kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Johan Christian Adelsköld

Johan Christian Adelsköld, född den 13 maj 1737 i Kristianstad, död den 10 mars 1798 på Öjared i Stora Lundby socken, var en svensk ämbetsman, son till kyrkoherden i Ravlunda Anders Thomæus.

Biografi
Adelsköld, som före adlandet skrev sig Thomée, blev student i Lund den 4 november 1752. Han avlade juridisk examen där i juni 1756. Därefter blev han auskultant i Göta hovrätt, extra ordinarie kanslist i justitierevisionen den 5 september 1757, notarie i uppfostringskommissionen den 28 februari 1760, sekreterare i sekreta handels- och manufakturdeputationen vid riksdagen 1760–62, ordinarie kanslist i justitierevisionen den 9 maj 1763, ledamot i Göta hovrätts division i Linköping den 8 november 1764, sekreterare i kanslirätten den 17 april 1765, aktör vid Närdinghundra häradsrätt i politiskt mål mot magister Stagnell 1765, sekreterare i sekreta deputationen vid riksdagen 1769–70, expeditionssekreterare i justitiekanslersexpeditionen den 20 mars 1770 och lagman i Vikarnes lagsaga i Bohuslän den 19 februari 1772.

Adelsköld deltog vid Gustav III:s revolution i resningen i Kristianstad och användes då av Toll för att avfatta hans proklamationer. "Adelsskapet, som han erhöll några månader senare, var säkerligen främst en belöning för hans välförhållande vid detta tillfälle", skriver Erik Naumann i Svenskt biografiskt lexikon. Med anledning av Kvistrumsaffären deltog Adelsköld som generalauditör i krigsrätten i Göteborg 1788–1789. Han var vice landshövding i Göteborgs och Bohus län den 7 december 1788–1790. Under den kritiska perioden 1788—90 måste Adelsköld som vice landshövding i Göteborgs och Bohus län träda i stället för den åldrige A.R. Du Rietz, vilken ej visat sig situationen vuxen, och spelade i denna egenskap en betydande roll genom nitisk verksamhet för försvarsorganisationen i Göteborg, även genom ökning av borgerskapets beväring. Adelsköld åtnjöt stort förtroende av Gustav III och tillvann sig inom länet sympatier, som föranledde dess riksdagsmän i bondeståndet att vid 1789 års riksdag, fastän förgäves, anhålla om att Adelsköld skulle utnämnas till ordinarie landshövding. Han erhöll landshövdings titel den 6 april 1791.

Utmärkelser
 Adlad, 24 januari 1773
 Ledamot av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg, 1774 (1790 var han ordförande)
  Riddare av Nordstjärneorden, 1790

Källor 
 

Lagmän i Bohusläns lagsaga
Landshövdingar i Göteborgs och Bohus län
Svenskt adlade
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg
Riddare av Nordstjärneorden
Personer under frihetstiden
Personer under gustavianska tiden
Ämbetsmän från Kristianstad
Födda 1737
Avlidna 1798
Män
Der Stricker

Der Stricker var en medelhögtysk skald, som levde omkring 1240.

Der Stricker, som var en av de stora episka diktarnas efterföljare, skrev en riktig mönsterroman i sitt slag, Von dem blühenden tal, om Artur med riddare, sköna damer, jättar, tornering, vidunder och trollhuvor. Han skrev även en dikt om Karl den store på grundval av Rolandssången och en komisk berättelse, Der pfaffe Amis, en föregångare till Ulspegel. Med hans smärre skämtdikter gjorde en ny diktart sitt inträde i tyska litteraturen och vann livlig efterföljd.

