kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rune Johansson (ishockeyspelare född 1920)

Rune "Bom-Bom" Johansson, född 23 augusti 1920 i Stockholm, död 30 december 1998, var en svensk linjearbetare, friidrottare och ishockeyspelare som representerade Hammarby IF. 

Han spelade 103 landskamper i ishockey som back och deltog i världsmästerskapen 1947 - 1953, och olympiska spelen 1948 och 1952. Han blev Stor grabb nummer 29. Han blev svensk mästare i ishockey 1951. 

Rune blåste liv i den avsomnade hockeyklubben BK Nordia i början av 1950-talet då han som nybyggare flyttade till Bagarmossen. Han hade en son som ville spela ishockey och frågade den gamle BK Nordia-grundaren Gunnar Berggren om det gick bra att använda namnet Nordia. Denne tillstyrkte och klubben BK Nordia återuppstod. Numera heter klubben Nordia Hockeyclub.

Meriter
 OS-brons 1952
 VM-guld 1953
 VM-silver 1947, 1951
 SM-guld 1951

Källor
 Hammarby hockey historia
 Nordia hockeyclub

Noter 

Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Svenska ishockeyspelare
Spelare i Hammarby Hockey
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1952
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1952 från Sverige
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1948 från Sverige
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1948
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1952
Världsmästare i ishockey
Svenska mästare i ishockey
Europamästare i ishockey
Män
Födda 1920
Avlidna 1998
Idrottare från Stockholm
Paul Falk (filolog)

Paul Josef Axel Falk, född den 19 juni 1894 i Uppsala, död där den 1 juni 1974, var en svensk filolog. Han var son till Josef Falk.

Falk avlade filosofisk ämbetsexamen vid Uppsala universitet 1919. Han var lektor i svenska språket vid Paris universitet 1926–1932. Falk promoverades till filosofie doktor 1934 och blev docent i Uppsala samma år. Han blev lektor vid högre allmänna läroverket för gossar å Södermalm 1943, men efterträdde samma år Johan Melander som professor i romansk filologi vid Uppsala universitet. Falk blev emeritus 1959, då han efterträddes av sin lärjunge Bengt Hasselrot. Han invaldes som ledamot av Humanistiska Vetenskapssamfundet i Uppsala 1944. Falk är begravd på Uppsala gamla kyrkogård.

Bibliografi 

 "Jusque" et autres termes en ancien français et en ancien provençal marquant le point d'arrivée (doktorsavhandling, 1934)
 Comment "Trans" est devenu la marque du superlatif absolu en français (1941)
 Le couvre-chef comme symbole du mari trompé (1961)

Källor

Sveriges dödbok 1947–2006, (Cd-rom), Sveriges Släktforskarförbund
 Falk, Paul Josef Axel på SvenskaGravar.se

Svenska professorer i romanska språk
Svenska lektorer
Personer verksamma vid Paris universitet
Ledamöter av Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet i Uppsala
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Svenska filologer under 1900-talet
Forskare från Uppsala
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Födda 1894
Avlidna 1974
Män
Skorpeds socken

Skorpeds socken i Ångermanland ingår sedan 1971 i Örnsköldsviks kommun och motsvarar från 2016 Skorpeds distrikt.

Socknens areal är 511,0 kvadratkilometer, varav 479,10 land. År 2017 fanns här 561 invånare. Småorten Skorped och kyrkbyn Skorpeds kyrkby med sockenkyrkan Skorpeds kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Skorpeds församling bildades 1779 som kapellförsamling genom en utbrytning ur Sidensjö församling och sockenbildningen fullbordades på tidigt 1800-tal (församlingen blev annexförsamling 7 maj 1823). 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Skorpeds församling och för de borgerliga frågorna bildades Skorpeds landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Anundsjö landskommun som 1971 uppgick i Örnsköldsviks kommun. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Skorped, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Ångermanland.  De indelta båtsmännen tillhörde Andra Norrlands andradels båtsmanskompani.

Geografi
Skorpeds socken ligger väster om Örnsköldsvik, kring Nätraåns övre lopp. Socknen har odlingsbygd i den breda ådalen och är däromkring en kuperad sjörik skogsbygd med höjder som når över 400 meter över havet.

Skorpeds socken passeras av stambanan genom övre Norrland och 1889 tillkom stationen i Skorped (Storsvedjan) där också stationssamhället växte upp. 

