kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
KeKe Wyatt

Ketara Shavon "Keke" Wyatt (född 10 mars 1982 i Indianapolis, Indiana) är en amerikansk guld-säljande R&B-sångerska, låtskrivare och skådespelare.

År 2001 debuterade Wyatt som gästartist på Avants singel "My First Love" låten ledde till ett skivkontrakt med MCA Records Sångerskan spelade in ett debutalbum under en period på två veckor. Skivans ledande singel "Used to Love" gick under radarn för de flesta och tog sig enbart till en 65:e plats på USA:s R&B-lista Hot R&B/Hip-Hop Songs. Keke Wyatts debutalbum Soul Sista släpptes den 13 november samma år. Skivan sålde över 500.000 exemplar och klättrade till en 5:e plats på USA:s R&B-lista Top R&B/Hip-Hop Albums. Albumet certifierades senare med guldstatus av RIAA (Recording Industry Association of America) och sålde över 1 miljon kopior internationellt. Den andra singeln från Soul Sista; "Nothing In This World", hade större framgång än tidigare singel. Låten nådde en fjärdeplats på R&B-marknaden och tog sig till en 27:e plats på Billboard Hot 100. På juldagen år 2001 knivhögg Wyatt sin make och manager Rahmat Morton i självförsvar för att undvika att bli svårt misshandlad. Följande år riskerade sångerskan att få en fängelsedom på tolv år men Morton tog tillbaka sina anklagelser. Wyatt fortsatte sitt äktenskap med Morton trots återkommande misshandel. År 2005 förblev sångerskans andra studioalbum Emotional Rollercoaster outgivet eftersom skivans första singel, "Put Your Hands On Me", misslyckades att ta sig in på några singellistor. År 2006 skrev Keke Wyatt på för TVT Records. Hon spelade in ett nytt album vid namn Ghetto Rose men skivan förblev, liksom sin föregångare, outgiven då TVT Records gick i konkurs.

År 2009 meddelade Wyatt att hon lämnat Rahmat Morton. Följande år släpptes Who Knew?, hennes första album på nio år. År 2011 kom uppföljaren Unbelievable.

Diskografi
Studioalbum

 2001: Soul Sista
 2010: Who Knew?
 2011: Unbelievable

Se även 
Liknande artister:
Ashanti
Ameriie
Nivea
Megan Rochell

Referenser

Noter

Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska R&B-sångare
Pseudonymer
Födda 1982
Kvinnor
Levande personer
Amerikanska TV-personligheter
Amerikanska popsångare
Personer från Indianapolis
Skådespelare från Indianapolis
Lavenham

Lavenham är en by (village) och en civil parish i Babergh, Suffolk i sydöstra England. Orten har 1 738 invånare (2001).

Referenser

Externa länkar 
 http://www.geograph.org.uk/gridref/TL9149
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/suffolk/lavenham

Orter i Suffolk
Babergh
Civil parishes i Suffolk
Julius Brauns

Julius Johann Diedrich Adolph Brauns, född 8 januari 1857 i Ludwigslust, död 24 februari 1931 i Hamburg, var en tysk lingvist och stenograf.

Brauns studerade lingvistik och filologi i Berlin och Greifswald och var från 1881 verksam vid olika skolor i Hamburg. År 1884 blev han filosofie doktor vid Kiels universitet. Från 1922 arbetade Brauns som lektor i romanska språk vid Hamburgs universitet.

Brauns forskning utgjordes av undersökningar om de olika ljudgruppernas frekvens och den tid som skrivandet av disponibla tecken tar, samt byggde på rönen ett nytt stenografiskt system som han framställde 1888 och förbättrade i sitt arbete Lehrbuch der Stenographie (1893; andra upplagan 1896), följt av bland annat Lehrbuch der Redeschnellschrift (1897).
 
