kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Shogun: Total War

Shogun: Total War är ett strategidatorspel, utvecklat av The Creative Assembly och utgivet den 13 juni 2000 av Electronic Arts. Det är den första delen i Total War-serien.

Gameplay 
Spelet utspelar sig i Japan under sengokuperioden från mitten av 1400-talet till början av 1600-talet. Spelaren antar rollen som en dåtida klanledare vars mål är att erövra Japan och därmed få titeln shogun. Det finns sju klaner att välja mellan: Shimazu, Mōri, Takeda, Oda, Imagawa, Uesugi och Hōjō. Det finns två spellägen i spelet. Den ena är turordningsbaserad och utspelar sig på en kampanjkarta föreställande Japan. Här flyttar spelaren arméer och agenter och sköter diplomati, spioneri och ekonomi med mera. Det andra spelläget är fältslag som utspelas i realtid. Man kan också låta datorn avgöra slaget på kampanjkartan. Faktorer som slagfältets terräng och väder påverkar hur slaget utkämpas. 

Sun Tzus verk Krigskonsten är på många sätt central i spelet. Den citeras ofta och dess strategier är rekommenderade.

Expansioner 
Spelet har fått ett expansionspaket, Mongol Invasion. Den behandlar de mongoliska invasionerna av Japan. Med expansionen kommer en ny kampanj, Mongol Campaign. I det kan spelaren antingen spela som mongolerna eller japanerna. Både expansionen och grundspelet kom senare i ett Warlord Edition.

2011 fick spelet en uppföljare, Shogun 2: Total War.

Källor

Datorspel 2000
Windows-spel
Strategidatorspel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Datorspel som utspelar sig i Japan
Datorspel som utspelar sig under 1400-talet
Datorspel som utspelar sig under 1500-talet
Datorspel som utspelar sig under 1600-talet
Oscar Hijuelos

Oscar Hijuelos, född 24 augusti 1951 i New York i New York, död 12 oktober 2013 i New York, var en amerikansk författare. Hijuelos var den första författaren av latinamerikanskt ursprung som vunnit ett Pulitzerpris för skönlitteratur.

Hijuelos föddes i Morningside Heights på Manhattan i New York som son till kubanska immigranter. Han studerade vid Corpus Christi School och senare vid Bronx Community College, Lehman College och Borough of Manhattan Community College innan han började sina studier i kreativt skrivande vid City College of New York. Därefter ägnade han sig åt flera olika yrken innan han blev författare på heltid. Hans första roman, Our House in the Last World, gavs ut 1983 och belönades 1985 med Rompriset, som utdelas av Amerikanska akademien i Rom. Hans andra roman, The Mambo Kings Play Songs of Love, belönades med Pulitzerpriset för skönlitteratur 1990. Romanen filmatiserades som The Mambo Kings 1992 och uppsattes som en Broadway-musikal 2005.

Hijuelos undervisade vid Hofstra University och bodde i New York City. Hijuelos avled hastigt den 12 oktober 2013, efter att ha kollapsat på en tennisbana på Manhattan.

Bibliografi
(Samtliga svenska utgåvor översatta av Gull Brunius, förlag Bromberg)
 Our House in the Last World (1983)
 The Mambo Kings Play Songs of Love (1990)
 Mambo Kings spelar och sjunger om kärlek (1990)
 The Fourteen Sisters of Emilio Montez O'Brien (1993)
 Emilio Montez O'Briens fjorton systrar (1993)
 Mr. Ives' Christmas (1995)
 The Empress of the Splendid Season (1999)
 Kärlekens härskarinna (1999)
 A Simple Habana Melody (2002)
 En enkel Havannamelodi (2004)

Priser och utmärkelser 
 Pulitzerpriset för skönlitteratur 1990 för The Mambo Kings Play Songs of Love

Källor

Noter

Amerikanska författare under 1900-talet
Amerikanska författare under 2000-talet
Engelskspråkiga författare
Vinnare av Pulitzerpriset för skönlitteratur
Personer verksamma vid Duke University
Personer från New York
Födda 1951
Avlidna 2013
Män
Alumner från City College of New York
Alumner från Lehman College
Bjäresjöstenen 1

Bjäresjöstenen 1 är en runsten i granit (DR 287), funnen i östra kyrkogårdsmuren i Bjäresjö, Skåne, där den stått åtminstone sedan 1627 då Skonvig avbildade den. Stenen är ristad på en sida och toppen är skadad.

