kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Al-Baqara

Al-Baqarah (arabiska: سورة البقرة, Sūratu al-Baqarah, "Kon") är den andra och längsta suran i Koranen. Kapitlet innehåller 286 ayat (verser) och vers 282 är den längsta i hela Koranen. Den välkända Ayat al-Kursi (vers 255) är också en del av denna sura.

Namnet på suran hänvisar till ett argument mellan profeten Musa (Mose) och israeliterna om huruvida de ska offra för att få vetskap om en mördare (se vers 67). Namnets härledning ska inte förväxlas med den välkända bibliska händelsen där Mose förbjuder dyrkan av en ko som avgud (vilket beskrivs senare i kapitlet).

Det är en medinsk sura; det mesta av dess innehåll tros ha uppenbarats under de första två åren efter hijran. Vissa delar (bland annat verserna som förbjuder ränta på lån) uppenbarades senare, och de sista tre verserna uppenbarades i Mekka. Suran behandlar många olika ämnen, bland annat viktiga frågor inom rättslag, samt återger berättelser om Adam, Mose och Abraham. Det stora temat är vägledning: vädjande till hedningarna och judarna i Medina att bli muslimer och varningar till dem om Guds vrede.

Surat Al-Baqarah innehåller ett flertal verser som behandlar ämnet krigföring. Verserna 190-194 citeras ofta angående stridernas natur inom islam.

Ayat al-Kursi (2:255) 

Ayat al-Kursi, "Tronversen", är en mycket citerad vers. Som bland annat reciteras innan man sover, då man söker skydd från Iblis (Satan) och hans anhängare hos Allah.

Se även 

 Laylat al-Mabit

Källor

Externa länkar 
 Al-Baqarah på svenska (Koranens budskap) samt ljudfil med arabisk recitation

Baq
Mose
Al-Imran

Âl 'Îmrân (arabiska: آل عمران, Sūratu Āli-'Imrān, "'Imrans ätt") är den tredje suran i Koranen med tvåhundra verser (ayah).

Suran har två huvudsakliga budskap, framförda i varsina avdelningar. Den första avdelningen, vers 1, lär hur man motstår frestelser och omoral, och bekräftar tron. Exempel: 3, 14, 84 och 120.

Den andra avdelningen, vers 121, lär hur man motstår sin egen omoral. Exempel: 103, som uppmanar till att enas och inte hata, samt vers 200.

Jesus Kristus 
Från vers 35 till 59 berättas om Marias födelse och hur hon får budskapet att hon skall föda en son vid namnet Jesus Kristus, och att det är en jungfrufödelse.
I vers 55 står det att de som följer Jesus skall sättas högt över de som förnekar honom ända till uppståndelsens dag.

Se även 

 Mubahalaversen

Källor 
 Âl 'Îmrân på svenska (Koranens budskap) samt ljudfil med arabisk recitation

Imran
An-Nisa

An-Nisa' (arabiska): سورة النساء, Sūratu an-Nisā, "Kvinnorna") är det fjärde kapitlet (sūrah) i Koranen med 176 verser (āyāt). Det är det näst längsta kapitlet i Koranen efter Al-Baqarah. Namnet på suran härrör från de många hänvisningarna till kvinnor i hela kapitlet, inklusive vers 34 och verserna 127-130.

Översikt 

 1 Människor och deras Skapare
 2 De faderlösa, skyldigheten av förmyndaren
 3-5 Behandla era fruar och de som ni rättmätigt besitter rättvist
 6-13 Arvsrätt
 14-15 Straff för äktenskapsbrott
 16-17 Uppmaning till ånger
 18-19 Kvinnans rättigheter
 20-27 Förbjudna och tillåtna saker inom äktenskapet
 28-30 Spel, plundring och självmord förbjudet
 31-33 Mannens överlägsenhet över kvinnan erkänd
 34 Försoning mellan mannen och kvinnan

