kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Paddy Considine

Patrick George "Paddy" Considine, född 5 september 1973 i  Burton-on-Trent i Staffordshire, är en brittisk skådespelare, manusförfattare och regissör.

Paddy Considine fick sitt genombrott som skådespelare i Pawel Pawlikowskis Last Resort (2000) och därefter har han medverkat i en lång rad brittiska produktioner. Mest omskriven har han blivit för rollen i Shane Meadows långfilmsdrama Dead Man's Shoes (2004) där han spelar en hämndlysten broder till en mobbad pojke som blivit trakasserad av ett gäng lokala busar. Considine var även involverad i manusarbetet till filmen. Han har även haft roller i några av Meadows övriga filmer, exempelvis A Room For Romeo Brass (1999) och Le Donk & Scor-zay-zee (2009). År 2022 spelade han i Game of Thrones prequel-serien House of the Dragon.

Considine har även haft biroller i större produktioner som 24 Hour Party People (2002), Cinderella Man (2005) och The Bourne Ultimatum (2007).

Han regidebutuerade 2007 med kortfilmen Dog Altogether och 2011 kom den uppmärksammade och prisbelönta långfilmen Tyrannosaur.

Considine har vunnit två BAFTA Awards, 2008 för Dog Altogether som utsågs till bästa kortfilm och 2012 utsågs hans arbete med Tyrannosaur till bästa debut.

Privatliv 
År 2002 gifte Considine sig med Shelley Insley. Paret har tre barn tillsammans.

Considine berättade 2011 att han, vid 36 års ålder, fick diagnosen Aspergers syndrom.

Filmografi i urval

 (kortfilm)
 (skådespelare och manus)

 (kortfilm) (regi och manus)

 (regi och manus)

Källhänvisningar

Externa länkar 

Män
Födda 1973
Brittiska skådespelare
Levande personer
Brittiska filmregissörer
Brittiska manusförfattare
Personer från Burton upon Trent
Santeri Alkio

Santeri Alkio (hette ursprungligen Alexander Filander), född 17 juni 1862 i Laihela, död 24 juli 1930 i Laihela, var en finsk författare och politiker.

Biografi
Alkio försörjde sig mellan 1896 och 1904 som lanthandlare på hemorten i österbottniska Laihela, där han tidigt kommit i kontakt med den finska ungdomsrörelsen. Han blev dess ledare, bl.a. som redaktör från 1890 till 1917 för dess språkrör Pyrkijä. Han var även starkt engagerad i nykterhetsrörelsen och medverkade under förbudslagstiden som ordförande i förbudslagsförbundet. 

Efter storstrejken 1905 blev han en framträdande gestalt även inom det politiska livet. Han var en av agrarförbundets grundare. Mellan 1906 och 1929 tjänstgjorde han som chefredaktör för partiets ledande organ Ilkka i Vasa, och tillhörde från 1907 till 1922 enkammarlantdagen-riksdagen. Han var den egentliga utformaren av agrarförbundets politiska ideologi och en av de främsta förkämparna för ett republikanskt styrelsesätt under Finlands första år som självständig stat. 

Alkio debutterade som skönlitterär författare 1885. Han skrev psykologiska och kulturhistoriska romaner med idealistisk tendens. I sina böcker skildrar han sin hembygds "knivjunkare" och deras försvinnande när en ny tid bryter in.

Bibliografi 
 Puukkojunkkarit (1894)
 Murtavia voimia (1896)
 När jorden kallar (1922)

Externa länkar 

 Alkio-opisto (finska)

Födda 1862
Finländska politiker
Finländska chefredaktörer
Finskspråkiga författare
Avlidna 1930
Män
Personer från Laihela
Laine

Laine var 1992 Finlands sjätte största släktnamn. 2008 återfinns det på sjunde plats (18.967). Ordet betyder "våg" (i vatten). 

