kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Daniela Jordanova

Daniela Jordanova (), född den 8 mars 1976, är en bulgarisk tidigare friidrottare som tävlade i medeldistanslöpning. 

Jordanova deltog vid OS 2000 på 5 000 meter och slutade tia. Efter det tävlade hon huvudsakligen på 1 500 meter. Hon var i final vid EM 2002 där hon slutade femma. Hon var även i final vid VM 2003 då hon blev sjua.

Vid OS 2004 slutade hon femma på tiden 3.59,10 vilket var ett nytt personligt rekord. Efter att ha blivit utslagen i försöken vid VM 2005 blev EM 2006 i Göteborg en framgång då hon blev bronsmedaljör. Även vid VM 2007 var hon bra med men slutade då fyra vilket senare ändrades till brons eftersom tvåan Jelena Soboleva diskvalificerades på grund av bloddoping. 

Under 2008 fastnade Jordanova i en dopingkontroll och stängdes av i två år från allt tävlande.

Källor 

  Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1976
Kvinnor
Bulgariska medeldistanslöpare
Bulgariska dopningsfall
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Bulgarien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Bulgarien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Jevgenija Isakova

Jevgenija Isakova, född den 27 november 1978, är en rysk friidrottare som tävlar i häcklöpning. 

Isakovas genombrott kom vid EM 2006 då hon vann guld på 400 meter häck på det nya personliga rekordet 53,93. Hon var även i final vid VM 2007 men slutade då först på en sjätte plats.

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1978
Ryska häcklöpare
Kvinnor
Levande personer
Idrottare från Sankt Petersburg
Ullareds landskommun

Ullareds landskommun var en tidigare kommun i Hallands län.

Administrativ historik
Den inrättades i Ullareds socken i Faurås härad i Halland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft 1863. 

Vid kommunreformen 1952 bildade den storkommun genom sammanläggning med landskommunerna Fagered och Källsjö.

Sedan 1971 tillhör området Falkenbergs kommun.

Kommunkoden 1952-1970 var 1321.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen Ullareds församling. Den 1 januari 1952 tillkom Fagereds församling och Källsjö församling.

Geografi
Ullareds landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 153,13 km², varav 145,14 km² land.

Tätorter i kommunen 1960
I Ullareds landskommun fanns tätorten Ullared, som hade 418 invånare den 1 november 1960. Tätortsgraden i kommunen var då 22,2 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1966

Referenser

Indelningar i Falkenbergs kommun
Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Tidigare kommuner i Hallands län
Cornelis Vreeswijk (musikalbum)

Cornelis Vreeswijk är artisten Cornelis Vreeswijks första nederländska LP-skiva. Utgiven av Fontana 1972 (6315 002). 
De flesta låtarna är nederländskspråkiga tolkningar av redan välkända svenskspråkiga alster. Skivan var en stor succé och låg etta på nederländska topplistan.

Producent: Gerrit den Braber.

Låtlista
 Sid A

 "Misschien wordt't morgen beter"
 "De haan en de hen (die nog maagd was)" (Hönan Agda på nederländska)
 "Jantjes blues"
 "Dans om de bom"
 "Waar ga je heen"
 "De nozem en de non" (Cornelis mest kända sång i Nederländerna)

 Sid B

 "Veronica"
 "Waar gaan wij naar toe na onze dood"
 "Samba de Maria" 
 "Waar is mijn ziel"
 "Felicia"
 "Hopeloos Blues"

Album av Cornelis Vreeswijk
Musikalbum 1972
Eduard Vogel

Eduard Vogel, född 7 mars 1829 i Krefeld, troligen död i februari 1856 i Wara, Wadai, var en tysk astronom och upptäcktsresande. 

Vogel studerade naturvetenskap, främst astronomi, i Leipzig och Berlin och var assistent hos John Russell Hind på Bishop's Observatorium i London, då den brittiska regeringen 1853 gav honom i uppdrag att leda en expedition till Centralafrika för att understödja och fortsätta James Richardsons, Heinrich Barths och Adolf Overwegs forskning. 

