kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Ribston

Ribston är en äpplesort inom gruppen guldrenetter. Det är ett medelstort runt äpple med något tillplattad undersida. Skalet är ganska tjockt, ofta överdraget med rost. På solsidan förekommer ofta brunröd rodnad med svaga strimmor. Fruktköttet är gulvitt, fast och saftigt med mild, söt smak.
Ribston är en svenskodlad sort, som inte importeras. I slutet av 1600-talet lär den ha dragits upp ur kärnor i Yorkshire och kom i mitten av 1800-talet till Sverige. Ribston är en sen sort och bästa användningstid är december-mars. Ribston är triploid med S-generna S1S9S21. Härstammar från muskatrenett. I Sverige odlas Ribston gynnsammast i zon I–IV.

Äpplets träd är långsam på att börja bära frukt, de rätta pollinatörerna ökar fruktsamheten. Äpplet pollineras av, bland andra, Lord Lambourne, Adamsparmän, James Grieve samt Egremont Russet.
C-vitamin 12mg/100 gram. Syra 0,9%. Socker 12,6%.  C-vitamin 30,6mg/100g. C-vitaminhalten i äpple varierar mycket beroende på klimat och jordmån, därför förekommer varierande uppgifter.
Äpplemust från Ribston har mer äpplesmak och smakintensitet än exempelvis must från Ingrid Marie och Aroma.

I litteratur

Äpplet är med i en vers av Hilaire Belloc, kallad The Falshe Heart: 

Ribstone Pippin är det engelska namnet på Ribston.

Källor

Referenser

Guldrenetter
Vinteräpplen
Äppelsorter
Gripencentrum

Gripencentrum är beläget vid Skaraborgs flygflottilj (F 7). Denna flottilj har sitt säte i Såtenäs i Västergötland. Gripencentrum har i uppgift av det svenska flygvapnet att främja svensk flygexport och att ta emot utländskt besök. Vid Gripencentrum sker också flyguppvisningar och hörsalar för föreläsningar finns. År 1996 invigdes Gripencentrum och i samband med detta var kung Carl XVI Gustaf och Drottning Silvia på plats.

Referenser

Tryckta källor 

Svenska flygvapenförband
Försvarsmaktens centrum
Zell am See

Zell am See är en stad och kommun i förbundslandet Salzburg i Österrike. Kommunen har  invånare (), på en yta av  km². Zell am See är huvudort i distriktet med samma namn. Zell am See är en kurort, belägen vid Zeller See.

Redan under romartiden fanns boplatser vid samma ställe. 740 grundade kristna munkar orten Cella in Bisonzio efter uppdrag av ärkebiskop Johannes. Orten blev 1357 köping och fick 1928 stadsrättigheter.

Tillsammans med kommunen Kaprun är Zell am See en betydande turismregion med över två miljoner övernattningar per år. Zell am See omfattar en del av Alperna. Zell am See är framför allt känd som vintersportort och har tillsammans med Kaprun 138 kilometer pister och 49 liftar.

Indelning 
Kommunen består av fem orter (Ortschaften) (inom parentes invånarantal ):
 Bruckberg ()
 Erlberg ()
 Schmitten ()
 Thumersbach ()
 Zell am See ()

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Orter i Land Salzburg
Kommuner i Land Salzburg
Vintersportorter i Österrike
Adam Laxman

Adam Laxman (Ryska: Адам Кириллович (Эрикович) Лаксман; 1766 - 1806?), rysk militär av finlandssvensk härkomst, son till Erik Laxman. Laxman var löjtnant i den ryska militären och fick 1791 tsarinnans uppdrag att leda en forskningsresa till Ezo (nu Hokkaido) i Japan för att hemföra japanska skeppsbrutna i utbyte mot handelsförbindelser med Tokugawashogunatet.

Laxmans expedition till Japan

Laxman landade i Hokkaido i oktober 1792 där han möttes av medlemmar av Matsumaeklanen, som hade i uppdrag att försvara Japans nordgräns. Till skillnad från tidigare utländska besökare behandlades Laxman väl, men detta förändrades när han krävde att få överlämna en grupp japanska skeppsbrutna till Edo personligen. Han fick snart träffa två sändebud och femhundra män som rådsherren Matsudaira Sadanobu sänt från Edo, vilka försökte avråda Laxman från att bege sig längre in på japanskt territorium. De bad honom att istället resa till staden Matsumae landvägen utan sitt skepp. Laxman vägrade och fick till slut tillstånd att segla med japansk eskort till Hakodate varifrån 450 ryssar och japaner skulle marschera till Matsumae-slottet.

