kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Bad Langensalza

Bad Langensalza (före 1956 Langensalza) är en stad i Unstrut-Hainich-Kreis i förbundslandet Thüringen i Tyskland.

Staden, som är belägen vid ån Salza, ett tillflöde till Unstrut, är en gammal brunnsort med Tysklands rikaste svavelkälla. I närheten ligger ruiner av klostret Homburg (Hohenburg), där kejsar Henrik IV i juni 1075 besegrade de upproriska sachsarna.

Vid Langensalza stod 1866 ett slag mellan hannoveraner och preussare. För att hindra hannoveranarnas förening med sydtyska trupper ryckte 27 juni på morgonen 8700 preussare under general Eduard Moritz von Flies från Gotha till Langensalza, där de anfölls av den 16000 man starka hannoverska armén under general Alexander von Arentschildt och nödgades vika. Då emellertid preussiske generalen Eduard Vogel von Falckenstein följande dag samlade överlägsna trupper kring hannoveranerna, blev dessa tvingade att kapitulera.

Källor

Noter

Kommuner och städer i Unstrut-Hainich-Kreis
Ugglan
Langensalza
Johannes Jansson i Ellenö

Johannes Jansson , född 6 augusti 1810 i Naglums församling, Älvsborgs län, död 8 juni 1886 i Torps församling, Älvsborgs län, var en svensk godsägare och riksdagsman.

Olsson var ägare till godset Ellenö i Dalsland. I riksdagen var han ledamot av första kammaren.

Han var gift med Cajsa Maria och tillsammans hade de sju barn, bland dem företagaren Maria Andersson.

Referenser

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Födda 1810
Avlidna 1886
Män
Personer från Naglums socken
Jan Jansson i Saxhyttan

Jan Petter Jansson (i riksdagen kallad Jansson i Saxhyttan), född 5 mars 1854 i Grangärde socken, död där 26 januari 1918, var en svensk lantbrukare och politiker (liberal). 

Jan Jansson, som kom från en bondesläkt, var bergsman och lantbrukare i Saxhyttan i Grangärde, där han också var ledande kommunalman.

Han var riksdagsledamot i andra kammaren 1888–1905 för Grangärde, Norrbärke och Söderbärke tingslags valkrets (från 1903 kallad Smedjebackens domsagas valkrets). I riksdagen tillhörde han det frihandelsvänliga Gamla lantmannapartiet 1888–1894 och det återförenade Lantmannapartiet 1895, varefter han betecknade sig som vilde under åren 1896–1899 och sedan anslöt sig till det nybildade Liberala samlingspartiet. Han var bland annat ledamot i bankoutskottet 1894–1905 och engagerade sig bland annat för landsbygdsfrågor såsom väghållningsregler.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), band 5, s. 69

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Gamla lantmannapartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Lantmannapartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Personer från Grangärde socken
Födda 1854
Avlidna 1918
Män
Georg Michael Kerschensteiner

Georg Michael Kerschensteiner, född 29 juli 1854 i München, död där 15 januari 1932, var en tysk pedagog och matematiker.

Han tjänstgjorde som folkskollärare 1871-73, fullgjorde 1881 vid Münchens universitet statsexamen för lärarkompetens vid de högre läroverken inom de matematiska ämnena, blev 1883 filos. doktor och assistent vid Münchens meteorologiska centralanstalt, undervisade vid högre läroverk samt vid handelsskolan i Nürnberg och blev 1895 folkskoleinspektör i München.

Under hans chefskap ha hans fädernestads folkskolor kommit att intaga en särdeles framstående plats. Kerschensteiners två stora insatser i folkundervisningens metodik var dels en ny metod för teckningsundervisningen, en metod, som principiellt inte skiljer sig från den, som under samma epok användes vid Stockholms folkskolor, dels grundläggningen av Münchens utmärkta yrkesskolor, som tillgodose 30 olika yrken och sedan blev obligatoriska för den ungdom, som genomgått folkskolan, och avsåg inte bara yrkesskicklighetens höjande, utan även uppfostran till medborgerlighet.

Dessutom har han offentliggjort en mängd föredrag, som han hållit hemma och utomlands, till exempel i Stockholm 1910 på inbjudan af Pedagogiska sällskapet.

