kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Koppar(II)oxid

Koppar(II)oxid eller svart kopparoxid är en kemisk förening mellan koppar och syre. Det förekommer naturligt i mineralet Tenorit.

Framställning
Koppar oxideras mycket långsamt i torr luft vid rumstemperatur. Vid upphettning däremot så bildas ett lager av kopparoxid.

Egenskaper
Svart kopparoxid kan reduceras delvis till röd kopparoxid eller helt till koppar av vätgas eller kolmonoxid.
Partiell reduktion

Fullständig reduktion

Användning
Både svart och röd kopparoxid används som pigment i glasyr.
Som tillsats i vissa djurfoder för att motverka kopparbrist.
På grund av det låga bandgapet (1,2 eV) så används det som p-dopat halvledarmaterial.
Det används som slipmedel vid slipning av glas.
Det används som anod i batterier, ofta med Litium som katod.
Det kan ersätta järnoxid i termit vilket gör blandningen mer explosiv.

Se även
Koppar(I)oxid

Kopparföreningar
Oxider
Färgämnen och pigment
Samuel Göthe

Samuel Göthe, född 1637 i Åsbo, Östergötland, död den 2 mars 1712 i Stockholm, var en svensk diplomat.

Biografi
Han tillhörde den östgötska prästsläkten Eosander, vilket namn han bar, tills han 1698 adlades med namnet Göthe. Han var bror till greve Nils Lillieroot, och dottern Anna Elisabeth var gift med Samuel Barck.

Göthe var handsekreterare hos residenten von Lilienthal i Moskva 1665, tillhörde de svenske legaternas svit vid gränsmötet vid Pliusaströmmen 1666, var de följande åren sekreterare hos de svenska ministrarna i Moskva och translator på 1673 års stora beskickning till nämnda stad.

Göthe utnämndes 1677 till referendariesekreterare för ryska ärenden i kansliet och avgick 1680 på en beskickning till Ryssland. År 1681 utnämndes han till rådman i Stockholm och 1693 till assessor i Svea hovrätt. År 1699 var han tredje ambassadör på den stora beskickningen till Ryssland.

Adliga ätten Göthe
Den adliga ätten nummer 1363 Göthe, introducerad 1699, utslocknade på svärdssidan 1712 med den först adlade Samuel Göthe. En annan gren, som också blev tilldelad friherrlig värdighet av Karl XII, representerad av Johann Friedrich Eosander von Göthe, blev aldrig introducerad i Sverige.

Familj
Göthe gifte sig 1 augusti 1671 i Riddarholmens församling i Stockholm med Anna Bertilsdotter (-1716), de fick följande barn tillsammans: 

Johan Gabriel Göthe, döpt 15 december 1672 i Stockholm Riddarholmens församling, Stockholm, död som ung.
 
Anna Elisabet Göthe, född 1675, begraven 20 november 1736 i Jakobs kyrka, gift sig 1700 med riksrådet Samuel Barck, adlad, friherre och greve. 

Christina Göthe, döpt 22 augusti 1676 i Riddarholmens församling, Stockholm, död 6 maj 1741 på Åland-Österby i Ålands socken, Uppsala län. Begraven i familjegraven i Jakobs kyrka. Gifte sig med hovrättsrådet Henrik Rosenstedt (1666-1729).
 
Catharina Göthe, döpt 14 april 1678 i Riddarholmens församling, Stockholm, död 1713. Gift 1709 med överstekammarherren, friherre Axel Lindhielm (1683-1758).

Nils Göthe, döpt 21 juni 1681, död före fadern i Riddarholmens församling, Stockholm. Var hovjunkare 1703. Sekundfänrik 1707. Sekundfänrik vid livgardet 1707. Fången vid Perevolotjna 1 juli 1709.

Eva Sofia Göthe, döpt 22 maj 1684 i Riddarholmens församling, Stockholm, död 17 april  1729. Gifte sig 1708 med landshövdingen Johan Didrik Grönhagen.

