kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Al-Baqi'

Maqbaratu l-Baqī (مقبرة البقيع) är en begravningsplats i Medina, Saudarabien, i den sydöstra delen av Masjid al-Nabawi. Moskén är byggd där den islamiske profeten Muhammed levde, byggde en moské och begravdes. Även flera av Muhammeds släktingar är begravda på samma plats. Begravningsplatsen har därför en stor symbolisk betydelse. Förutom Al-Baqi' är den också känd som Jannatu l-Baqi (جنة البقيع) "Himlens trädgård" och Baqi'u l-Qarqad "orkidé från Boxthorn-trädet".

Historik 
Då Muhammed kom till Medina från Mekka i september 622 var Al-Baqi en plats med många boxthorn-träd.

Begravningsplatsen förstördes år 1806, och efter att den återuppbyggts under mitten av 1800-talet förstördes den igen år 1925 och 1926.

Berömda personer som begravts på Al Baqi

Direkta släktingar till Muhammed 
 Alla Muhammeds fruar, Hafsa, Zainab med flera, utom Khadijah bint Khuwaylid och Maymuna bint al-Harith
 Ibrahim, Muhammeds son till Maria al-Qibtiyya, som dog i barnsäng
 Roqayyah, Muhammeds dotter
 Fatima bint al-Asad, faster/moster till Muhammed. Även andra fastrar/mostrar, bland annat Safiya och Aatika
 Fatima Zahra, Muhammeds första dotter med första frun Khadijah bint Khuwaylid, i en okänd grav
 ‘Abbas ibn ‘Abd al-Muttalib, morbror/farbror till Muhammed
 Fatima bint Hizam, känd som Umm ul-Banin, som gifte sig med Ali efter Fatimas död
 Hasan ibn Ali, barnbarn till Muhammed, son till Fatima och Ali
‘Alī ibn Ḥusayn, känd som Zayn al-Abidin, barnbarn till Fatima Zahra
Muhammad al-Baqir, son till ‘Alī ibn Ḥusayn
Ja’far as-Sadiq, son till Muhammad al-Baqir

Andra betydelsefulla personer 
 Uthman ibn Affan, 
 Uthman Bin Mazoun
 Malik ibn Anas, islamisk jurist
 Mohammad Hayya Al-Sindhi, akademiker
 Imam Shamil, Dagestan ledare
 Muhammad Sayyid Tantawy, akademiker
 Idris of Libya, Kung av Libyen
 Hasan as-Senussi, kronprins av Libyen

Externa länkar 
 Jannat Al-Baqee website
 Map of Jannat al Baqi
 History of the Cemetery of Jannat al-Baqi
 The Baqi Collection Photos
 Save the Hijaz Website dedicated to preserving Islamic heritage in the Hijaz
 Map of Jannat al Baqi according to sunni muslim sources

Referenser 

Islamisk arkitektur
Medina
Islam i Saudiarabien
Muhammeds familj
Begravningsplatser i Asien
Kastmynt

Kastmynt är mynt som i historisk tid slängdes ut till allmänheten i samband med kungliga begivenheter. Bruket var ett sätt att visa regentens rikedom och givmildhet. I Sverige präglades de sista kastmynten på 1800-talet. Fram till Gustav III:s kröning år 1772 var valören två mark, därefter 1/3 riksdaler.

Oklart är hur kastmynten användes under den tidiga vasatiden, men på drottning Kristinas tid hade bestämmelser om hanteringen – hur och när mynten skulle utkastas – tagits i bruk. Seden upphörde efter Karl XIV Johans tid, men ersattes av så kallade minnespengar, som inte längre dög som betalningsmedel, fram till Oscar II:s begravning år 1907.