Socknen består av 23 byar: Aspeå, Byvattnet, Holm, Lännäs, Lilltannsjön, Stenbittjärn, Tväjsjön, Rishöjden, Jussjön, Högland, Stavarmon, Lövsjö. Ottmyran, Önskan, Johannesberg, Skorped, Oppsjö, Degersjö, Uvsjön, Mosjö, Uberg, Djupsjö och Sjöland.

Fornlämningar
Ett tiotal boplatser från stenåldern har påträffats och man har funnit cirka 150 fångstgropar.

Namnet
Namnet (1535 Skorpe) kommer från kyrkbyn. Namnet innehåller skorp, 'ofruktbart område', oklart vilket som åsyftas.

Befolkningsutveckling

Se även
Skorpeds församling

Referenser

Noter

Externa länkar

Socknar i Ångermanland
Indelningar i Örnsköldsviks kommun
D-bran

D-bran är en term som används inom strängteori. Ett D-bran är ett membran som har öppna strängar stationerade på det. D-brans existens är en förutsättning för att öppna strängar ska existera i supersträngteorierna av typ II. Spänningen i D-branet fås av TDp = 2πms2/gs (ms är strängmassan och gs är kopplingskonstanten för teorin). 
Att spänningen är beroende av kopplingskonstanten är ett typiskt drag för ett D-bran.

När de öppna strängarna är fästa på D-branet kan de förflytta sig fritt längs branets dimensioner, men inte lämna det. I det fall det skulle finnas flera parallella D-bran kan strängarna ha dess vardera två ändar fästa på två olika D-bran. Avståndet mellan dessa D-bran är då kopplat till strängens längd. 

D-bran har inte obegränsat antal dimensioner, utan är beroende av vilken av de fem supersträngteorierna D-branet verkar i. I teori typ I kan D-branet ha 1, 3 eller 9 dimensioner, i teori typ IIA 0, 2, 4, 6 eller 8 dimensioner medan det i teori typ IIB kan ha -1, 1, 3, 5 eller 7 dimensioner (tidsdimensionen ej medräknad).

Referenser 
 Schwarz, John H. Introduction to Superstring Theory 
 The Official String Theory Web Site

Teoretisk fysik
Strängteori
Skårki

Skårki (även Skoarkki) är ett bergsmassiv i den centrala delen av Sareks nationalpark. Massivet ligger mellan Pastavagge och Rapadalen. 

Högsta toppen är Midtj Skårki med höjden  meter över havet.

<

Källor
 Skoarkki på topografiska kartan 

Berg i Sarek
Sven Thunman

Sven Thunman, född den 20 april 1920 i Södertälje stadsförsamling, död den 8 juli 2004 i Södertälje-Tveta församling, var en svensk ishockeyspelare i Södertälje SK.

Sven Thunman var en av Södertälje SK:s (SSK) största idrottsprofiler. Han debuterade i SSK 1937 som 17-åring och är ensam i klubben att ha erövrat tre SM-titlar. Han spelade 18 säsonger och 239 matcher för SSK.

Sven Thunmans debut i landslaget skedde den 4 januari 1947 i en landskamp mot Norge. Totalt spelade han 135 landslagsmatcher och är stor grabb nummer 30. Han deltog i VM och OS mellan åren 1948 och 1955. Han blev världsmästare med Tre Kronor 1953 och erövrade en bronsmedalj i Olympiska vinterspelen 1952.

Efter karriärens slut fortsatte Sven Thunman som domare i både ishockey och fotboll. Sven Thunman fanns med i Guiness Rekordbok 2001 som världens då äldste idrottsdomare. Han var aktiv som knattedomare i ishockey säsongen 2004 och dömde korpfotboll så sent som under våren 2004.

Meriter
 SM-guld 1944, 1953, 1956 
 OS-brons 1952 
 VM-guld 1953 
 VM-silver 1951 
 VM-brons 1952, 1954

Källor
 
 Svenska Ishockey Förbundet
 SSK säsongen 2005

Noter

Externa länkar 
 

Födda 1920
Avlidna 2004
Svenska ishockeyspelare
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1952
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1952 från Sverige
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1948 från Sverige
Ishockeyspelare i Södertälje SK
Män
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Idrottare från Södertälje
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1952
Svenska mästare i ishockey
Världsmästare i ishockey
Europamästare i ishockey
Svensk ishockeys Hockey Hall of Fame
Sintra

Sintra () är en småstad (portugisiska: vila) och kommun i Lissabon storstadsregionen i Portugal.
Sintra har anor från 1100-talet och är upptagen på Unescos världsarvslista ("Sintras historiska centrum och de omgivande Sintrabergen").

