kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Joseph Anton Koch

Joseph Anton Koch, född 27 juli 1768 i Obergiblen i Tyrolen, död 12 januari 1839 i Rom, var en österrikisk målare.

Koch var en bondson som visade anlag för konst och därför började han vid 15 års ålder i ett seminarium och studerade från 1785 till 1791 i Stuttgart. Han protesterade mot skolans lärometoder med satiriska teckningar, som delvis finns kvar. På grund av intresset för de nya idéerna från franska revolutionen flyttade han till Strassburg. Senare flyttade han till Schweiz och levde där till 1795, då han reste till Rom.

Huvudsakligen inverkade Asmus Carstens på honom och väckte hans entusiasm för antiken och Dante. Kochs första kompositioner i Rom behandlade ämnen ur gamla testamentet och "Divina commedia". Dessa hans teckningar till Dantes dikt utmärks av lidelsefull fantasi, som helst ger form åt bisarra och avskräckande scener, men karakteriseras dessutom av klar åskådning och levande uppfattning. Några av dessa blad har Koch själv raderat. Åren 1812-15 vistades Koch i Wien, varefter han återvände till Rom, där han målade 4 fresker i Villa Massimo med motiv ur Dante. För övrigt behandlade han oftast ämnen ur grekisk mytologi och skaldekonst. Han tecknade 30 blad ur gamla testamentet, 6 ur Aischylos, 27 ur Ossian.

Men sitt anseende fick Koch egentligen som återuppväckare av det "historiska" landskapet, vilket han komponerade och formade efter samma grundsatser, som lett Nicolas Poussin. Han försökte att få fram själen, det eviga och gudomliga i naturen; och som en återklang av detta insatte han som staffage mytologiska och bibliska scener, med vilkas innehåll landskapets karaktär harmonierade. Dessa landskap, som utmärks av kraftig färg och klar luft samt rena linjer och harmoniskt avvägda former, mottogs med stort bifall och skaffade Koch flera efterföljare. Han målade även landskap från Tyrolen och Schweiz, och framför allt lyckades han i bilder från Roms omgivning. Koch är representerad i Berlins gamla nationalgalleri med italienska landskap, likaså i nya pinakoteket i München ("Heroiskt landskap"), i Dresden, Hamburg, Karlsruhe, Darmstadt och andra tyska gallerier.

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Födda 1768
Avlidna 1839
Män
Österrikiska landskapsmålare
Österrikiska historiemålare
Personer i Österrike under 1800-talet
Personer från Tyrolen
Romantiken
Ugglan
Tondöv Terror

Tondöv Terror var ett trallpunkband från Tibro, Västra Götalands län. De hann släppa två EP innan de upplöstes 1995.

Som många andra punkband tog Tondöv Terror starkt avstånd från rasism. Titeln på deras första, egenfinansierade EP "Sverige, Sverige, Missfosterland..", var en protest mot rasism i allmänhet, och den då populära Vikingrocken i synnerhet. Inför sin andra EP erhöll bandet ett mindre skivkontrakt av Birdnests underbolag Kamel Records. EP:n, döpt till "Nyheter Från TT.." innehåller sången Sverige, Sverige, Missfosterland, även den ett manifest mot rasism.

Diskografi

1993? - Sverige, Sverige Missfosterland..
Tondöv Terror
Det Är Ni
Hals Och Handled
Misstankar
Avbön
Häxjakt
Vi Bits

1995 - Nyheter från TT...
Sverige, Sverige Missfosterland   - 2:13
Gränser   - 2:03
B Så Får Du C   - 2:39
Pang - Du Är Död   - 3:17
Gift   - 2:15
Augustiregn   - 3:25
När Sista Spärren Släpper   - 3:03

Medlemmar

Mikael "Nisse" Nilsson - gitarr, sång
Christoffer "Boppe" Strålman - bas, sång
Mattias "Martinsson" Martinsson - gitarr, stämsång
Anders "Dala" Dahlqvist - trummor

Svenska punkband
AEL 1964

Athlitiki Enosi Larissas 1964 (grekiska: Αθλητική Ένωση Λάρισας 1964) är en grekisk fotbollsklubb från staden Larissa som grundades 1964. Klubben spelade säsongen 2010-11 i Grekiska Superligan och på fotbollsstadion Alkazar som tar 13 108 vid fullsatt. I november 2010 flyttade laget hemarena till den då nybyggda arenan AEL FC Arena, som rymmer 16 118 personer vid fullsatt.

