kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gutars bågskyttar

Gutars bågskyttar är en förening för armborst- och bågskytteintresserade personer. Gutars bågskyttar har sitt säte på Gotland och bildades 1999 (många av skyttarna hade innan varit aktiva i Bågskytteklubben Vildkaninerna). Medeltidsveckan på Gotland är den främsta samlingspunkten för medlemmarna i Gutars bågskyttar, där de medverkar vid tornerspelen och med egna skytteuppvisningar. Under medeltidsveckan arrangerar de också årets största tävlingar i armborstskytte (medeltida klass) och i långbågeskytte.

Gutars bågskyttar har även haft uppvisningar i på Bornholm i Danmark, i Tønsberg i Norge, i Tyskland, Nederländerna, i Finland, och på Ösel. I Sverige har de medverkat i medeltidadagar i Kristinehamn, i Karlstad och på Adelsö. Gutars bågskyttar är hemmaklubb för ett flertal SM-segrare i medeltidsklassen i armborstskytte.

Källor
Gutars bågskyttars hemsida

Skytteföreningar i Sverige
Sportklubbar i Gotlands kommun
Sportklubbar bildade 1999
Johan Anker

Johan August Anker, född 26 juni 1871 i Fredrikshald i Norge, död där 2 oktober 1940, var en norsk seglare och konstruktör av flera segelbåtar. Han var son till Christian Anker, en välbärgad industriägare med stora intressen i trä-, sten- och gruvindustrin. Johan Anker var från 1910 gift med författarinnan Nini Roll Anker.

Johan Anker vann som rorsman en OS-guldmedalj i OS 1912 i 12mR klassen i Nynäshamn med Alfred Larsens båt Magda IX, som han själv hade konstruerat. Vid OS 1928  vann Anker en guldmedalj i 6mR tillsammans Norges dåvarande  kronprins Olav. Anker seglade även 8mR där han även har medaljer.
 
Johan Anker ritade runt 400 båtar varav drygt 50 st 6mR, 52st 8mR samt flera 10mR och 12mR. Anker konstruerade draken, en entypsbåt 1929 som är en av hans mest kända konstruktioner i Sverige. Draken tillkom genom en konstruktionstävling utlyst av GKSS, för vilken man angivit att man önskade en "relativt snabb, lagom stor och sjöduglig häckbåt med ett för seglaren tilltalande yttre". Fyra förslag inkom och GKSS antog alltså Ankers förslag. Man lät härvid Hjalmar Johansson i Kungsviken på Orust bygga tre båtar, som utlottades 1929. Till sommaren 1929 byggdes samtidigt sex båtar i Danmark.

Johan Anker var god vän med kronprins Olav och försökte efter den tyska invasionen i april 1940 påverka honom och kung Haakon VII att stanna kvar i Norge, i stället för att följa med den lagliga regeringen till London. Han reste i detta syfte till Nordnorge där kungen och kronprinsen var på flykt. I realiteten styrde då det norska administrasjonsrådet landet i samarbete med tyskarna. Kung Haakon VII var en bestämd motståndare mot att frångå grundlagens bestämmelser om regeringsbildning. Den tyskvänlige Johan Anker försökte därmed övertala kronprins Olav att begå en statskupp.

Några välkända båtar av Johan Anker 
 Norna, 6mR
 Brand IV, 12mR, 1909
 Titania, 12mR, 1910
 Rollo, 12mR, 1911
 Danseuse, 12mR, 1911
 Magda IX, 12mR, 1912
 Ayesha, ex Hadumoth, 6mR, 1912
 Corona, 12mR, 1913
 Sibyllan, 12mR, 1913
 Storm, 12mR, 1913
 Moana, 10 mR 1914
 Thea, 12mR, 1918
 Figaro II, 12mR, 1918
 Figaro III, 12mR, 1924
 Cotton Blossom II, Q-Klasse, 1925 (ägare: Dennis Conner)
 Magda XI, 12mR, 1928
 Drake, entypsbåt, 1929
 Silja, 8mR, 1930, Silvermedalj 1936
 Vema III, 12mR, 1933
 Figaro VI, 12mR, 1936
R/S Astrid Finne, 1937

Källor

Noter

Externa länkar 
Svensk Drakklubb
Sports-reference.com 

Norska seglare
Norska båtkonstruktörer
Norska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1912
Olympiska guldmedaljörer 1928
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1908 från Norge
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1912 från Norge
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1928 från Norge
Tävlande i segling vid olympiska sommarspelen 1908
Tävlande i segling vid olympiska sommarspelen 1912
Tävlande i segling vid olympiska sommarspelen 1928
Personer i Norge under 1900-talet
Personer från Haldens kommun
Födda 1871
Avlidna 1940
Män
Lerbäck-Snavlunda pastorat

Lerbäck-Snavlunda pastorat var ett pastorat inom Svenska kyrkan i Södra Närkes kontrakt av Strängnäs stift. Pastoratet hade pastoratskoden 041105 och låg i Askersunds kommun. Pastoratet uppgick 1 januari 2022 i Askersunds pastorat.