Myntens frånsida berättade tidstypiskt om den aktuella händelsen. När Ulrika Eleonora begravdes 1742 upplystes att hennes medborgarskap flyttats till himlen ”INDIGENA POLI”. På myntet från Gustav Adolfs födelse meddelades ”Fortplantad 1778”. När fadern, Gustav III, begravdes stod det mer känslosamt: ”Oförgängelig sedan den 29 mars 1792”. Drottning Sofia Magdalena var på sin begravnings kastmynt ”Älskad och sörjd av svea folk”, och när svägerskan, Hedvig Charlotta begravdes 1818 var "Svears sorg ökad" på myntens frånsida. I samband med kröningar var det regel valspråken som genom kastmynten spriddes bland folken.

Bilder

Externa länkar
 Kastmynt, exempel

Mynt
Monarki
Lepa Vida

Lepa Vida (Svenska: Den sköna Vida) är huvudkaraktären i en slovensk folksaga med samma namn. Lepa Vida motivet utgör ett populärt tema för slovenska författare och artister och det finns en stor mängd verk som berör det, bland annat av France Prešeren och Ivan Cankar. Karel Štrekelj, som samlade in folklig kultur hittade sex olika versioner. Historien om den sköna Vida uppkom på södra Balkan under Bysantinska riket. Till Slovenien kom berättelsen runt 1100 och där har den bevarats i flera olika versioner.

Folksagan
Lepa Vida är en vacker kvinna som har sjuka barn. En svart man (Slovenska: Zamorec) erbjuder henne ett botemedel om hon följer med, men hans verkliga plan är att kidnappa henne. När Vida förstår vad som håller på att hända, kastar hon sig i havet och drunknar. Den här versionen härstammar från en tid när arabiska pirater plundrade Medelhavets kuster.

Prešerens och Cankars versioner
I Prešerens version är Lepa Vida olyckligt gift med en gammal man. Zamorec erbjuder henne ett bättre liv vid det spanska hovet och Vida åker med honom dit. Väl där fylls hon av hemlängtan och blir otröstligt sorgsen. Cankars dramatiska diktverk hämtar sin bas i Prešerens berättelse och Vida söker också i den här historien lyckan i en annan, rikare värld. Men hon ångrar sig snart för hon vantrivs i bourgeoisien och återvänder till den värld av lidande som hon lämnat, men där hon fortfarande har längtan som drivkraft.

Verk med Lepa Vida motiv
Lepa Vida, Josip Jurčič, prosa
Lepa Vida, Ivan Cankar, drama
Lepa Vida, Rudi Šeligo, drama
Grenko morje, Marjan Tomšič, prosa
Od lepe Vide, France Prešeren, dikt
Vida, Andrej Rozman - Roza, dikt
Lepa Vida, Risto Savin, opera
Lepa Vida, Matjaž Jarc, opera

Källor

 KOS, Janko: Pregled slovenskega slovstva; Ljubljana, Državna založba Slovenije, 1989

Slovensk litteratur
Folksagor
Slovensk mytologi
Four Seasons Hotel Cairo at Nile Plaza

Four Seasons Hotel Cairo at Nile Plaza är ett 127 meter högt hotell i Kairo i Egypten.

Hotellet byggdes 1999 vid Nilen. Det tillhör kedjan Four Seasons Hotels.

Byggnaden har 366 rum och 144 sviter.

Höghuset ritades av den kanadensiska arkitektbyrån WZMH Architects.

Källor

Externa länkar 
Four Seasons Hotel Cairo at Nile Plaza sur Emporis

Skyskrapor i Egypten
Hotell i Egypten
Byggnader och anläggningar i Kairo
Arkitekturåret 1999
Toshiko Kowada

Toshiko Kowada är en japansk före detta bordtennisspelare och världsmästare i singel,  och lag. Hon vann även guld i singel och mixed dubbel i asiatiska mästerskapen 1970.

Kowada's största merit är singeltiteln i VM 1969 då hon vann över Gabriel Geissler från Östtyskland i finalen. 