Källor

Noter 

Svenska jurister
Svenska diplomater under 1600-talet
Svenska assessorer
Svenskt adlade
Personer under stormaktstiden
Personer från Åsbo socken
Födda 1637
Avlidna 1712
Män
Ugglan
Sundoreonectes

Sundoreonectes är ett släkte i familjen grönlingsfiskar (Balitoridae). Släktet omfattar tre arter. Samtliga arter lever på Borneo, med undantag av S. tiomanensis, som lever i granitgrottor i Gunung Kajang, på Tiomanöarna i Malaysia.

Lista över arter 
 Sundoreonectes obesus (Vaillant, 1902)	  
 Sundoreonectes sabanus (Chin, 1990)
 Sundoreonectes tiomanensis Kottelat, 1990

Referenser 

Grönlingsfiskar
Balitoridae
Nils Eosander

Nils Eosander, död 1698, var en svensk fortifikationsofficer, son till kyrkoherden i Västerlösa Magnus Nicolai (Måns Nilsson) Eosander (1603-1663), far till friherre Johann Friedrich Eosander von Göthe.

Eosander var ingenjör först i dansk och sedan 1683 i svensk tjänst, vid Riga (1683-90) och Narva (sedan 1690), där han 1696 blev  generalkvartermästarlöjtnant. Eosander hade till stor del förtjänsten av att Narvas och Ivangorods försvarsverk var i så pass gott stånd, att de 1700 kunde motstå den ryska belägringen. Nils Israel Eosander verkade även som arkitekt i Stralsund, både för fältherren Carl Gustaf Wrangel med dennes numera försvunna stadspalats samt en rad andra byggnader i staden. I Narva kan han knytas till Poortens palats. Eosander försökte förgäves vinna anställning i Stockholm som arkitekt. Det är dock möjligt att han, mot bakgrund av att de där verksamma arkitekterna inte räckte till för de många uppdragen kan ha ritat palatsbyggnader åt adeln och andra personer.

Källor 

 

Svenska militärer under 1600-talet
Svenska fortifikationsofficerare
Svenska ingenjörer under 1600-talet
Personer under stormaktstiden
Födda okänt år
Födda 1600-talet
Avlidna 1698
Män
Ugglan
James Pinckney Henderson

James Pinckney Henderson, född 31 mars 1808 i Lincolnton, North Carolina, död 4 juni 1858 i Washington, D.C., var en amerikansk demokratisk politiker. Han var den första guvernören i delstaten Texas 1846-1847. Han representerade Texas i USA:s senat från 9 november 1857 fram till sin död.

Henderson studerade vid University of North Carolina at Chapel Hill. Han studerade sedan juridik och inledde 1828 sin karriär som advokat i hemstaden Lincolnton. Han flyttade 1835 till Mississippi och 1836 till Republiken Texas.

Henderson tillträdde i november 1836 som justitieminister i Republiken Texas. Utrikesministern Stephen F. Austin avled i ämbetet den 27 december 1836 och efterträddes av Henderson vars tid som minister blev kortvarig. Robert Anderson Irion tillträdde 1837 som ny utrikesminister i Republiken Texas, medan Henderson fick diplomatiska uppdrag i England och i Frankrike. Henderson gifte sig 1839 med Frances Cox i London. Bruden var från Philadelphia och de hade träffats i Frankrike. Henderson återvände 1840 till Republiken Texas och arbetade därefter som advokat i San Augustine.

Henderson vann 1845 det första guvernörsvalet i den nya delstaten Texas. Han tillträdde 1846 och efterträddes året därpå av George Tyler Wood.

Senator Thomas Jefferson Rusk sköt sig själv den 29 juli 1857. Delstatens lagstiftande församling valde Henderson till Rusks efterträdare i senaten. Han avled i sin tur året därpå i ämbetet och efterträddes av Matthias Ward.

Hendersons gravplats flyttades år 1930 från Congressional Cemetery i Washington, D.C. till Texas State Cemetery i Austin. Henderson County, Texas har fått sitt namn efter James Pinckney Henderson.