En translitterering av inskriften lyder:
 × kari × sati × stain ... uftiR × aulfun ×

Transkribering till normaliserad fornvästnordiska:
Kári setti stein ... eptir Alfvin(?).

Översättning till modern svenska:
Kåre satte sten ... efter Ölvun.

Se även 
 Bjäresjöstenen 2
 Bjäresjöstenen 3
 Lista över Skånes runinskrifter

Källor 
 Arild Hauges Runer
 Projektet Samnordisk runtextdatabas, 2004
 Enoksen, Lars Magnar, Skånska runstenar (Lund 1999)

Referenser 

Skånes runinskrifter
Grössjön (naturreservat)

Grössjön är ett 2,38 kvadratkilometer stort naturreservat cirka 3–4 kilometer sydöst om Umeå. Reservatet består av sjön Grössjön med omgivningar. Runt hela sjön står gammelskogen kvar och ger en viss känsla av vildmark helt nära staden. Stora Blomstermyran i södra delen av reservatet är ett rikkärr med ovanliga växter. I den nordöstra utkanten ligger Brännan, ett 2 hektar stort område där en planerad skogsbrand anlades 1997. 2018 inträffade en skogsbrand på reservatets norra gräns, som delvis berör reservatet. Grössjön är en populär fågelsjö och har en ganska stor population av bisam. Några andra intressanta arter som finns i området är svarthakedopping, sångsvan, grönbena, pärluggla, lunglav och knagglestarr.

Flera markerade stigar finns i reservatet, som ägs av Umeå kommun.

Källor 
SNF Närnaturguide
Läge brandfält norr om Grössjön
Länsstyrelsen i Västerbotten
Grössjön Beslut och skötselplan

Naturreservat i Umeå kommun
Naturskyddsområden bildade 1997
Congratulations (låt av Cliff Richard)

Congratulations är en brittisk låt skriven av Bill Martin & Phil Coulter. Sången framfördes av Cliff Richard för Storbritannien i Eurovision Song Contest 1968 och kom på andra plats medan Spanien kom på första plats med 1 poäng mer än Storbritannien.

En del av refrängen har slående likheter med Otto Borgströms svenska visa "Korpral Kanon".

Listplaceringar

Referenser

Fotnoter 

Bidrag till Eurovision Song Contest 1968
Musiksinglar 1968
Storbritanniens bidrag i Eurovision Song Contest
Singelettor i Storbritannien
Singelettor i Irland
Singelettor i Norge
Singelettor i Sverige
Engelskspråkiga sånger
Møysalen nationalpark

Møysalen nationalpark är en norsk nationalpark som täcker ett 51 km² stort fjällandskapsområde på Hinnøya i Vesterålen i Lødingen, Hadsel och Sortlands kommuner i Nordland. Den grundades  år 2003 som Norges 20:e nationalpark.

Geografi, landskap och geologi

Møysalen är en av Norges minsta nationalparker. Den inrättades 2003 för att skydda fjället Møysalen (1 262 m ö.h.) och dess omgivning. Utöver fjället utgör fjordarmen Vestpollen en central del av nationalparken. I den östra delen ligger Storsnytinden (996 m ö.h.) och Nordtinden (883 m ö.h.).

Nationalparken har ett dramatiskt landskap som sträcker sig från fjord till högfjäll med dalar, bottnar, deltan och toppar på över 1 000 m ö.h.. Landskapet är geologiskt betydelsefullt. I den västra delen är terrängen alpin.

