kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Öja kyrka, Skåne

Öja kyrka är en kyrkobyggnad i Öja, norr om Ystad. Den tillhör Stora Köpinge församling i Lunds stift. Den har alltsedan kristendomens införande varit sockenkyrka inom Öja socken.

Kyrkobyggnaden 
Öja kyrka byggdes 1895 och ersatte då en tidigare medeltida kyrka, som hade kalkmålningar utförda av Sölvesborgsmästaren. Under 2008 renoverades kyrkan då man bland annat lade ett nytt skiffertak.

Inventarier 
Kyrkans inventarier är överflyttade från den gamla kyrkan. Dopfunten är från 1100-talet och predikstolen från 1600-talet. Den lilla kyrkklockan göts 1498 och den stora 1599.

Orgel 
1846 byggde Anders Larsson en orgel med 5 stämmor.
1922 köpte man in ett harmonium.
Den nuvarande orgeln byggdes 1963 av Frederiksborgs Orgelbyggeri, Hilleröd, Danmark och är en mekanisk orgel.

Källor

Noter

Externa länkar 
 Webbsida för Stora Köpinge församling
 Nytt skiffertak ger kyrkan ett lyft Ystads Allehanda
 Öja kyrka, utvändig renovering : Antikvarisk kontroll, 2008, Petter Jansson, Regionmuseet Kristianstad 2009

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Ystads kommun
Kyrkobyggnader invigda 1895
1895 i Sverige
Hedvig Willman

Hedvig Charlotta Konstantina Willman, född Harling 18 juli 1841 i Stockholm, död där 15 augusti 1887, var en svensk operasångerska, skådespelare och rektor för Dramatens elevskola (1877-1885).

Biografi
Hedvig Willman var dotter till klädeshandlaren P. A. C. Harling och Emelie Charlotta Wàhlsten. Hon gifte sig år 1871 med Anders Willman.

Scenkarriär
Hedvig Willman var engagerad i Carl Gustaf Hesslers teatersällskap i Ladugårdslandsteatern, hos Oscar Andersson på Humlegårdsteatern, hos Edvard Stjernström på Mindre teatern, och slutligen vid Dramaten och Operan 1863 respektive 1865, där hon sedan tillbringade resten av sin karriär förutom åren 1875-77, då hon var engagerad vid Kasinoteatern.  

Hon debuterade på Ladugårdslandsteatern år 1857 i Midsommarvakan av Anders Selinder, då som medlem i hos Carl Gustaf Hesslers trupp.  Hon blev sedan en populär aktör på Edvard Stjernströms Mindre teatern: 
 

Willman var såväl skådespelare som operasångare, och som sångare användes hon ofta inom Opéra comique. Det sades om henne att hon i egenskap av sångare, "ehuru icke i besittning af några större röstresurser lyckades hon dock, tack vare scenisk begåfning och energiskt arbete att på ett förtjänstfullt sätt 
lösa många viktiga uppgifter" 

Som sångerska debuterade hon som Marie i Regementets dotter. Det var "en roll, hvilken hon sedan vid flere tillfällen återtog". I denna roll uppträdde hon även 1869 sex gånger som gästartist på Köpenhamns kungliga teater.
Bland övriga roller nämns Katarina i Kronjuvelerna, Elvira i Don Juan, Zerlina i "Fra Diavolo", Angela i Marco Spada, Anna i Hvita frun, Margareta i Faust och Pagen i Hugenotterne. År 1876 gjorde hon tillsammans med Ole Bull en konsertresa till Tyskland och Danmark.  Bland hennes talroller nämns Grefvinnan i Beaumarchais’ »Figaros bröllop», en roll, som hon äfven framställt i Mozarts opera, Elmire i »Tartuffe», Etatsridinnan i »En skandal» och Julie i »Grefvinnan Lea». 