Under det stora namnbytesåret 1906 vid Johan Vilhelm Snellmans 100-årsdag, då 24 800 namnbyten rapporterades, var Laine en av de mest populära släktnamn som antogs; omkring 200 svenska efternamn förfinskades till Laine; i Helsingfors antog 17 familjer det namnet.

Personer med efternamnet 
 Denny Laine (född 1944), brittisk musiker (Moody Blues, Wings)
 Doris Laine (1931–2018), finländsk ballettdansare och koreograf
 Edvin Laine (1905–1989), finländsk skådespelare, regissör, författare, producent
 Eine Laine (1892–1970), finländsk sångtextförfattare, regissör och skådespelare
 Erkki Laine (1957–2009), finländsk ishockeyspelare
 Frankie Laine (1913–2007), amerikansk sångare
 Jarkko Laine (1947–2006), finländsk poet och översättare
 Jermu Laine (född 1931), finländsk politiker och ämbetsman
 Kauno Laine (1919–2000), finsk filmfotograf och skådespelare
 Laina Laine (1890–1962), finländsk skådespelare
 Lauri Laine (född 1946), finländsk målare
 Papa Jack Laine (1873–1966), amerikansk musiker och orkesterledare
 Patrik Laine (född 1998), finländsk ishockeyspelare
 Teemu Laine (född 1982), finländsk ishockeyspelare
 Timo Laine (född 1966), finländsk rockmusiker
 Veikko Laine (1911–2001), finländsk läkare, reumatolog med professors namn

Källor 
 Pirjo Mikkonen & Sirkka Paikkala, Sukunimet. Otava: Helsingfors 1992

Finska efternamn
Arlbergtunneln

Arlbergtunneln är en 10 648 meter lång järnvägstunnel i västra Österrike, tillhörande Arlbergbanan, vilken sträcker sig mellan delstaterna Tyrolen och Vorarlberg. Tunneln sträcker sig genom Arlbergmassivet i nordöstra delen av Rätiska alperna. Den öppnades 21 december 1884 som enkelspårstunnel, men fick dubbelspår redan 15 juli 1885.

Bildgalleri

Tunnlar i Österrike
Tioarmade bläckfiskar

Tioarmade bläckfiskar (Decapodiformes, även Decembrachiata eller Decabrachia) är idag den artrikaste gruppen i klassen bläckfiskar.

Som namnet antyder har dessa djur tio armar. Det fjärde armparet räknat från huvudet är ombildat till tentakler.

Tioarmade bläckfiskar utgör systergruppen till åttaarmade bläckfiskar. Gruppens inre systematik är inte helt utredd. Några zoologer räknar fyra ordningar till gruppen och andra forskare bara två.

 Spirulida
 Sepiida
 Sepiolida
 Teuthida

Noter

Referenser 
Patrizia Jereb & Clyde F. E. Roper: Cephalopods of the World - An Annotated and Illustrated Catalogue of Cephalopod Species Known to Date. Volume 1 Chambered Nautiluses and Sepioids (Nautilidae, Sepiidae, Sepiolidae, Sepiadariidae, Idiosepiidae and Spirulidae). FAO Species Catalogue for Fishery Purposes, No. 4, 1: 1-262, Rom 2005, 
 Xiaodong Zheng,  Jianmin Yang,  Xiangzhi Lin,  Rucai Wang: Phylogenetic relationships among the Decabrachia cephalopods inferred from mitochondrial DNA sequences. Journal of Shellfisheries Research, 23: New Orleans 2004 ISSN 0077-5711

Bläckfiskar
Vårdkasen

Vårdkasen var en svensk politisk veckotidning som utgavs 1914 i Uppsala av en krets studenter i syfte att verka för förstärkning av Sveriges försvar.

Bland utgivarna märks Gunnar Rudberg, Arne Forssell, Erland Hjärne och Karl Ivan Westman.

1914 i Sverige
Nedlagda svenska tidskrifter
Tidskrifter startade 1914
Tidskrifter nedlagda 1914
Mäkelä

Mäkelä var 1992 Finlands sjunde vanligaste efternamn och det vanligaste med ändelsen la ~ lä. 2008 återfinns namnet på femte plats (19.659). Namnet är bildat av ordet för backe, mäki och ändelsen syftar på plats.