Trots sin framfusighet fick Laxman uppehålla sig i en överdådig bostad av västerländskt snitt, han och hans kamrater behövde inte följa seden att buga sig inför shogunens utsända och de försågs med tre samurajsvärd och hundra säckar ris. Sändebuden förklarade sedan för honom att japansk lag stadgade att all handel med utlandet skulle bedrivas i Nagasaki. De förklarade också att då Laxmans expedition kommit för att återlämna skeppsbrutna, så skulle de tillåtas återvända i fred. När Laxman trots detta vägrade att ge sig iväg utan ett handelsavtal försågs han med dokument som uttryckligen slog fast att ryska handelsfartyg endast skulle vara välkomna i Nagasaki, att utländska fartyg inte skulle tillåtas landa någon annanstans i Japan och att kristendomen inte skulle tillåtas någonstans i Japan.

Laxman återvände till Ryssland i stort sett tomhänt, trots att han hade dokument som för första gången tillät handel med andra länder än Kina och Nederländerna. När en rysk expedition gjorde ett försök att handla i Nagasaki nio år efter Laxmans återkomst till Ryssland, fick expeditionen ett långt dokument som förklarade att Japan var stängt för utrikeshandel och krävde att de lämnade landet. Efter detta bakslag debatterade Tsarryssland i många år vad dokumenten egentligen betydde och lät individuella entreprenörer sköta kontakterna med Japan.

Källor

Födda 1766
Avlidna 1806
Ryska upptäcktsresande
Män
WP:Projekt Japan
Rubinamaryllis

Rubinamaryllis (Hippeastrum puniceum) är en art i släktet Amaryllisar utbredd från Mexiko till Chile och i Västindien.
Arten odlas ibland som krukväxt.

Löken är mer eller mindre rund med en kort nacke, till 5 cm vid, brunaktig. Blad avlånga, avsmalnande mot vid basen och med rundade spetsar till 25-50 cm långa. Blomstjälk till 60 cm med 2-4 blommor. Blommor trattlika, röda till orangeröda, sällan vita. Blombladens bas är vit, men bildar vanligen ingen stjärna. Ståndarna är kortare än hyllet. Pistillen har ett klubblikt märke. Blommar under vintern eller våren. Arten har ett stort utbredningsområde och varierar i blomstorlek och färg.

Arten kan förväxlas med äkta makar (H. striatum), som dock har ett treflikigt märke.

Arten har ibland felaktigt ansetts vara den ursprungliga Amaryllis belladonna, se kapamaryllisar.

Odling
Se amaryllisar.

Synonymer
För synonymer, se Wikispecies.

Referenser
Corneliuson, J. (2000) Växternas namn: vetenskapliga växtnamns etymologi: språkligt ursprung och kulturell bakgrund 

Walters, S.M. (1986). The European Garden Flora, Vol. 1. Pteridophyta; Gymnospermae; Angiospermae — Alismataceae to Iridaceae. .

Externa länkar
Amaryllidaceae.com - https://web.archive.org/web/20180810131439/http://amaryllidaceae.org/

Krukväxter
Amaryllisväxter
Ru Växtindex
Radio Mosaique FM

Radio Mosaique FM (franska: "Radio Mosaïque FM" som betyder "Radio Mosaik FM") är en tunisisk radiostation som sänder i Tunis med program på franska.

Externa länkar 
Radio Mosaique FM

Tunisiska radiostationer
Radiokanaler och radiostationer startade 2003
Räddningstjänst vid utsläpp av radioaktiva ämnen

Räddningstjänst vid utsläpp av radioaktiva ämnen innebär räddningstjänst vid utsläpp till följd av kärnteknisk olycka som är så omfattande att särskilda åtgärder krävs för att skydda samhället. Räddningsinsats kan också göras vid överhängande fara för en sådan situation. Med kärnteknisk olycka avses olycka i kärnteknisk anläggning, till exempel kärnkraftverk med utsläpp av radioaktiva ämnen.

Vid svenska eller utländska kärntekniska olyckor ansvarar länsstyrelsen för ledning och samordning av räddningstjänsten inom berörda län. Räddningsledare utses av länsstyrelsen. Länsstyrelserna i Sveriges så kallade kärnkraftslän, de län där det finns kärnkraftverk, har beredskap och planering för denna typ av händelser.