Pastoratet omfattade följande församlingar:

 Lerbäcks församling
 Snavlunda församling

Namnet var före 2015 Lerbäcks pastorat

Referenser

Historiska pastorat i Strängnäs stift
Indelningar i Askersunds kommun
Kumla pastorat

Kumla pastorat är ett pastorat inom Svenska kyrkan i Södra Närkes kontrakt av Strängnäs stift. Pastoratet har pastoratskoden 041104 och ligger i Kumla kommun. Pastoratet omfattar sedan 1991 följande församlingar:

 Ekeby församling
 Hardemo församling
 Kumla församling

Externa länkar
 Svenska kyrkan i Kumla pastorat (Ekeby-Kumla-Hardemo)
 Strängnäs stift

Pastorat i Strängnäs stift
Indelningar i Kumla kommun
Börs (behållare)

En börs, penningpung eller portmonnä är en liten behållare för kontanter och/eller kort, från början en penningpung av skinn och avsedd för mynt. En modern börs fungerar som ett alternativ till en plånbok.

Den äldsta kända börsen bars av Ötzi, den man som hittades bevarad i en glaciär i Österrike och som tros has levt runt 3300 f.Kr. Börsar återfinns i egyptiska hieroglyfer.

Portmonnän uppfanns av tysken Karl Hene som var boktryckargesäll. Han utvandrade år 1842 till Nordamerika och i staden New York fick han arbete på en firma. Sedan han blivit bestulen på sin penningpung, fick han idén til en annan förvaringstyp för pengar. Ett med stålram försett läder där flera fack fanns för både mynt och sedlar. Den kunde också låsas. Uppfinningen fick en snabb spridning i den civiliserade världen. Från Amerika till England och vidare till Frankrike. I Solingen i Tyskland tillverkades från år 1851, 100 000 dussin stålramar för portmonnän årligen.

Etymologi 
Ordet börs kommer via lågtyska från medeltidslatin bursa, ’skinnpåse, penningpung’, ytterst av grekiska βύρσα (bùrsa), ’djurhud’. Ordet portmonnä lånades på 1850-talet från franska portemonnaie, bokstavligen ’bär pengar’, av porter, ’bära’, och monnaie, ’pengar’.

Referenser 

Nyttoföremål
Skinn
Väskor
Åsbergstunneln

Åsbergstunneln är namnet på ett antal tunnlar under Åsberget i Örnsköldsvik, Sverige.

Åsbergstunneln från 1955 var  meter lång och byggdes för ett industrispår till Hägglunds och andra industrier i norra Örnsköldsvik. Den stängdes kort efter 2000 för att byggas om till Botniabanans Åsbergstunnel.
Åsbergstunneln från 2008, som är cirka  m lång, är en järnvägstunnel längs Botniabanan. Den har byggts i en bättre sträckning än den förra för Botniabanans skull, men går i delvis i samma tunnelrör, som dock har fått utvidgas.
Den framtida vägtunneln, Åsbergstunneln, som enligt förslag skall byggas för väg E4, så att den kan passera Örnsköldsvik separerat från lokaltrafik, gående, med mera. Dagens E4 går rakt genom centrum. För närvarande (2022) finns den inte med i Trafikverkets planer för de kommande åren, men kommunen försöker locka privata investerare.

Källor

Järnvägstunnlar i Sverige
Byggnader och anläggningar i Örnsköldsviks kommun
Gustav Storm

Gustav Storm, född 18 juni 1845, död 3 februari 1903, var en norsk historiker med inriktning på vikingatiden och medeltiden. Han var bror till Johan Frederik Breda och Oscar Wilhelm Eugen Storm, kusin till Vilhelm Ferdinand Johan och Martin Luther Storm. 

Storm var professor i Kristiania från 1877. Han var strängt källkritisk och anses ha lagt en vetenskaplig grund för kunskap om "sagatiden". Han var den förste redaktören för "Arkiv för nordisk filologi" (1883–1888).

