kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Slaget vid Nieśwież

Slaget vid Nieśwież var en mindre drabbning under det Stora nordiska kriget. Den ägde rum den 13 mars 1706 och slutade med svensk seger.

Efter att svenskarna under Karl XIIs befäl lyckats omringa 20 000 ryska soldater i Inringningen av Grodno i Litauen i början av januari skickade den Zaporizjzjska hetmanen, Ivan Mazepa (kosackernas överbefälhavare), en armé på närmare 14 000 kosacker för att attackera dem i ryggen. Detta skedde på order av den ryska tsaren Peter I. Avsikten var att irritera och störa de segerrika svenska trupperna, och på sikt också undsätta de belägrade ryska soldaterna i Grodno. Detta anade dock Karl XII som genast skickade stora motoffensiver mot kosackernas många baser, en av dessa blev just Slaget vid Nieśwież.

Jakten på kosackerna
Femhundra dragoner ledda av överstelöjtnant Johan Reinhold Trautvetter ur Meijerfelts dragonregemente lyckades överraska en dubbelt så stor kosackstyrka från Starodubregementet vid staden Nieśwież den 13 mars. Kosackerna under ledning av Michail Michailovskij försökte då söka sin tillflykt till stadens starka befästning men blev inte insläppta av de polsk-litauiska och sachsiska befästningsstyrkorna. Kort därefter bestämde de sig istället för att ta bakom stadsmurarna.

De svenska trupperna anlände till staden redan tidigt nästa morgon. Detta utnyttjade överstelöjtnant Johan Reinhold Trautvetter genom att raskt beordra trehundra av sina dragoner att klättra över stadsmurarna på en avsnitt man funnit vara dåligt bevakat. Därefter kunde de snabbt besätta de närmaste stadsportarna för att sedan släppa in resten av styrkan, närmare bestämt tvåhundra dragoner. Kosackerna tog genast upp försvar vid stadens stora torg, men vid åsynen av de femhundra instormande svenskarna vek de sig av och hamnade ur formation. Kosackerna överrumplades och striden som följde varade en halv timme.

Drygt fyrahundra kosacker flydde och sökte sin lycka bland stadens hus men blev snabbt utjagade, nedhuggna eller tillfångatagna. Andra blev antagligen innebrända efter att svenskarna tänt eld på de små husen de sökt skydd inuti. Resten av de flyende befäste sig i ett av stadens kloster och lyckades på så sätt undkomma svenskarna som saknade artilleri, och möjligheten till en ny massaker blev då avvärjd.

Förluster och efterspel
Efter att stridsröken lagt sig över staden kunde överstelöjtnant Johan Reinhold Trautvetter räkna till ett femtiotal skadade svenskar, 520 döda kosacker (inklusive översten Michail Michailovskij själv), 180 tillfångatagna, samt fyra kanoner, fyra fanor och fyra pukor som byte. 

Senare begav sig Johan Reinhold Trautvetter och hans dragoner vidare till Lachowicze för att även där belägra och stänga in 1 000 kosacker och 300 polsk-litauiska soldater i ett slott, det skulle senare komma att kallas belägringen av Lachowicze.

Den 5 maj kapitulerade de polsk-litauiska och sachsiska befästningsstyrkorna i Nieśwież, som inte släppt in kosackerna när de flytt ifrån svenskarna och något senare förstördes fästningen på order av Karl XII.

Källor
www.arkivcentrum.se

Nieswiez
Krigsåret 1706
Nieswiez
Nils Astrup

Nils Astrup, född den 30 augusti 1843 i Grue, död den 18 mars 1919 i Zululandet, var en norsk missionär, bror till Hans Astrup.

Astrup blev 1866 juris kandidat, avlade 1877 teologisk ämbetsexamen, var 1879–82 kyrkoherde i Norddalen, men överflyttade 1883 till Zululandet, där han efter biskop Schreuder var verksam vid missionen. År 1902 vigdes han i Trondhjems domkyrka till biskop. Han skrev bland annat En missionsrejse til Limpopo (1891) och Zulumissionens maal – Africas hjerte (1903).

