kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Guinea (olika betydelser)

Guinea kan syfta på:

 Guinea (mynt) – ett brittiskt guldmynt som var i omlopp 1663 till 1816

Geografi

Afrika
 Guinea – en suverän stat och republik i Västafrika 1958–
 Franska Guinea – en fransk besittning i Västafrika 1894–1958
 Guinea-Bissau – en stat i Västafrika 1973/1974–
 Portugisiska Guinea – en portugisisk besittning 1400-talet–1974
 Ekvatorialguinea – en stat i Västafrika 1968–
 Spanska Guinea – en spansk besittning 1926–1968
 Guinea (region) – det traditionella namnet för regionen på Västafrikas sydliga kust mot Atlanten
 Guineabukten – den del av Atlanten som bildar en stor bukt på Afrikas västkust

Asien
 Nya Guinea – en ö belägen norr om Australien.
 Papua Nya Guinea – en stat på del av ön Nya Guinea
Juan Formell

Juan Clímaco Formell Fortuna, född 2 augusti 1942 i Havanna, död 1 maj 2014 i Havanna, var en kubansk basist, kompositör, arrangör och dirigent i Los Van Van. Han var en viktig skapare av populär salsa på Kuba under de sista 25 åren av 1900-talet. Han startade sin musikaliska karriär 1959 i kabaréorkestrar samt i radio och TV, och grundade Los Van Van 1969 - vilka betraktas som ett av världens största salsaband.

Källor 

Kubanska basister
Kubanska kompositörer
Kubanska dirigenter
Personer i Kuba under 1900-talet
Personer från Havanna
Födda 1942
Avlidna 2014
Män
Bingolottos julkalender

Bingolottos julkalender är en skraplott från Folkspel. Den säljs om höstarna sedan 1999 från oktober till och med 23 december hos Folkspels lotteriombud, och kostar omkring 50 kronor varav hälften tillfaller föreningslivet. Vinstandelen var år 2009 på 35%.

Millenniumlotteriet
Det första året gick kalender under namnet Millenniumlotteriet och var en lott som gällde under hela december. År 2003 gick en del av intäkterna till World Childhood Foundation. 

Dragningen ägde rum i TV4 varje dag från 1 december till 31 december 1999 och finaldragningen i en direktsänd gala på nyårsaftonen med Åsa Fång och Lasse Kronér som programledare. Den högsta vinsten var att få färdas i tyngdlöshet, men vinstlotten hade inte sålts och en ny dragning av rymdresan hölls i Bingolotto våren 2000. Rymdresan vanns av en familj i Söderköping, som i stället valde 850 000 kronor i premieobligationer.

Källor

Julkalendrar
Lotterier
Friedrich von Matthisson

Friedrich von Matthisson, född 23 januari 1761 i Hohendodeleben i Landkreis Börde, död 12 mars 1831 i Wörlitz utanför Dessau, var en tysk lyriker och prosaförfattare.

Många av Matthissons dikter tonsattes av Ludwig van Beethoven och Franz Schubert, till exempel Beethovens Adelaide. I ett brev tackar Beethoven Matthisson och skriver "[…] för det välsignade nöje er poesi i allmänhet gett och alltid kommer att ge […]"

En del av hans kvarlåtenskap finns bevarad i Deutsches Literaturarchiv Marbach.

Verk 
Gedichte, Breslau 1787
Gedichte. Ausgabe letzter Hand, Zürich 1821  
Schriften, Zürich 1825-29, 8 band 
Erinnerungen, Zürich 1810-16, 5 band

Senare utgåvor 
An den Abendstern. Gedichte, utgivna av Christian Eger, Halle 2002, 
Wörlitzer Blätter. Gedichte, Prosa, Briefe, utgivna av Christian Eger, Halle 2005,

Referenser

Vidare läsning 
Otto Fuhlrott: Magdeburger Biographisches Lexikon. Magdeburg 2002,  
Otto Hachtmann: Friedrich von Matthisson. In: Historische Kommission für die Provinz Sachsen und für Anhalt (Hrsg.): Mitteldeutsche Lebensbilder. 3. Band Lebensbilder des 18. und 19. Jahrhunderts. Selbstverlag, Magdeburg 1928, S. 228–241 
Martin Wiehle: Magdeburger Persönlichkeiten. Magdeburg 1993,  
Martin Wiehle: Börde-Persönlichkeiten. Oschersleben 2001,

Externa länkar 

Magdeburgs biografiska lexikon 
Friedrich von Matthisson: "Elysium" och "Der Genfersee". Med kritik av Christoph Martin Wieland och Schiller. 
 