Se även 
 Kvinnan inom islam
Mawadda-versen

Externa länkar 
 An-Nisâ' på svenska (Koranens budskap) samt ljudfil med arabisk recitation

Nisa
Al-Ma'ida

Al-Mâ'idah (arabiska: سورة المائدة, Sūratu al-Mā'idah, "Den himmelska måltiden", "Bordet") är den femte suran i Koranen med 120 verser (ayah). Det är en medinsk sura. Suran börjar med att specificera vilka djur som är förbjudna respektive tillåtna att äta. Surans huvudämnen är annars Isas (Jesus) och Musas (Moses) profetiska uppdrag, liksom förvrängningen av deras ursprungliga budskap av vissa judar och kristna. Suran vänder sig dock med ett löfte till alla sanna troende – oavsett samfundstillhörighet:

Se även 

 Wilayahversen
Versen om religionens fullkomlighet

Källor

Externa länkar 
 Al-Mâ'idah på svenska (Koranens budskap) samt ljudfil med arabisk recitation

Maida
Al-An'am

Al-An'âm (arabiska: سورة الأنعام, Sūratu al-An'ām, "Boskap") är den sjätte suran i Koranen med 165 verser. Den kommer från Mekka. Kapitlets huvudämnen är monoteism (tawhīd), återuppståndelse, himlen och helvetet. 

Suran berättar historien om profeten och patriarken Abraham (Ibrahim).

Externa länkar 
 Al-An'âm på svenska (Koranens budskap) samt ljudfil med arabisk recitation

Anam
Bryssel II-förordningen

Bryssel II-förordningen är en europeisk förordning som reglerar behörighet, erkännande och verkställighet av avgöranden i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar, och om internationella bortföranden av barn inom Europeiska unionen. Förordningen syftar till att fastställa enhetliga bestämmelser för rättsliga avgöranden som rör till exempel tvister om föräldraansvar, till exempel vårdnadstvister och bortförande av barn. Den ursprungliga Bryssel II-förordningen antogs av Europeiska unionens råd den 29 maj 2000 och trädde i kraft den 1 mars 2001. Den ersattes av en ny förordning som antogs av rådet den 27 november 2003 och trädde i kraft den 1 mars 2005. En omarbetning av denna förordning antogs av rådet den 25 juni 2019 och träder i kraft den 1 augusti 2022.

Se även 
 Bryssel I-förordningen

Referenser

Externa länkar 
 Rådets förordning (EG) nr 1347/2000 av den 29 maj 2000 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar för makars gemensamma barn
 Rådets förordning (EG) nr 2201/2003 av den 27 november 2003 om domstols behörighet och om erkännande och verkställighet av domar i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar samt om upphävande av förordning (EG) nr 1347/2000
 Rådets förordning (EU) 2019/1111 av den 25 juni 2019 om behörighet, erkännande och verkställighet av avgöranden i äktenskapsmål och mål om föräldraansvar, och om internationella bortföranden av barn

Civilrättsligt samarbete inom Europeiska unionen
Europeiska unionens förordningar
Al-A'raf

Al-A'râf (arabiska: سورة الأعراف, Sūratu al-A'rāf, "urskillning") är den sjunde suran i Koranen med 206 verser (ayah). Den skall ha uppenbarats för profeten Muhammed i staden Mekka.

Suran hänvisar till konceptet om Aʿrâf, en plats mellan himmel och helvete, och de som befinner sig här. Aʿrâf är det "fort" som separerar trädgården i paradiset från helvetets eld. På Domedagen kommer massorna närma sig Aʿrâf, ej vetandes om de är ämnade att hamna i paradiset eller i helvetet.

Externa länkar 
Al-A'râf på svenska (Koranens budskap) samt ljudfil med arabisk recitation

Araf
Lovisa Ekenmark

Lovisa Maria Ekenmark, född 7 november 1795 i Viby socken i Östergötland, död 26 januari 1875 i Sigtuna, var en svensk väverska och pedagog. Hon tillhörde vävarfamiljen Ekenmark, som kom att spela en stor roll inom den svenska vävkonstens historia. Hon författade böcker och bedrev undervisning inom vävning.

