kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
UK Championship 2001

UK Championship 2001 var en rankingturnering i snooker som spelades mellan 3 och 16 december 2001 i Barbican Centre i York, England. Ronnie O'Sullivan vann turneringen efter att ha slagit Ken Doherty i finalen med hela 10-1.

Resultat

Final

Huvudturnering
I Huvudturneringen deltog 48 spelare. Nedan redovisas resultaten från och med andra omgången, då de högst seedade spelarna gick in i turneringen.

Källor

Referenser

Externa länkar
WWW Snooker
Snooker Scene

2001 i Storbritannien
Snookersäsongen 2001/2002
2001
Tsentraluri stadioni Tbilisi

Tsentraluri stadioni Tbilisi (georgiska: ცენტრალური სტადიონი თბილისი; på svenska Centralstadion Tbilisi) var en fotbollsstadion i Tbilisi, huvudstaden i Georgien. Stadion hette egentligen Lavrenti Beria-Dinamostadion (georgiska: ლავრენტი ბერიას სახელობის დინამოს სტადიონი, Lavrenti Berias sachelobis dinamos stadioni). Stadion var den största i Georgien (då Georgiska SSR) och står på samma plats som dagens Boris Paitjadze-stadion står. Tsentraluri var hemmastadion för fotbollsklubben Dinamo Tbilisi. Arenan byggdes mellan år 1932 och 1935 lett av arkitekten Artjil Kurdiani. 

Den ursprungliga stadion hade plats för 23 000 åskådare, men den byggdes ut år 1956 och fick då en ny kapacitet på 35 000 platser.

Under 1960- och 1970-talen började arkitekterna Artjil Kurdiani, Gia Kurdiani och Sjalva Gasasjvili planera en ny stadion. Projektet realiserades av Gia Kurdiani. Den 29 september 1976 invigdes den nya, Boris Paitjadze-stadion med en UEFA-cupsmatch för Dinamo Tbilisi mot Cardiff City FC.

Referenser

Noter 

Fotbollsanläggningar i Georgien
Byggnader och anläggningar i Tbilisi
Sport i Tbilisi
Sportanläggningar invigda 1935
Deportivo Anzoátegui

Deportivo Anzoátegui är en proffsfotbollsklubb från Venezuela och staden Puerto La Cruz.

Historia
Deportivo Anzoátegui grundades 9 november 2002 av Juan Periera och fick plats i Venezuelas tredjedivision. Under sin första säsong blev klubben uppflyttad utan att förlora en match. I Segunda División spelade klubben i fyra säsonger innan man blev uppflyttade 2006/2007 då Primera División utökades från 10 till 18 lag.

2008 tog laget sin första titel då man vann Copa Venezuela efter att ha besegrat Estudiantes de Mérida i finalen med totalt 3-1.

Externa länkar
Deportivo Anzoáteguis officiella hemsida

Fotbollsklubbar i Venezuela
Sportklubbar bildade 2002
Club Nacional

Club Nacional är en proffsfotbollsklubb i Paraguays huvudstad Asunción. Klubben grundades den 5 juni 1904.

Historia
Club Nacional grundades av en grupp studenter från Colegio Nacional de la Capital, en av de äldsta skolorna i Asunción. Klubbens vita färger kom genom att skoluniformen var vit. Färgerna i emblemet togs från Paraguays flagga.

Club Nacional har fått smeknamnet La academia (akademin), för sin förmåga att plocka fram unga talanger. Arsenio Erico, som anses som en av de bästa spelarna någonsin i Paraguay, startade sin karriär i klubben.

Meriter
Primera División (9): 1909, 1911, 1924, 1926, 1942, 1946, 2009 Clausura, 2011 Apertura, 2013 Apertura
División Intermedia (3): 1979, 1989, 2003

Referenser

Fotbollsklubbar i Paraguay
UK Championship 2002

UK Championship 2002 (PowerHouse UK Championship) var en rankingturnering i snooker som spelades mellan 1 och 15 december 2002 i Barbican Centre i York, England. Mark Williams vann turneringen efter att ha slagit Ken Doherty i finalen med 10-9. Det var Dohertys andra raka finalförlust, men ett fall framåt jämfört med förra årets utklassning.