Från Tripolis gick färden den vanliga vägen över Murzuk till Kuka i Bornu, som han nådde i januari 1854. Därifrån fortsatte han till Mandara, i vars huvudstad Mora han en tid hölls fången. I december samma år sammanträffade han med Barth i Zinder och återvände därefter till Kuka. Han gjorde även utflykter till Jakoba i Sokoto och Binue.

I januari 1856 lämnade han Kuka för att genom Sudan nå Nilen, men om hans öden under denna resa har man underrättelser endast genom andra, ty (antagligen) i februari samma år mördades han i Wara på befallning av sultanen i Wadai. Flera expeditioner eftersökte honom; först Gustav Nachtigal kunde under sin resa genom Wadai 1873 inhämta bestämda upplysningar om hans öde. Vogels syster Elise Polko utgav hans biografi under titeln: Erinnerungen an einen Verschollenen (1863).

Källor
 
 

Tyska astronomer
Tyska upptäcktsresande
Födda 1829
Avlidna 1856
Personer som blivit mördade
Män
Ugglan
Salmonsens
Personer från Krefeld
Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet

Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet kan syfta på:

Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet i Uppsala (stiftat 1889), en svensk kunglig akademi
Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet i Lund (stiftat 1918), en akademi vid Lunds universitet
17 Again

17 Again är en komedifilm från 2009 i regi av Burr Steers efter filmmanus av Jason Filardi. I huvudrollerna syns Matthew Perry och Zac Efron. Filmen hade biopremiär 17 april 2009 i både USA och Sverige och släpptes på DVD 9 september 2009 i Sverige. Filmen är barntillåten.

Handling 
Mike, 37, är inte nöjd med livet. Han har jobbat 18 år på samma arbetsplats utan att befordras, han är nyskild och han har knappt någon kontakt med sina barn. Livet har inte riktigt blivit som han tänkt sig. Annat var det i high school då Mike var stjärnan i basketlaget och killen som fick dejta skolans snyggaste tjejer. 

En sen kväll när Mike är på väg hem i regnet ser han vaktmästaren från high school stå vid räcket på en bro. När han stannar bilen försvinner mannen och i sin iver att finna honom trillar Mike över räcket. Han vaknar upp nästa dag hos sin kompis Ned, och upptäcker att han inte längre är sig själv. Han har förvandlats till en gänglig 17-åring igen.

Tagline 
Vem sa att man bara är ung en gång?
Engelska: Who said you're only young once?

Rollista (i urval) 
 Zac Efron - Mike O'Donnell (tonåring)
 Matthew Perry - Mike O'Donnell (vuxen)
 Thomas Lennon - Ned Gold (vuxen)
 Leslie Mann - Scarlett O'Donnell (vuxen)
 Tyler Steelman - Ned Gold (tonåring)
 Allison Miller - Scarlett (tonåring)
 Michelle Trachtenberg - Maggie O'Donnell
 Sterling Knight - Alex O'Donnell 
 Melora Hardin - Rektor Jane Masterson
 Hunter Parrish - Stan
 Nicole Sullivan - Naomi 
 Jim Gaffigan - Tränare Murphy
 Brian Doyle-Murray - Vaktmästaren
 Josie Loren - Nicole

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 
 Sf.se

Amerikanska filmer 2009
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska ungdomsfilmer
Amerikanska romantiska komedifilmer
Leven en laten leven

Leven en laten leven är Cornelis Vreeswijks andra nederländska LP. Utgiven av Philips 1973. Medverkande musiker: Cornelis Vreeswijk: Sång; Peter Nieuwrf: Gitarr; Wim de Vries: Bas; Jorge Souto: Slagverk. Producent: Gerrit den Braber. LP:n bygger delvis på Cornelis Vreeswijks svenska LP "Visor Svarta och Röda / Cornelis sjunger Lars Forssell" från 1972.