Larissa är den enda klubben utanför de grekiska storstäderna Aten och Thessaloníki som blivit grekiska mästare (1988).

Fotbollsklubbar i Grekland
Sportklubbar bildade 1964
Arbisteatern

Arbisteatern, egentligen Norrköpings Arbetareförenings teater, ofta kallad Arbis.

Historia

1863 – 1963: Amatörteater 
Teatern ritades 1863, byggdes 1864, och invigde i januari 1865 och är därmed Sveriges äldsta amatörteaterscen. Under 1900-talet hade man en blandad repertoar, oftast folklustspel och revyer, under direktion av Gideon Wahlberg, Sören Aspelin och Elis Utter och med en ensemble som bestod av både professionella och amatörer. Flera sedermera professionella skådespelare spelade, ofta redan som barn, på Arbis: Edvin Adolphson, Tor Isedal, Carl Reinholdz, John Harryson, Sven Holmberg, Tjadden Hällström. Operasångerskan Brita Hertzberg debuterade som 12-åring som Anna i Värmlänningarna. Zarah Leander uppträdde här tidigt i sin karriär.

Flera av Wahlbergs folklustspel, till exempel Söderkåkar, hade sin urpremiär på Tantolundens friluftsteater men spelades på Arbis senare på året. Flera sånger, bland annat den kända "Dansen den går uppå Svinnsta skär", skrev Wahlberg särskilt för Arbis.

1964 – 2001 Operetter och musikaler 
Mellan 1964 och 2001 var Arbisteatern spelplats för Norrköpings Operettsällskap med repertoar av operetter och musikaler.

2001 – 2015 Teater, burlesque och swingersklubb 
Från 2001 till och med våren 2015 drevs verksamheten av Robin Karlsson och Arbisakademien, en ideell förening som fortsatt i samma anda som Norrköpings Operettsällskap. Under dessa år inriktades teaterverksamheten på burlesque. Under 2013 flyttade swingersklubben Adam och Eva in i husets källarvåning, vilket skapade en viss debatt.

Teaterns sista tid under Karlssons visades i dokumentären Sextemplet (2015) av Johan Palmgren. Karlsson var i dokumentären kritisk till hur media hade rapporterat om teatern och dess hyresgäst swingersklubben.

2015 – Nattklubb och konsertscen 
Fastigheten bytte återigen ägare i maj 2015 och drivs sedan dess i ny regi. Sedan september 2015 drivs Arbisteatern som en nöjeslokal, nattklubb och konsertscen. Under december 2020 försattes bolaget bakom Arbis i konkurs. Under våren 2021 var den enda verksamheterna i huset en asiatisk take away-restaurang, samt swingersklubben.

Sommaren 2023 fick teatern/nattklubben nya ägare som drar igång verksamheten under hösten 2023, i samband med det omvandlas delar av huset till kontorshotell.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Teatrar i Sverige
Kultur i Norrköping
The Odyssey (musikalbum)

The Odyssey är det sjätte studioalbumet av det amerikanska progressive metal-bandet Symphony X, utgivet november 2002 av skivbolaget InsideOut Music. Titelspåret är albumets grand finale: en 24-minuters musikalisk tolkning av Homeros Odysséen, en episk dikt om den antika grekiska hjälten Odysseus resa.

Låtlista
"Inferno (Unleash the Fire)" – 5:33
"Wicked" – 5:33
"Incantations of the Apprentice" – 4:22
"Accolade II" – 7:54
"King of Terrors" – 6:20
"The Turning" – 4:45
"Awakenings" – 8:22
"The Odyssey" – 24:10
Part I - "Odysseus' Theme" / "Overture"
Part II - "Journey to Ithaca"
Part III - "The Eye"
Part IV - "Circe (Daughter of the Sun)"
Part V - "Sirens"
Part VI - "Scylla and Charybdis"
a) "Gulf of Doom"
b) "Drifting Home"
Part VII - "The Fate of the Suitors" / "Champion of Ithaca"

Text: Russell Allen (spår 1–8), Michael Romeo (spår 1, 5–8), Jason Rullo (spår 5), Michael Lepond (spår 8)
Musik: Michael Romeo (spår 1–8), Michael Pinnella (spår 4, 5, 7), Michael LePond (spår 4, 6)