Tyska bibliotekarier
Tyska författare
Födda 1761
Avlidna 1831
Män
Slangklämma

Slangklämma är en fästanordning som används för att fästa en slang på en nippel, slangsockel, rör eller liknande.

Slangklämmor är vanligtvis ett metallband med ett stansat eller pressat skruvspår samt en fastmonterad skruv som används för att spänna ihop bandet, likt en snäckväxel, och på så vis ge en stabil anslutning utan läckage.

Förbandsteknik
Thomas Burr Osborne

Thomas Burr Osborne, född 8 juli 1798, död 2 september 1869, var en amerikansk politiker och ledamot av USA:s representanthus från Connecticut, domare och professor i juridik.

Tidigt liv
Osborne föddes i Weston, numera Easton, Connecticut. Han tog examen från Yale College 1817. Han studerade juridik och antogs därefter till advokatsamfundet 1820. Han började praktisera juridik i Fairfield, Connecticut. Han var tjänsteman vid domstol i countyt och i överrätt 1826-1839.

Politisk karriär
Osborne var ledamot av Connecticuts representanthus 1836.

Han valdes för Whigpartiet till USA:s representanthus och tjänstgjorde i två mandatperioder från den 4 mars 1839 till den 3 mars 1843. Under den andra av dessa mandatperioder var han ordförande i utskottet för patent.

Han var ledamot av Connecticuts senat 1844. Senare blev han åter vald till Connecticuts representanthus, där han var ledamot 1850.

Senare år
Samma år som han satt i delstatens senat, 1844, utnämndes han till domare vid Fairfield County Court, en tjänst som han upprätthöll i flera år. 
Han var domare för arvstvister (judge of probate) för Fairfield-distriktet 1851.

År 1854 flyttade han till New Haven. Där var han professor vid Yale Law School från 1855 till 1865, och avgick sedan.

Han var gift med Ann Sherwood. Deras dotter Mary Elizabeth Osborne gifte sig med Henry B. Harrison, guvernör i Connecticut från 1885 till 1887.

Han avled i New Haven den 2 september 1869 och begravdes på Evergreen Cemetery.

Referenser

Födda 1798
Avlidna 1869
Ledamöter av USA:s representanthus från Connecticut
Män
Università Commerciale Luigi Bocconi

Università Commerciale Luigi Bocconi är en privat handelshögskola i Viale Bligny i Milano i Italien, som grundades 1902 av handelsmannen Ferdinando Bocconi. Bocconi erbjuder grundutbildning, forskarutbildning och forskarutbildning inom områdena ekonomi, juridik, management, statsvetenskap och offentlig förvaltning. SDA Bocconi, universitetets handelshögskola, erbjuder MBA och Executive MBA-program

Bocconi University rankas konsekvent som ett av de bästa universiteten i Italien inom sina områden och som ett av de bästa i världen. År 2020 rankade QS World University Rankings universitetet som 7:e över hela världen och 3:e i Europa inom företags- och managementstudier, samt som 1:a inom ekonomi och ekonometri utanför USA och Storbritannien (16:e över hela världen).

Historia 
Bocconi University grundades 1902 av Ferdinando Bocconi och namngavs efter hans son, som dog i slaget vid Adwa under det första italiensk-etiopiska kriget. Universitetet var ursprungligen anslutet till ingenjörskolan Politecnico di Milano och införlivade en undervisningsmodell som baserades på vad som användes vid École Supérieure i Antwerpen.