Källor 

 

Födda okänt år
Avlidna okänt år

Tyska poeter
Tyskspråkiga poeter
Författare under 1200-talet
Födda 1200-talet
Avlidna 1200-talet
Män
Stricker

Stricker är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 Augustin Reinhard Stricker (omkring 1680–efter 1717), tysk kompositör och dirigent
 Johan Christopher Stricker] (1726–1792), svensk präst och bibliolog
 Salomon Stricker (1834–1898), österrikisk patolog och histolog
 Steve Stricker (född 1967), amerikansk golfare

Se även 

 Der Stricker, medelhögtysk diktare

Tyska efternamn
Johan Christopher Stricker

Johan Christopher Stricker, född den 28 januari 1726 i Stockholm, död den 24 februari 1792 i Karlshamn, var en svensk bibliolog.

Stricker blev filosofie magister i Greifswald och prästvigdes 1752. Han utnämndes 1764 till ordinarie kunglig hovpredikant och pastor vid Livdrabantkåren, 1768 till kyrkoherde i Karlshamn och 1769 till prost samt erhöll teologie doktorsvärdigheten 1772. 

Stricker var en på sin tid berömd predikant. Han utgav Försök till ett svenskt homiletiskt bibliotek (I, 1767), innehållande register över alla på svenska dittills utkomna predikoarbeten, och ombesörjde utgivningen av Abraham Petterssons "Postilla" (1764- 68). Strickers stora samling av predikolitteratur tillhör Lunds universitets bibliotek. 

Hans stora brevsamling, förvarad i kungliga biblioteket i Stockholm, innehåller en mängd brev från tiden 1752-90. Nyheter och anekdoter för dagen meddelas, mest rörande kyrkliga företeelser, befordringsfrågor, riksdagsmannaval, men även i politiska och litterära ämnen. 

Till Strickers flitigaste korrespondenter hörde kyrkoherden i Klara församling, K.J. Hauswolf, professor E.J. Almquist i Uppsala, domprostarna Sven Baelter och Johan Rogberg samt ett flertal bland ämbetsbröderna i Lunds stift, bland andra sedermera biskopen Petrus Munck. "Om tillförlitligheten af i brefven meddelade underrättelser uttalade redan biskop V. Faxe ett befogadt varningens ord", skriver Edvard Magnus Rodhe i Nordisk Familjebok.

Källor 

 

Födda 1726
Avlidna 1792

Svenska präster under 1700-talet
Svenska fackboksförfattare
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Bibliografer
Präster från Stockholm
Män
Författare från Stockholm
Kaptensgården i Tibble

Kaptensgården är en gård i Tibble, Leksands kommun, Dalarnas län och sannolikt Sveriges enda bevarade kaptensboställe i ursprungligt skick. Huvudbyggnaden är i timmer, klädd med locklistpanel och de två flyglarna är i timmer.

Under Klockupproret bodde några av ledarna där, vilket fick till följd att Gustav Vasa förstatligade gården med tvång och gjorde om den till officersboställe. Under Stora daldansen på 1740-talet hölls hemliga möten på gården, då en av ledarna för upproret, major W G Wrangel bodde där. I början av 1800-talet blev gården nedklassad till kaptensgård, samt fick troligen några utseendeförändringar. Gårdens flyglar är betydligt yngre än huvudbyggnaden, den äldsta är uppförd kring år 1700.

Källor

Noter

Webbkällor

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Leksands kommun
Byggnadsminnen i Dalarnas län
Smolanedi

Smolanedi är pitemål för en norrländsk maträtt som används som mellanmål eller frukost.

Smolanedi betyder "smula ned i". Smolanedi är ett slags hemmagjorda flingor; oftast är de tunnbröd som smulas ned i mjölk/filmjölk med lingonsylt och ibland som tilltugg falukorv. I Jämtland kallas maträtten där man bryter ner hårt tunnbröd i mjölk och tillsätter sylt, för "brösull" (äldre: "brôusull"). I Ångermanland kallas maträtten för "bryta" eller "bröta" och i Norr- och Västerbotten "bruttu" (används filmjölk kallas rätten för "filbruttu"). 