Bonusspår på Limited Edition-utgåvan
"Masquerade" – 6:00

Medverkande 
Symphony X-medlemmar
Russell Allen – sång
Michael Romeo – gitarr, keyboard
Michael Pinnella – piano, keyboard
Mike LePond – basgitarr
Jason Rullo – trummor

Produktion
Michael Romeo – producent, ljudtekniker, ljudmix
Steve Evetts – ljudmix
Peter van 't Riet – mastering
Thomas Ewerhard – omslagsdesign
Tom Thiel – omslagskonst
Eddie Malluk – foto

Referenser

Externa länkar 
Låttexter på DarkLyrics

Musikalbum 2002
Album av Symphony X
Stiftelsen Föremålsvård

Stiftelsen Föremålsvård, SFMV, är en svensk statlig stiftelse som finns i Kiruna och som bedriver vård och konservering av museiföremål, böcker och arkivalier samt digitalisering av fotografier och dokument. Arbetet utförs på uppdrag av de centrala statliga kulturarvsinstitutionerna.

Historik 
Enligt den 26 juni 1986 dagtecknad urkund beslutade staten, genom regeringen, att bilda en stiftelse med namnet Föremålsvård i Kiruna med ändamål att bedriva vård och konservering av museiföremål, böcker och arkivalier. Samtidigt som staten beslutade om att bilda stiftelsen fastställde regeringen stadgar för stiftelsen att gälla från och med den 1 juli 1986. Verksamheten bedrivs inom tre områden, papper- och metallkonservering samt digital bildbehandling.

Konservering Papper
Pappersavdelningen arbetar i huvudsak med vård, konservering, restaurering och iordningställande av arkiv- och bibliotekssamlingar. Arbetet omfattar rengöring, stabilisering, förstärkning, dokumentering, kapseltillverkning och bokbinderi.

Konservering Metall Arkeologi
Metallavdelningen arbetar i huvudsak med konservering av arkeologiska föremål av metall, främst järn, kopparlegering och silver från förhistorisk tid till medeltid. Arbetet innefattar rengöring, stabilisering, ytbehandling och dokumentation.  

Digital Bild
Regeringen beslutade i prop.1998/99:1 att tilldela SFMV ett nytt uppdrag, Kulturarvs-IT. Uppdraget innebär att SFMV medverkar i digitaliseringen av vårt kulturarv, i den del detta handhas av våra centrala statliga kulturarvsinstitutioner. Digital bild fokuserar arbetet mot skanning av fotografiskt material samt registrering av tillhörande uppgifter. 

Styrelse
Ordförande Länsrådet Johan Antti, Riksarkivarien Björn Jordell, Riksbibliotekarie Gunilla Heidelberg, Riksantikvarien Lars Amréus, Överintendent Maria Jansén, Professor Lars Elenius, Universitetslektor Krister Svedhage, Kommunalrådet Kristina Zakrisson

Direktör och chef för verksamheten är Ulf Daunfeldt.

Källor

Externa länkar
 Stiftelsen Föremålsvård i Kiruna

Stiftelser i Sverige
Kulturskydd i Sverige
Svenska statliga organisationer
Organisationer bildade 1986
Museiväsen
Kiruna
Forskningsresa

Forskningsresa, resa i forskningssyfte, ofta för att studera natur och samhällen på en outforskad plats. Till skillnad från upptäcktsresan företas forskningsresan till redan kända områden.

Kända forskningsresor (urval)
Carl von Linnés resa till Lappmarken
Carl Peter Thunbergs resa till Japan
Charles Darwins resa med HMS Beagle
Thor Heyerdahls resa med Kon-Tiki

Se även
Expedition

Forskning
Fyrvaktare

Fyrvaktare kallas den person som ansvarar för att en fyrstation eller ett fyrskepp fungerar och underhålls. Fyrvaktaren svarar under en fyrmästare som har huvudansvaret för en eller flera stationer.

Fyrvaktaren, med eller utan familj, bor ofta på tjänstgöringsstationen, antingen i en närliggande byggnad eller i själva fyrtornet. På stationer som ligger på enskilda klippöar eller är byggda på undervattensgrund gör detta att man hålls isolerad under vissa tider som kan bli längre på grund av väder.

Fyrvaktaryrket försvinner mer och mer allt eftersom moderna fyrar fjärrstyrs från centraler med överblick över flera fyrar som till exempel The Northern Lighthouse Board som övervakar samtliga skotska fyrar.