Vokalerna betecknar Brauns mestadels blott genom raka uppstreck, och Franz Xaver Gabelsbergers fria satsförkortning ersätter han med enbart symbolisk beteckning av slutljudskonsonanterna. Brauns system överflyttades även till svenska av hans i Sverige bosatte bror Wilhelm Brauns. 

Julius Brauns gifte sig med Elisabeth Menges 1884 och fick barnen Elisabeth, Magdalene, Erwin och Elfriede.

Källor

Deutsche Biographie: Brauns, Julius Johann Diedrich Adolf

Referenser 
Noter

Tyska uppfinnare
Tyska lärare under 1800-talet
Tyska lärare under 1900-talet
Personer från Ludwigslust
Födda 1857
Avlidna 1931
Män
Ugglan
Acton, Suffolk

Acton är en by (village) och en civil parish i Babergh, Suffolk i östra England. Orten har  invånare. Den har en kyrka.

Referenser

Externa länkar 
 http://www.geograph.org.uk/gridref/TL8944
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/suffolk/acton

Orter i Suffolk
Babergh
Civil parishes i Suffolk
Long Melford

Long Melford är en by (village) och en civil parish i Babergh, Suffolk i sydöstra England. Orten har 3 433 invånare (2001).

Referenser

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/suffolk/long+melford
 http://www.geograph.org.uk/gridref/TL8645

Orter i Suffolk
Babergh
Civil parishes i Suffolk
Amélie Beaury-Saurel

Amélie Beaury-Saurel, född 18 december 1849 i Barcelona, död 30 maj 1924 i Paris, var en fransk konstnär.

Amélie Beaury-Saurel var elev till  Jules Lefebvre, Tony Robert-Fleury, och Jean-Paul Laurens och studerade vid Académie Julian. Hon blev en populär porträttmålare mycket tack vare Léon Bonnat. 

Marie Bashkirtseff däremot talade med misstro om "den spanska kvinnan" ("l'espagnole"). Beaury-Saurel debuterade vid Parissalongen 1874 och ansågs vara en av de viktigaste konstnärerna vid utställningen året 1880 och vann också höga priser därifrån.

Hon gifte sig 1895 med Rodolphe Julian.

Galleri

Födda 1849
Franska porträttmålare
Avlidna 1924
Kvinnor
Personer från Barcelona
A Change

A Change är Misconducts debut-EP, utgiven på Bad Taste Records 1997.

Låtlista 
 "Face to Face"
 "So Wrong"
 "Claim Your Rights"
 "Friendship"
 "United"
 "Youth"
 "Mind Your Own"
 "Face the Truth"
 "A Change"
 "Falling"

Referenser

Fotnoter 

Svenska debutalbum
Debutalbum 1997
EP-skivor 1997
Album av Misconduct
Album utgivna på Bad Taste Records
…Another Time

…Another Time är Misconducts debutalbum, utgivet på Bad Taste Records 1997.

Låtlista 
 "Wake Up" 		
 "Fight Back" 		
 "What Is Wrong" 		
 "Mislead Direction" 		
 "Emptiness" 		
 "What You See" 		
 "Start to Care" 		
 "Despair" 		
 "Why" 		
 "Another Time" 		
 "Addicted" 		
 "No Redemption" 		
 "Confused" 		
 "Trust" 		
 "Look Around" 		
 "Lies"

Källor 

Svenska debutalbum
Debutalbum 1997
Musikalbum 1997
Album av Misconduct
Album utgivna på Bad Taste Records
Semer

Semer är en by (village) och en civil parish i Babergh, Suffolk i sydöstra England. Orten har 158 invånare (2001). Den har en kyrka.

Referenser

Externa länkar 
 http://www.geograph.org.uk/gridref/TL9946
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/suffolk/semer

Orter i Suffolk
Babergh
Civil parishes i Suffolk
Signed in Blood

Signed in Blood är en EP av Misconduct, utgiven på Bad Taste Records 1998. Skivan utgavs som en 7"-vinyl.