Externa länkar 

 

Medeltidshistoriker
Norska professorer i historia
Personer verksamma vid Universitetet i Oslo
Historiker under 1800-talet
Norska forskare under 1800-talet
Födda 1845
Avlidna 1903
Män
Holger Sinding-Larsen

Peter Andreas Holger Sinding-Larsen, född den 5 juli 1869 i Kristiania (nuvarande Oslo), död där den 12 december 1938, var en norsk arkitekt, son till Alfred Sinding-Larsen, bror till Christian Magnus Sinding-Larsen, Birger Fredrik Sinding-Larsen och Kristofer Sinding-Larsen. 

Sinding-Larsen studerade i sin hemstad och i Berlin och blev 1893 praktiserande arkitekt i Kristiania. Bland hans arbeten där märks Vålerengens kyrka, Zoologiska museet, universitetsbiblioteket, universitetets nya festsal (den sistnämnda i samarbete med Harald Bødtker). Bland hans övriga verk fanns Norges paviljong på världsutställningen i Paris 1900. Sinding-Larsen arbetade energiskt för bevarandet av hemlandets historiska byggnader. Exempelvis deltog han i restaureringen av Akershus fästning . Han skildrade fästningens utveckling i skrifterna Akershus (2 band, 1924-1925) och Akershus fra Håkon V til Christian IV (1925-1926).

Källor

Noter 

Norska arkitekter under 1900-talet
Födda 1869
Avlidna 1938
Män
Arkitekter från Oslo
Chleuh

Chleuh, även tacelḥit, tašelḥit, tašelḥiyt, är en berbisk folkgrupp som talar tachelhit. De befolkar huvudsakligen Atlasbergen i Marocko. Populationen beräknas till omkring 8 000 000 personer.

Referenser 

Berber
Etniska grupper i Marocko
Beslutsfattande

Beslutsfattande är en process som jämför handlingsalternativ, där varje fattat beslut innebär ett val av en handling, väg eller mental inställning utifrån dessa alternativ. Att avstå från att fatta beslut är också ett val, till förmån för en fortsättning av gällande förhållanden eller för en externt driven förändring.

När ett lands parlament skall fatta beslut krävs först ofta en längre process, med diskussioner i utskott och längre debatter.

Se även
Beslutsteori
Konsensus

Källor

Fotnoter

Sammanträdesteknik
Leptokurtisk fördelning

Leptokurtisk fördelning är en sannolikhetsfördelning som används inom statistik/sannolikhetslära. En leptokurtisk fördelning har tjockare/längre "svansar" (dvs mer täthet) i utkanterna och är något mer smal vid sitt centrum jämfört med normalfördelningen, som har fjärde momentet, kurtosis, 3. Motsatsen är en platykurtisk fördelning.

Dagsavkastningen hos valutor följer ofta en leptokurtisk fördelning: för det mesta rör sig valutakursen med låg till mycket låg volatilitet från dag till dag (genererar toppigheten i mitten) men emellanåt blir svängningarna kraftiga åt något håll till följd av exempelvis penningpolitiska beslut(genererar de relativt sett tjockare/längre svansarna).

Sannolikhetsfördelningar
Frans av Guise

Frans, prins av Joinville, hertig av Guise, hertig av Aumale, född 17 februari 1519, död 24 februari 1563, var en fransk soldat och politiker. Han var son till Claude av Guise och Antoinette de Bourbon och tillhörde huset Guise som var en sidolinje till huset Lothringen. Han kallades för Balafré, "den ärrade". 

Frans fick sina första erfarenheter av krigaryrket under Frans I:s tid, men vann rykte först genom det lysande försvaret av Metz, som han med 11 000 man värjde över två månader (31 oktober 1552–15 januari 1553) mot kejsar Karl V:s 70 000 man. I drabbningen vid Renty 1554 utmärkte han sig på nytt mot de kejserliga arméerna, men misslyckades 1557 i försöket att erövra det av hertigen av Alba försvarade kungariket Neapel. Efter fransmännens nederlag vid S:t Quentin 1557 hemkallades han från Italien och utnämndes till kungarikets generalståthållare med vidsträckta fullmakter samt rättfärdigade det visade förtroendet genom att driva engelsmännen tillbaka och snabbt erövra (1558) från dem Calais, Guines och Ham samt genom att besegra spanjorerna vid Thionville, vilken seger påskyndade freden i Câteau-Cambrésis.