Fyrvaktare i Sverige 
I Sverige var fyrvaktare tidigare en statlig tjänst, för att sköta mindre fyrplatser, eller hjälpa fyrmästaren på de större. Fyrpersonalen lydde under Lotsverket.

En förordning från 1827 delade upp personalen i olika befattningar. Bemanningen på de stora förstaklassfyrarna bestod av en förman, fyrmästaren, en fyrvaktare och en eller två fyrbiträden. Mindre fyrar, andraklassensfyrar hade en tvåmansbemanning, med en fyrmästare och en fyrvaktare. Tredjeklassfyrarna som ansågs mycket lättskötta, sköttes av en ensam fyrmästare.

Lönerna och arbetsvillkoren för fyrpersonalen förbättrades under början av 1800-talet, men arbetsuppgifterna ökade, med bland annat väderobservationer.

1838 ändrades vakttjänstgöringen i fyrarna till fyratimmarspass, för att förbättra tillsynen. Ny teknik med linsfyrar istället för stenkolsfyrar, krävde mer kunskap i mekaniskt arbete. Det gjorde att arbetet blev lättare och 1835 anställdes även kvinnor på ett försök som blev lyckat. Nu kunde en familj istället för två sköta fyren och Lotsverket sparade pengar.

Fyrarnas lystid ökades nu till hela året, från en halvtimme innan solen gick ner till en halvtimme innan den gick upp. Därför bosatte sig fyrpersonalen med familjer vid fyrplatserna. Små samhällen bildades med både bostäder, förvaringsutrymmen, bagarstugor och tvättstugor. Bostadshuset placerades oftast så att fyrmästaren kunde se om fyren var tänd, från sitt fönster.

En bra hamn och möjlighet till att få färskvatten avgjorde många fyrars placering. Den 1842 stadgade allmänna skolplikten gjorde att Lotsverket också startade lotsbarnskolor, där även fyrpersonalens barn fick gå. Det var kortare terminer än normalt och skolfröknarna bodde vid skolorna eller åkte runt till flera skolor under en termin.

Automatiseringen av fyrarna har gjort att dagens fyrar inte har någon fast personal och yrket fyrvaktare ej längre existerar. Numera tjänstgör personal som väderobservatörer åt SMHI ute vid en del av de gamla fyrplatserna.

Se även 
Fyr
Gustaf Dalén
AGA-fyren

Referenser

Externa länkar
Svenska Fyrsällskapets webbsajt
Hoburgen

 
Sjöfartsyrken
Wilhelm Daniel Joseph Koch

Wilhelm Daniel Joseph Koch, född 5 mars 1771 i Kusel, död 14 november 1849 i Erlangen, var en tysk botaniker.

Koch var från 1797 till 1824 läkare i Kaiserslautern och därefter till sin död professor i botanik (en tid även i speciell terapi och patologi) vid Erlangens universitet. Koch blev en av Tysklands främste florister genom sitt klassiska verk Synopsis floræ germanicæ et helveticæ (1836–1837, senare bearbetad av Ernst Hallier, Rudolf Wohlfarth och August Brand 1891–1907), i vilket arbete han inledningsvis lämnar en nyckel till användandet av Linnés sexualsystem, men vid själva framställningen tillämpar det decandolleska systemet. Ett sammandrag av nämnda verk är Kochs Taschenbuch der deutschen und schweizerischen Flora (1844). Koch blev ledamot av Leopoldina 1821, av svenska Vetenskapsakademien (1833) och av Vetenskapssocieteten i Uppsala (1844).

Källor

Noter 

Tyska professorer i botanik
Personer verksamma vid Erlangens universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala
Ledamöter av Leopoldina
Botaniker under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Födda 1771
Avlidna 1849
Män
Ugglan
Linda Hedendahl

Linda Marianne Hedendahl, född 3 oktober 1942 i Annedals församling i Göteborg, död 3 mars 2023 i Västerås, var en svensk konstnär och poet.

Linda Hedendahl var utbildad vid Hovedskous konstskola i Göteborg 1964–1969.

Hon var brorsdotter till Lisbeth Hedendahl och Patrik Hedendahl. Linda Hedendahl är begravd på Östra kyrkogården i Västerås.