Då hennes man 1877 blev rektor för kungliga teatrarnes elevskola, blev hon rektor för de kvinnliga eleverna fram till 1885.  Om hennes tid som lärare sades det:

Hedvig Willman avled efter "långvarigt aftynande". Paret Willman är begravda på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Det sades om henne:

Teater

Roller (ej komplett)

Galleri

Referenser

Noter

Källor 

 
 Stockholmskällan
  Kungl. teatrarne under ett halft sekel 1860-1910: personalhistoriska anteckningar (vol. 1)

Externa länkar 

Svenska operasångare under 1800-talet
Svenska skådespelare under 1800-talet
Musiker från Stockholm
Skådespelare från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1841
Avlidna 1887
Kvinnor
Curtis Davies

Curtis Eugene Davies, född 15 mars 1985, är en engelsk-sierraleonsk fotbollsspelare som spelar för Cheltenham Town. Han har tidigare spelat för bland annat Luton Town, där han började sin karriär, Hull City och Derby County. Sedan 2023 representerar han även Sierra Leones landslag.

Klubbkarriär

Lån till Leicester City
Den 15 oktober 2010 gick Davies till Leicester och skrev på för en månad. 5 dagar innan lånet skulle upphöra, den 10 november, bestämde sig Davies för att förlänga lånet till januari 2011.

Utanför fotbollen
I december 2009 började Davies med sitt välgörenhetsjobb för underprivilegierade barn. Första dagen höll han en julfest i Birmingham på Town Hall. Partyt organiserades av NVA Management. I augusti 2010 gick Davies, i samband med Martin O'Neills avgång, ut i media och berättade att O'Neill aldrig hade gett honom en ärlig chans i Villa.

Birmingham City
Den 28 januari 2011 blev Curtis Davies klar för Birmingham City. Han skrev ett kontrakt på 3,5 år med klubben. Övergångssumman landade på 3,5 miljoner pund, motsvarande 36 miljoner SEK.

Derby County
Den 7 juni 2017 värvades Davies av Derby County, där han skrev på ett tvåårskontrakt. Den 1 juli 2018 förlängde Davies sitt kontrakt fram till 2020.

Källor

Noter

Engelska fotbollsspelare
Spelare i Wimbledon FC
Spelare i Luton Town FC
Spelare i West Bromwich Albion FC
Spelare i Aston Villa FC
Spelare i Leicester City FC
Spelare i Birmingham City FC
Spelare i Hull City AFC
Spelare i Derby County FC
Spelare i English Football League
Spelare i Premier League
Födda 1985
Levande personer
Män
Ryder Cup 2004

Ryder Cup 2004 var den 35:e upplagan av matchspelstävlingen i golf som spelas mellan USA och Europa. 2004 års match spelades 17 - 19 september på Oakland Hills Country Club i Bloomfield Township, Michigan. Europa var titelförsvarare efter att 2002 ha vunnit på The Belfry i England.

Format
Tävlingen bestod av 28 matcher, fördelade på tre dagar (fredag - söndag) enligt följande:
Dag 1 Fyra fyrboll-matcher på förmiddagen, följt av fyra foursome-matcher på eftermiddagen
Dag 2 Fyra fyrboll-matcher på förmiddagen, följt av fyra foursome-matcher på eftermiddagen
Dag 3 Tolv singelmatcher

En vunnen match ger 1 poäng, medan en oavgjord match ger ½ poäng. Laget som först når 14½ poäng har vunnit.

Lagen
De båda lagen använde sig av olika poängsysten för att avgöra vilka 10 spelare som skulle bli direktkvalificerade till laget. Därutöver fick de båda kaptenerna, Hal Sutton och Bernhard Langer, välja ytterligare två spelare var för att göra lagen kompletta.

Världsrankingen syftar på den senaste rankinglistan före Ryder Cup-veckan, alltså 12 september 2004 .

Resultat

Dag 1

Dag 2

Dag 3

Segermarginalen på 9 poäng är den största någonsin för Europa, och den största för något av lagen sedan 1981, då USA vann med samma siffror. Lee Westwood satte putten som garanterade Europa minst oavgjort, 14-14, och några minuter senare satte Colin Montgomerie putten som säkrade ointagliga 14½ poäng till Europa.

