborgs amt, död 5 april 1962, var en dansk skådespelare. Han var gift med skådespelaren Gudrun Bruun Stephensen

Bruun scendebuterade vid Det kunglige Teater, han var därefter verksam vid Det nye Teater och Betty Nansen Teatret och andra ledande privatteatrar. Han filmdebuterade 1912 vid Filmfabriken Danmark.

Filmografi (urval)

1921 - Tankelæseren

Externa länkar

Danska skådespelare under 1900-talet
Män
Födda 1888
Avlidna 1962
Ljud och ljus

Ljud och ljus () är en metod varmed man ljud- och ljussätter till exempel en byggnad för att illustrera ett historiskt skeende eller dylikt. Det finns en parallell mellan ljud och ljus: att båda består av vågor.

Belysningsteknik
Ljudteknik
Freddie Hubbard

Frederick Dewayne "Freddie" Hubbard, född 7 april 1938 i Indianapolis i Indiana, död 29 december 2008 i Sherman Oaks i Kalifornien, var en amerikansk jazztrumpetare, mest känd inom stilen hardbop.

Han inledde sin jazzkarriär efter att ha flyttat till New York 1958. Där samarbetade han med Sonny Rollins, Slide Hampton, J.J. Johnson, Philly Joe Jones, Oliver Nelson och Quincy Jones med flera.  Hubbard avled den 29 september 2008 i sviterna av en hjärtattack.

Referenser

Amerikanska jazztrumpetare
Amerikanska jazzkompositörer
Grammy Award-vinnare
Amerikanska kompositörer under 1900-talet
Amerikanska jazzkornettister
Födda 1938
Avlidna 2008
Musiker från Indianapolis
Män
Ilstorps kyrka

Ilstorps kyrka är en kyrkobyggnad i Ilstorp. Den tillhör Sjöbo församling i Lunds stift.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan i romansk stil är byggd under 1200-talets mitt. Den bestod ursprungligen av långhus och rakt avslutat kor. Under 1400-talet försågs kyrkan med tegelvalv. Troligen tillkom vapenhuset i samma skede. Vid slutet av 1800-talet genomfördes en renovering då korets östra gavel revs och istället byggdes en absid. Vapenhuset tillbyggdes med ytterligare en våning där kyrkklockorna fick sin plats. Tidigare hade kyrkklockan gjuten 1653 hängt i en fristående klockstapel.

Interiört finns målningarna kommer från olika tidsepoker, de äldsta från 1400-1500-talen.

Inventarier

Altaruppsats från 1600-talet, som är ett så kallat additionsaltare då det består av texter istället för bilder. Texterna är hämtade ur Fredrik den II:s bibel från 1589.
Predikstolen är daterad till 1645. I prediksstolens fält är evangelister avbildade.
Krucifixet i triumfbågen är från 1600-talet.
Dopfunten tillkom 1977 och är tillverkad av Söwekonst. 
Det finns ett harmonium i kyrkan.

Bildgalleri

Källor

Externa länkar
Uppgift om Ilstorps kyrka

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Sjöbo kommun
Stacy Peralta

Stacy Peralta, född 15 oktober 1957 i Venice i Los Angeles, Kalifornien, är en amerikansk regissör och professionell skateboardåkare, surfare och entreprenör. 

Peralta är en av de ursprungliga Z-Boys och är känd inom skateboardkretsar som en av pionjärerna inom vert, den vertikala stilen inom åkningen, som han hämtade från surfningen. Tillsammans med George Powell startade han 1978 skateboardföretaget Powell Peralta som var ett av de första stora företagen inom branschen. Företaget skapade också "The Bones Brigade" som leddes av Peralta och som under 1980-talet var det mest namnkunniga teamet med skatare som Tony Hawk, Rodney Mullen, Mike Vallely och Steve Caballero. 

Peralta skapade även videospelet Tony Hawk's Underground.

Tiden med Z-boys under 1970-talet finns skildrat både i dokumentären Dogtown and Z-Boys från 2001 som regisserades av Peralta, och i spelfilmen Lords of Dogtown från 2005.

Referenser

Noter

Födda 1957
Amerikanska filmregissörer
Amerikanska skateboardåkare
Män
Levande personer
Amerikanska dokumentärfilmare
Lundastenen 1

Lundastenen 1, även kallad "Lundagårdsstenen" eller "Allhelgonastenen", med signum DR 314, är en runsten som nu är placerad i entrén till Lunds universitetsbibliotek i Skåne.

Stenen 
Stenen är knappt fyra meter hög. Den är på ena sidan dekorerad med två motställda varianter av "Stora djuret", här med två vargar på var sida om en mask. Masken påminner mycket om den sorten som återfinns på Bösarp-småstyckena (DR 258) och Västra Ströstenen 2 (DR 335). På andra bredsidan finns ett stiliserat människoansikte.