Resultat

Final

Huvudturnering
I huvudturneringen deltog 48 spelare. Nedan redovisas resultaten från och med andra omgången, då de högst seedade spelarna gick in i turneringen.

Källor

Referenser

Externa länkar
WWW Snooker
Snooker Scene

2002 i Storbritannien
Snookersäsongen 2002/2003
2002
Lodovico Piccinni

Lodovico Piccinni, född 1766, död 1827, var en italiensk sångare och tonsättare verksam i Sverige. 

Han var son till tonsättaren Niccolò Piccinni. Han var första sångmästare vid Operan i Stockholm 1796-1802. 

Bland hans kompositioner fanns L'Amante statue (1793).

Musikverk

Opera och skådespel
Utökad musik till Det farliga förtroendet. Uppförd maj 1798.
Le tuteur med libretto av Florent Carton Dancourt.
Le somnambule, komisk opera i två akter. Uppfördes 4 gånger mellan 1801 och 1802.
Ouvertyr i D-dur till parodin Ifigenia på Tauris.

Orkester
Prolog till Gustav IV Adolf tillträde till regeringen, den 1 november 1796.

Källor 
 Fredrik August Dahlgren: Förteckning öfver Svenska Skådespel uppförda på Stockholms Theatrar 1737-1863. Stockholm (1866)

Noter 

Män
Teater i Sverige under 1700-talet
Födda 1766
Avlidna 1827
Italienska operasångare under 1700-talet
Svenska klassiska kompositörer under 1700-talet
Svenska klassiska kompositörer under 1800-talet
Svenska operatonsättare
Teater i Sverige under 1800-talet
Camille Pelletan

Charles Camille Pelletan, född den 28 juni 1846 i Paris, död där den 4 juni 1915, var en fransk politiker och journalist. Han var son till Eugène Pelletan.

Pelletan var ursprungligen arkivman och paleograf. Han började tidigt medarbeta i pressen och blev 1880 Georges Clemenceaus främste medarbetare i Justice. Han blev deputerad 1881 och var 1902–1905 marinminister i Émile Combess regering. Pelletan blev senator 1912. Han var högt kultiverad men bisarr i sitt vårdslösa personliga uppträdande, en typisk representant för 1900 års skeptiska och raljanta radikalism. Pelletan utgav bland annat Le comité central de la commune (1879), Georges Clemenceau (1883), samt De 1815 à nos jours (1891).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1937.

Externa länkar 
 

Franska journalister
Frankrikes sjökrigsministrar
Franska senatorer
Franska politiker under 1800-talet
Politiker från Paris
Födda 1846
Avlidna 1915
Män
Svensk uppslagsbok
Copa Conmebol

Copa Conmebol var en sydamerikansk klubblagsturnering i fotboll, anordnad av CONMEBOL. Turneringen, som började 1992, anses vara en av föregångarna till den nuvarande turneringen Copa Sudamericana. Turneringen spelades fram till 1999. Brasilien var det framgångsrikaste landet med hela 5 titlar utspritt på fyra lag. I övrigt kom mästarna från Argentina (tre titlar på tre lag). Andra framgångsrika länder var Uruguay med två andraplatser av ett lag, dessutom kom lag från Paraguay och Colombia tvåa.
Poststadion

Poststadion är en fotbollsstadion i Moabit i centrala Berlin.

Stadion byggdes för den tyska postens lag Post SV Berlin på uppdrag Reichspostverwaltung på en tidigare exercisplats i närheten av dagens centralstation. Stadion byggdes 1926-1929 och var under 1920- och 1930-talen en betydande stadion i Tyskland. Bland annat spelades här mästerskapsfinalen 1934 mellan FC Schalke 04 och 1. FC Nürnberg och finalen 1936 mellan 1. FC Nürnberg och Fortuna Düsseldorf. Berlinlag som Union Oberschöneweide, Hertha BSC, Berliner SV 92, Blau-Weiß 90 och BSC Kickers 1900 spelade på Poststadion när de deltog i det tyska mästerskapsslutspelet. Även det tyska landslaget spelade landskamper på Poststadion, bland annat 3-3-matchen mot England 1930. 