Biografi
Lovisa Ekenmark var dotter till kronolänsmannen Anders Ekenmark och Maria Palmroth samt syster till Johan Ekenmark, Johanna Sofia Ekenmark, Gustaf Ekenmark, Hedvig Ekenmark, Gustafva Ekenmark, gift Beckvall och Gjerling. Hon var även svägerska till Maria Christina Ekenmark, känd som författaren till Mönsterbok för unga fruntimmer i konsten att tillverka vackra faconerade och dubbla väfnader.

Hon utgav tillsammans med sina syskon ut ett flertal läroböcker inom vävkonsten. Oftast står dock endast brödernas namn på böckerna; endast på  Afhandling om drällers och dubbla golfmattors tillverkning med begagnande af Harnesk-utrustning (1823) noteras även systrarnas namn. 
De lärde ut damastvävning i en golvvävstol försedd med harnesk och dragutrustning. Böckerna innehöll mönster som kom att bli stilbildande för över hundra års vävning, huvudsakligen inom hemslöjd och husbehovsvävning. I böckerna fanns vävnotor (mönster för vävning), ritningar på vävstolar och med bilagor med planscher. Lovisa Ekenmark var under åren 1851—1860 skriven i Lindesberg och 1866–1870 i Sigtuna och Stockholm.

Syskonen Ekenmark höll 1820–1860 vävkurser i Sverige och Norge. Johan Ekenmark och hans systrar anlitades för att på  Chalmersska slöjdskolan utbilda två lärare i sitt ”förbättrade och tämligen fullständiga väfnadssätt”, och Chalmers hade sedan i två år en egen vävskola. Familjen Ekenmark beviljades 1828 en belöning på 4 500 riksdaler av rikets ständer för sitt arbete inom vävnadskonsten och tilldelades ett bidrag på 6 000 riksdaler av Norges storting. 

Lovisa Ekenmark öppnade 1860 sin egen vävskola vid Slöjdskolan i Stockholm, Mamsell Ekenmarks välrenommerade vävskola, som blev känd för sina drällvävnader. År 1864 uppges det att ”deras önskan är nu endast den, att personer som hafva råd måtte underhålla några elever hos dem, så att de på gamla dagar ej må för hårdt pröfvas af nöden”. Rikets ständer avslog deras ansökan om pensioner.

Källor

Noter 

Födda 1795
Avlidna 1875
Svenska textilkonstnärer under 1800-talet
Svenska författare under 1800-talet
Kvinnor
Svenska skolledare under 1800-talet
At-Tawba

At-Tawbah (, Sūratu at-Tawbah, ”Ånger”), också känd som al-Bara'ah (, Barāʾah, ”Ultimatum”), är den nionde suran i Koranen. Den är en av de sista medinska surorna, och det är den enda suran i Koranen som inte börjar med basmalan. 

Traditionen säger att den skrevs i samband med Muhammeds expedition till Tabuk omkring år 630 (9 AH) och att den kan syfta på omständigheter kring denna.

Surans femte vers 
Vers nummer fem i at-Tawbah har ibland kallats ”Svärdets ayah” (”Svärdversen”) och är en av de mest omdiskuterade verserna i Koranen med olika tolkningar av dess innebörd. Versen förmedlades i Mecka av Ali samtidigt som Muhammed var i Medina.

Tolkning av versen 
Jihadisterna citerar endast en del av versen och utelämnar den påföljande versen i samma sura. I 9:6, heter det ”Om någon bland avgudadyrkarna söker skydd hos dig, ge honom då ditt beskydd, så att han får höra Guds ord; för honom sedan till en plats där han är i trygghet. De är nämligen människor som inte vet [vad islam innebär]”. Utelämnandet av text gör att sammanhanget förskjuter tolkningsmöjligheterna, bort från det perspektiv författarna vill att mottagarna skall anamma (”om de [avgudadyrkarna] visar ånger, lämna dem då i fred”).