Efternamnet återfinns främst väster om en linje Villmanstrand–Jyväskylä–Rovaniemi. Det var vanligt redan på 1700-talet och vid 1800-talets början, framför allt i Satakunda och Tavastland. Namnet fanns även i Österbotten samt södra Lapplands län. 

Äldsta belägg är från 1489, då en Knut Mekelä i Reso nämns.

Personer med efternamnet Mäkelä 
 Anneli Mäkelä
 Aukusti Bernhard Mäkelä
 Hannu Mäkelä
 Jani Mäkelä
 Matti Mäkelä
 Juho Mäkelä (1885–1943), finländsk målare
 Jukka Mäkelä
 Marika Mäkelä (född 1947), målare
 Mauno Mäkelä
 Mikko Mäkelä, flera personer
 Mikko Mäkelä (bibliotekarie) (1910–1985), finländsk bibliotekarie
 Mikko Mäkelä (ishockeyspelare) (född 1965), finländsk ishockeyspelare
 Olli Mäkelä
 Outi Mäkelä
 Pirjo Mäkelä
 Santeri Mäkelä
 Solmu Mäkelä (1922–2018), finländsk scenmagiker
 Tapio Mäkelä (1926–2016), finländsk längdskidåkare
 Timo Mäkelä
 Toini Mäkelä
 Tommi Mäkelä
 Wille Mäkelä

Källor 
 Mikkonen Pirjo & Paikkala, Sirkka: Sukunimet. Otava: Helsinki 1992.

Noter

Finska efternamn
Frankeniasläktet

Frankeniasläktet (Frankenia) är ett släkte i familjen frankeniaväxter med cirka 90 arter. Släktet är monotypiskt, det vill säga det enda i familjen och förekommer i varma och torra områden på alla kontinenter utan Antarktis. Några få arter odlas som trädgårdsväxter i Sverige.

Dottertaxa till Frankenior, i alfabetisk ordning 

 Frankenia adpressa
 Frankenia ambita
 Frankenia auriculata
 Frankenia beatsonia
 Frankenia boissieri
 Frankenia brachyphylla
 Frankenia bracteata
 Frankenia bucharica
 Frankenia campestris
 Frankenia canescens
 Frankenia capitata
 Frankenia chevalieri
 Frankenia chilensis
 Frankenia chubutensis
 Frankenia cinerea
 Frankenia composita
 Frankenia conferta
 Frankenia confusa
 Frankenia connata
 Frankenia cordata
 Frankenia corymbosa
 Frankenia crassicostata
 Frankenia crispa
 Frankenia cupularis
 Frankenia cymbifolia
 Frankenia decurrens
 Frankenia densa
 Frankenia desertorum
 Frankenia drummondii
 Frankenia eremophila
 Frankenia ericifolia
 Frankenia farinosa
 Frankenia fecunda
 Frankenia fischeri
 Frankenia flabellata
 Frankenia florida
 Frankenia foliosa
 Frankenia fruticulosa
 Frankenia georgei
 Frankenia glomerata
 Frankenia gracilis
 Frankenia gypsophila
 Frankenia hamata
 Frankenia hirsuta
 Frankenia hispidula
 Frankenia interioris
 Frankenia irregularis
 Frankenia jamesii
 Frankenia johnstonii
 Frankenia julii
 Frankenia juniperoides
 Frankenia laevis
 Frankenia latifolia
 Frankenia latior
 Frankenia laxiflora
 Frankenia leonardiorum
 Frankenia magnifica
 Frankenia margaritae
 Frankenia microphylla
 Frankenia mironovii
 Frankenia mollis
 Frankenia muscosa
 Frankenia neglecta
 Frankenia orthotricha
 Frankenia pallida
 Frankenia palmeri
 Frankenia parvula
 Frankenia patagonica
 Frankenia pauciflora
 Frankenia peruviana
 Frankenia planifolia
 Frankenia plicata
 Frankenia pomonensis
 Frankenia portulacifolia
 Frankenia pseudoflabellata
 Frankenia pulverulenta
 Frankenia punctata
 Frankenia repens
 Frankenia salina
 Frankenia scabra
 Frankenia serpyllifolia
 Frankenia sessilis
 Frankenia setosa
 Frankenia stuartii
 Frankenia suardii
 Frankenia subteres
 Frankenia tetrapetala
 Frankenia thymifolia
 Frankenia transkaratavica
 Frankenia triandra
 Frankenia tuvinica
 Frankenia uncinata
 Frankenia velutina
 Frankenia vidalii
 Frankenia vvedenskyi