Externa länkar
 Ryder Cup officiell hemsida

2004 i USA
2004
Sportåret 2004
Sport i Michigan
Glemminge kyrka

Glemminge kyrka är en kyrkobyggnad i Glemmingebro som tillhör Löderups församling och var tidigare församlingskyrka i Glemminge församling.

Kyrkan är byggd av tegel i nygotisk stil med torn och tresidigt kor. Den är ritad av Peter Boisen och invigdes den 31 juli 1900. Den ersatte då en medeltida kyrkan från 1100-talet som var byggd i romansk stil.

I kyrkan finns en dopfunt i sten från 1100-talet och en nyare i trä från 1739.

Orgel
1855 byggde Johan Lambert Larsson, Ystad en orgel med 10 stämmor.
Den nuvarande orgeln byggdes 1899 av Johannes Magnusson, Göteborg och är en mekanisk orgel. Orgeln har fasta kombinationer och det finns en gemensam svällare för båda manualerna.

Glemmingestenen

Glemmingestenen är en runsten som är inmurad i den östra delen av kyrkogårdsmuren.

Källor

Referenser

Externa länkar 
 Glemminge kyrka

Kyrkobyggnader i Lunds stift
Kyrkobyggnader i Ystads kommun
Kyrkobyggnader invigda 1900
Tegelkyrkor
1900 i Sverige
The Shard

The Shard, (Shard London Bridge) är en skyskrapa i London, Storbritannien. Med höjden 310 meter är huset Storbritanniens högsta och en av Europas högsta byggnader. Byggnaden ritades av Renzo Piano och invigdes i juli 2012.

Konstruktion 
Skyskrapan finns i stadsdelen Southwark vid Themsens södra strandlinje, bredvid järnvägsstationen London Bridge. På platsen stod tidigare byggnaden Southwark Towers, vilken var färdig 1976 och 100 meter och 26 våningar hög. Denna byggnad började rivas i september 2007 och i januari 2009 kunde Shard London Bridge börja byggas.

Shard London Bridge är, med en höjd av 310 meter och 72 våningar, plus ytterligare 15 radiatorvåningar, Storbritanniens högsta byggnad och en av Europas högsta. 2003 fick Sellar Property Group rätt att bygga skyskrapan. 

Det var först utannonserat att Shard London Bridge skulle bli Europas högsta byggnad och bli högre än den dåvarande innehavaren av rekordet, den 259 meter höga Commerzbank Tower i Frankfurt. Commerzbank Tower har sedan dess blivit slagen i höjd av både Triumfpalatset, Naberezjnajatornet och Moskvatornet i Moskva, som dock alla är lägre än Shard London Bridge. Emellertid startades byggandet av Mercury City Tower i Moskva, som i november 2012 nådde sin slutliga höjd på 338,8 meter.

Skyskrapans arkitekt Renzo Piano har jämfört sin design med en glasskärva, därav smeknamnet Shard of Glass. Den konformade byggnaden täcks utvändigt av 11 000 glaspaneler. Byggnaden kommer innehålla shoppingcenter (våning 0–3), kontor (våning 4–28), hotell (våning 34–52), bostäder (53–64) samt utsiktsplatser på 121 meter och 244 meters höjd. Hissarna färdas med en hastighet av 6 meter per sekund.

Se även
One Canada Square
The Gherkin
Bishopsgate Tower
Heron Tower

Källor

Noter

Externa länkar 
The Shards webbplats
Shard London Bridge (PDF)
Skyscrapercity

Skyskrapor i London
Skogs kyrkoruin

Skogs kyrkoruin ligger i Skogs socken i Söderhamns kommun i Hälsingland, invid riksväg 83.

Kyrkan byggdes 1320–1324 och invigdes av uppsalabiskopen Olov Björnsson. Under 1500-talet steg vattnet i Bergviken vilket gjorde kyrkogården obrukbar. Den 18 februari 1611 klagade prosten i Alfta till biskopen i Uppsala på byggnaden och önskade en ny. Detta ledde till att en ny träkyrka uppfördes och denna ersattes 1805 av den nuvarande Skogs kyrka.