Låtlista 
Alla låtar är skrivna av Misconduct.

A-sida 
 "Burn the Flag"
 "Who Stands Alone"
 "This Is Why We're Here"

B-sida 
 "To Be True"
 "The Struggle"
 "Fading"

Personal 
 Andeschon - bas
 Andreas - inspelningstekniker, mixning
 Colie - inspelningstekniker, mixning
 J.C. - trummor, sång på "Fading"
 Jonas N. - design
 Misconduct - bakgrundssång, arrangemang, mixning
 Ollo - sång

Referenser

Fotnoter 

EP-skivor 1998
Album av Misconduct
Album utgivna på Bad Taste Records
Konstsim vid olympiska sommarspelen 2012

Konstsim vid olympiska sommarspelen 2012 arrangerades i Aquatics Centre i London mellan den 5 och 10 augusti 2012. Två grenar stod på programmet.

Medaljsammanfattning

Medaljtabell

Referenser
A New Direction

A New Direction är Misconducts andra studioalbum, utgivet på Bad Taste Records 1999.

Låtlista 
 "Stay True"
 "Wasted Life"
 "Suffer"
 "Forgive & Forget"
 "Trust Us"
 "The Truth"
 "Misconduct"
 "Today"
 "...Peace Is Everything"
 "Raise Your Voice"
 "Keep on Fighting"
 "Covered Up"
 "What's Right"
 "Shut the Fuck Up"
 "Never Again"
 "Bound by Blood"

Referenser

Fotnoter 

Musikalbum 1999
Album av Misconduct
Album utgivna på Bad Taste Records
Erika Rosén

Erika Rosén, född 29 januari 1983, är en svensk låtskrivare, gitarrist och sångerska från Malmö. År 2010 gav hon via skivbolaget Margit Music ut sin debutskiva Reload all emotions and let them collide som producerades av bl.a. Katharina Nuttall. Samma år mottog Rosén STIM:s årliga låtskrivarstipendium. Rosén har turnerat i Tyskland och Europa genom åren och hon spelade även i banden small flowers crack concrete, samt  DunDun tillsammans med bland andra Magnus Sveningsson (The Cardigans) och Christine Owman. Med Owman har Rosén fungerat som livegitarrist vid flertalet Europaturnéer. Mellan åren 2010 och 2014 var Rosén med och startade samt drev Äspöfestivalen. 
Rosén är idag (2015) aktiv som låtskrivare och sångerska i det elektroniska bandet SWIM.

Rosén arbetar också med videoproduktioner och har skapat musikvideor åt bland andra Jesse Sykes, Titiyo, Jim Ward (Sparta), Cecilia Nordlund, Lotta Wenglén m.fl.

Diskografi 
Build me a brand new sky - 2007 (small flowers crack concrete)
Hide and seek- 2009 (small flowers crack concrete)
Reload all emotions and let them collide - 2010 (Erika Rosén)
DunDun - 2013 (DunDun)

Referenser

Webbkällor
Intervju - Rockfoto
Recension - Musikreviews.de

Recension - Sydsvenskan
STIM-stipendiat 2010

Externa länkar 
Skivbolag
Erika Rosén on Youtube
SWIM FB

 
Svenska sångare  
Svenska låtskrivare 
Svenska gitarrister
Kvinnor 
Födda 1983
Levande personer
Triathlon vid olympiska sommarspelen 2012

De olympiska tävlingarna 2012 i triathlon avgjordes den 4 och 7 augusti 2012 i Hyde Park, London.

Herrarnas tävling över en olympisk distans bestod av 1 500 meter simning, 43 kilometer på cykel, och 10 kilometer löpning, damernas olympisk distans var likadan förutom cykelsträckan som var tre kilometer kortare.