Källor

Noter

Externa länkar 
Università Commerciale Luigi Bocconi webbplats 

Privata högskolor och universitet
Universitet och högskolor i Italien
Byggnader och anläggningar i Milano
Utbildning i Milano
Utbildningsinstitutioner bildade 1902
Kretschmers konstitutionslära

Kretschmers konstitutionslära, efter den tyske psykiatrikern Ernst Kretschmer, var en teoretisk modell som försökte hitta ett samband mellan människors kroppskonstitution och deras personlighetsdrag. Kretschmer beskrev detta i sin bok Körperbau und Charakter (1921). Han menade att människor kunde delas in i tre huvudgrupper efter deras kroppskonstitution, och att dessa konstitutionstyper var associerade dels med vissa personlighetsdrag och dels med ökad risk för vissa psykiska problem. De tre huvudtyperna i Kretschmers konstitutionslära var den leptosoma, den pykniska och den atletiska.

Leptosoma (av grekiskans leptos, tunn) människor kännetecknades enligt Kretschmer av slank kroppsbyggnad, smalt skulderparti, spetsig revbensvinkel, lång och smal hals, äggformat huvud, tydlig näsa men otydlig haka och kraftiga ögonbryn. Själsligen skulle leptosoma individer vara slutna, nervösa, sakna humor, ha svag könsdrift, måna om sin prestige och svåra att lära känna. De skulle löpa ökad risk för schizofreni.

Pykniska (av pyknos, tät eller satt) människor kännetecknades av hög vikt i förhållande till längden, anlag för fetma, kort men bred bröstkorg med trubbig revbensvinkel, kort och tjock hals, femkantigt huvud och djupt sittande ögon. Själsligen skulle de vara humoristiska, öppna, vänliga och lugna med stark könsdrift och ökad risk för bipolär sjukdom.

Atletiska människor kännetecknades av breda axlar, välutvecklad muskulatur och grovt skelett. Själsligen lika leptosoma individer.

Utifrån dessa tre grundkonstitutioner kunde man sedan definiera ett antal mellanformer. Kretschmers konstitutionslära blev relativt spridd under första halvan av 1900-talet men föll i vanrykte i samband med rashygienen och har idag enbart medicinhistoriskt intresse.

Se även 
Somatyper

Personlighet
Psykiatrihistoria
Kroppskonstitution
Dalida

Dalida är artistnamnet för Iolanda Cristina Gigliotti, född 17 januari 1933 i Egypten, död 3 maj 1987 i Paris, Frankrike, som var en fransk sångerska och underhållare med italiensk bakgrund. Dalida sjöng och skådespelade på flera språk: franska, italienska, tyska, arabiska, spanska, hebreiska, holländska, engelska, japanska och grekiska. Några av hennes mest kända sånger är Paroles, Paroles, Gigi L'Amoroso (skriven av Georges Moustaki), Parle Plus Bas och Te Amo.

Hon fick 55 guldskivor och blev den första sångaren som uppnådde en diamantskiva. Hon tog sitt liv 1987 (självmord av en överdos barbiturater).

Minnesplatser 
Dalida är begraven på Montmartrekyrkogården i Paris. År 1997 döptes hörnet vid gatorna rue Girardon och rue Abreuvoir i stadsdelen Montmartre i Paris i hennes namn; Place Dalida. År 2001 hedrades hon i Frankrike med ett frimärke.