Återupptäckt 

År 1912 upptäcktes det textila fornminnet Skogbonaden i en av den nya kyrkans bodar. Bonaden ansågs då vara ett av Sveriges mest intressanta fornminne över äldre svensk medeltid. Upptäckten bidrog till att väcka intresset för den gamla kyrkan, som då hade förfallit till en ruin. Kyrkmuren restaurerades och stigluckan återuppbyggdes.

Arkeologiska fynd 
Vid arkeologiska undersökningar i och kring ruinen, som i huvudsak genomfördes under 1920- och 1930-talet har man funnit mynt präglade av Albrekt av Mecklenburg. Vid ingången återfanns två gravstenar, den ena med texten "INGRID OLOF D. ANNO 1566 17 OCT" och den andra med texten "OLAVUS ANDREAE ANNO DOMINI 1569". Den senare var kyrkoherde i pastoratet sedan 1530 och var den förste prästen i Hälsingland som efter reformationen hade ingått äktenskap. Vid koret hittades en gravsten med en bön på latin, namnet Nicolaus Abrahami samt årtalet 1590 och under stenen fanns ett skelett av en sjuårig pojke. Sannolikt var denne son till kyrkoherde Abraham Olai (d. 1622) och sonson till Olaus Andreae.

Referenser

Externa länkar 

Kyrko- och klosterruiner i Hälsingland
Kyrkobyggnader i Uppsala stift 
Byggnader och anläggningar i Söderhamns kommun
Niklas Borefors

Niklas Borefors, född 10 december 1975 i Hammarstrand, är en svensk skådespelare och producent.

Borefors utbildades vid Skara Skolscen 1997-1999. Han har arbetat på flera svenska teatrar, däribland Länsteatern i Skaraborg, Skånska Teatern och Borås Stadsteater. Därefter fick han arbete på Stockholms Stadsteater.

Produktioner i urval 
Bröderna Lejonhjärta
Grease
Maratondansen
Jaguaren
Ensamma krigare
Medeas barn
Det susar i säven
Markurells i Wadköping
15 Minutes of Fame

Svenska skådespelare under 2000-talet
Personer från Ragunda kommun
Födda 1975
Levande personer
Män
Balto

Balto, född 1919 i Alaska, död 14 mars 1933, var en svart slädhund av rasen siberian husky som ledde sitt spann under slutfasen av en äventyrlig serumtransport till Nome i Alaska i januari 1925, då difterimotgift fraktades från Anchorage i Alaska till Nenana med tåg och sedan till Nome med hjälp av en kedja av hundspann. Denna bedrift uppmärksammades världen över, bland annat anordnas en slädhundstävling i Alaska varje år. Balto fick sitt namn efter den norske samen och upptäckaren Samuel Balto.

I januari 1925 hade en pojke dött i difteri, och två dagar senare hade sju personer till insjuknat. Botemedlet mot difteri var serum, men det tog snabbt slut för de 1500 invånarna i staden. Med hjälp av järnvägen kunde man frakta difteriserumet från Ancorage 150 mil från Nome till Nenana. Dock var vägen ändå från Nome till Nenana över 100 mil. De två flygplan som fanns i Alaska kunde inte användas i den mycket låga temperaturen.  Det bestämdes att ett flertal hundspann skulle användas för att hämta det tio kilo tunga paketet och frakta medicinen till Nome. 

Den 27 januari gav sig det första hundspannet ut i nattens mörker från Nenana i en temperatur på lägre än -40 grader Celsius. Dagen efter gav sig den kända slädhundsföraren Leonhard Seppala ut från Nome för att möta serumtransporten halvvägs. Den sträcka som brukade ta 25 dagar att tillryggalägga i goda väderförhållanden lyckades nu hundar och slädförare ta sig igenom på otroliga fem dygn natt och dag, denna gång under bistra förhållanden med temperaturer runt -30 till -40 grader Celsius och ett flertal snöstormar. De hundar som körde större delen av dessa sträckor var siberian huskies, bland andra ledarhunden Balto, som förde den viktiga lasten med medicinen den sista sträckan till Nome. Slädförare för den sträckan var Gunnar Kaasen.