Källor 

 

Personer från Grue kommun
Födda 1843
Avlidna 1919
Norska biskopar
Norska missionärer
Missionärer i Afrika
Män
Jacob Sverdrup Smitt

Jacob Sverdrup Smitt, född den 6 januari 1835, död den 6 juni 1889, var en norsk biskop, systerson till statsministern Johan Sverdrup, bror till Jonas Smitt.

Smitt blev teologie kandidat 1860. Han var biskop i Tromsø stift 1876-85, senare i Kristiansand, och representerade 1874-82 Tromsø, Bodø och Finmarkssstäderna i stortinget, där han 1880-82 var lagtingets president.

Källor 
 

Norska biskopar
Norska Stortingsledamöter
Alumner från universitetet i Oslo
Talmän
Norska politiker under 1800-talet
Personer från Nordre Lands kommun
Födda 1835
Avlidna 1889
Män
Datsun Bluebird

Datsun Bluebird är en personbil som introducerades 1959 av den japanska biltillverkaren Nissan Motor Co. Ltd. Modellen bytte namn till Nissan Bluebird i början av 1980-talet och tillverkades fram till 2001.

Datsun Bluebird 310

Den första generationen Bluebird var en vidareutveckling av 110/210-serien. Den hade fortfarande separat ram men hade nu fått individuell hjulupphängning fram. Från 1960 byggdes även en kombi.

Varianter:

Datsun Bluebird 410

Med andra generationen fick Bluebird självbärande kaross ritad av Pininfarina. Dimensionerna växte och bilen fick större motorer. 1965 introducerades den sportiga SSS-versionen (Super Sport Sedan) som förblev Bluebird-modellens toppversion genom åren.

Varianter:

Datsun Bluebird 510

För den tredje generationen Bluebird införde Datsun individuell hjulupphängning även bak. Bilen fanns nu även med coupé-kaross och automatlåda blev tillval.

Varianter:

Datsun Bluebird 610

Den fjärde generationen växte storleksmässigt och bilen fick större motorer än företrädaren. På hemmamarknaden såldes SSS-versionen med insprutningsmotor och där fanns även en sexcylindrig modell.

Varianter:

Nissan Violet 710
Den stora 610-modellen lämnade en lucka för en ny modell, Nissan Violet 710 som passade in mellan Sunny- och Bluebird-serierna. Violet 710 matchades mot huvudkonkurrenten Toyotas nyintroducerade Carina.

Datsun Bluebird 810

Bluebird 810 var tekniskt och utseendemässigt en utveckling av 610:an. Den sexcylindriga versionen såldes utanför Japan som Nissan Maxima.

Varianter:

Datsun Bluebird 910

Den sjätte generationen Bluebird blev den sista med bakhjulsdrift. Karossen fick en helt ny formgivning men under den behölls den mesta tekniken från föregångaren.

Varianter:

Nissan Bluebird U11

Hösten 1983 kom en helt nyutvecklad generation Bluebird med framhjulsdrift. Bilen hade nu bytt namn till Nissan Bluebird över hela världen. Den kantiga karossen var mycket lik 910:an men coupé-modellen var nu borta. U11-modellen blev den sista som delade kaross med den sexcylindriga Maxima.

Varianter:

Nissan Bluebird T12
Den sista Bluebird-modell som såldes i Sverige och övriga Europa var egentligen en Nissan Stanza med modellkoden T12. Bilen byggdes från 1986 i Storbritannien och fanns som sedan och halvkombi. Hösten 1990 ersattes Bluebird i Europa av Nissan Primera.

Nissan Bluebird U12

Den åttonde generationen Bluebird fick en mer avrundad kaross än företrädarna.

Varianter:

Nissan Bluebird U13

Hösten 1991 kom den nionde generationen Bluebird. Bilen fanns bara med fyrdörrars sedan-kaross då kombimodellen blivit en egen modellserie kallad Nissan Avenir.