Även övriga länsstyrelser har viss beredskap för dessa situationer. Denna beredskap går ut på att snabbt genomföra skyddsåtgärder för att förhindra strålskador, undvika höga stråldoser och lindra konsekvensen i samhället.

De skyddsåtgärder som på kort sikt kan vidtas för att minska stråldosen till allmänheten är:
 inomhusvistelse
 intag av jodtabletter
 utrymning

Räddningstjänst
Sven Söderman

Sven Erik Söderman född den 12 juli 1866 i Stockholm, död där den 20 april 1930, var en svensk författare, tidningsman och lärare.

Biografi
Han var son till kapellmästaren Johan August Söderman och Eva Kristina Bergholm. Söderman blev student i Uppsala 1885 och filosofie licentiat 1893 samt filosofie doktor 1894. Han medarbetade sedan 1894 i olika tidningar som litteratur- och teaterkritiker och var även verksam som lärare.

Bibliografi 

 - Tillsammans med H. C. Bering-Liisberg och C. C. Clausen.

Tolkningar

Utgivare

Referenser

Externa länkar 
 

Svenskspråkiga författare
Svenska författare
Födda 1866
Avlidna 1930
Män
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Susanna Risberg

Susanna Risberg, född 2 oktober 1990 i Göteborg, är en svensk gitarrist och kompositör.

Susanna Risberg spelar bland annat med Marit Bergman, och sin egen grupp Susanna Risberg Trio. Tidigare har hon har spelat med bland annat saxofonisten Magnus Lindgren, trumpetaren Peter Asplund, sångaren Svante Thuresson, popartisten Henric De La Cour samt Göteborgs Symfoniker. 
Hon har studerat vid Berklee College of Music i Boston. Hon är dotter till pianisten Erik Risberg.

Priser och utmärkelser
2005 – Albin Hagströms Minnespris
2010 – Sten A Olssons kulturstipendium
2015 – Jazzkatten som ”Årets nykomling”

Diskografi 
I eget namn
2013 – Susanna Risberg Trio
2015 – Utfall
2018 – Vilddjur
2021 - Boiler Room
Som sideman
2013 - Henric De La Cour: Mandrills
2016 - Marit Bergman:  Molnfabriken
2018 - John Holmström Om Tat Sat: Vivianne
2021 - Bear Garden:  Sunshine Fruit

Källor

Noter
3. ”Boiler Room”

Externa länkar 
 Susanna Risbergs webbplats

Svenska gitarrister under 2000-talet
Födda 1990
Levande personer
Svenska jazzgitarrister
Kvinnor
Svenska kompositörer under 2000-talet
Musiker från Göteborg
25 år på grammofon

25 år på grammofon utkom 1981 och är ett musikalbum med den kristna sångaren Artur Erikson. Skivan är ett samlingsalbum med sånger tidigare utgivna mellan 1956 och 1980. Skivan är ingen samling som tar upp de mest populära sångerna med Artur Erikson, utan vill istället visa bredden av Eriksons produktion och framför allt hur han utvecklats som sångare.

Låtlista

Sida 1
Var redo
Gud ske lov min själ är frälst
Ovan där
O att jag kunde som lärkan sjunga
Bön om kärlek
Vad gagnar det en människa

Sida 2
Herre kär, tag min hand
Ett barn idag är oss givet
Jag lyfter mina händer
Fågelungarna
Giv mig den frid som du o Jesus giver
Var stund jag dig behöver
Brune herdegosse harpan slå

Sida 3
Välkommen hem
Men Jesus hjälper
Underbart namn Han bär
Vid älvarna i Babylon
Vi tåga till Sion
Visst gör det ont när knoppar brista
Det brister en sträng

Sida 4
Det är vackrast när det skymmer
Vad intet öga sett
Strömmar av liv
Jesus gör mig stilla
Visa på väg
I Himmelen, i Himmelen

Samlingsalbum 1981
Samlingsalbum av Artur Erikson
Svenska samlingsalbum
Svenskspråkiga samlingsalbum
En värld med sång

En värld med sång utkom 1977 och är ett album med den kristna sångaren Jan Sparring och syskongruppen Norlins. På skivan medverkar också en orkester under ledning av Anders Dahl, Svensk mediedatabas har därför katalogiserat skivan under hans namn. Inspelningen skedde i studio i Stocksund med Bruno Glenmark som tekniker.