Poststadion tappade sin position när Berlins Olympiastadion stod klar som tog över som plats för stora fotbollsmatcher. Under OS 1936 spelades flera matcher på Poststadion.

Sportanläggningar i Berlin
Mommsenstadion

Mommsenstadion är en fotbollsstadion i Berlin som är hemmaplan för Tennis Borussia Berlin och SCC Berlin i fotboll, och Berlin Rebels i amerikansk fotboll. Den har fått sitt namn efter nobelpristagaren Theodor Mommsen. Den invigdes 17 augusti 1930. Några av matcherna under den olympiska fotbollsturneringen 1936 spelades på Mommsenstadion.

Mommsenstadion ritades av Fred Forbat.

Källor

Sportanläggningar i Berlin
Fotbollsanläggningar i Tyskland
Westend, Berlin
Sportanläggningar invigda 1930
Karen Blixen-medaljen

Karen Blixen-medaljen är en medalj som delas ut av Danska akademien till utländska författare. 

Medaljen är den högsta utmärkelsen som ges till utländska författare i Danmark och instiftades 1984, för att utdelas första gången 1985 i samband med hundraårsfirandet av Karen Blixens födelse. Den har hittills delats ut sex gånger.

Prismottagare 
 Astrid Lindgren 1985
 William Heinesen 1985
 Vaclav Havel 1997
 Einar Már Guðmundsson och Thór Vilhjálmsson 1999
 Lars Roar Langslet 2006
 Vigdís Finnbogadóttir 2012

Källor 

Danska litteraturpriser
Det Danske Akademi
Karen Blixen
Priser och utmärkelser instiftade 1984
1984 i Danmark
Andra stora väckelsen

Andra stora väckelsen () var en stor nordamerikansk väckelsevåg i början av 1800-talet.

Ledande predikanter 
 Richard Allen
 Lyman Beecher
 Alexander Campbell
 Thomas Campbell 
 Peter Cartwright
 Lorenzo Dow
 Timothy Dwight IV
 Charles Finney
 William Miller
 Asahel Nettleton
 Barton Stone
 James Brainerd Taylor 
 Nathaniel William Taylor
 Ellen G. White
 Joseph Smith

Källor 
Ohio History Central

Kristna väckelserörelser
Marianne d'Armancourt

Marianne d'Armancourt, död 26 juni 1763, var en fransk skådespelare. Hon var aktiv inom den franska teatern i Sverige, Sällskapet Du Londel. 

Marianne d'Armancourt beskrivs som en framstående scenkonstnär och agerade främst inom subrettroller. Som person beskrivs hon som dygdig, charmerande och behagfull. Vid hennes död lät anonyma beundrare uppföra en gravvård över henne på St Jacobs katolska kyrkogård.

Referenser 
 Agne Beijer: Drottningholms slottsteater på Lovisa Ulrikas och Gustav III:s tid (1981)
 https://litteraturbanken.se/txt/lb999200001/lb999200001.pdf
 

Svenska skådespelare under 1700-talet
Kvinnor
Födelseår saknas
Avlidna 1763
Personer under frihetstiden
Franska skådespelare under 1700-talet
Svenska scenskådespelare
Franska scenskådespelare
Goodbye (Bobo Stenson-album)

Goodbye är ett musikalbum från 2005 med Bobo Stenson, Anders Jormin och Paul Motian. Albumet tilldelades OrkesterJournalens "Gyllene Skivan" för år 2005.