Varianter:

Nissan Bluebird U14

Den tionde generationen Bluebird blev också den sista. Den tillverkades mellan 1996 och 2001 då den ersattes av Nissan Teana.

Varianter:

Nissan Bluebird Sylphy
Efter 2001 lever namnet Bluebird vidare på den betydligt mindre Nissan Bluebird Sylphy som är en sedan-version av Nissan Almera.

Källor
 histomobile.com

Referenser

Externa länkar
 Nissan Heritage 

Bluebird
Bakhjulsdrivna fordon
Framhjulsdrivna fordon
Segling vid olympiska sommarspelen 1900

Vid olympiska sommarspelen 1900 avgjordes sju grenar i segling och tävlingarna hölls mellan 20 maj och 6 augusti 1900 i Meulan-en-Yvelines och Le Havre. Antalet deltagare var 177 tävlande från 7 länder.

Det råder viss osäkerhet i efterhand vilka tävlingar som skall räknas som de officiella tävlingarna. I alla viktklasser avgjordes två olika tävlingssträckor vilket medför dubbla medaljörer i varje viktklass. Dock räknar inte IOK tre av de tävlingar som genomfördes till de officiella.

Medaljtabell

Medaljörer

Officiella

Inofficiella

Källor

Externa länkar
Rio-gruppen

Rio-gruppen är en internationell organisation av latinamerikanska stater. Den grundades 1986 under Det kalla kriget som ett alternativ till Organization of American States, vilken dominerades av USA. Rio-gruppen har varken sekretariat eller annan permanent organisationsapparat, utan driver sin verksamhet i form av årliga toppmöten mellan statsledarna i medlemsländerna.

Nuvarande medlemsländer i alfabetisk ordning:

Se även 
Sydamerikanska nationernas union

Internationella organisationer
Organisationer bildade 1986
Organisationer i Sydamerika
Åsele och Vilhelmina tingslag

Åsele och Vilhelmina tingslag var ett tingslag i Västerbottens västra domsaga som omfattade den södra delen av landskapet Lappland.

Tingslaget bildades år 1948 när de tidigare tingslagen Åsele tingslag och Vilhelmina tingslag slogs samman. Tingslaget upplöstes 1971 när det övergick i Lycksele domsaga.

Tingslaget ingick i Västerbottens västra domsaga, bildad 1884.

Socknar
Åsele och Vilhelmina tingslag omfattade:
Hörande till 1948 till  Åsele tingslag
 Åsele socken 
 Fredrika socken
Hörande till 1948 till  Vilhelmina tingslag
Vilhelmina socken
Dorotea socken

Se även
Lappland för full historik om tingslagen i Lappland

Källor
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om  domsagor, tingslag och tingsrätter

Tingslag i Västerbottens län
Kungseken, Hjorthagen

Kungseken är en ek i stadsdelen Hjorthagen i Stockholm. Eken står på Värtaverkets tomt utanför huvudentrén.

 

Kungseken på Hjorthagen är ungefär 600 år gammal och slog rot redan på 1400-talet. Namnet härrör troligen efter kung Oscar II som gjorde vårutflykter till denna mäktiga ek. När Värtaverkets tillfartsväg breddades höjdes marken. I samband med det byggdes en stensatt “brunn” med räcke kring ekens stam.

Se även
 Kungseken på Djurgården
 Kungseken i Uppsala

Källor 
 Hjorthagens natur- och kulturstig, Hjorthagen runt, Östermalms stadsdelsförvaltning.

Externa länkar

 

Hjorthagen
Enskilda träd i Stockholm
Ingerid Vardund

Ingerid Vardund, född den 24 april 1927 i Oslo, död den 25 december 2006 på samma ort, var en norsk skådespelare.