Efter Henrik II:s död (1559) bemäktigade sig Frans av Guise och hans bror kardinalen av Lothringen styrelsen under den tid deras släkting, den unge Frans II satt på tronen (1559–1560). Kungen var gift med deras systerdotter Maria Stuart. För att vinna folkgunst förföljde de protestanterna. Då efter Frans II:s död det protestantiska partiet tycktes få överhand, ingick Frans av Guise med konnetabeln Anne de Montmorency och marskalk Jacques de Saint-André ett "triumvirat" för att åter skaffa sig makten. Blodbadet som Frans folk gjorde på hugenotterna vid Wassy i Champagne 1 mars 1562 gav uppslaget till de ryktbara hugenottkrigen. Frans av Guise återtog Rouen och vann i förening med Montmorency och S:t André drabbningen vid Dreux den 19 december 1562. Vid försöket att intaga hugenotternas förskansning Orléans, blev han den 18 februari 1563, skjuten av en ung hugenottisk adelsman, Jean de Poltrot de Méré, och dog sex dagar därefter. Frans av Guise efterlämnade en dagbok rörande tilldragelserna 1547–1563.

Familj 
Frans av Guise gifte sig i Saint-Germain-en-Laye den 29 april 1548 med Anna d'Este, dotter till Ercole II d'Este, hertig av Ferrara, och Renée av Frankrike. De fick sju barn:
 Henrik I av Guise (1550–1588), som efterträdde honom som hertig av Guise.
 Catherine de Guise (1552–1596), gift med Louis II, hertig av Montpensier.
 Charles de Lorraine, hertig av Mayenne (1554–1611)
 Louis II, kardinal av Guise (1555–1588), ärkebiskop av Reims
 Antoine (1557–1560)
 François (1559–1573)
 Maximilien (1562–1567)

Källor 

Franska generaler
Födda 1519
Avlidna 1563
Frans
Män
Personer i Frankrike under 1500-talet
Personer under hugenottkrigen
Huset Guise

Huset Guise var en fransk hertiglig släkt, en gren av huset Lothringen. Ätten utslocknade år 1763.

Historia
Släktens stamfader, Claude de Lorraine (1496-1550) var yngre son till René II av Lothringen. Han flyttade över till Frankrike i slutet av Ludvig XII:s regering, där han naturaliserades och av kung Frans I 1527 upphöjdes till hertig av Guise som belöning för sina tjänster i krigen mot Karl V.

1513 gifte han sig med Antoinette de Bourbon, en faster till kung Anton av Navarra (Henrik IV:s fader). Deras dotter Maria gifte sig med Jakob V av Skottland och blev moder till drottning Maria Stuart. Ätten Guise delade sig sedermera i tre grenar: hertigarnas av Guise, vilken utslocknade 1675, hertigarnas av Aumale, vilken utslocknade 1631, och hertigarnas av Elbeuf, vilken utslocknade 1763.

Med Jean, hertig av Guise återupptogs titeln hertig av Guise av huvudmannen för huset Bourbon-Orléans.

Bland släktens medlemmar märks:

 Frans av Guise, son till Claude ovan
 Charles av Guise, kardinal av Lorraine, den föregåendes bror
 Maria av Guise, den föregåendes syster
 Henrik I av Guise, son till Frans av Guise
 Charles av Guise, hertig av Mayenne, den föregåendes bror
 Charles av Guise, son till Henrik I av Guise
 Henrik II av Guise, den föregåendes son

Noter

Källor

Franska adelsätter
Kosovos president

Kosovos president (albanska: Kryetari i Kosovës, serbiska: председник Косова) är Kosovos statsöverhuvud. Den första presidenten efter kriget, som tjänstgjorde till sin död i januari 2006, var Ibrahim Rugova (LDK). Hans efterträdare 2006 var den 53-årige Fatmir Sejdiu (LDK). Dr. Fatmir Sejdiu blev omvald år 2008 och blev då vald till och med år 2013.  Han avgick dock den 27 september 2010. Parlamentets talman Jakup Krasniqi (PDK) tog därför tillfälligt över presidentposten tills en ny president kunde utses. Den 22 februari 2011 valdes Kosovos nya president, Behgjet Pacolli  som tillhör det politiska partiet AKR. Den 30 mars 2011 avgick han. Den 7 april 2011 valdes en polischef till Kosovos president, Atifete Jahjaga. Hon blev Kosovos första kvinnliga president och satt på posten i fem år innan Hashim Thaçi efterträdde henne som president. Den 5 november 2020 avgick Thaçi och efterträddes av Vjosa Osmani som tillfällig president. Den 4 april 2021 efter att den nya regeringen valts in valdes  Vjosa Osmani som Kosovos president.