Flora och fauna
Floran präglas av det kyliga och fuktiga klimatet. I områden med god näring finns det skogar med frodig växtlighet av småormbunkar. I de brantare partierna dominerar storormbunkarna. Vid älvmynningen i Vestpolldalen är det havsstrand med strandvegetation. 

Flera hotade rovfågelsarter häckar här, jaktfalk, tornfalk, stenfalk, fjällvråk, havsörn och kungsörn.

Bland stora däggdjur kan nämnas  älg och hjort och i närheten av Møysalen har det funnits brunbjörn. Uttern är vanlig i fjordarna och i dalgångarna finns hermelin och rödräv.

Kulturminnen
Nationalparken har flera kulturminnen från renskötsel, fiske och jordbruk, förutom fångstanläggningar. Nordväst om Vestpollen finns spår från gammal gruvdrift, gruvgångarna på sydvästsidan av Vestpolltinden är fortfarande synliga.

Källor

Externa länkar
Direktoratet for naturforvaltning - Møysalen nasjonalpark 

Nationalparker i Norge
Lødingens kommun
Hadsels kommun
Sortlands kommun
Naturskyddsområden bildade 2003
Sövestadstenen 1

Sövestadstenen 1 är en bildsten i granit (DR 290), funnen 1756 i en sandbank vid Krageholms slott. Bilden på stenen har traditionellt tolkats att föreställa en kristen präst eller biskop. I så fall är det då en av de första avbildningarna i Norden av en präst. Det finns dock även teorier om att bilden kan föreställa en av Kievrusernas första ledare, som hade nordiska släktband. Stenen står idag i Krageholms slottsträdgård.

Se även
Sövestadstenen 2
Sövestadstenen 3
Lista över Skånes runinskrifter

Referenser

Noter

Källor 
Enoksen, Lars Magnar, Skånska runstenar (Lund 1999)

Skånes runinskrifter
Bildstenar
Melody Anderson

Melody Anderson, född 3 december 1955 i Edmonton i Alberta, Kanada, är en kanadensisk-amerikansk skådespelare. Hon har bland annat medverkat i Hitlers dotter (1990), Dödlig lek (1987) och Firewalker (1986). Hennes första filmroll var Elvis - The Movie (1979), och hennes senaste är Marilyn och Bobby (1993).

Filmografi 
 Marilyn och Bobby (1993)
 Jordskredet (1992)
 Under Surveillance (1991)
 Hitlers dotter (1990)
 Dags att dö (1989)
 Cannonball - Speed zone (1989)
 Dödlig lek (1987)
 Beverly Hills Madam (1986)
 Firewalker (1986)
 När skratten tystnar (1984)
 Den osedliga polisen (1983)
 Manimal (1983)
 Död och begraven (1981)
 Blixt Gordon (1980)
 Elvis - The Movie (1979)

Källor 
 , läst den 15 mars 2009.
 Filmdelta, läst den 15 mars 2009.

Externa länkar 
 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1955
Kvinnor
Levande personer
Personer från Edmonton
Sandåkern

Sandåkern är en ny stadsdel i Umeå som i väster gränsar mot Grisbacka, i norr mot Vännäsvägen (E12/Blå vägen) och i öster mot Tvärån. 

På mark som tidigare rymde Sandåkerns idrottsplats (hemmaplan för bland andra Sandåkerns SK) har åren 2010–2015 ett nytt bostadsområde uppförts med totalt cirka 700 lägenheter.

Referenser 

Stadsdelar i Umeå
Vujadin Boškov

Vujadin Boškov (serbiska: Вујадин Бошков), född 16 maj 1931 i Begeč i Vojvodina, Serbien, Kungariket Jugoslavien, död 27 april 2014 i Novi Sad, Serbien,ar en serbisk fotbollsspelare och tränare.

Boškov spelade 57 A-landskamper för Jugoslaviens landslag och blev olympisk silvermedaljör 1952.

Hans största framgång som tränare kom när han ledde UC Sampdoria till den italienska mästartiteln 1991 och 1992 ledde laget till final i Europacupen för mästarlag samt Cupvinnarcupen 1990.