Vardund debuterade 1947 på Chat Noir i revyn Det vil helst gå bra. Hon var därefter anställd vid Centralteatret 1949–1958 och på Nationaltheatret 1958. Med humor, fantasi och temperament spelade hon i komedier som Karusell och Geografi og kjærlighet och musikaler som South Pacific och Call Me Madam. Hos Ibsen spelade hon med kraft och insikt Nora i Ett dockhem, Fru Alving i Gengångare, Lona Hessel i Samhällets stöttor och Madam Helseth i Rosmersholm, och spelade klassiska komediroller i Molières Hustruskolan och Den girige samt i Richard Brinsley Sheridans Skandalskolan. I modern dramatik märks hon särskilt som Honey i Edward Albees Vem är rädd för Virginia Woolf? och modern i Lars Noréns Natten är dagens mor.

Vardund filmdebuterade i Vi flyger på Rio (1949) och spelade därefter i en rad filmer, bland andra Ingen mans kvinna (1953), Sønner av Norge (1961), Elskere (1963), Jentespranget (1973; pris för bästa kvinnliga skådespelare vid filmfestivalen i Moskva) och Fru Inger til Østråt (1975). På 1990-talet spelade hon i tv-serien I de beste familier.

Hon gav 1989 ut självbiografin Alltid forelsket. Hon var 1950–1959 gift med Carsten Byhring, 1959–1981 med direktör William F. Hefilin och från 1995 med revisor  Øivind Røsting. Hon hade också ett mycket omtalad forhållande (omtalas också i självbiografin Alltid forelsket) till konsertpianisten Kjell Bækkelund.

Filmografi (urval)

Källor

Noter

Externa länkar 

Norska skådespelare under 1900-talet
Födda 1927
Avlidna 2006
Kvinnor
Skådespelare från Oslo
Michail Frunze

Michail Vasiljevitj Frunze (ryska: Михаи́л Васи́льевич Фру́нзе), född 2 februari (enl. n.s; 21 januari enl. g.s.) 1885 i Pisjpek, död 31 oktober 1925 i Moskva, var en rysk politiker och militär.

Frunze var från 1904 medlem av det ryska bolsjevikiska partiet, tidvis förvisad till Sibirien. 1917 blev han ordförande i bonderådet i Vitryssland. Som arméchef besegrade han 1919 Aleksandr Koltjak och tillfogade 1920 med sydarmén Pjotr Wrangel ett avgörande nederlag under ryska inbördeskriget. Som medlem av centralkommittén i Rysslands kommunistiska parti (bolsjevikerna) och Sovjetregeringens centrala exekutivkommitté utövade Frunze stort inflytande, och 1924 blev han ordförande för högsta krigsrådet. Han avled 1925 i sviterna av en magoperation.

År 1926 fick Frunzes hemstad Pisjpek i nuvarande Kirgizistan namnet Frunze, men detta ändrades 1991 till Bisjkek. Stationen Frunzenskaja i Moskvas tunnelbana är uppkallad efter honom.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932.

Män
Födda 1885
Avlidna 1925
Personer från Bisjkek
Bolsjeviker
Personer under ryska revolutionen
Ryska politiker under 1900-talet
Sovjetiska politiker
Sovjetiska generaler
Sovjetunionens försvarsministrar
Svensk uppslagsbok
Jaap Kunst

Jaap Kunst, född 12 augusti 1891 i Groningen, död 7 december 1960 i Amsterdam, var en nederländsk musikvetare.

Kunst var framför allt inriktad på studiet av gamelanmusiken i Indonesien. Genom sitt arbete Ethnomusicology: A Study of its Nature, its Problems, Methods and Representative Personalities (1959) lade han grunden till den moderna musiketnologin.

Referenser

Nederländska musikologer
Musiketnologer
Födda 1891
Avlidna 1960
Män
Personer från Groningen
Look Up There

Look Up There är det trettioförsta studioalbumet av gitarristen Buckethead. Det är också den femte delen av Buckethead Pikes.

Albumet släpptes tillsammans med två andra album i Buckethead Pikes-serien, där det första är 3 Foot Clearance och det andra är Underground Chamber.

Albumet uppvisar Bucketheads mera progressiva sida. Det innehåller två långa låtar med långa solon.

Låtlista

Lista över medverkande
 Producerad av Dan Monti och Albert.
 Programmering och Bas av Brewer.
 Gitarr och bas av Buckethead.
 Illustrationer av Frankenseuss.