Skrifter (urval) 
 Staatsbürgerliche Erziehung der deutschen Jugend (4:e upplaga 1909)
 Betrachtungen zur Theorie des Lehrplanes (2:a upplaga 1901)
 Die Entwickelung der zeichnerischen Begabung (1905)
 Grundfragen der Schulorganisation (1907)
 Das Problem der Volkserziehung (i "Internationale Wochenschrift", 1908)

Källor 

Tyska pedagoger
Födda 1854
Avlidna 1932
Män
Personer från München
Caesar (titel)

Caesar är en titel av kejserlig karaktär som användes i Romarriket. Den härstammar från den romerske diktatorn Julius Caesars cognomen, som övertogs av hans adoptivson Augustus och sedan av andra manliga medlemmar av den julisk-claudiska ätten. I samband med Galbas regeringstid år 68/69 förändrades dess betydelse från att vara ett familjenamn för släkten Julius till att ingå i kejsarens officiella titulatur. När Hadrianus adopterade Lucius Aelius fick denne titeln caesar, som därefter kom att ges till tilltänkta efterträdare, medan de regerande kejsarna titulerades augustus.

Senare kom titeln att utvecklas till kejsare och tsar och användas även för härskare över andra riken.

Se även 
 Augustus (titel)
 Imperator

Källor 

Julius Caesar
Romerska titlar
Johan Sundblad

Johan Sundblad, född 1731 i Askersund, död 1774, var en svensk riksdagsman i borgarståndet.

Biografi 
Sundblad var från 1760 borgmästare i Sigtuna. Från 1760 års riksdag till frihetstidens slut var Sundblad medlem av borgarståndet och utövade inom detsamma mycket stort inflytande. Som måg till hattchefen i borgarståndet borgmästaren Renhorn, slöt han sig först till hattpartiet. Vid riksdagen 1765–66 uppträdde Sundblad modigt till försvar för de hatade bolagsmännen i växelkontoren. I egenskap av sympatisör till frihetstidens författning samt myndig och självklok, tillhörde han de hattar, som 1769 i förening med mössorna arbetade mot det bekanta reformförsöket, den s. k. säkerhetsakten. Han blev vid samma riksdag utsedd till medlem av tulldirektionen. 

Vid riksdagen 1771 räknades Sundblad till mössornas främsta män i borgarståndet. Han var en av ledarna vid stormlöpningen mot adelns privilegier samt utarbetade själv och lät trycka ett förslag till privilegier för borgarståndet i ett försök att gagna sin egen klass. I ett förslag till instruktion för justitiekanslern ville Sundblad åt denne av ständerna vid var riksdag nyvalde förtroendeman ge diktatorisk makt över ämbetsmännen mellan riksdagarna. Sundblad ansågs tillgänglig för mutor och misstänktes inte utan grund att ha tagit franska pengar på våren 1772 för att uppträda till försvar för de hotade hattmedlemmarna av rådet. Vid revolutionen 1772 sökte Sundblad fly, men ertappades i Solnaskogen och arresterades. Han lösgavs dock inom kort.

Johan Sundblad var son till riksdagsmannen Anders Sundblad. Vidare var han sonson till Anders Abrahamsson och måg till Olof Bidenius Renhorn. Sundblad var även farmors far till Jesper Crusebjörn.

Källor

Noter 

Sigtunas borgmästare
Borgarståndets riksdagsledamöter
Personer från Askersund
Födda 1731
Avlidna 1774
Män
Ugglan
Doug Mountjoy

Doug Mountjoy, född 8 juni 1942 i Tir-y-Berth nära Ebbw Vale i Glamorgan, Wales, död 14 februari 2021, var en walesisk snookerspelare.

Karriär 
Efter att ha vunnit amatör-VM 1976 blev Mountjoy professionell spelare vid en ålder av 34 år. Året därpå, 1977 vann han sin första stora titel då han i finalen i Masters besegrade sin landsman och 70-talets snookerdominant Ray Reardon. Mountjoy skulle egentligen inte ens ha deltagit i turneringen, men fick göra det på grund av ett sent återbud. Senare samma år (men nästa säsong) var han i final i det allra första UK Championship, som då inte var någon rankingturnering. Året därpå gick han hela vägen och vann UK Championship.

Nästa stora år för Mountjoy var 1981 då han gick till final i VM, men där förlorade mot den nya stjärnan Steve Davis, som vann den första av sina sammanlagt sex VM-titlar under 80-talet. Mountjoy utmärkte sig dock genom att göra ett 145-break i semifinalen mot Ray Reardon. Detta var det högsta breaket dittills i VM. (Rekordet slogs i VM 1983 då Cliff Thorburn gjorde ett maximumbreak.)