Referenser

Externa länkar 
Biografi på National Governors Associations webbplats
Biographical Directory of the United States Congress
Handbook of Texas Online

Texas historia
Guvernörer i Texas
Ledamöter av USA:s senat från Texas
Amerikanska demokrater
Amerikanska advokater
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Lincoln County, North Carolina
Födda 1808
Avlidna 1858
Män
Alumner från University of North Carolina at Chapel Hill
Lincolnton

Lincolnton kan syfta på:

Lincolnton, Georgia
Lincolnton, North Carolina
Lincolnton, North Carolina

Lincolnton är en stad nordväst om Charlotte i den amerikanska delstaten North Carolina med en yta av 21,2 km², och en folkmängd, som uppgår till 10 683 invånare (2010). Lincolnton är administrativ huvudort i Lincoln County. Staden har fått sitt namn efter militären Benjamin Lincoln som tjänstgjorde i den kontinentala armén i amerikanska revolutionskriget. Lincolnton grundades år 1785 som countyhuvudort.

Kända personer från Lincolnton
James Pinckney Henderson, politiker

Referenser

Externa länkar 
 Lincolnton-Lincoln County Chamber of Commerce

Orter i North Carolina
Lincoln County, North Carolina
Tyrone Edgar

Nation:  

Tyrone Edgar, född den 29 mars 1982 i Greenwich, är en brittisk friidrottare som tävlar i kortdistanslöpning.

Edgar deltog vid inomhus-VM 2004 på 60 meter där han blev utslagen i semifinalen. Vid såväl EM 2006 som VM 2009 blev han utslagen i kvartsfinalen på 100 meter. Han deltog vid Olympiska sommarspelen 2008 där han tog sig till semifinalen men väl där blev han utslagen.

Vid VM 2009 deltog han tillsammans med Simeon Williamson, Marlon Devonish och Harry Aikines-Aryeetey i stafettlaget på 4 x 100 meter. Laget slutade trea på tiden 38,02 slagna av Jamaica och Trinidad och Tobago.

Personliga rekord 
 60 meter - 6,60 från 2004
 100 meter - 10,06 från 2008

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1982
Brittiska kortdistanslöpare
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Storbritannien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Idrottare från London
Personer från Greenwich
Jacob Leonard de Bruyn Kops

Jacob Leonard de Bruyn Kops, född 22 december 1822 i Haarlem, död 1 oktober 1887 i Haag, var en nederländsk nationalekonom och statistiker. Han var son till Cornelis Johan de Bruyn Kops.

Bruyn Kops studerade 1840–1847 juridik i Leiden, där han blev juris doktor. Han var därefter verksam som advokat och var 1851–1864 tjänsteman vid nederländska finansministeriet. Åren 1864–1868 var han professor vid tekniska högskolan i Delft. Åren 1868–1884 var han liberal ledamot av Generalstaternas andra kammare, där han var anhängare till Jan Kappeyne van de Coppello och främst ägnade sig åt frågor rörande handel, transport och industri. Han engagerade sig även i bostadsbyggande.

Bruyn Kops grundlade 1852 den tongivande, internationellt väl ansedda månadstidskriften De Economist, i vilken han publicerade ett stort antal artiklar om tull- och  skattefrågor. Han författade även en lärobok i ekonomi och var en av grundarna av Vereniging voor Statistiek.

Bibliografi
Beginselen van Staathuishoudkunde (1850)
Beknopte handleiding tot de kennis der Spoorwegen (1863)

Källor

Nederländska nationalekonomer
Nederländska statistiker
Nederländska professorer
Nationalekonomer under 1800-talet
Nederländska forskare under 1800-talet
Nederländska politiker under 1800-talet
Födda 1822
Avlidna 1887
Män
Salmonsens
Alumner från Leidens universitet
Sven Ingemar Liungh

Sven Ingemar Liungh född 5 juni 1757 i Björkö församlings prästgård, Jönköpings län, död 12 september 1828, var en svensk naturforskare och ämbetsman.