Muhammad Asad skriver i sin kommenterade koranöversättning (1964–1980) att versen bör läsas i sin kontext och inte syftar  på villkorslös krigföring i största allmänhet. Asad tolkar versen som att gälla en specifik situation i ett redan pågående krig mot en grupp människor som gjort skyldiga till fördragsbrott och aggression under tiden för fälttåget från Medina till Tabûk. 

I en mera bokstavstrogen tolkning ses versen som en uppmaning att använda fysiskt våld mot ”otrogna”, alltså mot icke-muslimer och ibland också mot andra riktningar av islam exempelvis ahmadiyya och ismailiter.

Se vidare
Jihad
Jizya
Dhimmi
Islamiska expansionen
Islamism

Referenser

Noter

Källor 
 
 Korantexter översatta av Mohammed Knut Bernström eller Karl Vilhelm Zetterstéen.

Externa länkar 
 

Tawba
Ar-Ra'd

Ar-Ra'd (arabiska: سورة الرعد, Sūratu ar-Ra'd, "Åskan") är den trettonde suran i Koranen med 43 verser (ayah). Det är enligt vissa bedömare en medinsk sura, men perioden är oviss. Surans huvudtema är att Gud (Allah) uppenbarar vissa moraliska grundsanningar genom profeterna som människan inte kan sätta sig över utan att drabbas av de ofrånkomliga följderna av detta.

Källor

Externa länkar 
Ar-Ra'd på svenska (Koranens budskap) samt ljudfil med arabisk recitation

Rad
Al-Hijr

Al-Hijr eller Al-Hidjr (arabiska: سورة الحجر, Sūratu al-Hijr) är den femtonde suran (kapitlet) i Koranen. Den består av 99 verser (ayah). Suran är från Mekka-perioden och tros ha uppenbarats för profeten Muhammed kort efter den tolfte suran (Yusuf). Det centrala temat i Al-Hidjr är vittnesbörden om Allahs (Guds) skapelseverk och den vägledning som kommit människan till del genom uppenbarelsen, framförallt uppenbarelsen av Koranen. Enligt en förutsägelse i vers 9 kommer denna att för all tid visa sig oemottaglig för varje försök till förvanskning. Surans titel är hämtad från vers 80 och syftar på den trakt på Arabiska halvön som är känd under detta namn (vilket betyder "klippig trakt" eller "stängt [alternativt förbjudet] område") och är identisk med Hijaz.

Källor

Externa länkar 
 Al-Hidjr på svenska (Koranens budskap) samt ljudfil med arabisk recitation

Hijr
An-Nahl

An-Nahl (arabiska: سورة النحل, Sūratu an-Nahl, "Biet") är den sextonde suran i Koranen med 128 verser (ayah). Suran varnar för polyteism och avgudadyrkan (shirk). Den prisar också Allah (Gud) för att ha givit jorden och allt däri till människan att förvalta. Enligt Muhammed Asads kommentar kulminerar skapelsen i Guds uppenbarade budskap till människan, ett budskap vilket han menar kan sägas sammanfattas i surans nittionde vers:

Referenser

Externa länkar 
 An-Nahl på svenska (Koranens budskap) samt ljudfil med arabisk recitation

Nahl
Muhammad Asad

Muhammad Asad, ursprungligen Leopold Weiss, född 2 juli 1900 i Lemberg i Österrike-Ungern (nu Lviv i Ukraina), död 1992, var en polsk författare och diplomat samt en av de första pakistanska ambassadörerna för Förenta Staterna. 

Asad härstammade från en ansedd och lärd judisk familj. Hans farfar var en ortodox rabbin och han ville att hans äldste son Akiva Weiss, Asads far, också skulle bli rabbin och på så sätt fortsätta med familjetraditionen som var många generationer gammal. Fadern bröt dock släkttraditionen omfattande många generationer och blev istället advokat.