Källor

Externa länkar
Svensk Kulturväxtdatabas
Angiosperm Phylogeny Website

Frankeniaväxter
Kai Donner

Karl Reinhold (Kai) Donner, född 1 april 1888 i Helsingfors, död 12 februari 1935 i Helsingfors, var en finländsk filolog, etnograf och politiker.

Kai Donner var son till Otto Donner samt far till Kai Otto, Joakim och Jörn Donner.

Biografi

Kai Donner blev filosofie doktor 1923 och var från 1924 docent i uralisk språkvetenskap vid Helsingfors universitet. Han företog forskningsresor till samojederna 1911–1913 och 1914 och bearbetade det erhållna materialet såväl språkvetenskapligt som etnografiskt. 

Han var en av jägarrörelsens ledande män och blev 1915 medlem av Aktiva kommittén, tvingades 1916 i landsflykt i Sverige och Tyskland och tillhörde 1916–1918 Finlands självständighetsrörelses utlandsdelegation i Stockholm. Efter finska inbördeskriget kvarstod han en tid i militärtjänst. Från 1920 till 1922 var han redaktör för den aktivistiska tidskriften Suunta. Vid planeringen av olika interventionistiska projekt i Ryssland var han en central aktör, och blev sedermera också en förgrundsgestalt inom Lapporörelsen. Han utövade där starkt inflytande över Vihtori Kosola.

Han är begravd på Sandudds begravningsplats i Helsingfors.

Bibliografi 
 Bland samojeder i Sibirien  Söderström & Co  (1914)
 Sibiriska noveller  Söderström & Co  (1919)
Uber die Jennissei-Ostjaken und ihre sprache, Helsingfors (1930)
Russische Lehnwörter in Jenissei-Ostjakischen (1931)

Sibirien, folk och forntid (1933)
Fältmarskalken friherre Mannerheim (1934)
Jörn Donner I min fars fotspår  (2006), där många sidor långa utdrag av ditintills opublicerade brev och dagboksanteckningar från den sibiriska tundran finns redovisade

Källor 

 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Litteratur
 Donner, Jörn: I min fars fotspår: Resor i Sibirien förr och nu. Helsingfors: Söderström, 2006.

Externa länkar 
 
 Louheranta, Olavi: Siperia sanoiksi – uralilaisuutta teoiksi. (Avhandling om Kai Donner som politisk agitator och antropolog.) 

Alumner från Universitetet i Cambridge
Födda 1888
Finländska lingvister
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Finländska etnografer
Finländska politiker
Finländska chefredaktörer
Finlandssvenska upptäcktsresande
Finlandssvenska samhällsvetare
Finlandssvenska politiker
Avlidna 1935
Män
Forskare från Helsingfors
Gravsatta på Sandudds begravningsplats
Politiker från Helsingfors
Finländska upptäcktsresande
Kannrankesläktet

Kannrankesläktet (Nepenthes) är ett släkte i familjen kannrankeväxter med cirka 140 arter. Släktet är monotypiskt, det vill säga det enda i familjen. Kannrankesläktet förekommer i vilt tillstånd i ett område från Madagaskar till sydöstra Asien och Nya Kaledonien. Några få arter odlas som rumsväxter i Sverige.