Liungh vistades 1775–1777 vid Uppsala universitet, under Carl von Linnés undervisning och umgänge i dennes hus. Han ägnade sig emellertid åt landsstatstjänstemannens bana och var 1780–1793 kronofogde i Norra och Södra Vedbo härad av Jönköpings län. Vid sitt avskedstagande erhöll han landskamrerares titel. Sin återstående livstid ägnade han åt skötseln av ett vidlyftigt lantbruk.

Liungh kallades 1808 till ledamot av Vetenskapsakademien och Vetenskaps- och vitterhetssamhället i Göteborg och 1812 av Lantbruksakademien. Liungh "underhöll en liflig brefväxling med både inländske och utländske lärde män, hade ofta besök af lärde resande och egde ett ibland de största bibliotek och de rikaste samlingar, som tillhört någon enskild person i Sverige".

År 1803 uppskattades hans insektssamling innehålla 5 000–6 000 arter, och han publicerade flera skrifter om exotiska djur från Java, Ceylon och Kapprovinsen. Efter sin död tog ingen av hans söner något intresse i naturhistoria och hans samlingar såldes.

Källor

Vidare läsning 
 

Svenska ämbetsmän under 1800-talet
Svenska zoologer under 1800-talet
Samlare
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Lantbruksakademien
Män
Födda 1757
Avlidna 1828
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg
Personer från Björkö socken
Landskamrerare
Euro Hockey Tour 2009/2010

Euro Hockey Tour 2009/10 är den fjortonde upplagan av Euro Hockey Tour. Säsongen 2009/2010 vanns Euro Hockey Tour av Finland före Ryssland, Tjeckien och Sverige.

Liksom föregående säsonger var en match utbruten från ordinarie spelplats och spelades på annan ort och i annat land. På grund av 2010 års olympiska turnering i Vancouver i Kanada var ordningsföljden för turneringarna återigen omkastad. Czech Hockey Games såväl avslutade säsongen 2008/2009 som inledde säsongen 2009/2010.

Turneringar

Czech Hockey Games

Czech Hockey Games 2009/2010 spelades 3-6 september 2009, med den utbrutna matchen Ryssland-Sverige i Ryssland.

Karjala Tournament 

Karjala Tournament 2009/2010 spelas 5-8 november 2009, med den utbrutna matchen Sverige-Tjeckien i Sverige.

Channel One Cup 

Channel One Cup 2009/2010 spelas i Ryssland den 17-20 december 2009, med den utbrutna matchen Tjeckien-Finland i Tjeckien.

LG Hockey Games 

LG Hockey Games 2009/2010 spelas i Globen, Stockholm, Sverige 29 april-2 maj 2010, med den utbrutna matchen Finland-Ryssland i Finland.

Tabell

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Lista över guvernörer i Texas

Texas guvernör är den högste utövaren av verkställande makt i delstatsstyret.

Texas blev upptagen som en delstat i USA 29 december 1845. Texas utträdde ur USA 1 februari 1861 och anslöt sig till Amerikas konfedererade stater 23 mars 1861. Efter amerikanska inbördeskriget ockuperades Texas av nordstaterna. Texas blev åter en delstat i USA 30 mars 1870.

Jämfört med de andra delstaterna, guvernörskapet i Texas har beskrivits som en av relativ svaghet. I vissa avseenden, är det viceguvernören i Texas som har större inflytande att utöva sina privilegier.

Texas guvernörer från 1846

Se även
Lista över viceguvernörer i Texas
Demokratiska partiet
Republikanska partiet

Referenser

Noter

Externa länkar
 www.governor.state.tx.us

 
Texas, Lista över guvernörer i
Landskamrerare

Landskamrerare var en titel för en tjänsteman anställd vid svenska länsstyrelser. Motsvarande befattning framträdde först på 1620-talet. Innehavaren kallades då landsbokhållare eller landsskrivare. Från 1719 användes benämningen landskamrerare, och den var fortfarande i bruk under 1900-talet.