Under 1980-talet vann Mountjoy ytterligare några titlar, men han fick vänta ända till 1988 med att vinna sin första rankingtitel, UK Championship. Han slog där den unge lovande Stephen Hendry i finalen med 16-12. Av bara farten vann därefter Mountjoy sin andra rankingtitel månaden därpå, då han i januari 1989 vann Mercantile Credit Classic. Dessa två blev Mountjoys enda rankingtitlar under karriären.

Mountjoy höll sig kvar bland topp-16 på rankingen fram till 1993, då han drabbades av lungcancer. Han besegrade dock sjukdomen, och fortsatte spela snooker fram till 1997.

Titlar

Rankingtitlar 
 UK Championship (1988)
 Mercantile Credit Classic (1989)

Andra titlar 
 UK Championship (1978)
 Masters (1977)
 Irish Masters (1979)
 Pontins Professional (1979, 1983)
 Pot Black (1978, 1985)
 Welsh Professional Championship (1980, 1982, 1984, 1987, 1989)
 World Cup med Wales (1979, 1980)
 Hong Kong Masters (1983)

Källor

Externa länkar 
Welsh Icons - Doug Mountjoy
Profil på Global Snooker

Walesiska snookerspelare
Födda 1942
Män
Avlidna 2021
Brittiska idrottare under 1900-talet
Världsmästerskapet i ishockey för damer 2007

Världsmästerskapet i ishockey för damer 2007 avgjordes mellan den 3 och 10 april i Winnipeg och Selkirk, Kanada. Kanada vann turneringen före USA och Sverige. Kazakstan åkte ur A-gruppen och ersattes i världsmästerskapet 2008 av Japan som vann Division I före Lettland.

Till världsmästerskapet 2007 ändras det om lite i programmet eftersom A-gruppen hade utökats till nio lag. Så det blev tre grupper med tre lag i varje, där gruppettorna i alla grupperna spelade vidare i en grupp (Grupp D) om de två finalplatserna. Tredje placerade lag spelade bronsmatch mot vinnaren av Grupp E, som alla grupptvåorna spelat mot varandra i. Grupptreorna spelade i en grupp (Grupp F) där trean åkte ner till Division I 2008.

Gruppspelet

Grupp A 

 Kazakstan
 Kina
 USA

SM = Spelade matcher, V = Vinster, O = Oavgjorda, F = Förluster, GM = Gjorda mål, IM = Insläppta mål, P = Poäng

Grupp B 

 Kanada
 Schweiz
 Tyskland

SM = Spelade matcher, V = Vinster, O = Oavgjorda, F = Förluster, GM = Gjorda mål, IM = Insläppta mål, P = Poäng

Grupp C 

 Finland
 Ryssland
 Sverige

SM = Spelade matcher, V = Vinster, O = Oavgjorda, F = Förluster, GM = Gjorda mål, IM = Insläppta mål, P = Poäng

Kvalificeringsrunda

Grupp D 

 Kanada
 Finland
 USA

SM = Spelade matcher, V = Vinster, O = Oavgjorda, F = Förluster, GM = Gjorda mål, IM = Insläppta mål, P = Poäng

Grupp E 

 Kina
 Schweiz
 Sverige

SM = Spelade matcher, V = Vinster, O = Oavgjorda, F = Förluster, GM = Gjorda mål, IM = Insläppta mål, P = Poäng

Nedflyttningsgrupp

Grupp F 

 Kazakstan
 Ryssland
 Tyskland

SM = Spelade matcher, V = Vinster, O = Oavgjorda, F = Förluster, GM = Gjorda mål, IM = Insläppta mål, P = Poäng

Slutspel 

{| class="wikitable" style="text-align:center;" width="430px"
! width="50px"|Datum
! Match
! width="35px"|Res.
! width="80px"|Periodres.
! width="80px"|Spelort
|-
| colspan="4"|Match om 3:e plats
|-
| 10 april2007
| align="left"|Finland - Sverige
| 0-1 ef. förl.
| 0-0, 0-0, 0-0, 0-1
| Winnipeg
|-
| colspan="4"|Final
|-
| 10 april2007
| align="left"|Kanada - USA
| 5-1
| 0-0, 3-0, 2-1
| Winnipeg
|}

VM-ranking

Externa länkar 

Dam-VM 2007 på Hockeyarchives (franska)
VM 2007 Officiella hemsida
VM-resultat 2007 i A-Gruppen
VM-resultat 2007 i Division I
VM-resultat 2007 i Division II
VM-resultat 2007 i Division III
VM-resultat 2007 i Division IV

2007 i Kanada
Ishockeysäsongen 2006/2007
Internationella ishockeytävlingar i Kanada
2007
Sportevenemang i Winnipeg
Winnipeg under 2000-talet
Odd Brochmann

Odd Brochmann född 21 december 1909 i Oslo, död 27 oktober 1992 i Köpenhamn, var en norsk arkitekt, professor, tecknare, skribent, stilhistoriker och statsstipendiat.