Smolanedi finns i viss norrländsk kultur, exempelvis en pjäs av Norrbottensteatern kallades smolanedi då den utspelas vid ett frukostbord. I en Euskefeuratlåt som heter Euskefeurat sjunger man om att äta smolanedi. I boken Som om jag inte fanns, av Kerstin Johansson i Backe, äter man smolanedi med fil som mellanmål.

Referenser 

Norrländska maträtter
Lonestar

Lonestar är en amerikansk countrygrupp som består av Cody Collins (sång, akustisk gitarr), Michael Britt (gitarr, bakgrundssång), Keech Rainwater (trummor), Dean Sams (keyboard, melodica, bakgrundssång) och Michael Hill (basgitarr).

Diskografi
Album
Lonestar (1995)
Crazy Nights (1997)
Lonely Grill (1999)
This Christmas Time (2000)
I'm Already There (2001)
From There to Here: Greatest Hits (2003)
Let's Be Us Again (2004)
Coming Home (2005)
Mountains (2006)
Party Heard Around the World (2010)
Life as We Know It (2013)
Never Enders (2016)

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats

Amerikanska countrygrupper
Jonas Johannis Scarinius

Jonas Johannis Scarinius, född 1616 i Rustsäter Medelplana socken, död 1687 i Växjö, var teolog och slutligen biskop i Växjö stift 1675–1687. Hans far var rättare.

Scarinius studerade först i Skara och reste därifrån till universitetet i Dorpat. Från Dorpat, där han blev magister, reste han 1646 tillbaka till Skara där han blev konsistorienotarie samma år, rector scholæ 1647, lektor 1653, förste teologie lektor 1654 och prost och kyrkoherde i Lidköping 1662. Den 14 maj 1673 förordnades Scarinius till superintendent i Karlstad men var där endast en gång, nämligen då han gjorde sitt inträde i konsistorium. Den 16 juni 1674 utnämndes han av Karl XI till biskop i Växjö, en post han tillträdde den 12 februari 1675. Han begravdes i Växjö domkyrka den 15 januari 1688.

Det var under Scarinius biskopstid i Växjö som folk-/kyrkobokföringen (se kyrkoarkiv) infördes, uppdelad i tre volymer (räkenskaper, ministerialböcker och husförhörslängder), då han till prästmötet 1679 inlämnade en skrivelse innehållande ”förordningar” om prästernas församlings- och själavård. Han bevistade alla riksdagar som hölls under hans ämbetstid.

Familj 
Jonas Scarinius var gift två gånger. Första gången med Ingeborg Mårtensdotter Kullenberg (född i Västergötland, död 1683), dotter till kyrkoherden i Medelplana Martin Gyltebackius och hans hustru Elin Torstensdotter, och andra gången med Katarina Dryandra (död 1696), dotter till kyrkoherden i Alseda Johannes Dryander och hans hustru Annika Alzhovia. Barn (sannolikt alla i första giftet):
Elisabet Scarinia, gift med kyrkoherden i Varnhem i Skarke socken Magnus Thengner (1633–1694)
Maria Scarinia , gift 1674 med domprosten i Skara Bengt Rudbergh (1632–1698)
Helena Scarinia  (död 1729), gift i tur och ordning med domprosten i Växjö Enevald Widebeck (1649–1694) och kyrkoherden i Ryssby socken, Sunnerbo, Carl Wessman (1661–1747)

Kyrkoherden i Vänersborg Andreas Johannis Scarinius (död 1676) var hans bror.

Källor

Litteratur

Prästeståndets riksdagsledamöter
Biskopar i Karlstads stift
Biskopar i Växjö stift
Alumner från Tartu universitet
Personer från Medelplana socken
Födda 1616
Avlidna 1687
Män
Chicken McNuggets

Chicken McNuggets (lanserad 1983) är en varumärkesskyddad snabbmatsprodukt av typen chicken nugget från restaurangkedjan McDonald’s.