Låtlista
Sid A
 "Leven en laten leven"
 "Het laatste sprookje"
 "Domela Blues"
 "Op admiraal De Ruyter"
 "Ophelia (Vrij naar Shakespeare)"
 "Morgenpsalm (Voor Ramses Shaffy)"
 "13-9-73: Liedje voor Linnéa"

Sid B
 "De bekommerde socialist"
 "Ik betover je"
 "Helena"
 "Uylenspieghels avondlied"
 "Incest"
 "Damrak Blues"
 "Het mannetje in mijn gitaar"

Album av Cornelis Vreeswijk
Musikalbum 1973
Gustav Nachtigal

Gustav Nachtigal, född 23 februari 1834 i Eichstedt, Altmark, död 20 april 1885, var en tysk upptäcktsresande.

Biografi 
Nachtigal var militärläkare i Köln, då han 1863 av hälsoskäl begav sig till Algeriet. Efter några år slog han sig ned som praktiserande läkare i Tunis. År 1868 erhöll han i uppdrag av den preussiska regeringen att till sultan Omar av Bornu överbringa dyrbara skänker från kung Vilhelm.

I januari 1869 anträdde han sin ansträngande och farliga färd genom dittills alldeles obekanta delar av Sahara och Sudan samt kom i juli 1870 till Bornus huvudstad. Därifrån företog han en rad upptäcktsfärder, mot nordost till Borku, mot sydost till Bagirmi, samt återvände hem genom Wadai, Darfur och Kordofan till Kairo (november 1874) och Europa. Resultaten av denna resa framlade han i arbetet Sahara und Sudan (tre band, 1879-89), särskilt viktigt för kännedomen om Tibesti, Bornu och Wadai.

Han valdes till Tyska afrikanska sällskapets president, erhöll 1876 av Geografiska sällskapet i Paris dess stora guldmedalj och utsågs samma år av den internationella Kongoassociationen i Bryssel till styrelseledamot. Efter några års vistelse i Berlin blev han 1882 tysk generalkonsul i Tunis och sändes i maj 1884 som Tyska rikets kommissarie till Guineakusten, där han tog verksam del i grundläggandet av det tyska kolonialväldet, i synnerhet i området kring Kamerunberget. Han angreps emellertid snart av klimatfeber och dog på hemresan ombord på tyska krigsfartyget "Möwe".

Nachtigalplatz i Berlin har fått sitt namn efter Gustav Nachtigal.

Källor

Fotnoter 

Tyska upptäcktsresande
Alumner från Greifswalds universitet
Personer i Tyskland under 1800-talet
Födda 1834
Avlidna 1885
Män
Ugglan
Vinbergs landskommun

Vinbergs landskommun var en tidigare kommun i Hallands län.

Administrativ historik
Kommunen inrättades i Vinbergs socken i Faurås härad i Halland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft 1863 –   ett mindre område överfördes 1950 till Falkenbergs stad. Vid kommunreformen 1952 bildade den storkommun genom sammanläggning med Ljungby landskommun.

Sedan 1971 tillhör området Falkenbergs kommun. Kommunkoden 1952–1970 var 1318.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen Vinbergs församling. Den 1 januari 1952 tillkom Ljungby församling.

Geografi
Vinbergs landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 89,87 km², varav 88,40 km² land.

Tätorter i kommunen 1960

Tätortsgraden i kommunen var den 1 november 1960 21,9 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1942-1966

Referenser

Indelningar i Falkenbergs kommun
Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Tidigare kommuner i Hallands län
Veronica Guerin – I sanningens tjänst

Veronica Guerin – I sanningens tjänst är en irländsk dramafilm från 2003. Filmen är regisserad av Joel Schumacher och producerad av Jerry Bruckheimer.