Hon deltog bara i två bordtennis-VM, 1969 och 1971. Hon vann under dessa fyra medaljer två guld och två brons

Meriter 
Bordtennis VM
 1969 i München
 1:a plats singel
 3:e plats mixed dubbel (med Shigeo Itoh)
 3:e plats med det japanska laget
 1971 i Nagoya
 kvartsfinal dubbel
 kvartsfinal mixed dubbel
 1:a plats med det japanska laget

 Asiatiska mästerskapen TTFA
 1968 i Jakarta
 3:e plats singel
 2:a plats dubbel
 2:a plats mixed dubbel 
 2:a plats med det japanska laget
 1970 i Nagoya
 1:a plats singel
 1:a plats mixed dubbel (med Nobuhiko Hasegawa)
 2:a plats med det japanska laget

Källor 
 Toshiko Kowada i ITTFs - Databank
 Svenska Bordtennisförbundets webbplats

Externa länkar 
 ITTF.com

Japanska bordtennisspelare
Världsmästare i bordtennis
Asiatisk mästare i bordtennis
Kvinnor
WP:Projekt Japan
Four Seasons Hotel New York

Four Seasons Hotel New York är en 208 meter hög skyskrapa i New York i Förenta staterna.

Höghuset byggdes 1993 och innehåller 364 hotellrum. Det tillhör kedjan Four Seasons. 

Höghuset, som är ett av de högsta hotellen i New York, ritades av Ieoh Ming Peis arkitektbyrå.

Referenser

Externa länkar 

 Four Seasons Hotel sur Emporis

Skyskrapor i New York
Arkitekturåret 1993
Hotell i New York
Jimmy Nicholl

{{Infobox fotbollsspelare
| bild = Jimmy Nicholl, Dudesleeper.jpg
| bildstorlek = 100px
| bildtext = Jimmy Nicholl i 1994.
| fullständigtnamn = James Michael Nicholl
| födelsedatum = 
| födelseort =  Hamilton
| födelseland = Kanada
| juniorklubbar =  Manchester United
| juniorår = 1971-1974
| position = Försvarare
| längd = 175 cm
| nuvarandeklubb = Cowdenbeath (tränare)
| seniorklubbar =  Manchester United  Sunderland (lån)   Toronto Blizzard  Sunderland (lån)  Rangers (lån)  West Bromwich Albion  Rangers  Dunfermline  Raith RoversTotalt:
| seniorår = 1974-19821982 1982-19841982-19831983-19841984-19861986-19891989-19901990-1996
| antalseniormatcher(mål) = 197 (3) 3 (0)65 (11) 29 (5)17 (0) 56 (0) 58 (0) 24 (0)128 (6)577 (20)
| landslag = 
| landslagsår = 1976-1986
| antallandskamper(mål) = 73 (1)
| tränarklubbar =  Raith Rovers (spelar-tränar)  Millwall  Raith Rovers  Dunfermline Athletic (midlertidig)  Cowdenbeath  Hibernian (midlertidig)  Cowdenbeath
| tränarår = 1990-19961996-19971997-1999 1999 2010-2011 2013 2013-)
}}James Michael "Jimmy" Nicholl''', född 28 februari 1956 i Hamilton, Ontario, är en före detta fotbollsspelare som efter sin spelarkarriär fortsatt som manager. Som spelare representerade han Manchester United (1974-1982) som han vann FA-cupen med 1977. Som landslagsspelare för Nordirland gjorde han ett mål på 73 landskamper. Han deltog i VM i fotboll 1982 och 1986.

Efter sin spelarkarriär fortsatte Nicholl som manager och vann 1994 skotska ligacupen med Raith Rovers. Sedan 2010 tränar han Cowdenbeath FC.

2011 blev han invald i Kanadas Soccer Hall of Fame.