Diskografi

Album 
1956 – Son nom est Dalida
1957 – Miguel
1958 – Gondolier
1958 – Les Gitans
1959 – Le disque d'or de Dalida
1959 – Love in Portofino (A San Cristina)
1960 – Les enfants du Pirée
1961 – Garde-moi moi la dernière danse
1961 – Loin de moi
1961 – Milord (Utgiven i Italien)
1961 – Rendez-vous mit Dalida (Utgiven i Tyskland)
1962 – Le petit Gonzalès
1963 – Eux
1964 – Amore Scusami (Amour excuse-moi)
1965 – Il Silenzio (Bonsoir mon amour)
1966 – Pensiamoci Ogni Sera (Utgiven i Italien)
1967 – Olympia 67
1967 – Piccolo Ragazzo (Utgiven i Italien)
1968 – Un po' d'amore (Utgiven i Italien)
1968 – Le temps des fleurs
1969 – Canta in Italiano (Utgiven i Italien)
1969 – Ma mère me disait
1969 – In Deutsch (Utgiven i Tyskland)
1970 – Ils ont changé ma chanson
1971 – Une vie
1972 – Olympia 71 (live)
1972 – Il faut du temps
1973 – Sings in Italian for You (Utgiven i Italien)
1973 – Julien
1974 – Olympia 74 (live)
1974 – Manuel
1975 – Sempre piu''' (Utgiven i Italien)
1975 – J'attendrai1976 – Coup de chapeau au passé1976 – Die neuen lieder der Dalida (Utgiven i Tyskland)
1977 – Femme est la nuit1977 – Olympia 77 (live)
1977 – Salma ya salama1978 – Génération 78 / Voilà pourquoi je chante / Ça me fait rêver1979 – Dédié à toi (Monday Tuesday)1980 – Gigi in Paradisco1980 – Le spectacle du Palais des Sports 1980 (live)
1981 – Olympia 81 (live)
1982 – Spécial Dalida1982 – Mondialement vôtre1983 – Les p'tits mots1984 – Dali1986 – Le visage de l'amour1987 – La magie des mots (ej utgiven)
1987 – Tigani bi arab (Utgiven i Egypten)
1995 – Comme si j'étais là... (remixalbum)
1996 – À ma manière (remixalbum)
1997 – Olympia 1959 (live in edit)
1997 – L'an 2005 (remixalbum)
1998 – Le rêve oriental (remixalbum)
2001 – Révolution 5° du nom'' (remixalbum)

Referenser

Externa länkar 

 www.dalida.com

Franska sångare under 1900-talet
Födda 1933
Avlidna 1987
Kvinnor
Personer som begått självmord
Mononymt kända personer
Pseudonymer
Gravsatta på Montmartrekyrkogården
Ernst Schulze

Ernst Conrad Friedrich Schulze, född 22 mars 1789 i Celle, död 29 juni 1817 där, var en tysk diktare.

Källor

Externa länkar 
 

Tyska poeter under 1800-talet
Tyskspråkiga poeter
Alumner från Göttingens universitet
Personer verksamma vid Göttingens universitet
Män
Födda 1789
Avlidna 1817
Latinopop

Latinopop är popmusik med influenser från latinamerikansk musik i låtarna, ofta med sång på spanska. Från slutet av 1990-talet har genren nått stora framgångar i hela världen.

Geografiskt sätt kan begreppet syfta på popmusik från Latinamerika eller som sjungs av Latinamerikaner, framför allt Hispanics i USA.

Större latinopoplåtskrivare är Leonel García, Gian Marco, Estefano, Kike Santander, Juan Luis Guerra, Mario Domm och Robi Draco Rosa.

Det finns två huvudvarianter. Den första är vanlig pop som sjungs på spanska, portugisiska eller engelska för en internationell publik.  Den andra blandar pop med latinamerikanska eller iberiska rytmer som salsa, samba, norteña, merengue, banda, tex-mex, flamenco, tango, reggaeton, vallenato och reggae.

Referenser

Fotnoter

Externa länkar
 The 100 Most Important Albums of Latin Pop

Kultur i Latinamerika
Musikgenrer
Popmusik efter genre
FK Kryvbas Kryvyj Rih

FC Kryvbas Kryvyj Rih (ukrainska: ФК «Кривбас» Кривий Ріг ryska:ФК «Кривбасс» Кривой Рог ) var en ukrainsk fotbollsklubb från Kryvyj Rih. Klubben hade sedan 1992/1993 spelat i ukrainska ligan men gick i konkurs i juni 2013. 

Kryvbas bästa placering i ligan är två tredjeplatser: 1998/1999 och 1999/2000. Det blev också en finalförlust mot FC Dynamo Kiev (0-1) i ukrainska cupen 2000. Dessa resultat gav en plats i UEFA-cupen 1999/2000 och 2000/2001. Första säsongen vann Kryvbas i kvalet mot FK Shamkir från Azerbajdzjan med 3-0 och 2-0, men blev utslaget av italienska Parma FC i första rundan efter två förluster 2-3 och 0-3. Året efter gick klubben direkt till huvudturneringens första runda, men blev utslaget av franska FC Nantes efter 0-1 och 0-5.