Handling
Filmen handlar om den irländska journalisten Veronica Guerin (Cate Blanchett), som skriver för Sunday Independent. Hon har bedrivit grävande journalistik och publicerat artiklar om droghandeln i Dublin. Hennes artiklar retar upp drogmaffian, och hon får ta emot flera dödshot.

Rollista

Externa länkar
 

Irländska dramafilmer 
Filmer 2003
1990-talet på film
Dublin på film
Filmer från Touchstone Pictures
Underhållningsprogram

Underhållningsprogram kallas radio- och TV-program med olika intervjuer, artistuppträdanden och tävlingar. Oftast sänds de under fredags- och lördagskvällarna.

Programmen brukar bjuda på lättsam underhållning, utan politiska ställningstaganden även om politiker också kan vara gäster.

TV-genrer
Radioprogram
Liedjes voor de Pijpendraaier en mijn Zoetelief

Liedjes voor de Pijpendraaier en mijn Zoetelief är Cornelis Vreeswijks tredje nederländska LP, utgiven av Philips 1974. Skivan spelades in i Stockholm 9, 10, 11 och 12 september 1974 med svenska musiker, och den spelades in parallellt med Cornelis Vreeswijks svenska LP "Getinghonung" (1974).

Medverkande musiker: Cornelis Vreeswijk: Sång; Rune Gustafsson: Rytmgitarr; Janne Schaffer: Sologitarr; Sture Åkerberg: Bas; Knud Jörgens: Piano och Orgel; Jan Allan: Trumpet; Monica Zetterlund: Sång. Producent: Gerrit den Braber.

Låtlista
Sid A
 "Teddybeer (Opus II)"
 "Marjolijn (Opus II)"
 "De koning en de keizer zijn ook maar mensenvlees"
 "Kameraden"
 "Ik wou, dat ik maar biljarten kon"
 "Epistel 81" (Nederländskspråkig version av Carl-Michael Bellmans "Märk hur vår skugga")

Sid B
 "Ik wil't niet pikken"
 "Rozenblad"
 "Rietzeiler blues (Opus II)"
 "Een paleis van zand"
 "Kleurenblind (Opus II)"
 "Een mens blijft een mens"

Album av Cornelis Vreeswijk
Musikalbum 1974
Elise Polko

Elise Polko, född Vogel 13 januari 1823 i Schloss Wackerbarth, Radebeul, Sachsen, död 15 maj 1899 i München, var en tysk författare och operasångare; syster till Eduard Vogel.

Hon visade tidigt anlag för musik och poesi, fick betydande uppmuntran av tonsättaren Felix Mendelssohn och debuterade 1847 på operan i Frankfurt am Main, såsom Pamina och Zerlina, men gifte sig 1849 med en ingenjör Polko (död 1887), övergav scenen och blev författare. Hennes svärmiska skildringar ur berömda musikers, konstnärers och skalders liv blev på sin tid mycket omtyckta av yngre kvinnor. Utöver nedanstående skrifter författade hon även romaner, noveller, barnberättelser och antologier.

Bibliografi i urval
Musikalische Märchen, Phantasien und Skizzen (fyra serier, 1852-76, många upplagor; "Musikaliska sagor, fantasier och skisser", 1860, andra upplagan 1865)
Aus der Künstlerwelt (1858-63, andra upplagan 1879; "Konstnärssagor", 1881)
Unsere Pilgerfahrt von der Kinderstube bis zum eignen Herd (1872, många upplagor; "Från knopp till blomma", 1873)
Meister der Tonkunst (1897)

Källor

Tyska författare under 1800-talet
Tyskspråkiga författare
Födda 1823
Avlidna 1899
Kvinnor
Tyska operasångare under 1800-talet
Personer från Sachsen
Foto's en een souvenir: Vreeswijk zingt Croce

Foto's en een souvenir: Vreeswijk zingt Croce är Cornelis Vreeswijks fjärde nederländska LP, utgiven av Philips 1976.