Källor

Noter 

Titlar i statsförvaltning
Koppar(I)oxid

Koppar(I)Oxid eller röd kopparoxid är en kemisk förening mellan koppar och syre. Ämnet förekommer naturligt i mineralet kuprit.

Framställning 
Koppar oxideras mycket långsamt i torr luft under normala förhållanden. Röd kopparoxid bildas vid exponering av ren syrgas eller vid uppvärmning.

Den kan också bildas genom reduktion av svart kopparoxid (CuO).

Silverpläterade kopparföremål kan drabbas av rödpest om pläteringen blir skadad. Det är röd kopparoxid som bildas genom en galvanisk reaktion med det ädlare silvret.

Egenskaper 
Röd kopparoxid är olösligt i vatten och organiska lösningsmedel, däremot lösligt i ammoniak och starka syror varvid motsvarande kopparsalt bildas.

Koppar(I)oxid var det första ämne som upptäcktes ha halvledande egenskaper. Likriktare av kopparoxid-dioder var kommersiellt tillgängliga redan 1924, långt innan kisel-baserade halvledare blev dominerande.

Användning 
Röd kopparoxid används som pigment, fungicid och i bottenfärg som ett alternativ till blymönja.

Se även 
 Koppar(II)oxid

Kopparföreningar
Oxider
Färgämnen och pigment
Czech Hockey Games 2010

Czech Hockey Games 2009 (september) spelades mellan den 3 och 6 september 2009 i Karlovy Vary, Tjeckien och Podolsk, Ryssland. Turneringen ingick i Euro Hockey Tour 2009/2010 och vanns av Ryssland före Tjeckien, Finland och Sverige.

Turneringen flyttades från sitt ordinarie spelschema för att inte krocka med den olympiska turnering 2010 i Vancouver i Kanada. Föregående säsongs turnering hade spelats mellan 16 och 19 april 2009. I Euro Hockey Tour 2010/2011 spelades Czech Hockey Games 2011 mellan 21 och 24 april 2011.

Tabell

Resultat

Källor
Svenska ishockeyförbundet

Fotnoter

2009 i Ryssland
2009 i Tjeckien
2010
Euro Hockey Tour 2009/2010
Sport i Moskva
Gabriel Oxenstierna (1642–1707)

Gabriel Oxenstierna, född den 10 oktober 1642, död den 28 februari 1707, var en svensk greve och diplomat, som till Ture Oxenstierna och brorson till Gabriel Oxenstierna.

Biografi
Oxenstierna genomförde studier i Uppsala och vidsträckta utrikes resor, under vilka han 1663 inskrev sig som student i Leiden och 1666 ingick i engelsk sjökrigstjänst.

Oxenstierna utnämndes efter återkomsten 1667 till Karl XI:s kammarherre samt kapten vid Amiralitetsholmen. År 1668 sändes han i en beskickning till engelska och portugisiska hoven samt återkallades 1670 från Lissabon.

År 1671 fick han kansliråds fullmakt, och några dagar senare mottog han order att avgå som sändebud till Danmark, en av Sveriges viktigaste diplomatiska poster, vilken han innehade till 1673. I det 1675 utbrutna skånska kriget hade han befälet över en eskader vid Göteborg våren 1676.

Efter krigets slut och sedan hans frände Bengt Oxenstierna kommit till makten, skickades Oxenstierna 1681 till kejsaren att varsamt bana väg för ett närmare förbund. Samtidigt var han ackrediterad hos kurfurstarna av Bayern, Sachsen och Pfalz samt hertigarna av Neuburg och Holstein-Gottorp. Denna diplomatiska post förestod han i tio år, om än med något avbrott.  