Produktbeskrivning 
Chicken McNuggets består av små bitar panerade kycklingbröstfiléer. De serveras i lådor om 4, 6, 9 (10 i USA) eller 20 stycken bitar. I Nya Zeeland och Australien säljs även lådor om 3 stycken som tillval till Happy Meal och Tick Healthy Meal, godkända av den oberoende välgörenhetsorganisationen National Heart Foundation of Australia. Till Chicken McNuggets kan även köpas någon av dipsåserna Barbeque, Curry, Bearnaise, Cheddar, Garlic, Hot Chili, McFeast, ketchup, tryffelmajonnäs, eller sötsur sås.

Innehållsdeklaration 

Chicken McNuggets innehåller (9 oktober 2010) följande ingredienser:
 kycklingkött (52 %)
 salt (natriumklorid)
 aromämnen
 kryddextrakt
 panering:
 vetemjöl
 majsmjöl
 vegetabilisk olja
 modifierad majsstärkelse
 modifierad tapiokastärkelse
 salt (natriumklorid)
 äggalbumin
 bakpulver E450 (natriumdifosfat) och E500 (natriumvätekarbonat)
 E341 (trikalciumdifosfat)
 socker, svartpeppar
 selleri
 vatten
 potatisstärkelse

Referenser

Externa länkar 
 McDonald’s: Chicken McNuggets & Co
 McDonald’s: Chicken McNuggets
 McDonald’s: Fråga McDonald’s

Snabbmat
McDonald's
Kycklingrätter
Levice

Levice (på ungerska Léva) är en stad i regionen Nitra i västra Slovakien. Staden som har en yta av 60,996 km² har en befolkning, som uppgår till 35 188 invånare (2009).

Externa länkar
Stadens officiella webbplats

Orter i Slovakien
Knowing Is Not Knowledge

Knowing Is Not Knowledge var en svensk melodisk Hardcore-sextett med rötterna i Hörby, Skåne. Bandet, som agerade saftblandare åt medlemmarnas något skilda influenser - däribland hejdundrande shredd, feta breakdowns och sammanvävande synthmattor - bildades ur askorna av en tidigare indierock-baserad grupp 2009.

Året därpå, 2010, släpptes EP:n This is a Secret Message och nästföljande vår signade bandet sig till bolaget NCN Media.

2011 intogs Casa!-scenen på Siestafestivalen inför ett böljande musikhav och strålande respons trots bandets relativa okändhet.

Hösten 2011 släpptes bandet första fullängdare, Turn, Turn, Stop genom NCN Media.

Medlemmar
Senaste medlemmar
 Christoffer Magnusson – basgitarr, sång (2009–2012)
 Fredrik Sandqvist – gitarr (2009–2012)
 Johan Andersson – gitarr (2009–2012)
 Fredrik Magnusson – synthesizer, growl (2009–2012)
 Jukka Svärd – trummor (2009–2012)
 Sebastian Blom – growl (2010–2012)

Tidigare medlemmar
 Daniel Tetens – growl (2009–2010)

Diskografi
EP
 This is a Secret Message (2010)

Studioalbum 
 Turn, Turn, Stop (2011)

Video
 Hello Misery (Acoustic) (2011)
 If I Could Speak (2011)

Externa länkar
 Officiell Facebook

Svenska metalgrupper
Svenska hardcoregrupper
Musikgrupper bildade 2009
Svenska metalcore-grupper
Upplösta svenska metalcore-grupper
Hanns Heinz Ewers

Hanns Heinz Ewers, född 3 november 1871 i Düsseldorf, död 12 juni 1943 i Berlin, var en tysk författare.