Cornelis tolkar på denna skiva den amerikanske singer/songwritern Jim Croce (1943 - 1973), som dog bara 30 år gammal i en flygkrasch just när han var på väg att slå igenom ordentligt. Cornelis gav däremot aldrig ut någon svensk skiva med Jim Croce-tolkningar. Inspelad i Hilversum 1976.

Medverkande musiker
Cornelis Vreeswijk: Sång
Piet Souer: Gitarr
Frans Dooland: Steel Guitar
Wim van der Stelt: Bas
Louis de Lussanet: Slagverk
J Haamstra: Slagverk
Frans Poptie: Violin (Solo)
Benny Behr: Stråkar och blåsinstrument
Peter Koelewijn: Kör
Producent: Will Hoebee

Låtlista
Sid A
 "A tribute to Jim Croce"
 "Harder dan ik had gedacht"
 "Op leeftijd"
 "Rustig iemand"
 "De maartelaar"
 "Bakker de baksteen"
 "Foto's en een souvenir"

Sid B
 "Daarom noem ik je "m'n liefste" in een lied"
 "Een droom"
 "Pech gehad"
 "Deze keer maar niet meer"
 "Een fles met tijd"
 "Autowasserij-blues"
 "A tribute to Jim Croce"

Album av Cornelis Vreeswijk
Tributalbum
Musikalbum 1976
Coline Mattel

Coline Mattel, född 3 november 1995, är en fransk backhoppare. Hennes främsta meriter hittills är hennes bronsmedaljer vid VM 2011 och vinter-OS 2014. Hon representerar Les Contamines Montjoie.

Karriär

Tidiga år
Coline Mattel debuterade internationellt i kontinentalcupen i Schonach im Schwarzwald i Tyskland 17 februari 2007, 11 år gammal. Hon blev nummer 37 i debuttävlingen. Kontinentalcupen var då högsta nivå i backhoppning för damer. Måneden efter tävlade hon i junior-VM i Tarvisio i Italien. Där blev hon nummer 18. Under junior-VM 2008 i Zakopane i Polen blev hon nummer 31. Mattel fick sin första placering bland de tio bästa i en deltävling i kontinentalcupen 21 januari 2009 i italienska Toblach (italienska: Dobbiaco).

Mattel vann sin första medalj i junior-VM 2009 i Štrbské Pleso i Slovakien då hon vann bronsmedaljen. Första gången som backhoppning för kvinnor fanns med i världsmästerskapen var vid VM 2009 i Liberec. Lindsey Van från USA vann första världsmästerskapen i backhoppning för damer, före Ulrike Grässler från Tyskland och Anette Sagen från Norge. Mattel blev nummer fem 22,5 poäng efter segraren och 18,0 poäng från prispallen. Hon var då 13 år gammal.

2010–2012
23 januari 2010 i Schönwald-Sconach var Mattel första gången på prispallen i en deltävling i kontinentalcupen då hon blev tvåa efter Daniela Iraschko från Österrike. Veckan efter tävlade hon i junior-VM i Hinterzarten i Tyskland. Där vann hon silvermedaljen, 9,5 poäng efter Elena Runggaldier från Italien. 

Colin Mattel tävlade 3 säsonger i kontinentalcupen. Säsongen 2010/2011 var den bästa. Då blev hon tvåa, bara slagen av Daniela Iraschko. Hun vann sommar-cupen sammanlagt 2011. Tillsammans har Mattel delsegrar i kontinentalcupen. Den första segern kom 18 december 2010 i Notodden i Norge. I junior-VM 2011 i Otepää i Estland vann hon guldmedaljen före slovenskan Špela Rogelj och Yūki Itō från Japan.

Mattel tävlade i sitt andra skid-VM i Oslo i Norge 2011. Där vann hon bronsmedaljen, 20,2 poäng efter segrande Daniela Iraschko och 7,4 poäng efter Elena Runggaldier. Under junior-VM 2012 i Erzurum i Turkiet blev hon nummer 6 i den individuella tävlingen, 35,5 poämg efter segrande Sara Takanashi från Japan. I lagtävlingen blev Mattel nummer fem tillsammans med sina franska lagkamrater.