År 1685 återvände Oxenstierna för en kort tid hem och uppträdde under 1686 års riksdag som en mycket bestämd, men aldrig häftig ledare av oppositionen. Hans djärva och frimodiga yttranden hindrade ej, att han efter riksdagen åter sändes tillbaka till Wien, där han vistades till 1688. Då skickades han för en tid till Haag med uppdrag att även resa till London för att söka förmå England att medverka till åtgärders vidtagande till hertigens av Holstein förmån. År 1693 uppdrogs åt Oxenstierna att mottaga det Karl XI tillfallna Hertigdömet Pfalz-Zweibrückens hyllning.

År 1694 återvände han till Wien. År 1697 beslöt regeringen att förflytta honom som andre ambassadör till Rijswijk, men då kung Vilhelm var missnöjd med några utlåtelser han gjort, medan han var sändebud i Haag, gick detta om intet. I december samma år utnämndes Oxenstierna i stället till guvernör i Zweibrücken, men fortsatte trots det att vistas i Wien, där han dock med anledning av den uppkomna tvisten mellan Sverige och kejsaren rörande mecklenburg-güstrowska arvet förbjöds att visa sig vid hovet. Först 1699 utbytte han Wien mot Zweibrücken, ett land som han från djupt förfall skall ha bragt i ett jämförelsevis blomstrande skick. Av hans efterlämnade papper finns en betydande del i Riksarkivet, dit de kommit tillsammans med Tidöarkivet.

Källor 
 
 

Svenska diplomater under 1600-talet
Svenska guvernörer
Svenska grevar
Gabriel
Födda 1642
Avlidna 1707
Män
Kilroy (tecknad serie)

Kilroy var det svenska namnet på den italienska tecknade äventyrsserien Amok. Serien skapades 1946 av Antonio Canale (under namnet Tony Chan) och Cesare Solini (under namnet Phil Anderson). De gjorde serien t.o.m. 1948, då Franco Baglioni (manus) och Franco Donatelli (teckningar) tog över bara några månader före seriens nedläggning. Kilroy fick sitt svenska namn ifrån den populära amerikanska "Kilroy was here"-signaturen. Ett antal avsnitt tecknades av Rolf Gohs.

Serien publicerades i Seriemagasinet, Serienytt och 1970 även i egen tidning. 

Italienska seriefigurer
Italienska serier
Superhjältar
Kriminal- och agentserier
Texas State Cemetery

Texas State Cemetery är delstatens begravningsplats i Texas huvudstad Austin. Adressen är 901 Navasota Street öster om centrala Austin och begravningsplatsen upptogs till National Register of Historic Places år 1986.

Begravningsplatsen togs i bruk år 1851 efter Edward Burlesons död. Politikern Burleson hade varit vicepresident i Republiken Texas 1841-1844. Delstatens lagstiftande församling köpte markområdet runt gravplatsen år 1854 i samband med att Burlesons gravmonument restes.

Under amerikanska inbördeskriget användes området som begravningsplats åt officerare från Texas som hade tjänstgjort i Amerikas konfedererade staters armé. Efter kriget köpte delstaten ett större markområde med tanke på veteraner och deras fruar.

Det fanns även gravplatser åt nordstaternas veteraner på Texas State Cemetery. Numera finns bara en sådan grav kvar. Antonio Briones grav blev kvar på familjemedlemmars begäran då övriga unionens militärgravar flyttades till San Antonio.

Texas State Cemetery är inte längre i bruk som militärkyrkogård. Den sista veteranen från inbördeskriget gravsattes år 1944 och den sista änkan år 1963. De enda militärer som ska gravsättas på området enligt 1953 års riktlinjer är konfederationens veteraner.

Numera finns begravningsplatsen i första hand till för Texaspolitiker och deras familjemedlemmar.

Sista vilan
Guvernör James Pinckney Hendersons gravplats flyttades hit år 1930.