Låtlista
Send in the Clowns (Stephen Sondheim) – 4:17
Rowan (Anders Jormin) – 6:05
Alfonsina (Ariel Ramírez) – 5:11
There Comes a Time (Tony Williams) – 6:43
Song About Earth (Vladimir Vysotskij) – 7:15
Seli (Anders Jormin) – 8:49
Goodbye (Gordon Jenkins) – 6:40
Music for a While (Henry Purcell) – 5:20
Allegretto Rubato (Anders Jormin) – 5:27
Jack of Clubs (Paul Motian) – 2:57
Sudan (Paul Motian) – 2:37
Queer Street (Bobo Stenson) – 2:10
Triple Play (Anders Jormin) – 2:02
Race Face (Ornette Coleman) – 4:40

Medverkande
Bobo Stenson – piano
Anders Jormin – bas
Paul Motian – trummor

Källor

Fotnoter

Musikalbum 2005
Album av Bobo Stenson
William Strutt

William Strutt, född 1756, död 1830, var en brittisk företagare inom textilindustrin, den äldste sonen till Jedediah Strutt som grundade familjens företag i Belper nära Derby. 

Jedediahs tre söner delade ansvaret för verksamheten mellan sig. George, som bodde i Belper, var chef för bruket, medan William och Joseph ansvarade för tekniska och kommersiella funktioner. William och hans bröder var kända för sina liberala åsikter, och sitt stöd för tolerans och humanitet. Strutts fabriker är historiskt värdefulla, och nu finns en del av Derwent Valley Mills på Unescos världsarvslista. Ett Visitor Center för världsarv finns i Strutts fabriker.

William Strutt fick inte mycket utbildning, men han blev expert på brandsäkra byggnader, värmesystem med hetluft och på utformningen av sjukhus. Familjens North Mill hade brunnit ner, och den nya fabriken (1804) var en av de tidigaste brandsäkra byggnaderna och en av de äldsta som fortfarande finns kvar. Den första "brandsäkra fabriken" var William Strutts Derby bomullsspinneri från 1792. Därefter delade William sina idéer om metoder för brandsäker byggnad med Charles Bage. Sedan byggde Charles Ditherington ett linspinneri med gjutjärnsstruktur år 1796. Familjen Strutt tillämpade dessa principer i sina fabriker i Derby och sedan i Belper. Risken för brand kunde vara stor, eftersom fibrer och damm kan vara självantändande. 

William Strutt brevväxlade också med forskare som sysslade med matematiska, teoretiska och praktiska problem. Charles Bage var Williams barndomsvän, och Samuel Taylor Coleridge och Robert Southey besökte honom i Derby. William blev vän med Erasmus Darwin, och genom honom lärde han sig känna medlemmar i Lunar Society, som Matthew Boulton, James Watt, William Small, Joseph Priestley och Josiah Wedgewood.

Källor 

Brittiska uppfinnare
Män
Födda 1756
Avlidna 1830
Ledamöter av Royal Society
Søren Ludvig Tuxen (1850–1919)

Søren Ludvig Tuxen, född den 29 maj 1850, död den 9 maj 1919, var en dansk skolman, son till Georg Emil Tuxen.

Tuxen, som blev filosofie doktor 1896, var 1880–1886 föreståndare för Nathalie Zahles kvinnliga studentkurs och 1886–1894 för en lärarinnekurs, blev 1890 (tillsammans med J.L. Heiberg) föreståndare för Borgerdydskolen i Köpenhamn och var 1896-1906 ensam chef för anstalten samt var sedan 1906 styresman för statens högre allmänna läroverk ("undervisningsinspektör"). Tuxen  hade väsentlig del i undervisningsplanen av 1903. Han författade Kejser Tiberius (1896), Karaktertegning i den græske Tragedie (1900) och Den moderne Homerkritik (1901).

Källor 
 

Danska skolledare
Danska klassiska filologer
Filologer under 1800-talet
Filologer under 1900-talet
Danska forskare under 1800-talet
Danska forskare under 1900-talet
Födda 1850
Avlidna 1919
Män
Ugglan
Arthur Herzog Jr

Arthur Herzog Jr, född den 13 december 1900 i New York, död den 1 september 1983 i Detroit, Michigan, var en amerikansk låtskrivare som är mest känd för sitt samarbete med Billie Holiday. Han var medförfattare till ett antal av hennes populära jazzsånger, t. ex. God Bless the Child och Don't Explain.