Referenser 

Kanadas Soccer Hall of Fame and Museums hemsida

Nordirländska fotbollsspelare
Nordirländska fotbollstränare
Nordirländska landslagsspelare i fotboll
Spelare i VM i fotboll 1982
Spelare i VM i fotboll 1986
Födda 1956
Män
Levande personer
Spelare i Bath City FC
Spelare i Dunfermline Athletic FC
Spelare i Manchester United FC
Idrottare från Hamilton, Ontario
Spelare i Rangers FC
Spelare i Sunderland AFC
Spelare i West Bromwich Albion FC
Spelare i English Football League
Tränare i Cowdenbeath FC
Karl-Erik Grahn

Karl-Erik Vilhelm Grahn, född den 5 november 1914 i Jönköping, död den 14 mars 1963 i Borås, var en allsvensk fotbollsspelare (anfallare) och senare tränare som tre gånger blev svensk mästare som spelare (1936, 1939 och 1940) och en gång som tränare (1961). Vid samtliga tillfällen var klubben i fråga IF Elfsborg.

Grahn var med under större delen av Elfsborgs storhetstid från andra halvan av 1930-talet och första halvan av 1940-talet och hann med att spela 346 matcher och göra 57 mål i Allsvenskan innan han efter den aktiva karriären blev tränare för Boråsklubben. Efter att ha lämnat föreningen 1952 återkom han 9 år senare för en andra period och ledde då, som nykomlingar, laget till en ny seger i Allsvenskan. Grahn är därmed en av få som blivit svensk mästare både som spelare och som tränare.

Grahn spelade även 41 landskamper och deltog bland annat i OS 1936 i Berlin vid förlustmatchen i första omgången mot Japan.

Referenser

Webbkällor
Profil på sports-reference.com

Noter

Födda 1914
Avlidna 1963
Män
Idrottare från Jönköping
Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i IF Elfsborg
Svenska landslagsspelare i fotboll
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Sverige
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 1936
Spelare i VM i fotboll 1938
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Fotbollstränare i IF Elfsborg
Svenska idrottare under 1900-talet
Askberedare

Askberedare har blivit ett samlingsnamn för olika kvarnar som används på krematorier och på tidigare likbränningsanstalter för att mala det kalcinerade skelettet. Det finns olika typer av dessa kvarnar som använder olika tekniker såsom metallkulor, metallvajrar eller tröskverk som gör att skelett- och kraniedelar går att få ner i en urna. Kulkvarn är den vanligaste modellen i Sverige och tidsåtgången i den är ungefär 20 minuter. På stora krematorier med stor arbetsbelastning finns nyare modeller där processen tar tre till fem minuter och med ett buller på max 55 decibel. Maskineriet i dem bygger på kedjor som drar runt ett antal hammare.

Gemensamt för de olika modellerna är att man sätter in metallbehållaren med skelett- och kraniedelar , som fått svalna, i ett utrymme i kvarnen. Malningen sker i ett slutet utrymme i själva kvarnen för att det inte skall damma och att operatören inte skall ha direktkontakt med damm eller fraktioner under malningens gång.

Efter avslutad process förs benfraktionerna direkt över till en urna inuti maskinen. Urnan används för nedsättning i grav eller minneslund. Den eldfasta identifieringsbrickan som följer med kvarlevorna genom hela kalcineringsprocessen, för att eliminera risken för förväxling, följer även med urnan utom i de fall där benfraktionerna skall spridas i minneslund, eftersom denna begravningsform skall vara anonym.

Fraktionen, som man vanligtvis kallar för aska eller stoft, fortsätter att vara en jordartsmetall efter kalcinering och malning. Diametern är 0,06 – 2,5 mm och påminner om grovsand. Den egentliga askan har tidigare flugit iväg som flygaska tillsammans med gaserna som bildas under själva kalcineringen.