Växterna i släktet är s.k. köttätande växter, och bildar "kannor" som hänger ner från själva växten. Vid kannornas kant produceras en stor mängd stark nektar. Insekter lockas till kannorna av nektarn men när de väl landat blir de berusade och trillar ned i kannorna. Väl i kannan bryts insekten ned av enzymet pepsin. Processen frigör näringsämnen som sedan kan tas upp av växten, som i sin tur inte behöver konkurrera med andra växter om näringen i marken.

Galleri

Externa länkar 
Svensk Kulturväxtdatabas
Angiosperm Phylogeny Website

Caryophyllales
Köttätande växter
Ka Växtindex
Bennys video

Bennys video en film av den österrikiske regissören Michael Haneke. Det är den andra filmen i den trilogi som Michael Haneke kallar för Glaciation trilogy. De två andra är Den sjunde kontinenten och 71 fragment.

Om filmen
Bennys video hade premiär i Sverige den 16 april 1993, knappt 1 år efter premiären i Cannes. Haneke tar genom den här filmen upp åskådaren och ifrågasätter videovåldskonsumtionen i dagens samhälle. Alla tre filmerna i hans trilogi präglas av konsekvenserna av det moderna samhället där alienation, utanförskap och distansering från verkligheten blir påtagligare i takt med att vi och samhället moderniseras.

Priser
1992 vann Michael Haneke pris för Bennys video vid Vienna International Film Festival. 1993 var Bennys video nominerad till priset för årets bästa europeiska film vid European Film Awards, men vann istället kritikernas pris, Felix of the Critics (FIPRESCI-Award) samma år.

Källor

Filmer 1992
Filmer i regi av Michael Haneke
Österrikiska dramafilmer
Robert Ehrström

Robert Otto Fredrik Ehrström, född 29 mars 1874 i Helsingfors, död 30 maj 1956 i Helsingfors, var en finländsk läkare. Son till Karl Gustaf Ehrström.

Ehrström blev kirurgie doktor 1900, ägnade sig till en början åt medicinsk kemi och var docent i detta ämne från 1902 till 1910, varefter docenturen överflyttades till inre medicin. Han var mellan 1920 och 1930 e.o. och mellan 1930 och 1941 ordinarie professor i invärtes medicin vid Helsingfors universitet. Han intresserade sig främst för leversjukdomar, blodtryckssjukdom och tarmparasiter. Robert Ehrström hade stort anseende i de nordiska länderna.

Noter

Externa länkar 
 Zachris Topelius d.ä.:s sista sjukdom, av Robert Ehrström
 Robert Ehrström

Födda 1874
Finländska professorer i medicin
Finländska internmedicinare
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Avlidna 1956
Män
Läkare från Helsingfors
Samuel Åkerhielm den äldre

Samuel (Månsson) Åkerhielm den äldre (ursprungligen Agriconius), född 29 augusti 1639 i Åkers socken, Södermanlands län, död 25 maj 1702 i Stockholm, var en svensk diplomat och ämbetsman.

Biografi 
Samuel Åkerhielm var son till kyrkoherden Magnus Jonæ Agriconius och och Sofia Kempe. Efter skolgång i Strängnäs och Nyköping blev han student vid Uppsala universitet 1655. Han vistades 1661–1670 utomlands på resor, varunder han företog flera besök i England, och skaffade sig sannolikt redan då kontakter där, vilka kom att få betydelse under hans kommande politiska verksamhet. Han studerade även vid universiteten i Oxford och Leiden, och hade anställning som guvernör åt flera adliga ynglingar, bland andra Carl Bonde. Efter återkomsten till Sverige  Åkerhielm kanslist i Kunglig Majestäts kansli och auskultant i Svea hovrätt 1671. Efter en tids tjänstgöring som handsekreterare Magnus Gabriel De la Gardie deltog han som sekreterare i de beskickningar som 1672 sändes för att erbjuda Sveriges medling i Fransk-nederländska kriget. Åkerhielm blev legationssekreterare i Paris 1674, förflyttades därifrån till Republiken Förenade Nederländerna och utsågs efter hemkomsten till sekreterare i Kansliet 1676. Åkerhielm tillhörde svenska delegationen vid fredskongressen i Nijmegen 1676–1679, men efter en tids tjänstgöring som resident i Danmark kom han att få sin verksamhet förlagd till Stockholm. 1679 blev han adlad under namnet Åkerhielm. Redan i början av 1680-talet började Åkerhielm på ett förtjänstfullt sätt organisera det svenska postväsendet och utsågs 1697 till överpostdirektör och chef över postverket. Han utnämndes 1700 till statssekreterare.