Källor

Externa länkar 

Födda 1900
Avlidna 1983
Amerikanska låtskrivare
Amerikanska jazzkompositörer
Män
Karin Johansdotter

Karin Johansdotter, död efter 1605, var en svensk katolsk nunna och trädgårdsmästare. Hon var den sista nunnan som levde kvar i Sverige efter reformationens slutliga stängning av Vadstena kloster på order av hertig Karl år 1595.

Biografi 
Karin Johansdotter var nunna av birgittinorden i Vadstena kloster då detta kloster slutgiltigt stängdes på order av hertig Karl år 1595. Av de elva nunnor som då fanns kvar i klostret lämnade åtta Sverige tillsammans med den sista abbedissan, Katarina Olofsdotter, och reste till Marienbrunn, ett annat birgittinkloster i Danzig i Polen. 

Samtida dokument räknar upp de kvarvarande nunnorna år 1595, och vad som skedde med dem vid klostrets stängning: abbedissans medhjälpare Elin Eriksdotter, samt Ingrid Jansdotter, Ingrid Persdotter, Ingeborg Persdotter och Margaretha Mattsdotter följde med henne till Polen. 
Ingegerd Månsdotter och Karin Johansdotter stannade kvar i klostret med 14 tjänare under fogdens överhöghet, medan Kerstin Persdotter "blifver hos Lars Jönsson", Margreta Jacobsdotter "blifver hos Jon Larsson" och Anna Larsdotter "blifver hos Daniel Hansson". Av de tre sistnämnda, som uppenbarligen bosatte sig hos privatpersoner, blev en gift med en ung officer som var kammarsven till Karl IX och en annan anställdes som kammarjungfru hos Kristina av Holstein-Gottorp. 

Endast två nunnor fick kvarstanna i själva klostret. Karin Johansdotter fick tillåtelse att stanna kvar i klostret för att ta hand om dess trädgårdsanläggning, samt, uppenbarligen, nunnan Ingegerd Månsdotter, som uppges som "gammal". Hon hade som sådan arbetstiteln "nyckelpiga". Karin var trädgårdsmästare i tio år, och var under denna tid den enda kvarvarande nunnan i Sverige. 

I mars 1605 ställdes Karin inför tinget anklagad för att ha stulit kläder, mässing och tenn från det före detta klostret. Hon erkände att hon hade klättrat in i klostrets textilförråd via ett fönster nära taket och stulit av tygerna. Hon dömdes för stöld, men på allmän begäran, samt rättens hänsyn till att hon var mor till ett spädbarn, begränsades straffet till förlust av hennes anställning och förvisning från Östergötland.

Referenser
 Lennart Jörälv: Reliker och mirakel. Den heliga Birgitta och Vadstena (2003)
 Ohlander, Ann-Sofie & Strömberg, Ulla-Britt, Tusen svenska kvinnoår: svensk kvinnohistoria från vikingatid till nutid, 3. [omarb. och utök.] uppl., Norstedts akademiska förlag, Stockholm, 2008
 Historiskt bibliotek utgifvet af Carl Silfverstolpe
 Historiskt bibliotek utgifvet af Carl Silfverstolpe

Svenska romersk-katolska nunnor
Personer under äldre vasatiden
Kvinnor
Födda 1500-talet
Avlidna 1600-talet
Svenska trädgårdsmästare
Svenska birgittiner
Copa Conmebol 1992

Copa Conmebol 1992 var en fotbollsturnering mellan sydamerikanska cuplag, och 1992 års upplaga var den första av turneringen. Alla länder i CONMEBOL ställde upp med ett lag vardera, förutom Uruguay som fick två platser, Argentina som fick tre och Brasilien som fick fyra platser i turneringen.

Slutspelsträd

Källor

1992
Fotbollssäsongen 1992
1992 i Sydamerika
Olsenbandets stora kupp

Olsenbandets stora kupp (danska: Olsen-bandens store kup) är en dansk komedifilm från 1972 i regi av Erik Balling, efter manus av Balling och Henning Bahs. Det är den fjärde av fjorton Olsen-banden-filmer. Filmen har också skapats som en serie med teckningar av Otto Frello.