Brochmann var utbildad arkitekt från NTH 1928-1934, och etablerade egen verksamhet i Oslo 1937, tillsammans med sin första fru Karen Berner. Från 1952 arbetade han tillsammans med Dag Rognlien. Han var professor vid NTH 1956-57, avvecklade sitt arkitektkontor 1963. Han bosatte sig därefter i Köpenhamn, där han arbetade som skribent (bland annat i Politiken 1964-66) och som lärare vid Kunstakademiets arkitektskole.
 
Han debuterade med Barnas historiebok 1942, som blev uppföljd av Et eventyr om Norge i tekst og tegninger i två band (1943-44) där hans syster Zinken Hopp skrev, och han tecknade.
 
Hans facklitteratur om arkitektur började med Hus i Norge : En første hjelp til forståelse av vår byggeskikk (1944) och avslutades med tvåbandsverket Bygget i Norge (1979-81). 

Författarskapet inom stilhistoria och interiörestetik började med Tiden, stilen og vi (1945), sedan En bok om stygt og pent som handler om tingenes form, vesen og innhold, og om det inntrykk de gjør på oss (1953), uppföljaren Den nye bok om stygt og pent : Om tingenes vesen og innhold og om de inntrykk de gjør (1968) och artiklar som «Fortidsmøbler og framtidsmøbler» (1959). En bok om stygt og pent har återutgivits flera gånger, och har översatts till svenska (1954), engelska (1955), tyska (1956) och danska.

Brochmann skrev också reseskildringar och debattlitteratur om förhållandet mellan arkitektur och samhälle. Nasjonalgalleriet hade 1991 en utställning av hans teckningar. Han utnämndes till statsstipendiat 1980, blev hedersdoktor vid Chalmers tekniska högskola 1979, och hedersmedlem av Norske Arkitekters Landsforbund 1981. Han var även riddare av St. Olavs Orden.

Bibliografi (utgivet på svenska) 

 Treklövern 1949
 En bok om vackert och fult 1954

Priser och utmärkelser 

 Kultur- och kyrkodepartementets priser för barn- och ungdomslitteratur 1948

Källor

Noter

Norska arkitekter under 1900-talet
Norska professorer
Födda 1909
Avlidna 1992
Män
Hedersdoktorer vid Chalmers tekniska högskola
Arkitekter från Oslo
Michel Lafis

Michel Lafis, född den 19 september 1967 i Järfälla församling, är en svensk före detta professionell tävlingscyklist med grekiskt påbrå. Michel Lafis blev professionell på hösten 1992 med Amore e Vita och avslutade sin karriär efter säsongen 2000. Lafis har deltagit vid fyra Olympiska spel och har en bronsmedalj i lagtempo från Seoul-OS 1988. År 2000 gjorde Lafis sin enda start i Tour de France. Han blev svensk nationsmästare i linjelopp 1997. Lafis är även utbildad ekonom och jobbar på Sparbanken Enköpings kontor i Bålsta.

Lafis blev som förste svensk sportdirektör i ett cykelstall i den högsta proffsligan, ProTour, när Unibet.com Cycling Team startade. Under året 2008 arbetade han i Cycle Collstrop som sportdirektör.

Meriter

Medverkan i olympiska spel
Olympiska spelen i Seoul 1988 - Bronsmedalj i lagtempo
Olympiska spelen i Barcelona 1992
Olympiska spelen i Atlanta 1996
Olympiska spelen i Sydney 2000

Stall 
1992-1995 Amore e Vita
1996-1997 Telekom
1998-1999 TVM - Farm Frites
2000 Farm Frites

Källor
Michel Lafis profil

Födda 1967
Svenska tävlingscyklister
Svenska deltagare i Tour de France
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Sverige
Män
Levande personer
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 2000
Personer från Järfälla socken
Och tranorna flyga

Och tranorna flyga (, Letjat zjuravli) är en sovjetisk dramafilm från 1957 om andra världskriget. Michail Kalatozov regisserade filmen med Tatiana Samojlova i huvudrollen. Filmen vann priset Guldpalmen vid filmfestivalen i Cannes 1958.