Under sin uppväxt fick Asad en bred och detaljerad undervisning i alla grenar av judisk religionskunskap. När han var bara 13 år kunde han aktivt läsa och skriva hebreiska. Dessutom var han kunnig i arameiska, vilket senare kom till nytta och hjälpte honom att bemästra arabiska. I sitt letande efter sanningen konverterade Asad till islam år 1926 och ändrade då också sitt namn. I sin bok The Road to Mecca (i svensk översättning Vägen till Mecka, Bonnier, 1956) skrev Asad om sin väg till islam.

Under perioden 1964–1980 arbetade Asad med en översättning av Koranen till engelska samt med kommentarer (tafsir) till Koranen med titeln The Message of the Qur’an. Detta var enligt Asad själv hans viktigaste livsverk och tillförde mycket till tafsirvetenskap. Dessa kommentarer finns översatta till svenska av Mohammed Knut Bernström och infogade som löpande kommentarer och bihang i dennes auktoriserade koranöversättning Koranens budskap (Proprius, 2000).

Han begravdes på en liten muslimsk begravningsplats i Granada i Spanien.

Källor 
 Saudi Aramco World : Berlin to Makkah: Muhammad Asad's Journey into Islam
  The Message of the Qur’an av Muhammad Asad.

Noter 

Personligheter inom islam
Män
Födda 1900
Avlidna 1992
Paloma Picasso

Paloma Picasso, född 19 april 1949 i Vallauris i Alpes-Maritimes i Frankrike, är en fransk-spansk designer och affärskvinna. Hon är dotter till Pablo Picasso och Françoise Gilot. Som barn stod hon ofta modell för sin fars målningar.

Paloma Picasso började sin bana som kläddesigner i Paris, men utvecklade sitt sinne för färg och form genom olika studier och började sedan arbeta som designer även inom andra branscher. Hon har bland annat samarbetat med klädskaparen Yves Saint Laurent, designat glas, porslin och bestick för det tyska företaget Villeroy & Boch. Sedan 1980 har Picasso skapat smycken och klockor för Tiffany & Co.

Picasso lanserade sin egen parfym Paloma Picasso 1984, sedan herrdoften Minotaure 1992 och därefter den kvinnliga doften Tentations 1996. Hon har också skapat sitt eget röda läppstift, Mon Rouge Lipstick, som blivit hennes signum. Picasso designar även väskor, solglasögon och sängkläder i eget märke.

Paloma Picasso är gift med franske läkaren Eric Thévenet och var tidigare gift med den argentinske affärsmannen Rafael Lopez-Cambil. Sedan 2001 är hon bosatt i Lausanne i Schweiz, men har även bostad i London och Paris.

Litteratur 
Costume Jewellery in Vogue (1988). Thames & Hudson Ltd.  och .
Designwelt Paloma Picasso, 10 Jahre Paloma Picasso - Villeroy & Boch (1997). Zweckverband Dt. Porzellanmuseum.  och .

Filmografi 
Contes immoraux ("Omoraliska historier"), 1974, regisserad av Walerian Borowczyk, där hon har rollen som Elisabet Báthory.

Bildgalleri

Källor

Noter

Kvinnor
Födda 1949
Franska konstnärer
Spanska konstnärer
Levande personer
Pablo Picasso
Pekings Nationella simstadion

Pekings Nationella simstadion, eller bara Nationella simstadion (officiellt namn på engelska: National Aquatics Center, kinesiska: 国家游泳中心), även kallad Vattenkuben (Water Cube, 水立方), är en simhall i Peking, Kina, som byggdes till OS 2008. Den byggdes som arena för simning, simhopp och konstsim under de olympiska och paralympiska sommarspelen 2008. Efter spelen används den för sport, kulturevenemang och rekreation.