Han var förbundskapten för Jugoslavien under EM 2000 då laget nådde kvartsfinal. Han föddes i byn Bunarska gata i brunnsvatten vid far Färger landsbygden Kolar Boja och mamma Marija. Vujadin hade en äldre bror som heter Aca och det var sex år äldre än Vujadina, som dog mycket ung. Vujadin har också två yngre systrar syster Verica och syster Danica. Vujadin avslutade handels akademi. En av de mest meriterade personer för det kommande av Vujadina Boškova i FK Vojvodina Mr Bane Sekulić som Vujadin Boškov såg som sin andra pappa.

Tränaruppdrag 
 BSC Young Boys 
 FK Vojvodina
 Förbundskapten för Jugoslaviens herrlandslag i fotboll (1971-1973)
 ADO Den Haag (1974-1976) 
 Feyenoord (1976-1978))
 Real Zaragoza (1978/79)
 Real Madrid (1979-1982) 
 Sporting de Gijon (1983/84)
 Ascoli Calcio 1898 (1984-1986)
 UC Sampdoria (1986-1992, 1998/99)
 AS Roma (1992/93)
 SSC Napoli (1994-1996)
 AC Perugia (1999)
 Servette FC 
 Förbundskapten för Jugoslaviens herrlandslag i fotboll (1999-2000)

Källor

Födda 1931
Jugoslaviska fotbollsspelare
Jugoslaviska landslagsspelare i fotboll
Män
Spelare i FK Vojvodina
Spelare i UC Sampdoria
Spelare i BSC Young Boys
Spelare i VM i fotboll 1954
Spelare i VM i fotboll 1958
Avlidna 2014
Jugoslaviska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1952
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1952 från Jugoslavien
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1952
Sövestadstenen 2

Sövestadstenen 2 är en runsten i granit (DR 291), funnen 1757 i en lund nära Krageholms slott. Den placerades bredvid Sövestadstenen 1 (som upptäcktes året innan) vid slottsingången. Båda stenarna flyttades senare till din nuvarande placering i slottsträdgården. Runstenen är rest av en kvinna över sin make och son.

Se även
Sövestadstenen 1
Sövestadstenen 3
Lista över Skånes runinskrifter

Källor 
Enoksen, Lars Magnar, Skånska runstenar (Lund 1999)

Källor

Skånes runinskrifter
Runinskrifter i Ystads kommun

en:Sövestad Runestones
Waldo's People

Waldo's People är en finländsk eurodance-grupp. Waldo's inverkar musik inom genren eurodance, med ibland tillfälliga inslag av hiphop.

Waldo hade i mitten på 1990-talet många framgångsrika framträdanden i Finland. Waldo's första musikvideo var till låten U Drive Me Crazy, producerad och skriven av Freddie Hogblad och Ari Lethonen vilket också var den första finska musikvideon som spelades i MTV Nordic.

Waldo's huvudsångare är Waldo, vars riktiga namn är Marko Reijonen.

De framförde Finlands bidrag i Eurovision Song Contest 2009 med låten Lose Control men blev i finalen på plats 25 av 25 deltagande.

Diskografi

Album 
 Waldo's People (RCA/Blue Bubble 1998)
 No Man's Land (RCA 2000)
 Greatest Hits (Sony BMG 2008)
 Paranoid (Sony BMG 2009)

Singlar 
 U Drive Me Crazy (RCA/Blue Bubble 1998)
 I Dream (RCA/Blue Bubble 1998)
 Let's Get Busy (RCA/Blue Bubble 1998)
 No Man's Land (RCA 2000)
 1000 Ways (RCA 2000)
 1000 Ways (Remix) (RCA 2000)
 Bounce (To The Rhythm Divine) (RCA 2000)
 Back Again (Sony BMG 2008)
 Emperor's Dawn (Sony BMG 2008)
 Lose Control (Sony BMG 2009)

Finländska musikgrupper
Artister som representerat Finland i Eurovision Song Contest
Deltagare i Eurovision Song Contest 2009
Dražan Jerković

Dražan Jerković, född 6 augusti 1936 i Šibenik, Jugoslavien, död 9 december 2008 i Zagreb, Kroatien, var en jugoslavisk-kroatisk fotbollsspelare (anfallare) och tränare.