Verksamhet 
Hanns Heinz Ewers var ursprungligen jurist. Med sin intellektuellt medvetna smak för mystiska ämnen och med en god känsla för form fick han stor popularitet som författare. Han skrev bland annat en bok om Edgar Allan Poe. Bland hans övriga verk märks Das Grauen (1907), De besatta (1909), Die Teufelsjäger oder der Zauberlehring (1909), Grotesken (1910), Med mina ögon (1910), Alruna (1913), Vampir (1920), samt Gesammelte Dramen (1921).

Alruna och Vampir brändes under bokbålen runt om i Nazityskland 1933. Året efter fick Ewers yrkesförbud av Reichsschrifttumskammer, den likriktande nazistiska riksorganisationen för författare under ledning av Reichskulturkammer.

Verk utgivna på svenska
 "Med mina ögon" : resor genom den latinska världen (bemyndigad öfversättning från tyskan af Hanny Flygare, Beijer, 1911)
 De besatta : sällsamma historier (auktoriserad översättning av John Berggren, Albert Bonniers förlag, 1918)
 Ny, rev. utgåva, bearbetning: Jonas Wessel, med titeln De groteska, Hastur, 2016
 Spindeln och andra sällsamma historier (Helsingfors, 1919)
 Som Rahjans gäst i Indialand (övers. av Harald Jonsson, Hökerberg, 1921)
 Alruna (till svenska av Gustaf Witting, Aldor, 1932)
 Horst Wessel (bemyndigad översättning av Birgitta von Rosen-Nestler, Schildt, 1933)
 2. uppl., Nationalsocialistisk front (NSF), 2003
 Skräckens klor : [fyra ruggiga rysarnoveller] (övers.: Solveig Karlsson, B. Wahlström, 1978)
 Alruna (i översättning av Arthur Isfelt, Hastur, 2012)
 Edgar Allan Poe (i översättning av Arthur Isfelt, Hastur, 2016)
 Trollkarlens lärling (i översättning av Heidi Havervik, Hastur, 2021)

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter

Externa länkar
 Böcker av och om Hanns Heinz Ewers på svenska bibliotek. Libris
 Kort svensk biografi i Tiden 30 september 1933 av Alrik Jacobi

Tyska författare
Tyskspråkiga författare
Personer från Düsseldorf
Födda 1871
Avlidna 1943
Män
Medazzaland

Medazzaland är det nionde studioalbumet av den brittiska gruppen Duran Duran, utgivet 1997. De släpptes bara i USA där det som bäst nådde en 58:e plats. Det spelades in under en turbulent tid i gruppens historia som resulterade i att  John Taylor lämnade bandet under inspelningen. I England blev Out of My Mind en mindre hit tack vare att den fanns med på soundtracket till filmen The Saint (Helgonet) medan USA-singeln Electric Barbarella inte ens tog sig in på topp-50 listan. Bandet som nu enbart bestod av Simon Le Bon, Nick Rhodes och Warren Cuccurullu experimenterade med elektronisk och akustisk musik. Titellåten är den enda låten i gruppens historia där Nick Rhodes sjunger istället för Simon Le Bon.

Låtlista 
 "Medazzaland"  – 3:53
 "Big Bang Generation"  – 4:44
 "Electric Barbarella" – 5:19
 "Out of My Mind" – 4:20
 "Who Do You Think You Are?" – 3:27
 "Silva Halo" – 2:28
 "Be My Icon" – 5:15
 "Buried in the Sand" – 4:19
 "Michael You've Got a Lot to Answer For" – 4:09
 "Midnight Sun"  – 3:41
 "So Long Suicide" – 4:39
 "Undergoing Treatment" – 3:05

Medverkande 
Duran Duran :
 Simon Le Bon - sång
 Nick Rhodes - keyboards, sång (1) 
 Warren Cuccurullo - gitarr, basgitarr 

Övriga medverkande: 
 John Taylor - basgitarr (1, 2, 10, 13)
 Steve Alexander - trummor

Musikalbum 1997
Album av Duran Duran
Wau

Wau (arabiska:واو) är den tredje största staden efter Juba och Malakal i Sydsudan.