Staden har 29 974 invånare (2021). Den ligger på ett 206 meter högt berg som också heter Sintra, 32 km nordväster om huvudstaden Lissabon. Andra närliggande städer är Cascais, Oeiras och Estoril.

Kommunen har 377 835 invånare (2020) och en yta på 319 km². Den gränsar i väst till Atlanten.

Ortnamnet
Namnet Sintra antas ursprungligen komma från det germanska personnamnet Suintila.

Kommunikationer 
 
Från järnvägsstationen i Sintra utgår tågtrafik mot två stationer i Lissabon – Rossio-stationen och Gare do Oriente.
Motorvägen A37 går nordvästerut från Buraca i Lissabon till Sintra.

Sevärdheter
Palácio Nacional de Sintra (Kungliga slottet; Emanuelstil; 1400-talet)
Palácio da Pena (Penapalatset; 1850; romanticistisk stil)
Castelo dos Mouros (Morisk fästning från 900-talet)

Staden har flera fontäner, som ursprungligen försörjde invånarna med dricksvatten. Fonte Mourisca är en kalkad arabisk fontän som uppkallades efter sina dekorationer i nymorisk stil. Ur Fonte da Sabuga kommer vattenstrålarna från ett par bröst.

På toppen av granitberget i staden ligger Castelo dos Mouros, en morisk borg från 700-talet. 

Mitt i Sintras äldsta stadsdel, Sintra Vila, ligger Palácio Nacional de Sintra. Palatset känns igen genom de två koniskt formade skorstenarna och har en enkel gotisk fasad. Palatset uppfördes av Johan I i slutet av 1300-talet och blev ombyggt i början av 1500-talet.

Stadens uppdelning
Staden är uppdelad i två delar, nya och gamla Sintra. 
Gamla Sintra är Sintras västra del, stadsdelen har bevarat sina gamla hus från slutet på 1800-talet och är ett känt turistmål. I Gamla Sintra ligger också en kyrka.
Nya Sintra är en tiondel av Gamla Sintra i storlek, och här bor också majoriteten av invånarna. Stadsdelen är känd för sitt stora rådhus.

Referenser

Externa länkar

Orter i Portugal
Portugals kommuner
Världsarv i Portugal
IFK Stockaryd

IFK Stockaryd är en idrottsförening i Stockaryd som bildades 1929. Idag har föreningen runt 500 medlemmar och verksamheter inom fotboll, orientering, badminton, tennis och gympa men även motion och skidor som varje år ställer upp med ca 10 Vasalöpare. 
Fotbollens A-lag som sedan några år är en fusion med Rörviks IF ligger för närvarande i Div 5.

Även ishockey har spelats i IFK Stockaryds regi. År 1974 bildade man dock, tillsammans med sävsjölaget HC Pinuten, HA74.

I IFK Stockaryds motionsgård "Tallbacken" inryms idag ett gym i källarplan, där medlemmar som betalar gymkort är välkomna att träna.

Externa länkar
Klubbens webbplats

Badmintonklubbar i Sverige
Fotbollsklubbar i Sverige
Gymnastikklubbar i Sverige
Innebandyklubbar i Sverige
Orienteringsklubbar i Småland
Skidklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1929
In The Army Now

In The Army Now kan avse

In the Army Now (sång) – en låt inspelad av flera olika artister
In the Army Now (musikalbum) – ett album av Status Quo
In the Army Now (film) – en amerikansk film från 1994
Erik Johansson (ishockeyspelare)

Erik "Epa" Johansson, född den 29 september 1927, död den 16 december 1992 var en svensk ishockeyspelare i Södertälje SK. 

Erik "Epa" Johansson spelade 17 säsonger i Södertälje SK mellan åren 1944 och 1960. Under den tiden spelade han 224 matcher och gjorde 132 mål. Han bildade en legendarisk kedja med Göte "Vicke Hallon" Blomqvist och Stig "Stickan" Carlsson.