Jerković spelade för Dinamo Zagreb och KAA Gent. Han spelade 21 landskamper för Jugoslavien och deltog i VM 1958 och VM 1962. 1962 blev han VM:s skyttekung med fyra mål (delad titel).

Externa länkar 

Kroatiska fotbollsspelare
Jugoslaviska fotbollsspelare
Jugoslaviska landslagsspelare i fotboll
Födda 1936
Avlidna 2008
Män
Personer från Šibenik
Spelare i Dinamo Zagreb
Spelare i KAA Gent
Spelare i VM i fotboll 1958
Spelare i VM i fotboll 1962
Spelare i Europacupen i fotboll för landslag 1960
Olofsdal

Olofsdal är en stadsdel i Umeå. Den är belägen mellan Mariehem och Nydalahöjden, och väster om E4:an. Bebyggelsen består bland annat av hus för företag och institutioner, men här finns även många nya bostadshus.. Inom området ligger också Språkskolan.

Historia 
På 1930-talet tillkom egnahemsområdet Olofsdal vid nuvarande Nydalavägen, Olofsdalsvägen och Skidspåret på Berghem.  Olofsdal var en uppodlad privat jordäga på donationsjorden, belägen öster om Stadsliden och med Magnusdal som närmaste granne i norr. Olofsdal ägdes från 1890-talet av handlande Johan Forsman och betecknades då stadsäga 239. Han sålde den 1930 till byggmästare Helmer Borg och hans son Ragnar respektive en Karl Johan Johansson Tysk med söner. De tog initiativ till ett egnahemsområde som totalt kom att omfatta 13 hus, varav 12 byggdes på 1930-talet. Olofsdal låg på den tiden långt utanför staden, alldeles intill stadsgränsen. Från Gammlia gick en kärrväg, senare använd som cykelväg, till Nydala. Vägen från staden gick annars över Sandbacka och Mariehem, d.v.s. runt Stadsliden. En stig fanns också från Magnusdal utmed åkerkanten till lasarettet. Vintertid plogade en bonde på Magnusdal vinterväg över Stadsliden, men skidor var det gängse färdmedlet vintertid.

Från slutet av 1950-talet utbyggdes Berghems villaområde, och först då anslöts även Olofsdal till stadens vatten- och avloppsnät. Området ingår nu i Berghems villaområde. De flesta av egnahemshusen har rivits eller ombyggts kraftigt. 

Namnet Olofsdal har kommit att vidareanvändas för området väster om Berghem på andra sidan Strombergs Väg.

Referenser 

Stadsdelar i Umeå
Fyrdung

Fyrdung var ett svenskt hårdrocksband vars texter innehåller nationalistiska budskap. Bandet bildades 1999 i Stockholm av bandmedlemmar från Division S, Vit aggression och Svastika. Bandets debutalbum var Vedergällning.

Bandet var från begynnelsen ett projekt bestående av flera deltagare, men bestod på de sista skivorna Revolution och Hyperborea av enbart en person som stod för trakterandet av samtliga instrument. "Fyrdung" är ett saxiskt ord med den ungefärliga innebörden "Folkättens beskydd", i huvudsak syftande på Heinrich Himmlers svarta orden. Ordet Fyrdung har också innebörden "ett lands hela militärmakt bestående av alla män som kan hantera vapen".