Referenser 

Statschefsämbeten efter land
Politik i Kosovo
Kosovos premiärminister

Kosovos premiärminister (albanska: Kryeministri i Kosovës, serbiska: Премијер Косова, Premijer Kosova) är ledaren för Kosovos regering. Premiärministern och Kosovos regering, som han eller hon leder, är ansvariga inför Kosovos riksdag, som de alla måste tillhöra. Den nuvarande premiärministern är Albin Kurti.

Premiärministrar i Kosovo

Lista över Kosovos regeringschefer:

Socialistiska Autonuma Provinsen Kosovo (1944-1990)

Den självutnämnda (icke erkända) republiken Kosovo (1990-2000)

 Partier

Den FN-administrativa regionen Kosovo (1999 - 2008)

 Partier

Republiken Kosovo (erkänd av 108 medlemsstater i FN)

Politik i Kosovo
Kosovo
Kristofer Steen

Martin Kristofer Steen, född 26 juni 1974 i Holmsund, Västerbotten, är en svensk musiker, filmare och operaregissör.

Han var gitarrist i hardcorebandet Refused under åren 1994–1998 och 2012. Han har även varit medlem i banden Abhinanda, Final Exit och TEXT. 

Efter att ha utbildat sig till filmare i Los Angeles under tre år regisserade Steen 2006 dokumentärfilmen Refused Are Fucking Dead om bandets sista turné, där filmtiteln syftar tillbaka på låttiteln "Rather be Dead".  

2007–2009 läste han masterprogrammet i operaregi vid Operahögskolan i Stockholm.

Efter Refuseds återbildningsturné 2012 debuterade Steen som operaregissör med en ny uppsättning av Puccinis La Bohème på Norrlandsoperan i Umeå, med premiär 28 februari 2013. Steen gick vidare med att  regissera L'Orfeo på Wermland Opera 2014 och Rigoletto på Norrlandsoperan 2015.

Teater

Regi

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 Refuseds sida om Kristofer Steen.

Svenska operaregissörer
Svenska dokumentärfilmare
Svenska gitarrister
Kultur i Umeå
Personer från Holmsund
Födda 1974
Levande personer
Män
Musik i Umeå
Money as Debt

Money as Debt är en animerad dokumentär om monetära system, gjord av Paul Grignon 2006. Den handlar om det skuldbaserade monetära system som används inom världsekonomin idag.

Filmen beskriver det nuvarande monetära systemets historia och de grundläggande principerna bakom detta. Den har blivit omhuldad av en mängd bloggare och alternativa ekonomer på Internet, liksom till viss del kritiserad av en del traditionella ekonomer.

2009 kom det en uppföljare, Money as Debt II.

Källor
 Money is always personal and impersonal. Anthropology Today, Volume 23, Number 5, pp. 12–16(5). October 2007.

Noter

Externa länkar
 Officiell webbplats för Money as Debt
 Money as Debt I på Vimeo
 Money as Debt II på Vimeo

Filmer 2006
Filmer om penningreform
Finansväsen
Les Misérables (olika betydelser)

Les Misérables eller i svensk översättning Samhällets olycksbarn kan syfta på:

 Les Misérables – en roman från 1862 av Victor Hugo, se Samhällets olycksbarn

Musikal 
 Les Misérables (musikal) – en fransk musikal, uruppförd 1980 i Paris, skriven av Claude-Michel Schönberg och Alain Boublil från 1980
 Les Misérables - The Dream Cast in Concert – en filmad konsertant från 1995 av musikalen