Referenser

Album av Buckethead
Musikalbum 2011
Baudrillart

Baudrillart är ett franskt efternamn, som burits av bland andra:

 Alfred Baudrillart (1859–1942), fransk kardinal
 Henri Baudrillart (1821–1892), fransk nationalekonom
 Jacques Joseph Baudrillart (1774–1832), fransk agronom och skogsman
 Jean Baudrillard (1929–2007), fransk medieteoretiker, filosof och sociolog
 

Franska efternamn
Örs kyrka

Örs kyrka kan syfta på bland annat:

Örs kyrka, Dalsland
Örs kyrka, Småland
Ritten Sport

Ritten Sport är ett ishockeylag från Ritten, Italien. De spelar i Serie A, den högsta nivån i ishockey i Italien.

Ritten grundades 1984, och spelade i de lägre ligorna i Italien tills de flyttades upp till Serie A 2004.

Achievements
Serie-vinnare: 1999
Coppa Italia-vinnare: 2010

Externa länkar
 http://eliteprospects.com/team.php?team=228
 http://www.rittensport.it/de/eishockey/index.asp

Ishockeyklubbar i Italien
Sportklubbar bildade 1984
Ilkka Suominen

Ilkka Olavi Suominen, född 8 april 1939 i Nakkila, död 23 maj 2022 i Helsingfors, var en finländsk politiker (Samlingspartiet). Han var Samlingspartiets partiledare 1979–1991, Finlands handels- och industriminister (i regeringen Holkeri) 1987–1991 och riksdagens talman 1987 och 1991–1994. 

Suominen var ledamot av Finlands riksdag 1970–1975 och 1983–1994 samt ledamot av Europaparlamentet 1999–2004.

Källor

Externa länkar 
Riksdagsmatrikel 

Ledamöter av Finlands riksdag för Samlingspartiet
Talmän i Finlands riksdag
Finlands handels- och industriministrar
Samlingspartiets partiledare
Ledamöter av Europaparlamentet från Finland
Ledamöter av Europaparlamentet 1999–2004
Alumner från Helsingfors universitet
Personer från Nakkila
Födda 1939
Avlidna 2022  
Män
Finländska politiker under 1900-talet
Anders Krag

Anders Krag, född 1553 i Ribe, död den 8 juni 1600, var en dansk läkare, bror till Niels Krag.

Krag tog 1585 medicine doktorsgrad i Montpellier och blev 1586 professor i Köpenhamn. Han var en bland de första, som strävade att göra den ramistiska filosofin gällande i stället för den gamla skolastiken och att framhålla Platon i motsats till Aristoteles.

Källor 
 

Danska läkare
Danska filosofer
Danska professorer
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Personer i Danmark under 1500-talet
Personer från Ribe
Födda 1553
Avlidna 1600
Män
Ugglan
Pertti Salolainen

Pertti Edvard Salolainen, född 19 oktober 1940 i Helsingfors, är en finländsk samlingspartistisk politiker och diplomat. Han har varit ledamot av Finlands riksdag 1970–1996 och på nytt från och med 2007. Han var Finlands utrikeshandelsminister 1987–1995, Samlingspartiets partiledare 1991–1994 och Finlands ambassadör i London 1996–2004.

Utmärkelser

Referenser

Externa länkar

Riksdagsmatrikel 
 

Födda 1940
Ledamöter av Finlands riksdag för Samlingspartiet
Finlands ministrar
Samlingspartiets partiledare
Finlands ambassadörer i Storbritannien
Politiker från Helsingfors
Levande personer
Män
Diplomater från Helsingfors
Finca Sonador

Finca Sonador är en by belägen i södra Costa Rica, nära staden San Isidro de El General. Byn grundades som del av ett projekt för att skapa skydd åt nicaraguanska flyktingarna.

Historia
Byn har sitt ursprung i det europeiska projektet Longo Mai startat 1979. Kooperativet Longo Mai har sina rötter i den europeiska 68-rörelsen. Organisationen startade gemensamma lantbrukskooperativ, där de bodde tillsammans med anspråket att vara så autonoma från omvärlden som möjligt och med idéerna om solidariska och rättvisa samlevndassätt.