Externa länkar 
 Officiell webbplats 
 Kryvbas Kryvyi Rih Football Squads 
 Kryvbas Kryvyi Rih Ukrainian Soccer  

Fotbollsklubbar i Ukraina
Sportklubbar bildade 1959
Sportklubbar upplösta 2013
Cipriano de Rore

Cipriano de Rore, född 1516 i Antwerpen, död 1565 i Parma, var en nederländsk kontrapunktist, verksam under renässansen i den nederländska skolan.

Biografi 

Cipriano de Rore var lärjunge till Adrian Willaert i Venedig, blev kapellsångare vid Markuskyrkan där, var hovkapellmästare hos Alfonso II d'Este i Ferrara 1553-58, hovkapellmästare i Parma 1561-63 och 1564-65, dessemellan ett år kapellmästare i Markuskyrkan. 

Han räknas bland de mest betydande av sin tids tonsättare och var en bland de första som i praxis tillgodogjorde sig de experiment med kromatiska toner, som Willaert och Zarlino anställde. Hans madrigaler trycktes (1577) i partiturform, på den tiden en stor sällsynthet. Rore skrev även flera böcker motetter, mässor, psalmer o. s. v.

Verkförteckning

Sekulär musik
 I madrigali (Venedig, 1542, fem röster)
 Il primo libro de madregali cromatici (Venedig, 1544, fem röster; utvidgning av publikationen 1542)
 Il secondo libro de madregali (Venedig, 1544, fem röster)
 Il terzo libro di madrigali, (Venedig, 1548, fem röster)
 Musica ... sopra le stanze del Petrarcha ... libro terzo (Venedig, 1548, fem röster)
 Il primo libro de madrigali (Ferrara, 1550, fem röster) (innehåller också chansoner på franska)
 Il quarto libro d'imadregali (Venedig, fem röster)
 Il secondo libro de madregali, (Venedig, 1557, fyra röster)
 Li madrigali libro quarto, (Venedig, 1562, fem röster)
 Le vive fiamme de' vaghi e dilettevoli madrigali, (Venedig, 1565, fyra och fem röster) (innehåller också sekulrära stycken på latin)
 Il quinto libro de madrigali (1566, fem röster) (innehåller också sekulära stycken på latin)
 Flera andra verk i antologier, mellan 1547 och 1570

Sakral musik
 Motectorum liber primus (Venedig, 1544, fem röster)
 Motetta (Venedig, 1545, fem röster)
 Il terzo libro di motetti (Venedig, 1549, fem röster)
 Passio ... secundum Joannem (Paris, 1557; två till sex röster)
 Motetta (Venedig, 1563, fyra röster)
 Sacrae cantiones (Venedig, 1595; fem till sju röster)

Källor

Nederländska klassiska kompositörer
Renässanskompositörer
Nederländska musiker under 1500-talet
Födda 1516
Avlidna 1565
Män
Ugglan
Phineas C. Lounsbury

Phineas Chapman Lounsbury, född 10 januari 1841, död 22 juni 1925, var en amerikansk politiker och guvernör i Connecticut.

Tidigt liv
Lounsbury föddes i Ridgefield, Connecticut. Han fick väldigt litet utbildning, men lyckades mycket bra i affärsvärlden. Tillsammans med sin storebror, George E. Lounsbury, grundade han två framgångsrika skofabriker: the Lounsbury Brothers Inc., a shoe factory och Lounsbury, Matthewson, and Company.

Politisk karriär
Lounsbury var medlem av Republikanerna. Han valdes till ledamot av Connecticuts representanthus 1874 och satt kvar till 1876.

Han valdes till guvernör 1886 och efterträdde Henry B. Harrison den 7 januari 1887. Han blev vald genom beslut av Connecticuts lagstiftande församling. Under sin mandatperiod på två år skrev han bland annat under lagen Incorrigible Criminal Act. Han ställde inte upp för omval, efterträddes av sin partikamrat Morgan G. Bulkeley den 10 januari 1889. Därefter drog han sig tillbaka från offentlig tjänst.