Handling 
Egon, Benny och Kjeld lyckas stjäla miljontals danska kronor för att sedan gömma dem i en väska på ett badhus. Deras fiender "Kungen" och "Knekten" stjäl pengarna från dem, men Egon lyckas till slut ta tillbaka bytet.

Om filmen

Visningar 
Premiären av filmen ägde rum i Danmark 6 oktober 1972 och i Sverige 16 april 1973.

Norsk version 
Handlingen i filmen var inspiration till den norska filmen Olsenbanden möter kungen och knekten från 1974.

Jönssonligan 
Bitar ur filmen kom sedan att filmas om i Jönssonligan får guldfeber från 1984.

Rollista 

 Ove Sprogøe - Egon Olsen
 Morten Grunwald - Benny Frandsen
 Poul Bundgaard - Kjeld Jensen
 Kirsten Walther - Yvonne Jensen
 Arthur Jensen - Kungen
 Poul Reichhardt - Knægten
 Jesper Langberg - Mortensen
 Bjørn Watt Boolsen - Polischefen
 Helle Virkner - Højesteretssagførerens hustru
 Asbjørn Andersen - Højesteretssagfører
 Jes Holtsø - Børge Jensen
 Annika Persson - Sonja
 Gotha Andersen - Badmästaren
 Gert Bastian - Bankchaufför
 Jørgen Beck - Hovmästare på hotell
 Edward Fleming - Lufthavnsbetjent
 Poul Glargaard - Pilot
 Poul Gregersen - Basist
 Børge Møller Grimstrup - Værkfører
 Tage Grønning - 2. violin
 Gunnar Hansen - Kommentator vid fotbollsmatch (röst)
 Ove Verner Hansen - Köpmannen
 Knud Hilding - Betjent
 Kay Killian - Pianist
 Anton Kontra - 1. violin
 Bertel Lauring - Tjener på hotel
 Ernst Meyer - Bankfunktionær
 Jens Okking - Köksmästare
 Søren Rode - Fremmedarbejder
 Claus Ryskjær - Expedit i klädaffär 
 Bjørn Spiro - Bankchaufför
 Karl Stegger - Tjener
 Søren Strømberg - TV-speaker
 Solveig Sundborg - Grannfrun
 Bent Thalmay - Bud från pälsfirma
 Poul Thomsen - Pilot
 Bent Vejlby - Lufthavnsbetjent
 Holger Vistisen - Receptionist på hotell
 Bent Warburg - TV-regissör
 Henrik Wiehe - Man i fly

Källor 

Danska filmer 1972
Danskspråkiga filmer
Danska komedifilmer
Danska kriminalfilmer
Olsen-banden
Filmer i regi av Erik Balling
Danska 1970-talsfilmer
Öreryd

Öreryd är kyrkbyn i Öreryds socken i Gislaveds kommun i Jönköpings län, belägen norr om Hestra.

I byn ligger Öreryds kyrka.

Öreryds interneringsläger
I Öreryd fanns under andra världskriget ett interneringsläger för utländska medborgare. Från maj 1940 förlades norska flyktingar dit, och sommaren 1945 tog lägret emot överlevande från koncentrationsläger i Tyskland.

Den norska legationen i Stockholm representerade Norges exilregering i London och hade inflytande över lägret. Den drev med den svenska regeringens tillstånd en flyktingsluss och förhörde de nyanlända och sållade bort tyskvänliga infiltratörer, vilka skickades till andra läger. De norska poilstruppernas Bataljon IV utbildades i Öreryd.

Se även
 Interneringsläger i Sverige under andra världskriget

Litteratur
 Sven Johansson: Kyrkbyn som togs i beslag dokumentär berättelse om lägren i Öreryd under andra världskriget, Hestra 2002, 
Bror Mårtensson: Flyktinglägret i Öreryd – 1940-1946 i Småländska kulturbilder 1985, sidorna 133–38

Orter i Gislaveds kommun
Norge under andra världskriget
Olsen-banden deruda'

Olsen-Banden deruda' är en dansk komedifilm från 1977 i regi av Erik Balling. Manuset skrevs av Balling och Henning Bahs. Det är den nionde i serien av Olsen-banden-filmerna.