Se även  

 Kolumbarium
 SKKF
 Kalcinering
 Bränning på bål
 Begravningslagen
 Kremering
 Svenska Likbränningsföreningen
 Likbränningsanstalt
 Incinerator
 Siemens-Martinmetoden

Referenser

Källor 
 Lynch, A., Rowland C (2005). The history of grinding. SME. .
 Hej då! Begravningsboken, Lotte Möller, 2011  
 Gränsland: Konstruktion av tidig barndom och begravningsritual vid tiden för kristnandet i Skandinavien, Lotta Mejsholm,  2009, 
 Intervjuer med krematoriepersonal
 Kulkvarnstillverkare

Begravning
Barentsrådet

Barentsrådet (Barents Euro-Arctic Council, BEAC) är ett internationellt samarbete mellan regionala förvaltningar i Barentsregionen. Tillsammans med Barents regionkommitté (Barents Regional Committee, BRC) utgör rådet vad som brukar omtalas som Barentssamarbetet.

Barentsrådet lanserades 1993, då Danmark, Finland, Island, Norge, Ryska federationen, Sverige och EU-kommissionen vid en utrikesministerkonferens i Kirkenes undertecknade den så kallade Kirkenesdeklarationen som etablerade Barents euro-arktiska råd (Barentsrådet). Samtidigt undertecknade regionens landshövdingar, guvernörer och motsvarande, tillsammans med representanter för regionens urfolk, ett protokoll som etablerade Barents regionkommitté (BRC).

Nationell och regional nivå

Barentssamarbetet genomförs parallellt på de två nivåer: BEAC är forum för det mellanstatliga samarbetet, medan BRC är forum för samarbete mellan medlemsländernas 13 nordliga regioner (län eller motsvarande). De svenska län som ingår i BRC är Norrbotten och Västerbotten. Från Norge ingår Nordland, Troms och Finnmark fylken, från Finland ingår Lappland, Norra Österbotten och Kajanaland och från Ryssland ingår Murmansk och Arkhangelsk oblast, Karelska republiken och delrepubliken Komi samt det autonoma området Nenets. Tillsammans bildar dessa områden den så kallade Barentsregionen. Cirka två tredjedelar av Barentsregionen ligger i Ryssland.

Arbetsformer

Samarbetet genomförs i ett antal arbetsgrupper under BEAC respektive BRC men också i arbetsgrupper gemensamma för båda nivåerna. Verksamheten sträcker sig, i stort sett över alla samhällsområden, till exempel ekonomi, energi, hälsa, kultur, miljö och urfolksfrågor. Arbetsgruppen för urfolken har en rådgivande roll och samarbetar nära med både BEAC och BRC.

Ordförandeskapet i Barentsrådet roterar mellan de länder och län som geografiskt ingår i samarbetet. Överlämningen av ordförandeskapet sker vid ett möte (i oktober) mellan medlemsländernas utrikesministrar. Även på regional nivå växlar ordförandeskapet vid samma tidpunkter.

Ordförandeskapet har roterat på följande vis:
 2007–2009 Ryssland
 2009–2011 Sverige
 2011–2013 Norge
 2013–2015 Finland
 2015–2017 Ryssland
 2017–2019 Sverige
 2019–2021 Norge
 2021–2023 Finland

Se även
 Nordkalottrådet
 Arktiska rådet

Externa länkar
Officiell webbplats
 The Barents Portal

Barentsregionen
Organisationer i Europa
Aminoglykosider

Aminoglykosider är en typ av antibiotikum som hämmar bakteriers proteinsyntes vilket leder till snabb bakteriedöd. Biverkningar i form av påverkan på njurar, hörsel och balanssinne förekommer. Viktiga preparat är streptomycin, neomycin, amikacin, gentamicin, netilmicin och tobramycin.

Aminoglykosider används för att behandla flertalet infektioner. Gentamicin och tobramycin kan användas för att behandla meningit, sepsis och pneumoni; amikacin är vanligt vid behandling av infektioner som är resistenta mot andra typer av aminoglykosider och neomycin används för att behandla infektioner av huden vid sår eller brännskador. Streptomycin används främst i kombination med andra preparat, som exempel kan nämnas tetracykliner vid behandling av pest, tularemi och brucellosis. Gentamicin har i stort sett ersatt streptomycin vid behandlingen av bakteriell endokardit vars behandling involverar penicillin. 