Medaljsammanfattning

Medaljtabell

Källor
J. D. Sumner

John Daniel Sumner, född 19 november 1924 i Florida, död 16 november 1998, var en amerikansk gospelsångare och musikskrivare. J. D. Sumner är mest känd för sin djupa basröst och sitt samarbete med Elvis Presley.

Karriär 
J. D. Sumner startade sin karriär 1945 som gospelsångare i olika gospelgrupper. 1965 började han sjunga med The Stamps Quartet, där han stannade i totalt tjugofem år. Efter att sjungit med dem i femton år tog han en paus och sjöng med gruppen "Masters V". Sedan återvände han och sjöng med "The Stamp" fram till sin död. 

J. D. Sumner höll Guinness världsrekord för att ha spelat in den lägsta bastonen. Detta rekord höll han i arton år. Tre gånger har hans rekord slagits, 1984, 2002 och 2011.

År 1964 var Sumner med och grundade Gospel Music Association tillsammans med James Blackwood. Han var också en av de drivande för att starta National Quartet Convention.

Tiden med The Stamps och Elvis
The Stamps var en gospelgrupp där J. D. Sumner var  ledaren. De är mest kända under just namnet "J. D. Sumner and The Stamps". Elvis  lyssnade på J.D.  redan på 50-talet då J.D. sjöng med the Sunshine Boys och ofta kom Elvis till deras framträdanden, och ibland fick Elvis stå bakom kulisserna. Elvis frågade om J.D. skulle vilja sjunga på hans mammas (Gladys) begravning 1958. År 1971 sökte Elvis en kör som skulle uppträda med honom och även medverka under skivinspelningar. Då var J.D. ledaren för The Stamps och Elvis anställde dem eftersom han ville ha J.D:s 50-talsslut på sångerna (då J.D. kunde gå ned i basregistret så att marken skakade). De sjöng sedan med Elvis fram till 1977. J. D. Sumner sjöng sedan också på Elvis begravning.

År 1980 splittrades The Stamps och J.D. och några fler bildade gospelgruppen "Masters V". Gruppen vann en Grammy 1981. De splittrades sedan 1988. Då återskapade J.D. The Stamps, där han sedan sjöng livet ut.

Kompositör 
J. D. Sumner skrev över 700 sånger under sin levnad.

Diskografi (urval) 
Studioalbum
1965 — Bass, Bass, Bass
1968 – The Many Moods Of The Illustrious J.D. Sumner
1969 – The Heart Of A Man
1972 – The Way It Sounds Down Low
1984 – Thank God For Kids
1985 – An American Trilogy
1988 –  The Masters V Present The Superlative Bass Voice Of J.D. Sumner

Film 
J. D. Sumner är med i bland annat filmen Elvis on Tour tillsammans med The Stamps. De är även med i Elvis in Concert från 1977.

Externa länkar 
 

Amerikanska sångare
Födda 1924
Avlidna 1998
Män
Irene av Grekland (född 1942)

Irene av Grekland, född 11 maj 1942 i Kapstaden, Sydafrika, är dotter till Greklands kung Paul I och hans hustru, drottning Frederika av Hannover. Hon är yngre syster till Sophia av Grekland och Greklands före detta kung Konstantin II.

Grekiska prinsessor
Födda 1942
Kvinnor
Levande personer
Personer från Kapstaden
Newton, Suffolk

Newton är en by och en civil parish i Storbritannien. Den ligger i Babergh, i grevskapet Suffolk och riksdelen England, i den sydöstra delen av landet,  km nordost om huvudstaden London. Antalet invånare är . Den har en kyrka.

Kustklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är januari, med  °C.