Den ligger ungefär 650 kilometer nordväst om Juba på västra stranden av floden Jur River i nordvästra Sydsudan. Ursprungligen var den på 1900-talet en befäst bas för slavhandlare.
 
2011 uppgick befolkningen till cirka 151 000 personer. Staden är inte längre slutstation på den smalspåriga järnvägen från Port Sudan via Khartoum i Sudan. I början av september 2011 invigdes en ny sträckning från Wau till Aweil över Babnusa. 

UNMISS har en förläggning i staden.

Se även
Wau flygplats

Noter 

Orter i Sydsudan
Johannisberg, Djurgården

Johannisberg (på äldre kartor Johannisborg) är en villa på Blockhusringen 30, Blockhusudden på Djurgården i Stockholm, vars sommarsalong är ett byggnadsminnesmärke sedan 1935.

Historik

Bebyggelsen ligger på södersluttningen av Eolskulle och var ursprungligen ett sommarnöje, uppfört för överinspektor Johan (Johannis) Trotzig som fick 1808 besittningsrätt till tomten för 50 år och namngav den efter sitt förnamn. Johannisberg såldes 1834 till krigsrådet Carl Jacob Salomon som bland annat lät uppföra sommarsalongen strax öster om Trotzigs villa. 

Johannisberg består av flera byggnader, dels huvudbyggnaden med sina stora glasverandor från 1810 som går tillbaka till Trotzig, dels sommarsalongen som uppfördes några år senare för Salomon. Det är sommarsalongen som förklarades 1935 till byggnadsminne. Under Salomons tid nyttjades sommarsalongen även som gudstjänstlokal för de boende på Blockhusudden. Det fanns även ett lusthus som troligen byggdes efter ritningar av Fredrik Blom och ett stall som 1968 ersattes av en modern villa.

Efter Salomon ägdes villan av bergsrådet Axel Beskow. 1906 förvärvades egendomen av kungliga Djurgårdsförvaltningen som hyrde ut Johannisberg till arkitekten Georg A. Nilsson med familj. Han efterföljdes av konstnären Axel Törneman som flyttade hit 1924, året innan han avled. Från Törnemans tid existerar en stor väggmålning i huvudbyggnadens tambur som han skapade tillsammans med vännen Isaac Grünewald. Huvudbyggnaden bebos sedan 2015 av Tommy och Åsa Rönngren. 

Efter 1965 och många år framåt bodde flygplansingenjören Lars Brising i den till permanentbostad ombyggda sommarpaviljongen, medan hans son, Dag Brising hyrde huvudbyggnaden. År 1998 genomgick byggnaden en omfattande ut- och invändig restaurering med bland annat konservering av 1830-talets tapeter. I sommarsalongen och den innanför liggande kammaren är den ursprungliga påkostade 1830-talsinredningen till stor del bevarad.

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar

Villor på Djurgården
Byggnadsminnen i Stockholms kommun
99 nya saker med Erik & Mackan

99 nya saker med Erik & Mackan är ett svenskt tv-program med Erik Ekstrand och Mackan Edlund som har premiär på TV6 den 27 september 2011. TV-serien är en uppföljare till den tidigare serien 99 saker man måste göra innan man dör med samma huvudpersoner från våren 2011.

Handling 
Under tio avsnitt beger sig Erik & Mackan ut i världen för att testa 99 olika saker som de anser att man måste ha gjort innan man dör.

Avsnitt

Externa länkar 
 "99 nya saker med Erik & Mackan" på tv6.se

Svenska TV-program
TV-program i TV6
Heinrich Gärtner

Heinrich Johann Gärtner, född den 22 februari 1828 i Neustrelitz, död den 19 februari 1909 i Dresden, var en tysk målare.