Referenser
 Svenska män och kvinnor, 8. Stockholm 1955
 Svensk uppslagsbok 30, Malmö 1937

Noter 

Svenska ämbetsmän under 1600-talet
Personer under stormaktstiden
Svenskt adlade
Födda 1639
Avlidna 1702
Män
Personer från Åkers socken, Södermanland
Samuel 01
Överpostdirektörer
Renger van der Zande

Renger van der Zande, född den 16 februari 1986 i Dodewaard, Nederländerna är en nederländsk racerförare.

Racingkarriär 
van der Zande vann det nederländska mästerskapet i Formel Renault 2005. Segern där gjorde att han fick chansen i Tysklands F3-serie 2006, då han blev fyra. Han bytte till F3 Euroseries till säsongen 2007, då han nådde en elfteplats, vilket han följde upp med sin första seger och en slutgiltig fjärdeplats 2008. Han har även tävlat för Nederländerna i A1GP.

Källor
 Driver Database. 

Nederländska racerförare
Porsche Supercup-förare
GP3 Series-förare
IMSA Sportscar Championship-förare
Födda 1986
Levande personer
Män
Formula Renault 2.0 Netherlands 2005

Formula Renault 2.0 Netherlands 2005 var ett race som var den sista säsongen av Formula Renault 2.0 Netherlands. Mästare blev Renger van der Zande, vilket var nederländarens stora genombrott. Serien besökte även Sverige och Mantorp Park. Merparten av tävlingarna gick på Zandvoort, på olika varianter av banlängd.

Kalender

Slutställning

Formula Renault 2.0 Netherlands-säsonger
Motorsportevenemang 2005
Junior Strous

Junior Strous, född den 28 april 1986 i Wassenaar, Nederländerna, är en nederländsk racerförare.

Racingkarriär
Strous vann det nederländska mästerskapet i Formel Renault 2004, och blev tvåa två gånger. Han nådde först inga större framgångar internationellt, utan det var först efter att ha vunnit en detävling i Atlantic Championship 2008 som han nådde sin första internationella merit. Han slutade den säsongen på en femteplats.

Källor

Födda 1986
Nederländska racerförare
Män
Levande personer
Yelmer Buurman

Yelmer Buurman, född den 19 februari 1987 i Ubbergen, är en nederländsk racerförare.

Racingkarriär
Buurman blev trea i Nederländska Formel Renault 2004, och blev sedan femma i Brittiska Formel Renault 2005. Han bytte sedan till Brittiska F3-mästerskapet, där han blev fyra efter två delsegrar 2006. Han satsade sedan på F3 Euroseries, där han blev sexa 2007. 

Buurman tog därefter han steget upp till GP2, där han blev nia i GP2 Asia 2008 och tog en andraplats i huvudserien. Han blev överraskande sparkad av Arden och ersatt av Luca Filippi, vilket dock inte förbättrade stallets resultat. 

Buurman tävlade därefter med framgång i Superleague Formula 2008, innan han återvände till samma serie 2009 för RSC Anderlecht. Han slutade bland de fem första, men klaarde inte av at på allvar utmana Adrián Vallés och Liverpool FC om titeln.

Källor

Födda 1987
Nederländska racerförare
GP2-förare
F3 Euroseries-förare
Brittiska F3-mästerskapsförare
Män
Levande personer
EMG Inc

EMG Inc är en amerikansk tillverkare av gitarrpickuper. 