Handling 
Boris och Veronika älskar varandra i Moskva 1941. Men andra världskriget utbryter och Boris anmäler sig till armén. Veronika får flytta in hos Boris föräldrar, och förförs av hans kusin Mark, som lyckas bli frikallad. Veronika och Mark gifter sig så småningom men hon har svårt att glömma Boris.

Se även 
 Film i Sovjetunionen (1917–1991)
 Zjuravli

Externa länkar 

 

Filmer 1957
Filmer tilldelade Guldpalmen
Sovjetiska krigsfilmer
Andra världskriget på film
Den danska Kriminalakademien

Den danska Kriminalakademien (DKA) (danska, Det danske Kriminalakademi) är en dansk förening som har till syfte att främja god kriminallitteratur. DKA stiftades 15 november 1986. Föreningen består av danska författare av kriminallitteratur och personer som offentligt har skrivit om kriminallitteratur eller på annat vis bidragit väsentligt till Den danska Kriminalakademiens syfte.

DKA utdelar varje år Den danska Kriminalakademiens debutantpris till bästa danska kriminalroman utgiven av en debutant och Palle Rosenkrantz-priset till författaren av det bästa kriminallitterära verk som utgivits på danska under föregående år utan hänsyn till författarens nationalitet.

Efter omröstning bland medlemmarna kan föreningen också utdela Den danska Kriminalakademiens diplom för en särskilt utmärkande insats inom genren.

Externa länkar
DKA:s webbplats

Kultur i Danmark
Deckare
Paneuropeiska unionen

Paneuropeiska unionen är en kristen partipolitiskt obunden sammanslutning av 36 medlemsföreningar i 29 länder i Europa.

Paneuroparörelsen startades 1923 av österrikaren Richard von Coudenhove-Kalergi som samma år utgav skriften Paneuropa. Dess syfte var att genom ett närmare samarbete mellan Europas stater skapa förutsättningar för fred och välstånd. Paneuropeiska unionen med säte i Wien grundades några år senare. Snart startade man filialer i de flesta länder och avhöll flera konferenser, den största i Basel 1932. Tyngdpunkten för föreningen låg i Central- och Sydeuropa. I Frankrike hade man konkurrens från den av Aristide Briand grundade Ligue d'union européenne. I Sverige grundades Svenska föreningen för europeiskt samarbete (S.E.S.). Den franska rörelsen som hade sitt huvudkontor i Genève var länge den mest betydelsefulla. Efter Briands död blev Édouard Herriot Ligue d'union européennes främsta företrädare.

Skillnaden mellan de båda rörelserna låg i att medan Briand ansåg att alla Europas stater borde inkluderas, ansåg Coudenhove-Kalergi att Ryssland och Storbritannien inte borde komma med. Det förra landet för att det inte präglades av europeisk kultur, det senare för att Brittiska imperiet redan var en stormakt, och kunde komma att fungera som en medlande kraft mellan USA och Europa. Skillnaden låg även i synen på Versaillesfreden, medan Coudenhove-Kalergi ansåg att fredsfördraget efter första världskriget måste revideras, var det ingen bärande grund hos Briand.

Länder
Albanien
Andorra
Belgien
Bosnien och Hercegovina
Bulgarien
Estland
Finland
Frankrike
Italien
Kosovo
Kroatien
Lettland
Luxemburg
Montenegro
Nordmakedonien
Polen
Rumänien
San Marino
Schweiz
Serbien
Slovakien
Slovenien
Spanien
Sverige
Tjeckien
Tyskland
Ukraina
Ungern
Österrike

Källor

Externa länkar 
Paneuropeiska unionen
Svenska Paneuropaföreningen

Politik i Europa
Politiska rörelser
Organisationer bildade 1923
Hybrida intelligenta system

Hybrida intelligenta system (engelskans Hybrid intelligent systems) är ett samlingsbegrepp som används inom AI för att beteckna användning av flera intelligenta system i samma applikation. Bland dessa kombineras bland annat:

Expertsystem (med och utan Suddig logik (engelskans Fuzzy logic)), 
Artificiellt neuronnät (ANN) samt 
Evolutionära bearbetningsprinciper (engelskans evolutionary compution)

För att skapa system som:
Neurala expertsystem (kombination av artificiella neurala nätverk och expertsystem)
Neuro-fuzzy (kombination av oskarpa expertsystem och artificiella neurala nätverk)
Evolutionära neurala nätverk (kombination av evolutionära bearbetningsprinciper och artificiella neurla nätverk)

Hybrida system täcker även andra kombinationer av system relaterade till AI eller CI (engelskans computional intelligence).