Källor

Externa länkar

 http://www.geograph.org.uk/gridref/TL9140
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/suffolk/newton

Orter i Suffolk
Civil parishes i Suffolk
Babergh
Jonathan Motzfeldt

Jonathan Jakob Jørgen Otto  Motzfeldt, född 25 september 1938 i Qassimiut, död 28 oktober 2010 i Nuuk, var en grönländsk politiker och präst. Han var son till fångstmannen Søren Motzfeldt (död 1984) och Kirsten Motzfeldt, född Klemmensen (död 1979). Motzfeldt gifte sig 9 augusti 1992 med Kristjana Guðrún Guðmundsdóttir, född 15 februari 1951 i Reykjavik. Jonathan Motzfeldt var en central figur i utvecklingen av det moderna Grönland och dess politiska liv.

Yrkesmässig karriär 
Motzfeldt tog lärarexamen vid Illinniarfissuaq (Grønlands Seminarium) i Nuuk 1960 och slutförde sina teologiska studier vid Köpenhamns universitet 1966. Han var präst i byn Alluitsup Paa (Sydprøven) i Qaqortoq kommun (Julianehåb) 1966-69, och sedan i Qaqortoq 1969-79.

Politisk karriär 

Efter att ha ställt sig i förgrunden för den politiska frigörelsekamp, som Grönlands befolkning inledde på allvar i början på 1970-talet, blev Jonathan Motzfeldt synonym med Grönlands hjemmestyre. Han var ordförande för det socialdemokratiska partiet Siumut i flera omgångar, medlem i Grönlands landsting 1979-2009 och ordförande för landstinget 1979-1988. I två perioder, 1979-1991 och 1997-2002, ledde Motzfeldt den grönländska regeringen, naalakkersuisut som landsstyreformand. Bland hans internationella uppdrag märktes hans ordförandeskap för Västnordiska rådet under 2008.

Motzfeldt avled den 28 oktober 2010 på Dronning Ingrids Hospital i Nuuk av hjärnblödning och långvarig cancer.

Referenser

Litteratur 
 Peter Frederik Rosing, Jonathan Motzfeldt - bygdedrengen, præsten, landsfaderen og statsmanden, Sohn, 2008. .

Födda 1938
Avlidna 2010
Grönländska politiker
Män
Svappavaarabanan

Svappavaarabanan är en normalspårig järnväg i Norrbottens län som är 40 km lång och går mellan Råtsi, en förgreningsstation på Malmbanan utanför Kiruna, och Svappavaara där den slutar på en godsbangård ägd av LKAB. Banan har endast godstrafik.

Historik 
LKAB beslutade 1961 att börja gruvverksamhet i Svappavaara och ingick i ett avtal med Statens Järnvägar om byggandet av en järnväg mellan Svappavaara och Malmbanan. Järnvägen öppnade för trafik 1964. Gruvverksamheten upphörde 1984 men pelletverket i Svappavaara används fortfarande vilket gör att det fraktas både malm (slig) och pellets på banan. LKAB äger godsbangården i Svappavaara. Råtsi fick triangelspår 1978 som gjorde att tågen kunde gå direkt mot både Gällivare och Kiruna. Förgreningen i triangelspåret mot Kiruna byggdes om i samband med byggandet av den nya järnvägen för Malmbanan söder om Kiruna som öppnade för trafik hösten 2012.

För den ökade trafiken byggde Trafikverket en driftsplats, Mertainen, som togs i bruk 2015.

Under 2012–2014 lastades järnmalmskoncentrat från Tapuli-gruvan nära Kaunisvaara i Pajala kommun om från lastbil till tåg i en omlastningsbyggnad som öppnades 2012 av Northland Resources vid Pitkäjärvi nära Svappavaara. och sedan fraktades till Narvik, för vidare fartygstransport. Transport av järnmalmskoncentrat via Pitkäjärvi återupptogs i juli 2018.

Planer
LKAB öppnade 2010 Gruvberget, en ny gruva, och planerar ytterligare två gruvor, Mertainen och Leveäniemi, i Svappavaara. 

Det fanns en diskussion 2012 om att påbörja studier om en 140 kilometer lång järnväg mellan Svappavaara och järnmalmsgruvan vid Kaunisvaara..