Albumet består av 13 sånger, alla med svensk text men nästan alla ifrån engelskt original. Glenmark och Sparring har bidragit med något musikarrangemang. Tommy och Elisabeth Norlin har skrivit texter till några sånger, bland annat titelsången "En värld med sång". Originalet "I write the songs" har skrivits av Bruce Johnston.

Låtlista

Sida 1
Ge ditt liv
Vänd dig till Jesus
Det liv jag vill leva
Du som hör
Det är längesen
En värld med sång

Sida 2
Snart gryr en gyllne morgon
Att komma hem
0011 (Operator)
Underbar frid
O store Gud
Himmelen
Den väg jag går genom livet

Källor

Fotnoter

Album av Jan Sparring
Musikalbum 1977
Vänskap

Vänskap är en social relation i vilken de båda parterna känner tycke för varandra och hyser ömsesidig tillit och respekt. Innebörden av ordet vänskap har i västerländsk historia förändrats från Aristoteles vida kärleksbegrepp philia   till att i dag närmast motsvara en privat kamratrelation.

Historik 
Vänskapens väsen har flitigt diskuterats av västerländska lärda män. Hos Aristoteles (384- 322 f.Kr) omfattar vänskapen även kärleks- och familjerelationer och relationer mellan medborgare. Den hade även en politisk och offentlig dimension. Detta börjar förändras på 1500-talet då filosofen Michel de Montaigne skrev om vänskapen som något individuellt och personligt. Under 1600- och 1700-talen frodades bland män i överklassen nästan en vänskapskult där förtroligheter, råd och omsorg, och starka känslor uttrycks och utbyts i dagböcker och brev.

Även bland kvinnor frodades den intima vänskapen vilket vi kan avläsa i den mängd romaner under 1700- och 1800-talen som behandlar kvinnlig vänskap. Tidens känslosamma kvinnliga vänskap fick ett epitet - ”romantisk vänskap”.

När borgarklassen växte fram förändrades uppfattningen om vad vänskap är och vilka former den tilläts ta. Intimitet, starka känslor och sexualitet reserveras nu för äktenskapet mellan man och kvinna. Vänskap blir så i modernare tid en mindre känsloladdad kamratrelation.

Definition
Värden som finns i vänskap är ofta resultatet av en vän som visar följande på ett enhetligt sätt: 
 Tendensen att önska det som är bäst för andra.
 Sympati och empati.
 Ärlighet, kanske i situationer där det kan vara svårt för andra att säga sanningen, särskilt när det gäller att peka ut de upplevda fel av en motsvarighet.
 Ömsesidig förståelse och medkänsla.
 Förtroende för varandra (kunna uttrycka känslor - inklusive den andras handlingar - utan rädsla för att bli dömd), kunna gå till varandra för känslomässigt stöd.
 Positiv ömsesidighet - en relation bygger på lika givande och tagande mellan de två parterna.

I en jämförelse av personliga relationer anses vänskap vara närmare än sällskap, även om det finns en rad olika grader av intimitet i både vänskapsband och sällskap. Studien av vänskap ingår i sociologi, socialpsykologi, antropologi, filosofi och zoologi. Olika teorier om vänskap har föreslagits, bland andra socialt utbytesteori, egen kapitalteori, relationella dialektiker, och fastsättning av stilar.

Se även
 Altruism
 Låtsasvän

Källor
Vänskap — en lång historia, essä av Eva Österberg, Tvärsnitt nr 3:2007  
Artikel Dagens Nyheter 2007-10-06

Externa länkar

Relationsformer
Kärlek
Sociologi
Sociala relationer
Hutteriter

Hutteriterna är en protestantisk, anabaptistisk kristen riktning, som på grund av den förföljelse de fick utstå i Europa, flydde till Nordamerika under 1870-talet. Liksom många andra kristna grenar har de sina rötter i reformationen, närmare bestämt ur 1500-talets döparrörelse. De har namnet efter Jacob Hutter, en tysk döpare från början av 1500-talet. Det finns runt 460 hutteritkolonier i USA (västra delen) och Kanada med sammanlagt 46 000 medlemmar. Varje koloni leds av en äldste (Ältistor).

Hutteriter är likt andra anabaptister pacifistiska och vägrar bära vapen eller gå med i armén. De praktiserar även egendomsgemenskap. Detta baserar de på Jesu undervisning i Bergspredikan om att älska sina fiender (Matt 5:44) samt den första församlingen i Jerusalem som delade egendomar jämlikt (Apg 2:44-45).