Film och TV 

* Les Misérables (1909) – en amerikansk film i regi av J. Stuart Blackton
 Les Misérables (1917) – en amerikansk film i regi av Frank Lloyd
 Les Misérables (1925) – en fransk film i regi av Henri Fescourt
 Les misérables – en fransk film från 1934 i regi av Raymond Bernard, se Samhällets olycksbarn (1934)
 Les Misérables –  en amerikansk film från 1935 i regi av Richard Boleslawski, se Polisprefekten
 I miserabili – en italiensk film i regi av Riccardo Freda, se Samhällets olycksbarn (1948)
 Les Misérables – en amerikansk film från 1952 i regi av Lewis Milestone, se Samhällets olycksbarn (1952)
 Les Misérables – en fransk/östtysk/italiensk film från 1958 i regi av Jean-Paul Le Chanois, med skådespelaren Jean Gabin, se Samhällets olycksbarn (1958)
 Les Misérables (1978) – en amerikansk TV-film i regi av Glenn Jordan
 Les Misérables (1982) – en fransk film i regi av Robert Hossein
 Les Misérables (1995) – en fransk film i regi av Claude Lelouch
 Les Misérables (1998) – en film i regi av Bille August, med skådespelarna Liam Neeson och Geoffrey Rush
 Les Misérables – en fransk TV-miniserie i två delar från 2000 i regi av Josée Dayan, med skådespelarna Gérard Depardieu och John Malkovich, se Samhällets olycksbarn (miniserie)
 Les Misérables (2012) – brittisk musikalfilm i regi av Tom Hooper baserad på musikalen
 Les Misérables (2019) – en fransk film i regi av Ladj Ly

Se även 
 Los Miserables – ett chilenskt punkband
Paul Warwick

Paul Warwick, född den 29 januari 1969 i Alresford, England, död den 21 juli 1991 på Oulton Park var en brittisk racerförare som var bror till Derek Warwick.

Racingkarriär
Warwick var en lovande och talangfull förare, som vann det brittiska Formel 3000-mästerskapet 1991. Han förolyckades samma år på Oulton Park, då han efter ett tekniskt fel kraschade i över 220 km/h och avled. Warwick vann mästerskapet postumt, och han hade med stor sannolikhet nått formel 1 om det inte vore för den tidiga döden. Efter en lång tankepaus bestämde sig hans bror Derek för att fortsätta tävla i racing efter Pauls död.

Födda 1969
Avlidna 1991
Brittiska racerförare
Förolyckade tävlingsförare
Män
Den sista matchen

Den sista matchen () är en amerikansk film från 1981, som handlar om hur allierade krigsfångar fördriver sin tid i ett tyskt fångläger under andra världskriget.
Den tyske majoren (spelad av Max von Sydow) stannar och tittar på när fångarna spelar fotboll. Han talar med den brittiske kaptenen (Michael Caine) om hur tragiskt det är att kriget hämmar fotbollen världen över.

De bestämmer sig slutligen för att en vänskapsmatch ska spelas, allierade fångar mot det tyska landslaget. Vad de tyska ledarna inte vet är att det planeras ett rymningsförsök i samband med matchen.

Rollista (i urval) 
 Sylvester Stallone - Kapten Robert Hatch
 Max von Sydow - Major Karl von Steiner
 Michael Caine - Kapten John Colby
 Pelé - Korpral Luis Fernandez
 Bobby Moore - Terry Brady
 Osvaldo Ardiles - Carlos Rey
 Co Prins - Pieter van Beck
 Hallvar Thoresen - Gunnar Hilsson

Källor

Externa länkar 
 Escape to Victory på Internet Movie Database

Filmer 1981
Amerikanska dramafilmer
Andra världskriget på film
Fotbollsfilmer
Amerikanska fängelsefilmer
Filmer i regi av John Huston
Engelskspråkiga filmer
Filmer från Paramount Pictures
Asker-Lännäs pastorat

Asker-Lännäs pastorat är ett enförsamlingspastorat inom Svenska kyrkan i Södra Närkes kontrakt i Strängnäs stift.

Pastoratet har pastoratskoden 041106 och ligger i Örebro kommun. 

Pastoratet var till 2022 ett flerförsamlingspastorat som sedan 1962 och omfattade följande församlingar:

 Askers församling
 Lännäs församling

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Pastorat i Strängnäs stift
Indelningar i Örebro kommun
Co Prins

Jacobus Theodorus Wilhelmus "Co" Prins, född 5 juni 1938 i Amsterdam, död 26 september 1987 i Antwerpen, var en nederländsk fotbollsspelare. Prins spelade 184 matcher för Ajax från 1959 till 1966 där han gjorde 60 mål.

Han var även med i filmen Den sista matchen där han spelade den allierade krigsfången Pieter Van Beck.

Han dog 1987 under en match av en hjärtattack.

Nederländska fotbollsspelare
Födda 1938
Avlidna 1987
Män
Spelare i AFC Ajax
Spelare i FC Kaiserslautern
Spelare i MVV Maastricht
Spelare i Vitesse Arnhem
Idrottare från Amsterdam