Medlemmar
Senaste medlemmar
Leif (Leif Olsen) – gitarr, sång

Tidigare medlemmar
Frostgrim – basgitarr
Nicke-Erik – trummor
Jonas Holmström – trummor
Tore – trummor, sång
Krister – gitarr
Biten – gitarr
Niklas – gitarr
Oscar – gitarr, trummor

Diskografi
Studioalbum
Vedergällning (2001, Nordiska förlaget)
Ragnarök (2003, Nordiska förlaget)
Revolution (2005, Nordiska förlaget)
Hyperborea (2007, Nordiska förlaget)

Annat
Budkavlen (delad album med Tors Vrede) (2005, Nordvind Records)

Kontrovers kring Sverigedemokraterna
Våren 2009 sände Sveriges radios program Kaliber en uppmärksammad granskningsserie av Sverigedemokraterna där det visade sig att styrelsen för Sverigedemokraternas ungdomsförbund SDU hade lyssnat på Fyrdung. Detta ledde till en debatt angående Fyrdungs inblandning i Vit makt-rörelsen och den Nationella rörelsen.

Referenser

Externa länkar 
 Fyrdung på Encyclopaedia Metallum

Svenska black metal-grupper 
Musikgrupper bildade 1999
Svenska vit makt-musikgrupper
Nazism i Sverige
Tarcisio Burgnich

Tarcisio Burgnich, född 25 april 1939 i Ruda i Friuli-Venezia Giulia, död 26 maj 2021 i Forte dei Marmi i Toscana, var en italiensk fotbollsspelare.

Romeo Benetti spelade i bl.a. Udinese, Juventus och Palermo innan han kom till Inter. Han firade stora framgångar under Helenio Herrera och dennes catenaccio-system. Burgnich var en del i Inters storlag, La Grande Inter: fem italienska mästerskap, två segrar i Europacupen för mästarlag och två segrar i Interkontinentalcupen. 

Tarcisio Burgnich gjorde 66 A-landskamper för Italien och deltog i VM 1966, VM 1970 och VM 1974. Europamästare 1968 och VM-silver 1970.

Källor

Italienska fotbollsspelare
Födda 1939
Män
Avlidna 2021  
Italienska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Udinese Calcio
Spelare i Juventus FC
Spelare i SSD Palermo
Spelare i FC Internazionale Milano
Spelare i SSC Napoli
Spelare i FK Steaua Bukarest
Spelare i Serie A
Spelare i VM i fotboll 1966
Spelare i VM i fotboll 1970
Spelare i VM i fotboll 1974
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 1968
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1960 från Italien
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1960
Personer från provinsen Udine
Italienska idrottare under 1900-talet
Pho Khun Si Indrathit

Pho Khun Si Indrathit (thai: พ่อขุนศรีอินทราทิตย์) kallades även Kung Sri Int'arat'itya sedan han hade tagit makten i Sukhothai 1238.

Kung Sri Int'arat'itya tillbringade mycken tid under sitt ämbete att utöka sina domäner på bekostnad av sina grannar, Kambodja och Burma. Rekryteringen av fotfolk för trupperna underlättades genom en stor ström av thailändska immigranter som flydde från Yunnan i norr undan Kublai khans erövring av Nanchao 1254. Få inser att Kublai Khans framfart i södra Kina bidrog till att göra Siam till en självständig stat. Tidpunkten för Kung Sri Int'arat'ityas död är inte känd, och eftersom hans äldste son avlidit i unga år, efterträddes han av sin andra son Kung Ban Müang som dog 1275 efter en kort tid vid makten. Han efterträddes i sin tur av sin ambitiöse och modige bror Ramk'amheng.

Källor 
 A history of Siam, av W.A.R. Wood

Thailands regenter
Män
Catenaccio

Catenaccio, italienska för låskolv, ett spelsystem inom fotbollen som slog igenom under 1960-talet. Spelsystemet revolutionerade fotbollen och utgör fortfarande grunden till moderna fotbollsystem.

Systemet bygger på ett disciplinerat försvarsspel, där spelare hjälper varandra på planen och därmed presterar bättre kollektivt än vad de kan individuellt. Genom att hålla bollen inom laget kunde man kontrollera spelet och minimera motståndarens tid med bollen enligt devisen "har motståndaren inte bollen kan han inte göra mål". Tidigare var "sparka långbollar och spring" samt man-mot-man-dueller dominerande i fotbollen. Den moderna offensiva försvararen och ytterbackar som följer med i anfallet sågs första gången i catenaccio. 