Historik
Stenen restes av en Torgisl på  i Lund och återfanns 1690 i Allhelgonaklostrets ruiner.

Stenen flyttades på 1700-talet till universitetets mark i Lundagård, där den förvarades liggande. År 1751 förordade professorn i historia Sven Lagerbring att stenen "skulle uppsättas på en rabatt emedan herr baron och överintendenten Hårleman vid sitt sista vistande härstädes låtit förstå att han sådant åstundade". Förslaget ledde dock inte till någon åtgärd och det kom att dröja ända till 1868 innan stenen restes upp. Från 1957 förvaras den inomhus i universitetsbibliotekets entré.

Inskriften 

Esge Björns son finns nämnd på DR 91 och ”Esger Bj... ” på DR 65. "Goda  landmän” – aristokratisk titel på godsägare, belagd även på DR 133.

I populärkultur 
Masken på stenen förekommer i tv-serien Vikings som en tatuering på den götiske jarlen Borg.

Se även 
 Alfabetisk lista över runinskrifter
 Lista över Skånes runinskrifter

Källor 
 DR 314, Samnordisk runtextdatabas, 2004.
 Gösta Johannesson: Lunds universitets historia II - 1710-1789 (Lund 1982), sidan 116.
 Kulturen. Lund 1000 år. En årsbok till medlemmarna av Kulturhistoriska föreningen för södra Sverige, Lund 1990, ISSN 0454-5915, sidorna 26–27
 

Skånes runinskrifter
Runinskrifter i Lunds kommun
Lundagård
Erna och Victor Hasselblads stiftelse

Erna och Victor Hasselblads stiftelse bildades 1979 av Erna Hasselblad (1914–1983) och är en oberoende stiftelse utan vinstintresse. Vid sin död 1978 testamenterade hennes man Victor Hasselblad 78 miljoner kronor till de ändamål som stiftelsen upprättades för. Den har till huvudsakligt ändamål att främja vetenskaplig undervisning och forskning inom det naturvetenskapliga området och inom fotografin. 

Sedan 1980 har stiftelsen årligen delat ut det internationella pris i fotografi Hasselbladpriset för "framstående fotografisk gärning", utom 1983, det år Erna Hasselblad avled. Priset är (2016) på en miljon kronor och delas ut på hösten i samband med att en utställning anordnad med den prisbelönta fotografens verk samt utgivandet av en bok.

Se även
Victor Hasselblad AB
Hasselblad center

Externa länkar
Erna och Victor Hasselblads stiftelses webbplats

Stiftelser i Sverige
Hasselbladpriset
Svenska vetenskapsorganisationer
Gudrun Stephensen

Gudrun Stephensen, född 22 september 1892 i Köpenhamn, död 16 februari 1946, var en dansk skådespelare. Hon var dotter till teaterdirektör Odgeir Stephensen och gift med skådespelaren Hugo Bruun.

Stephensen filmdebuterade i en av Frans Lundbergs filmproduktioner 1910, och engagerades därefter vid Nordisk Film.

Filmografi (urval)

1911 – Spåkonens datter
1941 – Peter Andersen

Externa länkar

Danska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1892
Avlidna 1946
Skådespelare från Köpenhamn
Frivilliga räddningstjänsten

Frivilliga räddningstjänsten (fi. Vapepa, Vapaaehtoinen pelastuspalvelu) grundades 1964, för att kunna bistå myndigheter framförallt vid efterspaningar av försvunna personer.

Den frivilliga räddningtjänsten täcker hela Finland. Det finns  alarmgrupper och cirka  frivilliga. Många frivilligorganisationer är med i verksamheten: marthorna, radioamatörerna, olika idrottsförbund, frivilliga försvarsorganisationer, båtförbundet, scouterna, läkarförbundet, räddningshundsförbundet, jägarförbundet och så vidare, sammanlagt ett femtiotal nationella organisationer. Verksamhet leds av Finlands Röda Kors.

Organisationen bildades efter en omfattande efterspaning sedan en femårig flicka gått vilse i Muonio 1963. Många frivilliga deltog och man upplevde att man behövt en bättre organisation.

Externa länkar

Frivilliga räddningstjänsten

Finska ideella organisationer
Wolfman Jack

Wolfman Jack, pseudonym för Robert Weston Smith, född 21 januari 1938 i Brooklyn i New York, död 1 juli 1995 i Belvidere, Perquimans County, North Carolina, var en amerikansk radio-discjockey. 

Han gjorde även en del framträdanden som sig själv i filmer och tv-shower, det mest kända var i filmen Sista natten med gänget.