Senare år
Efter sin tid som guvernör, återvände Lounsbury till sina affärer och var verkställande direktör vid Connecticut Merchants Exchange National Bank.

Hans bror, George Edward Lounsbury, blev också guvernör i Connecticut och tjänstgjorde på den posten från 1899 till 1901.

År 1883 lät han bygga sommarstugeområdet Echo Camp vid Raquette Lake i Adirondack Mountains.

Han avled den 22 juni 1925.

Se även
Lista över guvernörer i Connecticut

Referenser
 Sobel, Robert and John Raimo. Biographical Directory of the Governors of the United States, 1789-1978. Greenwood Press, 1988. 

Födda 1841
Avlidna 1925
Guvernörer i Connecticut
Män
La Costeña

La Costeña är ett nicaraguanskt flygbolag grundat 1999. Flygbolaget är Nicaraguas näst största och hade i mars 2007, 140 anställda.  Flygbolaget flyger regelbundna passagerarflygningar till 10 olika destinationer inom landet. Flygbolaget har huvudkontor och huvudflygplats på Augusto C. Sandino International Airport.

Företaget ägs sedan 2019 av Regional Airlines Holding, Delaware, USA.  Dessförinnan ägdes företaget av Avianca.

Destinationer 

La Costeña flyger regelbundet till följande destinationer:

 Bluefields, Nicaragua
 Bonanza, Nicaragua
 Tegucigalpa, Honduras
 San Jose, Costa Rica
 Corn Islands, Nicaragua
 Managua, Nicaragua (Huvudflygplats)
 Minas, Nicaragua
 Puerto Cabezas, Nicaragua
 Rosita, Nicaragua
 San Carlos, Nicaragua
 Siuna, Nicaragua
 Waspam, Nicaragua

Flotta 
I oktober 2019 hade La Costeña denna flotta.

 4 Cessna 208
 2 ATR 42-300

Olycka 
 Den 20 juli 1999 havererade en Cessna 208 som var på väg ifrån Managua till Bluefields. Planet saknade GPS, då denna tagits från planet för att användas i en helikopter som också opererades av La Costeña. Enligt den preliminära utredningsrapporten påbörjades landningen för tidigt vid inflygningen. I dåligt väder och under visuella flygregler sjönk flygplanet under den rekommenderade säkerhetshöjden i området, v och flygplanet havererade på en avlägsen plats på berget Cerro Silva. Alla 16 människor ombord avled i olyckan.

Referenser 

Nicaraguanska flygbolag
Johann Gabriel Seidl

Johann Gabriel Seidl, född 21 juni 1804 i Wien, död 18 juli 1875 där, var en österrikisk arkeolog, lyriker, berättare och dramatiker. Han skrev texten till den  österrikiska kejsarhymnen "Gott erhalte, Gott beschütze unsern Kaiser, unser Land!", samt till Die Taubenpost, den sista sången i Franz Schuberts sista sångcykel Schwanengesang.

Verk

Lyrik
 Schillers Manen, (1826), Wien, bei J. B. Wallishauser
 Balladen, Romanzen, Sagen und Lieder, (1826), Wien, bei J. P. Sollinger
 Lieder der Nacht, Elegien aus Alfons von Lamartine, Die Deutung, (1826), Wien, bei J. P. Sollinger 
 Erzählungen, (1828), Wien, bei J. P. Sollinger 
 Bifolien, (1836), Wien, bei J. P. Sollinger 
 Liedertafel, (1840), Wien, bei C. Gerold 
 Natur und Herz, (1853), Stuttgart, bei Hallberger

Geografiska verk
 Wiens Umgebung, nach eigenen Wanderungen und mit Benutzung der besten und neuesten Quellen…. (1826), Wien, bei Mörschner und Jasper.
 Die untersteierische Schweiz, (1836), Graz, Steiermärkische Zeitschrift, Dritter Jahrgang, Heft I. 
 Die Steinbrücke (Bild aus Untersteier), (1836), Graz, Steiermärkische Zeitschrift, Dritter Jahrgang, Heft II. 
 Das St. Mareiner-Thal (Züge zu einem Rundgemälde), (1838), Graz, Steiermärkische Zeitschrift, Fünfter Jahrgang, Heft I.