Helenio Herrera populariserade systemet genom Internazionales stora framgångar. Det kom senare att förknippas med det italienska fotbollslandslaget. 

Catenaccio har idag en starkt negativ mytbildning kring sig, till exempel att det var ett fegt och destruktivt spel, vilket inte stämmer med dagens ögon. 
Många av de förändringar som catenaccio införde krediteras felaktigt till den senare holländska totalfotbollen, som på många sätt kan ses som en vidareutveckling av catenaccio. 

Fotboll
Marielund, Umeå

Marielund är ett mindre bostadsområde inom stadsdelen Olofsdal i Umeå. Området består av fyra höghus med sammanlagt 120 lägenheter, och ligger nära Mariehems Centrum. SR Västerbotten har sitt huvudkontor i anslutning till Marielund.

Stadsdelar i Umeå
Helenio Herrera

Helenio Herrera Gavilán, född 10 april 1910 i Buenos Aires, död 9 november 1997 i Venedig, var en argentinsk fotbollstränare, mest känd för sina framgångar med Inter under 1960-talet.

Herrera populariserade catenaccio-systemet.

Argentinska fotbollstränare
Franska fotbollstränare
Tränare i Real Valladolid
Tränare i Atlético Madrid
Tränare i FC Barcelona
Tränare i FC Internazionale Milano
Tränare i AS Roma
Tränare i Rimini Calcio
Tränare i Sevilla FC
Tränare i RC Deportivo de La Coruña
Spelare i Excelsior Roubaix
Spelare i Stade Français
Spelare i Red Star FC
Idrottare från Buenos Aires
Födda 1910
Avlidna 1997
Män
Förbundskaptener för Spaniens herrlandslag i fotboll
Förbundskaptener i VM i fotboll 1962
Förbundskaptener för Italiens herrlandslag i fotboll
Carl Fredrik Muller

Carl Friedric (Fredrik) Muller (Müller), född 1734, död 1 september 1809, var en svensk ämbetsman.

Muller var kanslist i Kungl. Maj:ts kansli och notarie i kommerskollegium från 1767. Han var assessor, tonsättare och amatörmusiker (fagottist, violoncellist, cembalist och bassångare). Muller invaldes som ledamot nr. 66 av Kungliga Musikaliska Akademien den 13 december 1774 och var dess sekreterare 1777–1797.

Källor
 Gustaf Hilleström: Kungl. Musikaliska Akademien, Matrikel 1771-1971

Noter

Män
Födda 1734
Avlidna 1809
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Svenska musiker under 1700-talet
Elandantiloper

Elandantiloper (Taurotragus) är ett släkte i underfamiljen oxdjur bland slidhornsdjuren. Det finns två arter som lever i Afrika, jätteeland (T. derbianus) och vanlig eland (T. oryx).

Beskrivning 

Elandantiloper är stora antiloper. De når en kroppslängd upp till 3,5 meter, en mankhöjd upp till 1,8 meter och en vikt mellan 400 och 1000 kilogram. Den robusta kroppen sitter på jämförelsevis smala extremiteter och svansen är lång. Kännetecknande är en dröglapp under halsen. Arterna skiljer sig huvudsakligen åt genom pälsens färg. Jätteeland är rödbrun och elandantilopen är mera gråbrun. Hos bägge arter finns smala vita tvärstrimmor på kroppen. Jätteeland är trots namnet inte större än elandantilopen men den har större horn.

Hos bägge kön finns horn som vrider sig runt mittaxeln. Hos jätteeland blir de upp till 1,2 meter långa.

Elandantilopernas närmaste släktingar hittas i släktet Tragelaphus och ibland listas elandantiloperna till detta släkte. Hos släktet Tragelaphus har däremot bara hannar horn (undantag bongo). Dessutom är dessa antiloper mindre och svansen är kortare. På grund av släktskapet sammanfogas bägge släkten i tribus Tragelaphini bland oxdjuren.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. The Johns Hopkins University Press, Baltimore 1999, .

Externa länkar 

Slidhornsdjur