Bibliografi
1988 – Sökfält ()
1992 – Fallfärds ()
1994 – En vild och fantastisk kväll i uppgång A ()
1996 – Låt oss fara till Sölvesborg i natt och aldrig komma tillbaka ()
2015 – När jag luffade hemlös med mina ready mades ()

Källor

Externa länkar
 

Svenska konstnärer under 1900-talet
Svenska konstnärer under 2000-talet
Svenskspråkiga poeter
Svenska poeter under 1900-talet
Svenska poeter under 2000-talet
Författare från Göteborg
Konstnärer från Göteborg
Gravsatta på Östra kyrkogården i Västerås
Födda 1942
Avlidna 2023
Kvinnor
Karl Heinrich Koch

Karl Heinrich Emil Koch, född 6 juni 1809 i Ettersburg nära Weimar, död 25 maj 1879 i Berlin, var en tysk botaniker. 

Koch blev 1836 extra ordinarie professor i Jena och verkade från 1847 vid universitetet i Berlin, från 1859 även som professor vid lantbruksakademien i samma stad, varjämte han 1849–1872 var generalsekreterare i föreningen för trädgårdsskötselns främjande inom de preussiska staterna samt 1858–1872 utgav denna förenings tidskrift, "Wochenschrift für Gärtnerei und Pflanzenkunde". 

Utom flera arbeten, till vilka hans 1836–1838 och 1843–1844 företagna resor i Kaukasustrakterna lämnade stoff, utgav Koch som frukt av sina specialstudier över träden en Dendrologi (två band, 1869–1873), vilken dock befunnits lida brist på skärpa såväl i de allmänna indelningarna som i diagnoserna av de särskilda arterna.

Källor

Noter 

Personer verksamma vid Jena universitet
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Födda 1809
Avlidna 1879
Män
Personer från Thüringen
Tyska professorer i botanik
Botaniker under 1800-talet
Renommésnyltning

Renommésnyltning innebär att en näringsidkare i sin marknadsföring otillåtet knyter an till en annan näringsidkares verksamhet, starka kännetecken, varumärken, produkter, namn eller liknande. Detta kan yttra sig i att man helt eller delvis plagierar ett företags logotyp eller efterliknar annans produkt. Ett villkor är att det som utnyttjats är känt på marknaden, så att det förknippas med den andre näringsidkarens renommé. Det otillbörliga består enligt Marknadsdomstolen i att den snyltande till sin egen ekonomiska fördel utnyttjar det värde som ligger i en positiv föreställning hos konsumenterna, vilken skapats genom insatser av den andre näringsidkaren. Ett sådant utnyttjande är typiskt sett också ägnat att i en eller annan form skada den utsatte näringsidkaren och försämra konsumenternas marknadsöverblick.

I hittillsvarande praxis har detta ansetts vara i strid med god marknadsföringssed enligt 5 § MFL.

Varumärken har fått en allt större ekonomisk betydelse på marknaden. De är ofta företagets största tillgång och vikten av att ha ett fullgott skydd mot snyltning är väsentlig. Då marknadsföring och ett goodwilluppbyggande innebär stora ekonomiska uppoffringar, är det frestande att kringgå detta och istället välja att snylta på någon annans redan kända varumärke eller produkt.

Rättsfall 
 Marknadsdomstolen har i dom 2010:04 förbjudit företag att vid vite av sjuhundrafemtiotusen (750 000) kr vid marknadsföring av energidrycker använda förpackningar som genom sitt helhetsintryck lätt kan förväxlas med energidrycken Red Bull.
 I mål mellan Svenska Spel och Ladbrokes har Ladbrokes ansetts renommésnylta på Svenska Spel.

En första förutsättning för att renommésnyltning ska anses föreligga är att det som utnyttjas är känt på marknaden så att det förknippas med en annan näringsidkares verksamhet. Det som utnyttjas måste ha ett positivt uppmärksamhetsvärde i betydelsen kommersiellt renommé. I Marknadsdomstolens dom 2009:12 konstaterades att produkten inte var känd på marknaden varför talan ogillades och anmälande bolag fick betala motpartens rättegångskostnader med närmare 500 000 kr.

Brottsligt förfarande 
Är varumärke skyddat genom registrering eller inarbetning utgör renommésnyltning även brott mot 8 kap. 1 § varumärkeslagen. Påföljden är böter eller fängelse.

Noter

Externa länkar 
 Renommésnyltning Uppsats av Ulrika Tegnefjord
 Kännedomskravet i marknadsrätten Uppsats av Josefin Isaksson
 Renommésnyltning Bestämmelsen om jämförande reklam enligt marknadsföringslagen Uppsats av Louise Bergqvist

Immaterialrätt
Varumärken
Vargen kommer

Vargen kommer är en svensk opera från 1997 med musik av Hans Gefors och originallibretto av Kerstin Perski.