Aminoglykosidresistenta organismer har minskat användningen av detta antibiotikum vid behandling av vissa typer av infektioner. Till exempel, streptomycin användes vid behandling av tuberkulos, men streptomycinresistenta tuberkulosbakterier ledde till att detta antibiotikum blev utbytt mot andra typer av antibiotika.

Referenser

Antibiotika
Glykosider
Sinorhizobium meliloti

Sinorhizobium meliloti är en gramnegativ aerob bakterie som tillhör Rhizobiaceae familjen.

Referenser 

Proteobacteria
Proteobakterier
Cefalosporiner

Cefalosporiner är en grupp av antibiotika.

Cefalosporiner delas in i grupper baserade på deras aktivitet där de kan vara olika effektiva på gramnegativa och grampositiva bakterier. Första generationen cefalosporiner tenderar att vara bredspektrumantibiotika som är effektiva mot grampositiva och många gramnegativa bakterier, däribland stafylokocker, streptokocker och även många E. coli bakterier.
Andra- och tredjegenerationens cefalosporiner är effektiva mot de gramnegativa bakteriestammarna som är resistenta mot första generationens cefalosporiner. Andragenerationens cefalosporiner har visat sig effektiva mot bland annat gonorré.

Referenser

Externa länkar 
 Cefalosporiner Nationalencyklopedin

Antibiotika
Mykobakterier

Mykobakterier (Mycobacterium) är ett släkte bakterier i ordningen Actinomycetales och den enda systematiska gruppen i familjen Mycobacteriaceae.

Orörliga, stavformade bakterier, som kan bilda trådar. Deras speciella cellvägg som har hög halt av mykocerosinsyror medför att bakterierna blir motståndskraftiga för kemisk påverkan. 

Olika arter:
 Mycobacterium tuberculosis orsakar tuberkulos. 
 Mycobacterium ulcerans orsakar burulisår
Spår efter mykobakterier har hittats på fossil från juraperioden, som beräknats vara omkring 150 miljoner år gamla. Mycobacterium tuberculosis är en förhållandevis ung mykobakterie och beräknas ha uppstått för omkring 150 000 år sedan.

Referenser

Bakterier
Philippine Basketball Association

Philippine Basketball Association (PBA) är den professionella basketligan (för män) i Filippinerna. Det är den första och äldsta professionella basketligan i Asien och den näst äldsta i världen efter NBA. Ligans regler utgår både från FIBA och från NBA. Ligan grundades i Quezon City den 9 april 1975. De tio lagen i serien ägs av olika företag och lagen har ingen hemmaplan.

Inga säsongsmästare, men konferens-mästare
I PBA koras ingen säsongsmästare. Istället är säsongen uppdelad i konferenser (turneringar) där de tio lagen tävlar om konferens-cupen. Vinnarna av konferens-cupen möter inte varandra i slutet av säsongen, istället blir alla konferens-mästare ligamästare. Dock finns det en konferens som är mest prestigefylld under året, och det är All-Filipino conference.

Lagen
Alla lag, som drivs i form av franchise, ägs av företag och de tillhör inte en speciell stad eller region. Med andra ord har de ingen hemmaplan och ligan hyr olika sportstadion allt eftersom. Lagens namn är ofta uppdelade på tre delar, först företagets namn, sen produktens namn och slutligen ett smeknamn (som oftast har samband med företaget). Exempelvis så är San Miguel Beermen ett lag som ägs av San Miguel Corporation, där "beermen" anspelar på företagets produkt San Miguel Beer.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
Officiell webbsida
http://www.manilastandardtoday.com/insideSports.htm?f=/2010/september/21/sports6.isx&d=2010/september/21

Basket i Filippinerna
Reciprok inhibition

Reciprok inhibition betyder att någonting undanröjs eller "släcks ut" under samverkan mellan två eller fler entiteter över en gemensam kopplingspunkt. Exempelvis kan en muskel på ena sidan en led fås att slappna av genom belastning av en muskel på andra sidan densamma.