Referenser

Externa länkar 
Wolfman Jack's Online Museum
 

Amerikanska radioprogramledare
Pseudonymer
Födda 1938
Avlidna 1995
Män
Vera Lindstrøm

Vera Lindstrøm, född Beyer 7 augusti 1882 i Malmö, död 13 augusti 1946, var en dansk skådespelare. Hon var gift med skådespelaren Viggo Lindstrøm.

Lindstrøm studerade vid Det Kongelige Teaters elevskole i Köpenhamn. Hon drog sig tillbaka från teaterscenen 1908, då hennes man blev teaterchef för Det Ny Teater.

Filmografi (urval)
1912 – En frygtelig fejltagelse
1914 – Flyverspionen
1941 – Tror du jeg er født i går?

Danska skådespelare under 1900-talet
Födda 1882
Avlidna 1946
Kvinnor
Skådespelare från Malmö
Gudrun Houlberg

Gudrun Houlberg, född den 21 februari 1889 i Viborg, död den 14 januari 1940 i Rom, var en dansk skådespelare. Hon var gift med operasångaren Helge Nissen.

Filmografi (urval)

Källor

Externa länkar 
Gudrun Houlberg på Det Danske Filminstitut

Danska skådespelare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1889
Avlidna 1940
Personer från Viborg, Danmark
Eric S. Raymond

Eric Steven Raymond, född 4 december 1957 och känd som esr är en välkänd förespråkare för öppen källkod och var med om att grunda Open Source Initiative. Det var på hans inrådan som Netscape bildade stiftelsen bakom Mozilla och släppte koden fri, vilket idag bland annat resulterat i webbläsaren Mozilla Firefox och e-postprogrammet Mozilla Thunderbird.

Raymond är författare till boken Katedralen och basaren: en oavsiktlig revolutionärs tankar kring Linux och öppen källkod som är en samling essäer där han utifrån sina erfarenheter propagerar för att programmerarna ska släppa koden fri och ger ekonomiska, tekniska och etiska argument för detta.

Han har även skrivit boken The Art of Unix Programming som är en bok om just programmering under Unix. Boken är inte rent tekniskt inriktad och full av kod som många andra böcker om programmering är. The Art of Unix Programming handlar mer om att förklara hur Unix är uppbyggt, hur program kan samverka genom rörledning (eng. pipes) och jämförelser mellan olika programspråk och skriptspråk.

Raymond lider av en mild form av Cerebral pares.

Referenser

Externa länkar 
 Eric Raymond's hemsida
 Katedralen och Basaren i svensk översättning.
 How to Become a Hacker
 Jargon File
 Everybody Loves Eric Raymond En satirisk webcomic där också Linus Torvalds, Richard Stallman med flera figurerar.

Amerikaner
Personer inom fri programvara och öppen källkod
Födda 1957
Män
Levande personer
Dörarp

Dörarp är en småort i Dörarps distrikt i Ljungby kommun och kyrkby i Dörarps socken med  invånare (). 

I orten finns Dörarps kyrka och bebyggelsen består främst av villor. Tätorten ligger placerad mellan två sjöar - Färsjön och Vidöstern. Strax utanför tätorten låg den nationellt erkända restaurangen Gyllene Rasten. Men sedan mitten av 2000-talet är restaurangen stängd. 

Orten är känd för att vara platsen där Cliff Burton, dåvarande basist i Metallica, dog den 27 september 1986 när bandets turnébuss körde av vägen. En minnessten, skapad av Manuel Pino, restes i samband med 20-årsdagen av Burtons död. Den 13 maj 2022 bytte busshållplatsen som ligger i närheten av minnesstenen namn från "Dörarp norra" till "Cliff Burtons minnessten".

Närmsta grannby är tätorten Vittaryd som ligger 3–4 kilometer bort.

Källor 

Orter i Ljungby kommun
Småorter i Sverige
Hilmar Clausen

Hilmar Clausen, född 4 april 1888 i Frederiksberg, död 10 augusti 1951, var en dansk skådespelare. 

Clausen scendebuterade 1908 på Frederiksberg Morskabsteater. Som ung skådespelare medverkade han i Emil Wulffs Sommerrevy 1909 på Tivoli, varefter han blev engagerad vid Casino och senare Nørrebros teater och Bonbonnieren. 1914-16 var han tillsammans med Holger Rasmussen teaterchef på Casino. 1916 övertog han ledningen av Tivolis Sommerteater. Han filmdebuterade 1908.

Filmografi (urval)
1915 - Uniformens magt 
1914 - Flyverspionen

Danska skådespelare under 1900-talet
Födda 1888
Avlidna 1951
Män
Personer från Frederiksberg