När många nicaraguaner var tvungna att fly ifrån Anastasio Somozas terrorregim bestämde sig  Longo Mai att köpa land. På denna landyta ligger byn Finca Sonador. Syftet med köpet var att upplåta mark åt de nicaraguanska flyktingarna för boende och utkomst. 

Finca Sondor utvecklades till en normal by, som dock fortfarande präglas av den ursprungliga idén, till exempel genom ett engagemeng inom klima- och solidaritetsfrågor och genom många internationella kontakter och besökare.

När Sandinisterna tog över makten i Nicaragua flyttade många av de nicaraguanska invånarna tillbaka till sitt hemland, och istället kom familjer från El Salvador samt cotaricanska bönder för att bo i Finca Sonador. Roland Spendlingwimmer, som var med och grundade 'Longo Mai, har varit på plats och hjälpt till att sköta projektet sedan det grundades.

Många unga européer åker till Finca Sonador för att medverka i projektet. Den österrikiska utlandstjänsten skickar till exempel dit unga Österrikare, som hjälper till med olika projekt istället för att absolvera den obligatoriska värnplikten hemma i Österrike.

Externa länkar
 Officiell hemsida

Orter i San José (provins)
Krogsereds kyrka

Krogsereds kyrka är en kyrkobyggnad som sedan 2023 tillhör Gunnarps församling (tidigare Krogsereds församling) i Göteborgs stift. Den ligger i kyrkbyn Krogsered i Falkenbergs kommun.

Historia
Den medeltida kyrkans utformning är inte säkert känd, men var troligen av trä. En träkyrka, av okänd ålder, revs när en stenkyrka uppfördes 1815-1819. Den eldhärjades 1924 så att endast murarna stod kvar.

Kyrkobyggnad
Dagens vitputsade stenkyrka uppfördes i samma stil som den brunna och på dess murar, efter ritningar av Martin Westerberg. Byggnaden, som stod klar 1926, består av ett rektangulärt långhus med rak östavslutning, en sakristia utbyggd på östgaveln och i väster ett torn. Långhuset har sadeltak och västtornet kröns av en flack huv och lanternin. Huvudingång genom tornets bottenvåning och mitt på långhusets sydsida. Kyrkan har genomgått renoveringar 1959, 1981 och 1997.

Det invändigt vitputsade kyrkorummet täcks av ett flackt kassetterat trätunnvalv. Den raka altarväggen artikuleras med kraftiga pilastrar.

Inventarier
Inredning och inventarier är i huvudsak tillkomna 1924-1926. 
 Altartavla med motiv Jesus i Getsemane målad av L Wallmark Lödöse år 1926. 
 Dopfunten är av röd Ölandskalksten, från 1957. Det finns även en äldre från 1926 tillverkad i trä. 
 Vid norra väggen finns predikstolen med en hög och rak korg som är indelad i fem sidor.
 På norra väggen en tavla med motiv Jesus välsignar barnen målad 1933 av L Wallmark Lödöse.
 Kalk och paten är från 1643 och räddades vid branden.
 Mässkrud från 1770.
 Brudstol från 1700-talet.
 Golvur från 1838 tillverkat av Carl Nilsson från Villstad.
 I tornet hänger två klockor, båda gjutna 1924 av Bergholtz klockgjuteri.
 Orgeln är byggd 1926 av Anders Magnusson i Göteborg och restaurerades 1957 av Tostareds Kyrkorgelfabrik.

Bilder

Referenser

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Göteborgs stift
Kyrkobyggnader i Falkenbergs kommun
Kyrkobyggnader invigda 1819
Kyrkbränder i Sverige
Bränder 1924
1819 i Sverige
Juha Rihtniemi

Juha Rihtniemi, född 28 augusti 1927 i Helsingfors, död där 12 januari 1971, var en finländsk samlingspartistisk politiker. Han var ledamot av Finlands riksdag från 22 juli 1958 fram till sin död. Som Samlingspartiets partisekreterare tjänstgjorde han 1959–1960 och som partiledare från 1965 fram till sin död.