Källor

Externa länkar 
 Seidl, Johann Gabriel I Constant von Wurzbach Biographisches Lexikon des Kaiserthums Oesterreich, 33. band, Wien 1877
 

Österrikiska arkeologer
Österrikiska poeter
Tyskspråkiga poeter
Österrikiska dramatiker
Tyskspråkiga dramatiker
Österrikiska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Födda 1804
Avlidna 1875
Män
Personer från Wien
David Grisman

David Grisman, född 23 mars 1945 i Hackensack, New Jersey, är en amerikansk musiker som trakterar mandolin. Hans musik blandar bluegrass och jazz.

Efter att ha spelat i band som Even Dozen Jug Band, Earth Opera och Old and in the Way bildade Grisman 1976 sin egen grupp, David Grisman Quintet, vars debutalbum gavs ut 1977. Under sin karriär har han bland annat också spelat in flera album i samarbete med Jerry García.

Diskografi (urval)
Med The Even Dozen Jug Band
1964 – The Even Dozen Jug Band

Med Earth Opera
1968 – Earth Opera
1969 – The Great American Eagle Tragedy

Med Muleskinner
1973 – Muleskinner
1994 – Muleskinner Live: Original Television Soundtrack (inspelad 1973)

Med Old and in the Way
1975 – Old and in the Way
1996 – That High Lonesome Sound
1997 – Breakdown
2002 – Old and in the Gray
2008 – Live at the Boarding House (inspelad 1974)

Med Jerry Garcia
1991 – Garcia/Grisman
1993 - Not for Kids Only
1996 – Shady Grove
1998 – So What
2000 – The Pizza Tapes (med Tony Rice) 
2001 – Grateful Dawg
2004 – Been All Around This World

Med David Grisman Quintet
1977 – The David Grisman Quintet
1978 – Hot Dawg
1980 – Quintet '80
1981 – Mondo Mando
1990 – Dawg '90
1993 – Dawgwood
1995 – Dawganova
1996 – DGQ-20
2002 – Dawgnation
2006 – Dawg's Groove

Med Andy Statman
1983 – Mandolin Abstractions
1995 – Songs of Our Fathers
2006 – New Shabbos Waltz

Med Martin Taylor
1995 – Tone Poems 2
1999 – I'm Beginning To See The Light

Soloalbum och övriga samarbeten
1976 – The David Grisman Rounder Record
1981 – Stephane Grappelli/David Grisman Live
1982 – Here Today
1983 – David Grisman's Acoustic Christmas
1983 – Dawg Jazz/Dawg Grass
1984 – Acousticity
1987 – Svingin' with Svend (med Svend Asmussen)
1988 – Home Is Where the Heart Is
1992 – Bluegrass Reunion
1993 – Common Chord
1994 – Tone Poems (med Tony Rice)
1997 – Doc & Dawg (med Doc Watson)
1999 – Retrograss (med John Hartford och Mike Seeger)
1999 – Dawg Duos (med diverse artister)
2000 – Tone Poems 3 (med Mike Auldridge och Bob Brozman)
2001 – New River (med Denny Zeitlin)
2001 – Traversata (med Carlo Aonzo och Beppe Gambetta)
2003 – Life of Sorrow (med diverse artister)
2003 – Hold On, We're Strummin''' (med Sam Bush)
2006 – DGBX (med David Grisman Bluegrass Experience)
2007 – The Living Room Sessions (med Frank Vignola, Robin Nolan och Mike Papillo)
2007 – Satisfied'' (med John Sebastian)

Externa länkar

Officiell webbplats
David Grisman på allmusic.com
Diskografi på Discogs

Amerikanska jazzmusiker
Amerikanska countrymusiker
Amerikanska mandolinspelare
Personer från Hackensack, New Jersey
Födda 1945
Levande personer
Män