Det finns tre huvudsakliga grenar, eller "folk" (tyska Leut), av hutteriter: Lehrerleut, Dariusleut, och Schmiedeleut. De har alla samma lära men skiljer sig angående traditioner och geografi. Lehrerleut är den strängaste formen när det gäller klädedräkt. Schmiedeleut har de mildaste traditionerna vad gäller klädregler, och denna gren förekommer i mellersta Nordamerika, medan de andra två grupperna finns längre västerut.

Relationerna med de närbesläktade Bruderhof har tidvis lett till schismer, på grund av diverse kulturella skillnader.

Källor 

 National Geographic Sverige (28/12 2006-22/1 2007)

Externa länkar 

 Hutterites.org (engelska)

Anabaptism
Protestantiska samfund
Georgette Leblanc

Georgette Leblanc, född 8 februari 1875 i Rouen, död 27 oktober 1941, fransk skådespelerska, sångerska och författare. Hon hade under många år (1895–1918) en relation med författaren Maurice Maeterlinck, och spelade många av de ledande rollerna i hans dramer.

Georgette var syster till Maurice Leblanc, författaren till böckerna om Arsène Lupin.

Filmografi i urval
 L'Inhumaine (1924)

Litterära verk
 Choise of Life (Självbiografi)
 Maeterlinck and I
 The Girl who found the Blue Bird, New York, 1914
 Souvenirs, 1931

Källor

Franska skådespelare under 1900-talet
Födda 1875
Avlidna 1941
Kvinnor
Franska operasångare under 1900-talet
Franska författare under 1900-talet
Personer från Rouen
Öarna under vinden

Öarna under vinden (, , ) är en del av ögruppen Små Antillerna, omfattande öarna i södra Karibiska havet utanför Venezuelas kust. Den sträcker sig från Aruba i väster till Los Testigosöarna i öster. Aruba, Curaçao och Bonaire hör till Nederländerna, medan resterande öar är venezuelanskt territorium.

De utmärker sig på det sättet att de inte står under inflytande av passadvinden. Klimatet är torrare än vid öarna över vinden.

Öar 
 ABC-öarna, (Nederländerna):
  
  
  

  Dependencias Federales, Venezuela:
Los Monjesöarna 
La Tortugaön
La Solaön 
Los Testigosöarna 
Los Frailesöarna
Patosön 
Los Roques 
La Blanquillaön 
Los Hermanosöarna 
La Orchilaön
Las Avesöarna 
Avesön

  Nueva Esparta, Venezuela: 
Isla Margarita
Coche
Cubagua

Se även  
 Öarna över vinden

Referenser

Externa länkar 

Nordamerikas ögrupper
Små Antillerna

hr:Privjetrinski otoci
is:Kulborðseyjar
nl:Benedenwindse Eilanden
sr:Острва приветрине
Ericsson R310

Ericsson R310 är en vatten-, damm-, smuts- och stöttålig mobiltelefon som tillverkades av Ericsson Mobile Communications. Den kallas även hajfenan på grund av den platta, grå antennen som var mera stryktålig än andra mobilantenner vid samma tid och gav ett karaktäristiskt utseende åt telefonen. Silikonpackningar och vattentäta membran av Gore-Tex förhindrade smuts och fukt från att tränga in och skada elektroniken. R310 lanserades under 2000 och såldes i färgerna orange, marinblå, grön och gul. R310 är en dualband-telefon (GSM 900/1800) med måtten 131 x 53 x 25 mm och vikten 128 g.  

R310 tillverkades hos Ericsson Mobile Communications AB i Linköping. Den var en mindre och lättare variant av modellen R250s PRO. Telefonen var en måttlig succé då den lanserades, men dess osedvanligt stryktåliga design gav den så småningom kultstatus och skapade en långlivad efterfrågan bland lantbrukare, skogsarbetare och andra med behov av en telefon som klarar tuffa förhållanden.

Källor

R310
Elfenbensnäbb

Elfenbensnäbb (Campephilus principalis) är en amerikansk fågelart som länge befarats vara utdöd. Den var, eller är, den största hackspetten i Nordamerika.

Utseende och läten 
Elfenbensnäbben är en mycket stor (48–53 cm), svartvit hackspett. Fjäderdräkten är huvudsakligen svart med stora vita vingfläckar, vita "hängslen" på manteln och ett vitt streck på halssidan från nedre kanten av örontäckarna till manteln. Både undre vingtäckare och armpennor är vita, åtskilda av svart. 