Arenan ligger bredvid Nationalstadion och Nationella inomhusstadion i den södra delen av Olympiaparken, ett stycke norr om Förbjudna staden och Himmelska fridens torg. Den har en publikkapacitet på  åskådare.

Byggande 
I juli 2003 vann PTW Architects tillsammans med Arup, CSCEC (China State Construction and Engineering Corporation) och CSCEC Shenzhen Design Institute den internationella arkitekttävlingen om att bygga arenan. Byggandet startade den 24 december samma år, och anläggningen levererades 28 januari 2008. Byggarean är  kvadratmeter. Trots att den kallas Vattenkuben, är den inte en kub. Byggnadens basarea är en kvadrat med sidan 178 meter, och dess höjd är 31 meter.

Ytterväggar och tak är byggda av stål och ETFE, ett slags glasliknande polymermaterial. Strukturen på fasader och tak ska likna såpbubblornas naturliga formation.

Arenan finansierades av kineser boende utomlands.

I december 2018 började China Construction First Group Corporation Ltd bygga om arenan för att kunna hysa curlingtävlingarna under vinter-OS 2022 samt de paralympiska vinterspelen. Ombyggnaden har bl.a. bestått i installation av kontrollsystem för att växla mellan hög luftfuktighet och temperatur samt låga dito.

Priser 
 2004 – Designpris vid den nionde internationella arkitekturutställningen på Venedigbiennalen.

Arrangemang 
Nationella simstadion byggdes för de olympiska sommarspelen 2008, och tävlingarna i simning, simhopp och konstsim gick där. Inte mindre än 25 världsrekord sattes i arenan i samband med tävlingarna, och sju av dem sattes av amerikanen Michael Phelps. Som förklaring till det stora antalet rekord har dräkternas utveckling och bassängens stora djup angetts. Den är 3 meter djup vilket är en meter djupare än vid OS i Aten.

Även under de paralympiska spelen användes arenan för tävlingarna i simgrenar.

Under OS fanns det, förutom de  ordinarie platserna, dessutom ytterligare  tillfälliga platser, så dess totala kapacitet så länge spelen varade var  åskådare.

Under februari 2022 användes arenan för curlingtävlingarna i vinter-OS.

Se även 
 Anläggningar i olympiska och paralympiska sommarspelen 2008
 Pekings Nationalstadion
 Olympiaparken

Externa länkar 

 Olympiska spelen: National Aquatics Center
 Paralympiska spelen: National Aquatics Center

Fotnoter 

Sportanläggningar i Kina
Anläggningar i olympiska och paralympiska sommarspelen 2008
Nationella simstadion
Arenor vid olympiska vinterspelen 2022
WP:Projekt Kina
Den stora gruvstrejken

Den stora gruvstrejken (originaltitel: Germinal) är en roman från 1885 av Émile Zola. Boken har även utgivits på svenska under titlarna Vårbrodd, Den stora strejken och Dagbräckning.