Källor

Artificiell intelligens
Oceana County

Oceana County är ett administrativt område i delstaten Michigan, USA. År 2010 hade countyt 26 570 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Hart.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 3 385 km². 1 401 km² av den arean är land och 1 984 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Mason County - norr
 Muskegon County - söder
 Newaygo County - öst
 Ozaukee County, Wisconsin - sydväst
 Sheboygan County, Wisconsin - väst
 Michigansjön (engelska: Lake Michigan) - väst

Orter 
 Hart (huvudort)
 Hesperia (delvis i Newaygo County)
 New Era
 Pentwater
 Rothbury
 Shelby
 Walkerville

Källor 

 
Stater och territorier bildade 1831
Gottlob Berger

Gottlob Berger, född 16 juli 1896 i Gerstetten, död 5 januari 1975 i Stuttgart, var en tysk  SS-Obergruppenführer och general i Waffen-SS. Han var 1939–1945 chef för SS-Hauptamt, SS:s centrala myndighet.

Biografi 
Berger deltog i första världskriget och dekorerades med Järnkorset av första klassen. Efter krigsslutet gick han med i en frikår och så småningom inträdde han i Sturmabteilung (SA). Efter de långa knivarnas natt den 30 juni 1934, då bland andra SA:s befälhavare Ernst Röhm mördades, gick Berger med i Schutzstaffel (SS). Han steg i graderna och utnämndes 1940 till chef för Waffen-SS:s rekryteringsstab.

Mot slutet av andra världskriget samarbetade Berger med Alfred Rosenberg, som 1941 hade utsetts till riksminister för de ockuperade områdena i öster. Berger var en av dem som hade ansvar för Generalplan Ost. Därtill ledde Berger organiserandet av paramilitära miliser i Polen. Han ledde styrkorna som slog ner det Slovakiska upproret i slutet av år 1944. Den 1 oktober samma år blev han chef för administrationen av Tysklands krigsfångar.

Rättegång 

Efter kriget ställdes Berger och tjugo andra före detta tjänstemän vid olika ministerier och departement inför rätta vid den så kallade Ministerierättegången i Nürnberg. Domstolsförhandlingarna varade från den 6 januari till den 18 november 1948 och domarna avkunnades den 11 april 1949. Berger dömdes till 25 års fängelse för krigsförbrytelser. År 1951 reducerades strafftiden till 10 års fängelse, men han frisläpptes dock redan senare samma år.

Gottlob Berger avled 1975 i Stuttgart och begravdes i Gerstetten.

Utmärkelser 
Gottlob Bergers utmärkelser

 Krigsförtjänstkorsets riddarkors med svärd: 15 november 1944
 Tyska korset i silver
 Järnkorset av andra klassen: 26 november 1914
 Järnkorset av första klassen: 21 januari 1918
 Tilläggsspänne till Järnkorset av andra klassen
 Tilläggsspänne till Järnkorset av första klassen
 Krigsförtjänstkorset av andra klassen med svärd
 Krigsförtjänstkorset av första klassen med svärd: 1 juli 1941
 Såradmärket i silver: 18 juni 1918
 Ärekorset
 Fredriksorden med svärd: omkring november 1918
 Württembergska militärförtjänstmedaljen i guld: 21.05.1915
 Militärförtjänstkorsets riddarkors: 4 maj 1918
 Heliga kronorden (Ungern): 1 oktober 1942
 NSDAP:s partitecken i guld: 30 januari 1943
 Kung Zvonimirs kronorden storkors med svärd, stjärna och riddartitel: 12 juli 1943
 Hitlerjugends gyllene hedersutmärkelse med eklöv: 30 januari 1944
 Slovakiska krigssegerkorsets riddarkors: 20 september 1944
 NSDAP:s tjänsteutmärkelse i brons och silver
 Tyska Olympiska Hederstecknet av första klassen: 16 augusti 1936
 Finlands Vita Ros’ ordens kommendörskors: 1942
 SS Hederssvärd
 SS-Ehrenring (Totenkopfring)

Referenser

Noter

Tryckta källor

Vidare läsning

Externa länkar 

Födda 1896
Avlidna 1975
Män
Personer från Gerstetten
Mottagare av Krigsförtjänstkorsets riddarkors
Mottagare av Tyska korset
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
SS-Obergruppenführer