Amerikansk spillkråka är mindre, med mörk näbb, ett vitt streck över kinden till näbben, vitt ögonbrynsstreck och vit strupe och saknar elfenbensnäbbens stora vita vingfläckar och vita "hängslen". I flykten saknar den vita armpennor men har mer vitt på undersidan av vingen. Flykten är också starkt bågformig, inte rakt andlik som elfenbensnäbben.

Ellfenbensnäbben trummar med en eller två stötar. Lätet är ljust och likt en leksakstrumpet, i engelsk litteratur återgivet som "kent", ibland levererat som en snabb serie eller i par, med betoning på första tonen.

Utbredning, biotop och taxonomi 
Arten har tidigare förekommit fåtaligt i sydöstra USA och på Kuba och den delas upp i två underarter:
C. p principalis – nominatformen förekom i sydöstra USA
C. p. bairdii  (Cassin, 1863) – förekom på Kuba.

Den förekom både i låglänta skogar med lövträd och höglänta skogar med barrträd, lövträd eller blandskog. Historiska utsagor gör gällande att den behövde stora revir och återfanns bara fåtaligt i stora obrutna skogsområden.

Status 
Den sista säkra observationen av nominatformen C. p principalis gjordes i nordöstra Louisiana 1944. 2004 rapporterades det att den återfunnits i östra Arkansas i området Big Woods. Arten sägs också ha observerats vid ett flertal tillfällen sedan 2005 i området kring floden Choctawhatchee i Florida. Bevisen som lagts fram utgörs av en videoinspelning av låg kvalitet, ljudinspelningar och ett antal observationer. Dock förekommer det fortfarande inga ovedersägliga bevis för att arten fortfarande existerar. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den ändå trots allt fortfarande som akut hotad, inte utdöd.
 
På grund av habitatförlust försvann C. p. bairdii och tros idag vara utdöd. Den sista säkra observationera skedde 1986 och 1987 i bergsområdet Sierra de Moa i norra Orienteprovinsen på östra Kuba.

Referenser

Noter

Källor 
Lars Larsson (2001) Birds of the World, CD-rom

Externa länkar 

Utdöda fågelarter
Hackspettar
Fåglar i nearktiska regionen
Öarna över vinden

Öarna över vinden (, , ) är en del av ögruppen Små Antillerna, omfattande hela ökedjan från Stora Antillerna till Trinidad.

Den nordliga delen (Dominica till Jungfruöarna) brukar på engelska benämnas som Leeward Islands (svenska: Läöarna) och den sydliga delen (Martinique till Grenada) brukar benämnas som Windward Islands (svenska: Lovartöarna). En viss förvirring råder dock kring dessa begrepp.

Öarna står under inflytande av passadvinden från öst och nederbördsmängden ligger över 2 000 mm per år. De flesta öar i gruppen skapades av vulkaner.

Öar

Läöarna 
 Spanska Jungfruöarna: Vieques, Culebra (USA)
 Amerikanska Jungfruöarna: Saint Thomas, Saint John, St. Croix, Water Island (USA)
 Brittiska Jungfruöarna: Jost Van Dyke, Tortola, Virgin Gorda, Anegada (Storbritannien)
 Anguilla (Storbritannien)
 Saint Martin (Frankrike)
 Sint Maarten (Nederländerna)
 Saint-Barthélemy (Frankrike)
 Saba (Nederländerna)
 Sint Eustatius (Nederländerna)
 Saint Kitts (Samväldet)
 Nevis (Samväldet)
 Barbuda (Samväldet)
 Antigua (Samväldet)
 Redonda (obebodd ö)
 Montserrat (Storbritannien)
 Guadeloupe (Frankrikes utomeuropeiska departement)
 La Désirade (Dependency of Guadeloupe, Frankrike)
 Îles des Saintes (Dependency of Guadeloupe, Frankrike)
 Marie-Galante (Dependency of Guadeloupe, Frankrike)
 Dominica (Samväldet)

Lovartöarna 
 Dominica 
 Martinique
 Saint Lucia 
 Saint Vincent och Grenadinerna: Saint Vincent, Bequia, Mustique, Canouan Island, Mayreau Island, Union Island, Palm Island, Petit Saint Vincent 
 Grenada: Grenadinerna, Petite Martinique, Carriacou Island, Ronde Island

Se även  
 Öarna under vinden

Referenser

Externa länkar 

Nordamerikas ögrupper
Små Antillerna

en:Leeward Islands
hr:Privjetrinski otoci
nl:Bovenwindse Eilanden