Reciprok inhibitionsterapi inom psykologin är en behandlingsform där en reaktion kan upphävas under förekomsten av en annan, ömsesidigt inkompatibel, reaktion. Djupandning, eller bukandning för att minska smärta vid barnafödande, är en medicinsk form av reciprok inhibition.

Referenser

Muskelsystemet
Psykologi
Ludwig Mond

Ludwig Mond, född 7 mars 1839 i Kassel, död 11 december 1909 i London, var en tysk teknisk kemist och industrialist, till stor del verksam i Storbritannien. Han var far till Alfred Mond, 1:e baron Melchett.

Biografi 
Mond studerade för Adolph Wilhelm Hermann Kolbe och Robert Wilhelm Bunsen i Marburg och Heidelberg, och flyttade 1862 till England för att utarbeta ett förfarande att återvinna svavlet ur sodaåterstoden vid Leblanc-processen för sodaframställning. Där blev han bekant med Ernest Solvay och inrättade i Winnington vid Northwich en ammoniak-soda-fabrik, som utvecklade sig till världens största sodafabrik.

År 1889 började Mond utarbeta en metod att framställa ammoniak ur kvävehaltiga organiska ämnen, såsom stenkol, brunkol med flera, och lyckades genom förbränning i gasgeneratorer i närvaro av vattenånga att utvinna 50 procent av kolets kväve som ammoniak. Samtidigt bildas därvid den så kallade Mondgasen, bestående av 15 procent koldioxid, 10 procent kolmonoxid, 23 procent vätgas, 49 procent kväve och 3 procent kolväten. Denna gas visade sig mycket användbar som bränsle.

Bland Monds rent kemiska forskningsinsatser är upptäckten av nickelkarbonyl och järnkarbonyl de viktigaste. 1892 grundlade han en ny industri, framställning av kemiskt rent nickel ur nickelmalmer, varvid nickelmetallen omvandlas till nickelkarbonyl. I början av 1900-talet framställdes årligen 3 000 ton ren (99,9-procentig) nickel enligt detta förfarande, som kallas Mond-processen.

Mond använde en stor del av sin betydande förmögenhet till vetenskapliga donationer; han grundlade Davy-Faraday-institutet i London för att främja den vetenskapliga forskningen. Han var ledamot av många akademier och lärda samfund, bland annat Royal Society.

Källor

Noter

Tyska kemister under 1800-talet
Brittiska kemister under 1800-talet
Personer inom Storbritanniens näringsliv under 1800-talet
Donatorer
Ledamöter av Royal Society
Födda 1839
Avlidna 1909
Män
Ugglan
Personer från Kassel
Cyklosporiner

Cyklosporiner är en grupp ämnen som isoleras från svampar. De har framför allt utnyttjats som antibiotika (mer specifikt makrolider), men ämnen i gruppen har även andra farmaceutiska användningsområden. Kemiskt är cyklosporinerna hydrofoba cykliska undekapeptider, det vill säga peptider som består av 11 aminosyror i en ring.

Cyklosporin A (ciklosporin)
Cyklosporin B
Cyklosporin C
Cyklosporin D
Cyklosporin E
Cyklosporin F
Cyklosporin G

Källor

 

Peptider
Senior (olika betydelser)

Senior är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Nassau William Senior

Se även 

 Senior (album)
 Senior cleri
 Senior Bowl

Efternamn
Rathkes ficka

Rathkes ficka är en fördjupning i taket i munnen framför buccopharyngealmembranet under embryogenesen. Den ger upphov till främre hypofysen (adenohypofysen), en del av det endokrina systemet. Uppkallad efter anatomen Martin Rathke.

Embryologi