Gärtner studerade i Berlin, Dresden och Rom och utförde dekorativa målningar i Dresdens hovteater, i Leipzigs museum (fullbordade 1879), i lantbruksmuseet i Berlin (1883-85). Han målade även italienska landskap med figurer i olja: Den förlorade sonen (Leipzigs museum), landskap med Adam, Eva, Kain och Abel (Dresdengalleriet).

Källor 

 

Tyska landskapsmålare
Personer från Neustrelitz
Födda 1828
Avlidna 1909
Män
Farmville

Farmville är centralorten i Prince Edward County, Virginia som byggdes upp kring tobaksplantage och järnvägen. Tobaken är numera borta, men de gamla lagerhusen har gjorts om till möbelaffärer. Invånarantalet är ca 7 700, varav mer än hälften är under 25 år gamla. Den låga medelåldern beror på att det ligger ett universitet i staden, Longwood University, och ett college några kilometer utanför, Hampden-Sydney College. År 2009 skedde de så kallade Farmvillemorden i staden då fyra personer mördades av en Horrorcorerappare.

Historia

Amerikanska inbördeskriget 

Bron High bridge var en av de viktigaste platserna under slutskedet av det amerikanska inbördeskriget. När General Lee flydda från Amelia courthouse gick han genom Farmville och var tvungen att ta sig över bron för att kunna fly. General Grant insåg detta och sände ut soldater för att förhindra detta för att få slut på kriget. Vid slaget vid High bridge, 6 april 1865, lyckades sydstatsarmen ta sig över bron och fly västerut. De misslyckades dock med att förstöra bron vilket gjorde att Grants arme kunde ta sig över och komma ifatt den utmattade sydstatsarmen vid Appomattox courthouse där de sista slagen stod innan General Lee slutligen kapitulerade den 9 april 1865.

Medborgarrättsrörelsen 
Under Medborgarrättsrörelsens turbulenta 50-tal stod Farmville i blickpunkten vid ett av de rättsfall som togs upp i Brown versus Board of Education of Topeka och som blev slutet för segregerade skolor i USA. Under de fem år som oroligheterna höll på stängdes alla skolor som inte var för vita. Detta ledde till att bland annat Martin Luther King kom till Farmville för att stödja studenternas rätt till undervisning.

Källor

Referenser 

Orter i Virginia
Farmville (olika betydelser)

Farmville kan syfta på:

 Farmville (datorspel) – ett datorspel som personer med konto på Facebook kan spela
 Farmvillemorden – fyra mord som begicks i Farmville, Virginia

Geografi
Farmville, Nova Scotia – ett samhälle i Nova Scotia, Kanada
Farmville, North Carolina – en stad i Pitt County, North Carolina
Farmville, Virginia – en stad i Prince Edward County (och Cumberland County), Virginia
Whittier, Alaska

Whittier är en ort i den amerikanska delstaten Alaska med 233 invånare (2011). Glaciären i närheten fick år 1915 sitt namn efter poeten John Greenleaf Whittier. Hamnen härstammar från andra världskrigets tid. Whittier fick stadsrättigheter (incorporated city) år 1969 och den kategoriseras som en city av andra klassen.

Begich Towers

Så gott som samtliga av stadens invånare bor i en enda byggnad, Begich Towers (tidigare Hodge Building). Denna 14-våningsbyggnad från 1953 inrymmer, förutom bostäder, postkontor, sjukhus, polis, stadshus, kyrka, affär, lekpark och hotell.

Buckner Building

Den idag oanvända statliga byggnaden Buckner Building var en gång Alaskas största byggnad. Byggnaden blev skadad i långfredagsskalvet i Alaska år 1964, men kunde tack vare den stabila betongkonstruktionen fortsätta nyttjas fram till 1966, då den övergavs och därefter har fått förfalla. Att riva byggnaden skulle kosta delstaten för mycket. En av orsakerna till detta och som också förhindrar användningen av Buckner Building till andra ändamål är mängden av asbest.

Noter

Externa länkar

Orter i Alaska