Handling 
Egon Olsen har en ny plan på gång, men hans kumpaner Kjeld och Benny föredrar hellre att lyssna på Yvonnes kriminelle brorson Georg istället eftersom hans metoder är mer moderna och datainriktade. En konflikt uppstår mellan Egon och Georg.

Om filmen

Norsk version 
Olsenbanden och Data-Harry spränger världsbanken från 1978 är en norsk version av denna film.

Chaplin 
En scen i filmen är inspirerad av Charlie Chaplins film Moderna tider från 1936.

Rollista 

 Ove Sprogøe - Egon
 Morten Grunwald - Benny
 Poul Bundgaard - Kjeld
 Kirsten Walther - Yvonne
 Claus Ryskjær - Georg
 Paul Hagen - Hansen
 Ove Verner Hansen - biff
 Axel Strøbye - Detective Jensen
 Dick Kaysø - polis Holm
 Holger Juul Hansen - körskollärare Larsen
 Karl Stegger - vakt i Världsbanken
 Arthur Jensen - parkeringsvakt
 Bjørn Watt Boolsen - Holm Hansen
 Pouel Kern - avgående vakt
 Birger Jensen - junior vakt
 Ejner Federspiel - vakt i K.T.A.S.
 Jørgen Beck - Sentry Man
 Edward Fleming - Sentry Man
 Poul Thomsen - Supermarket
 Solveig Sundborg - bussresenärer
  Ernst Meyer - man som ger Hallandsen bilnycklar
 Holger Vistisen - mannen framför banken
 Holger Perfort - Keeper
 Sisse Reingaard - bilist i gul Renault
 Magnus Magnusson - förare i en bil med rörliga last på taket
 Kirsten Hansen-Møller - passagerare
 Ole Andreasen - TV hallåman

Källor 

Danska filmer 1977
Danska komedifilmer
Danska kriminalfilmer
Olsen-banden
Filmer i regi av Erik Balling
Olsen-bandens flugt over plankeværket

Olsen-bandens flugt over plankeværket är en dansk komedifilm från 1981 i regi av Erik Balling. Det är den tolfte i serien Olsen-Banden filmer.

Handling 
Egon Olsen har en ny stensäker plan, som han antar ska vara deras sista. Efter den kan medlemmarna dra sig tillbaka. Men som vanligt går det inte riktigt som planerat.

Om filmen 
Delar av den norska filmen Olsenbandens allra sista kupp från 1982 är baserade på denna film.

Rollista 

 Ove Sprogøe - Egon Olsen
 Morten Grunwald - Benny Frandsen
 Poul Bundgaard - Kjeld Jensen
 Kirsten Walther - Yvonne Jensen
 Axel Ströby - kriminalassistent Jensen
 Ole Ernst - polisassistent Holm
 Bjørn Watt Boolsen - Bang Johansen
 Holger Juul Hansen - Hallandsen
 Jess Ingerslev - rörpostmedarbetare
 Ove Verner Hansen - Bøffen
 Hanne Løye - Fru Hansen
 Christiane Rohde - dam med bricka i lunchrummet
 Tom McEwan - turkisk taxichaufför
 Tommy Kenter - man i grustag
 Jørgen Weel − bartender
 Ib Hansen − direktör och bargäst
 Kirsten Norholt − dam vid barbord
 Holger Vistisen − innehavare av pälsbutik
 Jesper Klein − medarbetare på Høje Nord
 Kurt Ravn − lastbilschaufför
 Sverre Wilberg - full norrman
 Arve Opsahl - norrman på flygplatsen
 Bjarne Adrian - flygplatspersonal
 Ole Tage Hartmann - flygplatspersonal
 Henry Büchmann - flygplatspersonal
 Bjørn Ploug - passpolis

Källor 

Danska filmer 1981
Danska komedifilmer
Danska kriminalfilmer
Olsen-banden
Filmer i regi av Erik Balling
Danska 1980-talsfilmer