Erik "Epa" Johanssons internationella karriär innebar 142 matcher i Sveriges herrlandslag i ishockey mellan åren 1946 och 1959. Han blev Stor grabb nummer 31. 
Under en intervju efter match myntade "Epa" uttrycket "indianare" genom en felsägning av "in-i-banare" när han skulle beskriva en dålig pass av en lagkamrat.

Meriter
 VM-guld 1953 
 VM-silver 1947, 1951
 VM-brons 1954 
 OS-brons 1952
 EM-guld 1951, 1952, 1953
 EM-silver 1947, 1949, 1954
 EM-brons 1950, 1955
 SM-guld 1953, 1956

Han är gravsatt i minneslunden på Södertälje kyrkogård.

Källor 
 Johansson, Erik Gunnar på SvenskaGravar.se

Födda 1927
Avlidna 1992
Svenska ishockeyspelare
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Svenska mästare i ishockey
Världsmästare i ishockey
Europamästare i ishockey
Svensk ishockeys Hockey Hall of Fame
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Olympiska bronsmedaljörer 1952
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1952 från Sverige
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1952
Ishockeyspelare i Södertälje SK
Svenska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Södertälje
Män
Kaz II

Kaz II, som fick namnet "spökyachten", är en 12 meter lång katamaran som hittades flytande 160 km utanför Australiens norra kust den 18 april 2007. Vad som hände besättningen på tre man är fortfarande ett mysterium och har jämförts med mysteriet kring "spökskeppet" Mary Celeste. Historien fick stor uppmärksamhet i media.

Mysteriet
Den första förklaringen till försvinnandet var att det skulle ha varit dåligt väder som gjort att besättningen fallit överbord. Men det fanns både en påslagen dator och andra lösa saker på däck som tydde på att det inte varit någon storm då dessa saker i så fall också skulle ha åkt överbord. Seglen på katamaranen var hissade och det fanns ett dukat bord ombord som också tydde på att besättningen inte hade någon tanke på att lämna yachten. Det är troligt att ingen av de tre männen fortfarande är i livet då inga av männens bankkonton har blivit rörda efter det att yachten hittades.

Källor
"ghost yacht" found off Australia - BBC News
Search for yachtmen called off - APP
"Ghost yacht" kidnapping theory - BBC News
Cruel sea refuses to give up its secrets - Sydney morning herald

Segelfartyg
Spökskepp
Avram Grant

Avraham "Avram" Grant, född 6 maj 1955 i Petah Tikva, är en israelisk fotbollstränare som år 2022 blev förbundskapten för Zambias herrlandslag.

Tränarkarriär
1986–1991 Hapoel Petah Tikva
1991–1995 Maccabi Tel Aviv
1995–1996 Hapoel Haifa
1996–2000 Maccabi Tel Aviv
2000–2002 Maccabi Haifa
2002–2006 Israels herrlandslag
2007–2008 Chelsea
2009–2010 Portsmouth
2010–2011 West Ham United
2012 Partizan Belgrad
2014–2017 Ghanas herrlandslag
2018 NorthEast United (interim)
2022– Zambias herrlandslag

Israeliska fotbollstränare
Tränare i Hapoel Petah Tikva FC
Tränare i Maccabi Tel Aviv FC
Tränare i Hapoel Haifa FC
Tränare i Maccabi Haifa FC
Förbundskaptener för Israels herrlandslag i fotboll
Tränare i Chelsea FC
Tränare i Portsmouth FC
Tränare i West Ham United FC
Tränare i FK Partizan Belgrad
Förbundskaptener för Ghanas herrlandslag i fotboll
Tränare i NorthEast United FC
Förbundskaptener för Zambias herrlandslag i fotboll
Födda 1955
Levande personer
Män
Personer från Petah Tikva
Personer i Israel under 1900-talet
Personer i Israel under 2000-talet
Edmond Lutaj

Edmond Lutaj, född den 22 september 1967, är en svensk före detta fotbollsspelare och tränare.

Karriär 
Lutaj kom till Sverige från Albanien 1991. Hans albanska klubb Flamurtari Vlorë spelade en Europacupmatch mot IFK Göteborg på Ullevi, och Lutaj, Bashkim Shaqiri och Gramoz Murati hoppade av och stannade i Sverige, där de började spela för Jonsereds IF. 1994 gick Lutaj till Gais, där han spelade tre säsonger i division 1. Han gjorde sammanlagt 44 seriematcher för klubben och gjorde nio mål.