Säsongen 2011/2012 startade världscupen i backhoppning för kvinnor. Mattel debuterade i världscupen i Lillehammer i Norge 3 december 2011. Då blev hon nummer 2 efter Sarah Hendrickson från USA. Hon kom på en 10:e plats sammanlagt i den första världscupen för damer. Sarah Hendrickson vann världscupen totalt.

Coline Mattel blev fransk mästare i backhoppning 2012.

2013–
11 februari 2014 blev Mattel trea i backhoppningstävlingen i olympiska spelen i Sotji.

Referenser

Noter

Källor 
  (ofullständig)
 Resultat franska mästerskapen (PDF)

Externa länkar 

Franska backhoppare
Franska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Frankrike
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 2014
Franska idrottare under 2000-talet
Födda 1995
Levande personer
Kvinnor
Den Gamle av dagar

Den Gamle av dagar (eller bara den Gamle) är ett arameiskt namn för Gud: Atik Yomin; i Septuaginta: Palaios Hemeron; och i Vulgata: Antiquus Dierum. Titeln "den Gamle av dagar" har använts som en källa till inspiration inom konst och musik och betecknar skaparens aspekter av evighet tillsammans med perfektion. William Blakes akvarell- och reliefetsning med titeln "Den Gamle av dagar" är ett sådant exempel.

Termen "den Gamle av dagar" (Folkbibeln) förekommer tre gånger i Daniels bok i Bibeln (kapitel 7, verser 9, 13 och 22) och används i bemärkelsen att Gud är evig. I östortodoxa kristna hymner och ikoner identifieras den Gamle av dagar ofta med Gud Fadern, och ibland med Gud Sonen, eller Jesus Kristus. Som sådan porträtteras Jesus ibland som en äldre man, den Gamle av dagar, för att på ett symboliskt sätt visa att han existerade redan från evighetens början; och ibland som en ung man för att porträttera honom så som han var inkarnerad. Denna ikonografi uppkom på 500-talet. Vid den stora synoden i Moskva 1667 fastslog den Rysk-ortodoxa kyrkan att den Gamle av dagar alltid var Sonen och inte Fadern. I den västliga kyrkan representerar liknande gestalter alltid Gud Fadern, och inte Sonen.

Daniel 7:13-14 säger: "I min syn om natten såg jag, och se, en som liknade en människoson kom med himlens skyar, och han närmade sig den Gamle och fördes fram inför honom. Åt honom gavs makt och ära och rike, och alla folk och stammar och språk måste tjäna honom. Hans välde är ett evigt välde som inte skall ta slut, och hans rike skall inte förstöras." Här är det klart och tydligt att "den Gamle" syftar på Gud, Fadern, och inte på Jesus Kristus, vilken istället benämns "människoson". I Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga tror man att titeln den Gamle av dagar tillhör Adam, den första och äldsta människan, vilken man också identifierar med ärkeängeln Mikael.

Namnet Karttikeya eller Skanda (sanskrit), med betydelsen "alltid en ungdom", är inom hinduismen namnet på en av Brahmas fyra (eller sju) söner.

'Den Gamle av dagar' är även en av de titlar som Bahá'u'lláh gav sig själv.

Litteratur
Cartlidge, David R., och Elliott, J.K.; Art and the Christian Apocrypha, Routledge, 2001, , 9780415233927, Google books

Se även
Den Gamle av dagar (konstverk)

Noter

Översatt

Religiösa termer
Gamla testamentet
Den gamle

Den gamle är en dikt som tillhör diktsamlingen Kolvaktarens visor skriven av författaren och poeten Dan Andersson. Kolvaktarens visor bildar tillsammans med Dan Anderssons andra diktsamling Svarta ballader boken Dan Anderssons dikter som publicerades i Sverige år 2003.