Källor

Noter

Järnvägslinjer i Sverige
Järnvägslinjer öppnade 1964
Basket vid olympiska sommarspelen 2012

De olympiska tävlingarna 2012 i basket planeras att arrangeras mellan 28 juli och 12 augusti 2012 i London. USA är titelförsvarare på både dam- och herrsidan.

Medaljsammanfattning

Tävlingsformat 
I varje turnering kommer de tolv kvalificerade nationerna att lottas till två grupper med sex nationer i varje. Efter ett inledande gruppspel kommer ett slutspel att spelas för att dela ut medaljerna.

Kvalificering 
Varje nationell olympisk kommitté får ställa upp med ett lag under förutsättning att laget har kvalificerat sig.

Värdnation 
I inledningsskedet av planeringen inför spelen 2012 var basket den enda sport där värdnationen, Storbritannien, inte fick en automatisk plats i turneringarna. Anledningen till detta var att de brittiska landslagen inte existerade före 2006, att FIBA (internationella basketförbundet) var oroliga för lagens framtid samt den bristfälliga kvaliteten på brittisk basket. Efter ett möte i Lyon, Frankrike, i mars 2011 blev det dock bestämt att Storbritannien får en automatisk plats i både damernas och herrarnas turneringar.

Herrar

Damer

Referenser
Deputerad

Deputerad (på spanska diputado (mask.)/ diputada (fem.)) är en person som ingår i en deputeradekammare, nationalförsamling, lagstiftande församling eller representanthus och, i allmänhet, i ett parlament. I länder med tvåkammarsystem ingår de vanligtvis i underhuset, medan överhuset består av senatorer. 

De har ansvar för att vara folkets representanter och väljs i fria och hemliga val av medborgarna.

Regler

Argentina 
På grund av att Argentina är organiserat som en federal stat finns det nationella deputerade (federala) och deputerade för provinserna, detta ger större oberoende och frihet att agera i interna ärenden för varje provins.

Den argentinska konstitutionen fastställer en lagstiftande makt med två kammare (deputerade och senatorer). De nationella deputerade väljs med ett proportionellt system i 24 distrikt som motsvarar de 23 provinserna och den autonoma staden Buenos Aires. Mandaten sträcker sig över fyra åt och hälften av ledamöterna förnyas vartannat år.

Varje provins utformar sin regering under en provinskonstitution. Några har lagstiftande församlingar i två kammare, andra inte. I majoriteten av provinserna finns det en deputeradekammare.

Colombia 
Ledamöterna i kongressens undre kammare kallas för ”representanter”. Termen ”deputerad” (diputado) använder man för ledamöterna i landets kammare i departementen (motsvarar ”län”).

Spanien 
Enligt den spanska konstitutionen 1978 representeras det spanska folket av Deputeradekongressen och Senaten. De två kamrarna bildar Cortes Generales. De utövar den lagstiftande makten, fastställer skatter, kontrollerar den verkställande makten och utövar den ytterligare makt som tillfaller den enligt konstitutionen. Före 1977 kallades ledamöterna i deputeradekongressen för Procurador en Cortes, och senatorerna, Consejero.

Ingen kan samtidigt vara deputerad och senator. Uppdraget som deputerad är inkompatibelt med ett motsvarande uppdrag i en församling i en autonom communidad. Mandaten för ledamöterna i las cortes är inte reglerade.
 
Antalet deputerade kan uppgå till 300–400 och måste utses i fria, allmänna, hemliga och direkta val. Valkretsarna i provinserna Ceuta och Melilla representeras var och en av en deputerad.

Venezuela 
På grund av att Venezuela är organiserat som en federal stat så finns det nationella (federala) deputerade och statliga deputerade, detta ger större oberoende och frihete att agera i interna ärenden i varje stat.