Klubbar

Som spelare
Flamurtari Vlorë (–1991)
Jonsereds IF (1992–1993)
Gais (1994–1996)
Holmalunds IF (1997)
Assyriska FF (1998–2002)

Som tränare
Assyriska FF (2003–2004)
Konyaspor KIF (2006)
Syrianska IF Kerburan (2007)
Assyriska FF (2008)
Syrianska IF Kerburan (2009)
Saltsjöbadens IF P03 (2018-)

Referenser

Webbkällor
.

Noter 

Svenska fotbollsspelare
Svenska fotbollstränare
Fotbollsspelare i Gais
Spelare i Assyriska FF
Tränare i Syrianska IF Kerburan
Tränare i Assyriska FF
Spelare i Superettan
Födda 1967
Levande personer
Män
Spelare i Jonsereds IF
Spelare i Holmalunds IF
Drags kraftstation

Drags kraftstation är ett nedlagt vattenkraftverk i centrala Norrköping.

Industrierna i Norrköping längs med Motala ström har genom historien alltid använt sig av kraften i forsarna, först i form av vattenhjul och sedan i form av vattenkraftverk.

När textilindustrin Drags byggde nya fabrikslokaler byggde de även ett nytt vattenkraftverk. Kraftstationen började byggas 1908 och stod klar 1912. Denna försåg sedan Drags med elektricitet fram till 1954 då Drags lades ner, efter detta fortsatte kraftstationen att producera el till staden.

1990 togs Drags kraftstation ur bruk då det, tillsammans med flera andra små vattenkraftverk längs strömmen, ersattes av Holmens kraftverk vars elproduktion är betydligt större än alla de mindre kraftverken tillsammans. Trots nästan 80 år i drift är de flesta delarna helt original. Kraftstationen är i dag ett arbetslivsmuseum.

Sedan 2005 används Drags kraftstation även som utställningslokal för konstutställningar.

Källor

Externa länkar
Drags kraftstation

Arbetslivsmuseer i Sverige
Museer i Norrköping
Norrköpings historia
Tidigare vattenkraftverk i Sverige
Industriminnen i Östergötland
Jean-Louis Huhta

Jean-Louis Patrik Huhta född 30 april 1965 i Göteborg. Kompositör, musiker och DJ. 
Han spelar instrument som t.ex. modularsyntar, dator, slagverk och stråkinstrument. Hans nuvarande grupper/projekt är: Audio Laboratory med Ebbot Lundberg, Henrik Rylander och Per Svensson. Brommage Dub med Jesper Dalhbäck. Ocsid med Carl Michael von Hausswolff och Graham Lewis. Han har uppträtt solo under sitt eget namn och som Dungeon Acid. Grupper som han tidigare varit medlem i är: Cortex, Anti Cimex, Texas Instruments, Stonefunkers, Flesh Quartet, Wild Planet, Lucky People Center och Skull Defekts med Daniel Fagerström, Joachim Nordwall och Henrik Rylander. Huhta flyttade till Stockholm från Göteborg på 90-talet och är sedan 2018 bosatt och verksam i Köpenhamn.

Diskografi
Diskografi i urval:

som Jean-Louis Huhta
• Between the World and Death (2007).
• No History No Future (2015)

som Dungeon Acid
• Bliss (2012)
• Live Somewhere in NYC (2016)
• Dungeon Acid, iDEAL Recordings (2019) Dungeon Acid på Discogs

med Zbigniew Karkowski och Lars Åkerlund
• Horology (2013)
• A Bird in the Hand Is Worth Two in the Bush (2016)

Källor

Födda 1965
Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska kompositörer under 2000-talet
Män
Svenska slagverkare
Svenska diskjockeyer
Levande personer
Musiker från Göteborg
Lars Pettersson (ishockeyspelare)

Lars Pettersson, född den 19 mars 1925 i Västerås, död den 8 maj 1971 i Västerås, var en svensk ishockeyspelare i AIK. Lars Pettersson blev AIK:s skyttekung säsongen 1950-51, då nyförvärv från Västerås SK Hockey. Totalt gjorde han 18 mål, tio i serien och åtta i SM-slutspelet.