Övriga kända personer som ligger begravda på Texas State Cemetery:
Stephen F. Austin, Republiken Texas utrikesminister 1836, kallad "Father of Texas"
John Connally, guvernör 1963–1969, USA:s finansminister 1971–1972
James Cotton, bluesmusiker
Edmund J. Davis, guvernör 1870–1874
James E. "Pa" Ferguson, guvernör 1915–1917
Miriam A. "Ma" Ferguson, guvernör 1925–1927 och 1933–1935
James Michener, författare
Dan Moody, guvernör 1927–1931
Ann Richards, guvernör 1991–1995
Allan Shivers, guvernör 1949–1957
Preston Smith, guvernör 1969–1973
Mark White, guvernör 1983–1987

Externa länkar

Officiell webbplats
Handbook of Texas Online

Begravningsplatser i USA
Austin, Texas
Robert Hårdh

Robert Hårdh är en svensk människorättsjurist och delägare, medgrundare och styrelseledamot av Alex&Phil AB.

Robert Hårdh har en jur.kand. från Uppsala universitet från 1997. Han har ett förflutet inom Amnesty International, dels som aktiv inom organisationens juristgrupp i Sverige, som han var med och utvecklade under 1990-talet (bland annat i rollen som ordförande), dels som styrelseledamot i organisationens svenska sektion 1998–2000. Han anställdes 1999 som människorättsjurist för Svenska Helsingforskommittén (senare Civil Rights Defenders) och var 2000-2017 dess generalsekreterare. Han var också styrelseledamot i stiftelsen Expo 2006-2017.

Robert Hårdh lämnade Civil Rights Defenders 2017 för att bli välgörenhetschef på Svenska Postkodlotteriet. Året efter lämnar han Postkodlotteriet. 

Robert Hårdh hade tidigare en blogg om de mänskliga rättigheterna i Sverige och världen. Hårdh finns omnämnd i vännen Stieg Larssons sista bok "Luftslottet som sprängdes" tillsammans med Svenska Helsingforskommitténs/Civil Rights Defenders rapport Hatets språk - om gränsen mellan hatpropaganda och tryckfrihet vars publicering Hårdh medverkat till och ansvarat för.

Referenser

Noter

Externa länkar 
Robert Hårdhs blogg 

Män
Svenska jurister
Carl Georg Siöblad

Carl Georg Siöblad, född den 2 november 1683, död den 1 september 1754, var en svensk sjömilitär och ämbetsman, son till Erik Carlsson Siöblad.

Siöblad blev underlöjtnant vid amiralitetet 1699, befordrades snabbt och blev 1710 schoutbynacht samt efter hand viceamiral, amiral och överamiral. 

Under sin tjänstgöring vid flottan deltog Siöblad i åtskilliga "sjötåg och skärmytslingar", bland annat som befälhavare för en avdelning av flottan som den 27 juli 1720 – mot order – anföll en mycket överlägsen rysk sjöstyrka vilket resulterade i slaget vid Föglöfjärden. Siöblads styrka bestod av 3 skepp, 3 fregatter, 3 beväpnade handelsfartyg och några galärer som låg vid Arholma. De anföll den ryska galärflottan den 27 juli, då den gjorde ett försök att rycka fram från Ledsund, vid Ålands södra udde, och lyckades att skjuta två av de ryska galärerna i sank. Under förföljandet hade 2 svenska fregatter och 2 handelsfartyg gått på grund, och förlorats. Insatsen hejdade för avsevärd tid ryssarnas framryckning. Siöblad blev för orderbrott ställd under åtal och dömdes att mista lönen under 6 månader, men blev för övrigt frikänd från allt ansvar.

1734 utnämnd till landshövding i Blekinge län, kallades Siöblad 1739 till riksråd, men undanbad sig; 1740 blev han landshövding i Malmöhus län och överkommendant i Skåne. Överamiral 1747.

Han gifte sig 1715-03-01 med grevinnan Beata Stenbock (1693 - 1765). Paret hade 5 barn.

Källor
Noter

 

Svenska militärer under 1600-talet
Svenska militärer under 1700-talet
Svenska amiraler
Landshövdingar i Blekinge län
Landshövdingar i Malmöhus län
Svenska friherrar
Personer i stora nordiska kriget
Födda 1683
Avlidna 1754
Män
Personer under stormaktstiden
Personer under frihetstiden