Venezuelas konstitution (1999) fastställer en lagstiftande församling i en kammare som kallas  Asamblea Nacional. De nationella deputerade väljs i varje valkrets genom hemliga allmänna val med proportionell representation och direktröstning.  Varje valkrets väljer dessutom tre deputerade. Mandaten sträcker sig över fem år och de kan återväljas.

Se även 
 Riksdagsledamot
 Deputeradekongressen
 Parlament

Referenser

Personer inom politik
Finlands landsbygdsparti

Finlands landsbygdsparti (), förkortat FLP respektive SMP, var ett politiskt parti i Finland som existerade från 1959 till 1995 (upplöstes formellt 2003). Partiet grundades 1959 som Finlands småbondeparti () och namnbytet till Finlands landsbygdsparti skedde 1966.

FLP var ett agrarpopulistiskt parti inom nordisk agrarianism som huvudsakligen sökte sitt stöd på landsbygden. Framför allt ekonomiskt utarmade småjordbrukare som hade förlorat sin mark efter andra världskriget, var en viktig målgrupp för partiet. Partiet var framgångsrik särskilt i agrara och underutvecklade mellersta och norra Finland.

FLP konkurrerade framför allt med Centern om väljare, men tog röster även från vänsterpartierna.

Partiledare från grundandet till 1979 var tullrådet Veikko Vennamo. Han efterträddes av sonen Pekka Vennamo. Veikko Vennamo hade tidigare varit en ledande politiker inom Agrarförbundet, men hade hamnat i konflikt med Urho Kekkonen.

1960-talet 
Vennamo valdes in i riksdagen i valet 1966. Han kandiderade därefter i presidentvalet 1968 och fick 231 282 röster och 33 elektorsmandat, vilket innebar en tredjeplats i valet, och detta gav partiet stor uppmärksamhet.

1970-talet 
Inför riksdagsvalet 1970 nådde FLP effektivt ut med sitt populistiska budskap, och fick stora framgångar i valet med 10,5 % av rösterna och 18 mandat. Detta blev också partiets starkaste valresultat.

I riksdagsvalet 1972 konsoliderade FLP sin ställning med 18 mandat och 9,2 % av rösterna. 1973 splittrades dock partiet till följd av en intern konflikt, varvid 12 av partiets 18 riksdagsmän bildade ett eget parti vid namn Enhetspartiet för Finlands folk.

I riksdagsvalet 1975 fick FLP bara två mandat i riksdagen och 3,6 % av rösterna. Vid riksdagsvalet 1979 fick partiet sju mandat och 4,6 % av rösterna.

1980-talet 
Partiet inriktade sig i början av 1980-talet på att angripa korruption i samhället, vilket i riksdagsvalet 1983 ledde till framgångar. Partiet fick 17 mandat och 9,7 % av rösterna. Som en följd av valframgången kom FLP med i Regeringen Sorsa IV med två ministerposter, Pekka Vennamo som andre finansminister och Urpo Leppänen som arbetsminister. Partiet kom att behålla två ministerposter i regeringen fram till hösten 1990.

Platsen i regeringen gjorde samtidigt FLP till ett parti bland andra, vilket ledde till tillbakagång i opinionen. I riksdagsvalet 1987 fick partiet 9 mandat och 6,3 % av rösterna.

1990-talet 
I början av 1990-talet hade FLP stora problem. Tidningsbolaget Pientalonpoika Oy gick i konkurs 1995, och drog partiet med sig.

Efter Landsbygdspartiets upplösning startade en del av dess tidigare medlemmar partiet Sannfinländarna.

Partiledare
 Veikko Vennamo 1959–1979
 Pekka Vennamo 1979–1989
 Heikki Riihijärvi 1989–1991
 Tina Mäkelä 1991–1992
 Raimo Vistbacka 1992–1995

Källor

Historiska politiska partier i Finland
Politiska partier bildade 1959
Politiska partier upplösta 2003
Historiska agrarpartier
Populism
Agrarpartier