Lars Pettersson spelade två världsmästerskap i ishockey, 1949 och 1951, då Sverige slutade fyra i bägge turneringarna. I de olympiska vinterspelen 1952 gjorde Pettersson sex mål på nio matcher och bidrog till den erövrade bronsmedaljen. Han blev Stor grabb nummer 95 i ishockey.

Klubbar 
 Västerås SK 1945-1950 Division 1/Division 2
 AIK Hockey 1950-1952 Division 1
 Västerås SK 1952-1954 Division 2

Källor 

 

Födda 1925
Avlidna 1971
Svenska ishockeyspelare
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1952
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1952 från Sverige
Spelare i AIK Ishockey
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Europamästare i ishockey
Män
Idrottare från Västerås
Svenska idrottare under 1900-talet
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1952
I'll Never Fall in Love Again

I'll Never Fall in Love Again är en sång skriven av Burt Bacharach och Hal David. Den skrevs ursprungligen till musikalen Ungkarlslyan 1968, och blev snabbt en av Burt Bacharach och Hal Davids mer berömda melodier. Den nominerades till "årets sång" vid Grammygalan 1969. En version med studiosångare släpptes som singel i Burt Bacharachs namn 1969. Den blev en smärre hit i USA. Den blev en hit för Bobbie Gentry det följande året då den nådde singeltoppen i Storbritannien i en vecka i oktober 1969. År 1970 blev den en hit som nådde sjätteplatsen på singellistan Billboard Hot 100 i USA i inspelning av Dionne Warwick.

Coverversioner 
 Melodin har ofta spelats in som cover, bland annat av:

Herb Alpert
Liz Anderson
Chet Atkins
The Carpenters
Elvis Costello
Deacon Blue
Ella Fitzgerald
Bobbie Gentry
Rigmor Gustafsson
Bradley Joseph
Johnny Mathis
Sitti Navarro
Splitsville
Dionne Warwick

Källor

Musiksinglar 1969
Sånger 1968
Engelskspråkiga sånger
Låtar av Burt Bacharach
Fetsund

Fetsund är en tätort i Lillestrøms kommun, Viken fylke, i Norge. Fetsund ligger ca 8 km öst om Lillestrøm, alldeles vid Glommas utlopp i Øyeren Orten bildar den förste naturliga stället att korsa Glomma norr om Øyeren och är ett gammalt färjeläge.

Sedan 1960 har folkmängden ökat med 2 % per år. Ökningen har kommit som ett resultat av utbyggning av villaområden som i Hovinhøgda och Løkenåsen, eller som blandad bebyggelse av villor och radhus som i Garderåsen.

Fetsund har ett flottningsmuseum . Glomma rinner igenom Nord-Europas största inlandsdelta och så vidare ut i Øyeren.

På höjden bakom Fetsunds station, på gården Vilberg, ligger Fetsund batteri från 1902. På området som tillhör Riddersands skola ligger en stor gravhög, resterna efter ett gravfält från järnåldern.

Fetsund har tågförbindelse till Oslo som tar ca 20 minuter och flera busslinjer med förbindelse till Lillestrøm, Bjørkelangen och Trøgstad. Väg- och tågbroarna över Glomma är båda ca 600 meter långa. Fetsund har också en järnvägsstation med samma namn och de två hållplatserna Nerdrum och Svingen.

Fets kyrka, som ligger i Fetsund, har en altartavla från 1600-talet. 

Fetsund har skola och utbildningsmöjligheter med flera dagis, barn- och ungdomsskola.
Närmaste gymnasium ligger i Lillestrøm, Sørumsand eller Bjørkelangen.

Fetsund har goda turmöjligheter, och kallas ibland Akershus pärla. Flottningsmuseet har mycket att bjuda på för vuxna och barn, och i kombination med naturinformationscentret som är öppet året runt, är det goda möjligheter för varierad rekreation.

Referenser

Orter i Akershus fylke
Fets kommun
Ryan Villopoto

Ryan Villopoto, född 18 augusti 1988 i Poulsbo, Washington, är en amerikansk före detta motocrossförare. Han har tagit flera titlar i AMA Motocross Championship.

Källor 
Förarpresentation från Hemsida (engelska)

Referenser 

Födda 1988
Amerikanska motocrossförare
Män
Levande personer