EMG-pickuper finns i olika utföranden till både elgitarrer och elbasar. Den finns som både som humbuckervariant och single coilvariant. De mest kända är EMG 81, EMG 85 och EMG 60 då dessa används av en rad kända musiker.
Dessa modeller är aktiva, vilket innebär att de arbetar under strömförsörjning. EMG/pickuper används ofta i hårdrock/metalsammanhang.

Select by EMG är en billigare variant av EMG-pickuper, alltså en budgetvariant med ett liknande ljud men lite lägre output.

Kända artister som använder EMG-pickuper:

David Gilmour (Pink Floyd)
James Hetfield, Kirk Hammett och Robert Trujillo (Metallica)
Kerry King (Slayer)
Mark Knopfler (Dire Straits)
Chad Kroeger (Nickelback)
Alexi Laiho (Children of Bodom)
Janne Schaffer
Zakk Wylde  (Black Label Society)
Jake Pitts  (Black Veil Brides)
Jinxx   (Black Veil Brides)

Amerikanska tillverkningsföretag
Gitarrpickuper
Tevfik Baser

Tevfik Baser är en tysk-turkisk filmregissör född i Cankiri, Turkiet år 1951.
Hans mest berömda film är 40 m² Deutschland (1986) som tar upp problematiken med att komma till ett nytt land och de kulturkrockar som uppstår när en turkisk man försöker hålla sin fru borta från det nya samhället. Han vann pris för filmen vid Locarnos Internationella filmfestival.

Han har även regisserat två andra långfilmer, Abschied vom falschen Paradies (1989) och Lebewohl, Fremde (1991).

Externa länkar
Tevfik Baser på IMDb

Turkiska filmregissörer
¨
Födda 1951
Levande personer
Män
Tyska filmregissörer
Tamariskväxter

Tamariskväxter (Tamaricaceae) är en familj i ordningen Caryophyllales med fem släkten och 90 arter. De är hör hemma i torra områden i Eurasien och Afrika. De flesta arterna förekommer från Medelhavsområdet till Centralasien. Med sina 55 arter är tamarisksläktet (Tamarix) det största i familjen.
Klådris (Myricaria germanica), i klådrissläktet (Myricaria), är den enda arten som förekommer naturligt i Sverige, men ytterligare några arter odlas som trädgårdsväxter.

Externa länkar 
 Svensk Kulturväxtdatabas
 Angiosperm Phylogeny Website

Trikolpater
Kransörtsväxter

Kransörtsväxter (Molluginaceae) är en familj i ordningen Caryophyllales med omkring nio släkten och cirka 90 arter. De är främst hemmahörande i världens varmtempererade områden i Afrika och Sydamerika, men det finns även några i andra områden. 

Släktet Telephium som ibland odlas som trädgårdsväxt av svenska smalare, förs numera till nejlikväxterna.

Referenser

Externa länkar 
 Angiosperm Phylogeny Website

Trikolpater
GaInSn

GaInSn betecknar en metallegering mellan gallium, indium och tenn. Vid sin eutektiska sammansättning har legeringen den tämligen unika egenskapen att vara flytande vid rumstemperatur och ned till ca 10 °C. Används huvudsakligen för forskningsändamål, till exempel inom magnetohydrodynamik, modellering av gjutprocesser.

Legeringar
Anna Eliasson

Anna Brita Eliasson, gift Hägglund, född 5 augusti 1944 i Stockholm (Enskede), är en svensk politiker (centerpartiet).

Anna Eliasson är dotter till statsrådet och landshövdingen Lars Eliasson. Hon var riksdagsledamot för Stockholms kommuns valkrets 1971–1982, en kort tid efter valet 1982 också statsrådsersättare.

Referenser 
 Enkammarriksdagen 1971-1993/94 (Sveriges riksdag 1996), band 1, s. 67

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdag för Centerpartiet
Politiker från Stockholm
Födda 1944
Kvinnor
Levande personer