Rihtniemi efterträddes 1971 som partiledare av Harri Holkeri som senare blev statsminister.

Han är begravd på Sandudds begravningsplats i Helsingfors.

Noter

Födda 1927
Avlidna 1971
Samlingspartiets partiledare
Ledamöter av Finlands riksdag för Samlingspartiet
Politiker från Helsingfors
Män
Samlingspartiets partisekreterare
Gravsatta på Sandudds begravningsplats
Tårkanalen

Tårkanalen tar upp tårvätskan som inte avdunstat, när ögat blivit fuktat/reparerat av tårkörtlarnas sekret. Närmast näsan på både övre och nedre ögonlocken finns små tårpunkter som är öppningarna till tårkanalerna. Dessa kanaler går sedan vidare till tårsäcken som tömmer sig i näsan.

Om man har för trånga tårkanaler, eller igensatta, kan de inte ta upp all överflödig tårvätska under normala förhållanden, och då blir det till tårar istället.

Referenser 

Ögat
Fredslund

Fredslund är en småort i Hassle socken i Mariestads kommun. År  hade Fredslund  invånare.

Källor 

Orter i Mariestads kommun
Småorter i Sverige
Guntorp

Guntorp är en småort i Lyrestads socken i Mariestads kommun strax söder om Lyrestad.  År  hade Gunstorp  invånare.

Källor 

Orter i Mariestads kommun
Småorter i Sverige
Jula, Mariestads kommun

Jula är en småort i Utby socken i Mariestads kommun. Väster om Jula flyter Tidan och i öster ligger sjön Ymsen och Jula mosse.  År  hade Jula  invånare.

Källor 

Orter i Mariestads kommun
Småorter i Sverige
Lugnås kyrkby

Lugnås kyrkby är en småort i Mariestads kommun och kyrkby i Lugnås socken. Lugnås kyrkby ligger 3 kilometer söder om tätorten Lugnås som växt på grund av Kinnekullebanan och E20. År  hade Lugnås kyrkby  invånare.

I Lugnås kyrkby ligger 1100-talskyrkan Lugnås kyrka.

Källor 

Orter i Mariestads kommun
Småorter i Sverige
Låstad

Låstad är en ort i Mariestads kommun och kyrkby i Låstads socken. SCB hade för bebyggelsen från 1990 till 2020 avgränsat en småort.

I Låstad står den medeltida kyrkan Låstads kyrka.

Källor 

Orter i Mariestads kommun
Tidigare småorter i Sverige
Nolby, Mariestads kommun

Nolby är en ort på ön Torsö i Torsö socken i Mariestads kommun. SCB har för bebyggelsen i östra delen av orden avgränsat en småort benämnd Nolby (östra delen), som år  hade  invånare.

Källor 

Orter i Mariestads kommun
Småorter i Sverige
Nujabes

Jun Seba (瀬場潤), född 7 februari 1974, död 26 februari 2010, var en japansk hiphopproducent känd under artistnamnet Nujabes.

26 februari 2010 var Jun Seba inblandad i en allvarlig bilolycka i Tokyo. Han avled senare på sjukhus.

3 december 2011 släpptes ett postumt studioalbum, Spiritual State, ett album som han var nära på att färdigställa.

Diskografi

Studioalbum

Samlingsalbum

Referenser

Japanska hiphopmusiker
Japanska jazzmusiker
Män
Födda 1974
Avlidna 2010
Personer som omkommit i trafikolyckor
Personer från Tokyo
WP:Projekt Japan
Siebold (olika betydelser)

Siebold kan syfta på:

 Philipp Franz von Siebold (1796–1866), tysk naturforskare
 Josepha von Siebold (1771–1849), tysk läkare
 Siebold (släkt) – en bayersk släkt
 Siebold (auktor) – auktorsförkortning för flera personer
 5448 Siebold – en asteroid i huvudbältet
 Von Siebold (krater) – en krater på Venus