Form och innehåll 
Kännetecknet för Dan Anderssons dikter är att de alltid har ett tema som innehåller någon form av frågeställning kring de stora livsfrågorna. Dikten Den gamle är inget undantag gällande det. Den är en dyster men lättande dikt vars tema är döden. Förutom döden brukar Dan Anderssons dikter bygga på frågeställningar kring: kärlek, lidandets mening, synd och skuld, Guds existens och den sociala nöden.  

Dikten Den gamle är på 12 rader med 5-10 ord per rad, fördelade på tre stycken och med sammanlagt 89 ord. Diktens innehåll består av ett opersonligt diktjag som för någon annan berättar sina tankegångar kring sin egen död och sitt liv. Diktjaget upplever döden som något befriande och lättande. Döden beskrivs som om den är någonting man strävar efter, en befrielse och ett slut på elände. Två exempel från dikten som tydligt stödjer detta resonemang är: "Ur de djupaste djupen har jag kämpat mig hit" samt "Jag har levat ändå, vare detta min tröst". 

Dikten är skriven med korsrim vilket innebär att rad ett rimmar med rad tre och rad två rimmar med rad fyra: 

Ur de djupaste djupen jag kämpat mig hit, 
se, jag kom från de eländas ort, 
och vad undrar du då att min hjässa är vit
när en sådan vandring jag gjort? 

Korsrimmen befinner sig i alla diktens tre stycken och bidrar till rymt och flyt.

Språk och stil 
Följande exempel på  stilfigurer går att intensifiera i dikten: 

 Stegring: Tydligheten av temat i dikten, dvs döden, stegras allt eftersom dikten fortlöper. I första stycket skriver Dan Andersson på ett väldigt skickligt sätt genom att så kallat ge en vink åt läsaren och på så sätt få denna att förstå temat utan att behöva ge tydlighet och direkta svar. Under diktens gång blir det allt mer tydligt att temat är just döden, i tredje stycket har diktens tydlighet kring temat stegrat så mycket att läsaren kan konstatera att temat är döden. Exempel på tydligheten i sista stycket: "Den ska sluta att stappla, min styvnade fot, och mitt hjärta ska sluta att slå". Dessa meningar ger läsaren ett direkt konstaterande av situationen samt temat för dikten.
 
 Allitteration - upprepningar av stavelser i början av ord: "Den skall sluta att stappla, min styvnade fot"

Ordval
Man kan mycket tydligt, genom att undersöka författaren Dan Anderssons ordval, upptäcka att dikten är skriven för så pass länge sedan som den faktiskt är, dvs år 1915. Dikten innehåller ord som hjässa och levat, vilka båda är ord som härstammar mycket långt tillbaka i vår historia. Ordvalen Dan Andersson använt sig av förhåller sig neutralt vilket innebär att diktens känsla, budskap och sammanhang inte förmedlas med hjälp av starka ord utan genomtänkt meningsbyggnad och utformning.

Källor

Externa länkar
 
 

Dikter av Dan Andersson
Dikter 1915
Jaktstig

Jaktstig är en form av jakt- eller träningskytte. I jaktstigar används oftast hagelvapen, men det finns även kuljaktstigar. Jaktstigen går till så att den deltagande går runt en snitslad bana med vanligen 8-10 stationer. Vid varje station ska den deltagande vanligen skjuta på två så kallade jaktstigsfigurer. I jaktstigsfigurerna finns en lapp i vilken antalet träffade hagel räknas och fylls i för varje station av stationsledaren. Poängskalan är 0-10, där noll är bom och 10 hagel eller mer är "fullt"; trots att lappen kan innehålla uppemot 100 hagel så kan man i regel maximalt få 10 poäng per mål.På kuljaktstigen är det istället olika valörer i ”ringarna” på jaktstigsfiguren.

Externa länkar 
 Listning av jaktstigar i hela Sverige
 Resultathanteringssystem för jaktstigar inom Gyttorp Cup

Jakt
Skytte