Operan bygger på en verklig händelse från maj 1993, då en beväpnad man plötsligt trängde sig in i en förskola i Paris och tog barn och personal som gisslan under ett antal dygn, innan han övertalades att ge upp. Kerstin Perski har överfört bakgrundshistorien till en egen vidareutvecklad historia med mytiska dimensioner om relationer och mönster i vårt samhälle. En av lärarinnorna lyckas slutligen förmå mannen att ge sig, men kan hon också påverka poliserna och världen där utanför?

Verket hade urpremiär på Malmö musikteater 1997 i regi av Lars Rudolfsson, med gästspel på Kungliga Operan i samband med Kulturhuvudstadsåret 1998. Samma år överfördes produktionen också till SVT i Malmö i TV-regi av Sonja Pleijel. Verket utgavs i sin helhet på CD av db productions 2001.

Roller och originalbesättning
Lollo – Anne-Lise Berntsen
Lyckos – Stefan Dahlberg
Paaske – Michael Weinius
Hundt – Enzo Florino
Sonja – Lilli Paasikivi
Adjutanten – Lars Tibell
Marie – Adriana Essén

Operan har även uppförts i en tysk produktion på Lübeckoperan (översättning Eberhard Eyser) i maj 2003.

Bibliografi

Externa länkar
Svensk Filmdatabas om TV-produktionen
Kerstin Perskis webbplats om operan

1997 i Sverige
Musikåret 1997
Svenskspråkiga operor
Teateråret 1997
Kultur i Malmö
1993 i fiktion
Paris i fiktion
Utbildning i fiktion
Verk av Hans Gefors
Svenska operor
Kvarnsten

Kvarnsten kallas två runda stenar som används i äldre kvarnar för att exempelvis mala spannmål till mjöl.

Kvarnstenar tillverkades av sandsten eller gnejs som bröts på flera platser i Sverige bland annat i Lugnås, Malung och Höör. Arbetet var tungt och slitsamt. Konstgjorda kvarnstenar tillverkades av AB Hälsingborgs Konst-Kvarnstensfabrik.

Den undre stenen ligger fast (liggare) medan den övre stenen (löparen) roterar. Den äldsta formen av kvarnstenar var gnidkvarnar, består av en urskålad liggare och en rörlig löpare som drevs manuellt. Senare utvecklades vridkvarnar med en roterande löpare som drevs med handkraft eller av husdjur, eller genom vatten- eller vindenergi (vattenkvarn, väderkvarn). Säden hälls ned genom "kvarntuten" in i "kvarnögat". Stenarna har inhuggna fördjupningar genom vilka malgodset transporteras utåt. En kvarns kapacitet beräknades på antalet kvarnstenar. En liten kvarn hade ett par (två styck) kvarnstenar medan större kvarnar kunde ha upp till tio par kvarnstenar. I moderna kvarnar sker malningen mellan stålvalsar som roterar med olika hastighet mot varann. Diametern på kvarnstenar angavs förr med måttenheten "grep". 1 grep = 74,2mm

Fotogalleri

Se även
Qvarnstensgruvan Minnesfjället
Kvarnstensbrottet i Östra Utsjö

Källor
Nationalencyklopedin: kvarnsten
Bonniers lexikon, band 11, s. 52.

Noter

Externa länkar

Redskap
Globalisering: Från fattigdom till rikedom

Globalisering: Från fattigdom till rikedom (originaltitel: Globalisation is Good) är en engelskspråkig dokumentärfilm om globalisering från 2003, producerad av Freeform Productions för den brittiska kanalen Channel 4. Filmen presenteras av den svenske författaren och liberale samhällsdebattören Johan Norberg och är baserad på dennes bok Till världskapitalismens försvar (2001). I filmen reser Norberg till Kenya, Taiwan och Vietnam för att påvisa den effekt som förekomsten – respektive frånvaron – av frihandel, marknadsekonomi och globalisering haft på de olika ländernas ekonomiska utveckling. Norberg tar i filmen starkt avstånd från den globaliseringskritiska rörelsen.

Filmen hade tv-premiär i Storbritannien den 21 september 2003. I november 2006 släpptes filmen på DVD av den svenska tankesmedjan Timbro.

Externa länkar 
 Filmen på Youtube
 
 

Filmer 2003
Brittiska dokumentärfilmer
Globalisering