Handling 
Den unge maskinarbetaren Etienne Lantier - som tillhör släkten Rougon-Macquart- strövar omkring i norra Frankrike efter ha blivit avskedad från sitt tidigare arbete. Han kommer till gruvbyn 240 i Voreux, där han får arbete, och bor som inackorderad hos familjen Maheu, som arbetat i gruvan i flera generationer. Familjen Maheu består av Maheu och hans fru, farfar Bonnemort, Zacharie, Catherine, Jeanlin, minstingen Estelle och ett par barn till. Det var farfar Bonnemorts farfars far som var den förste i släkten att arbeta i gruvan, cirka 100 år tidigare. Livet för gruvarbetarna är mycket hårt och de har nätt och jämnt så att det räcker till mat. Samtidigt minskar gruvbolagets förtjänster, vilket föranleder sänkta löner genom svepskälet att arbetarna måste betala för de förtimringar de gör. Etienne, som under sin tid i Voreux fördjupat sig inom socialismen och lärt känna den ryske socialistanarkistiske maskinisten Suvarin, manar till strejk. Strejken har till följd att gruvarbetarna börjar svälta, i det att gruvbolaget inte ger efter för gruvarbetarnas krav på högre lön. Flera gruvarbetare dör av svält i gruvbryn, däribland dottern Azarie i familjen Maheu. Andra blir skjutna till döds av gendarmer efter att de försökt förstöra gruvornas maskiner, däribland Maheu. Farfar Bonnemort stryper även gruvbolagsdirektörens enda barn, Cécile, till döds. Det hela slutar med att arbetarna ger vika för gruvbolaget och far ner i gruvan igen. Dock har Suvarin saboterat så att gruvan rasar samman. Etienne och Catherine blir instängda tillsammans och erkänner då för varandra den undertryckta kärlek, som de hela tiden haft för varandra, men inte vågat ge uttryck för. Catherine dör, men Etienne blir i sista stund räddad och beslutar sig, efter att han återhämtat sig, för att lämna gruvbyn och ger sig ut på landsvägen igen.

Skönlitteratur 1885
Franska romaner
Romaner av Émile Zola
Upplands golfdistriktsförbund

Upplands golfdistriktsförbund omfattar golfklubbarna i Uppsala län samt Norrtälje och Sigtuna kommuner.

Golfklubbar Upplands golfdistriktsförbund

Almunge golfklubb

Almunge golfklubb bildades 1983.

Arlandastads golfklubb

Arlandastads golfklubb i Arlanda bildades 1993. Scandinavian Masters spelades på banan 2007 och 2008.

Björklidens golfklubb
Björklidens golfklubb, med säte i Bromma bildades 1985. 2005 utsågs klubben till Årets golfklubb.

Burviks golfklubb

Burviks golfklubb bildades 1989.

Dillingby golfklubb
Dillingby golfklubb ligger i Dillingby söder om Norrtälje.

Edenhof golfklubb
Edenhof golfklubb i Bälinge bildades 1991.

Enköpings golfklubb

Enköpings golfklubb bildades 1970.

Friiberghs golfklubb
Huvudartikel: Friiberghs GK

Grönlunds golfklubb
Grönlunds golfklubb i Almunge bildades 1989.

Hallstaviks golfklubb

Hallstaviks golfklubb bildades 1997.

International Golf Club
International Golf Club ligger i Vidbo.

Johannesbergs golf & country club
Johannesbergs golf & country club i Rimbo bildades 1988.

Kåbo golfklubb
Kåbo golfklubb i Uppsala bildades 1986.

Sparren Golfklubb
Sparren Golfklubb i Rimbo bildades 2018.

Norrtelje golfklubb
Norrtelje golfklubb i Lisinge bildades 1993.

Olandsbygdens golfklubb
Olandsbygdens golfklubb i Alunda bildades 2002.

Roslagens golfklubb
Roslagens golfklubb i Norrtälje bildades 1965.

Salsta golfklubb
Salsta golfklubb i Vattholma bildades 1987.

Sigtunabygdens golfklubb
Sigtunabygdens golfklubb i Sigtuna bildades 1961.

Skepptuna golfklubb
Skepptuna golfklubb i Märsta bildades 1988.

Söderby golfklubb
Söderby golfklubb i Uppsala bildades 1995.

Upsala golfklubb
Upsala golfklubb i Uppsala bildades 1937.

Vassunda golfklubb

Vassunda golfklubb i Knivsta golfklubb bildades 1989.

Veckholms golfklubb
Veckholms golfklubb i Enköping bildades 2004.

Väddö golfklubb

Väddö golfklubb bildades 1991.

Älvkarleby golfklubb

Älvkarleby golfklubb bildades 1983.

Örbyhus golfklubb
Huvudartikel: Örbyhus GK

Öregrunds golfklubb
Öregrunds golfklubb i Östhammars kommun bildades 1988.

Referenser

Golforganisationer