För att hedra hundarnas insatser restes en staty av Balto i Central Park i New York. På sockeln till statyn står det skrivet "Tillägnad den obetvingliga viljan hos de slädhundar som förde serum 100 mil på svårframkomlig is över förrädiska vatten genom arktiska snöstormar från Nenana till det drabbade Nome vintern 1925. Uthållighet Lojalitet Rådighet"

År 1995 hade den animerade filmen Balto, som är baserad på hundens prestationer, premiär.

Källor
Balto och Togo - rasen Siberian Huskeys historia

Draghundsport
Berömda hundar
Nome
Fotometer

Den vidaste betydelsen av begreppet fotometer är ett instrument för bestämning av ljusintensitet eller av optiska egenskaper hos lösningar eller ytor. Det innefattar därför instrument som mäter:
 Ljusabsorption
 Ljusintensitet och ljusflöde från en ljuskälla
 Ljusreflektion
 Fluorescens
 Fosforescens
 Luminiscens

De flesta fotometrar detekterar ljuset med fotomotstånd, fotodioder eller fotomultiplikatorer. För att kunna analysera ljuset kan fotometern ha ett filter anpassat för att ge en fördelning av känsligheten anpassad till användningen eller en monokromator för att kunna analysera spektralfördelningen av det ljus som mäts.

Spektrofotometer och filterfotometer 
Optiska instrument för mätning av absorptionen av ljus av given våglängd i färgade lösningar. Ur absorptionen kan man med hjälp av Beers lag beräkna koncentrationen av det färgade ämnet i lösningen. På grund av sitt breda användningsområde och sin tillförlitlighet har fotometern blivit ett av de viktigaste mätinstrumenten inom analytisk kemi och biokemi.

Principen för en fotometer är att en ljusstråle med (i görligaste mån) monokromatiskt ljus får passera en behållare (kyvett) med optiskt plana fönster, i vilken lösningen befinner sig. Det når sedan en ljuskänslig detektor, som mäter ljusintensiteten och jämför den med ljusintensiteten i en likadan kyvett utan det färgade ämnet. Ur förhållandet mellan ljusintensiteterna beräknar man, med kännedom om ämnets ljusabsorberande förmåga, dess koncentration.

Två typer av fotometrar används: spektrofotometer och filterfotometer. I spektrofotometern använder man en monokromator (av prismatyp eller gittertyp) för att erhålla monokromatiskt ljus (med endast en given våglängd). I filterfotometrar använder man optiska filter för att erhålla det monokromatiska ljuset. Spektrofotometrar kan mäta vid olika våglängder på ljuset och är på så sätt användbara för olika ändamål i högre utsträckning än filterfotometrar, och de kan automatiskt registrera det absorberande ämnets spektrum. De ger också ett renare monokromatiskt ljus, och används därför för forskningsändamål. Filterfotometrar är billigare och enklare i användningen och används därför i stor utsträckning för rutinanalys. Fotometrar för mätning i mikrotiterplattor (plattläsare) är filterfotometrar.

Atomabsorptionsspektrometrar är fotometrar där kyvetten har ersatts med en het låga, där en lösning med den metall man vill bestämma sprutas in så att metallföreningen sönderdelas och metallen finns i lågan atomärt. Det monokromatiska ljuset genereras här av en urladdningslampa med samma metall, som då sänder ut ljus från metallens spektrallinjer. Eventuellt används ett kompletterande filter för att ta bort ljus av andra våglängder än den önskade spektrallinjen. Ljuset från metallens spektrallinje absorberas av metallen i lågan. Absorptionen kan mätas och användas för att bestämma halten av metallen i lösningen.

Optiska instrument
Resurrection Through Carnage

Resurrection Through Carnage är svenska death metal-bandet Bloodbaths första studioalbum. Albumet gavs ut den 25 november 2002.

Låtförteckning
 "Ways To The Grave" - 04:09
 "So You Die" - 03:19
 "Mass Strangulation" - 03:32
 "Death Delirium" - 05:06
 "Buried By The Dead" - 03:14
 "The Soulcollector" - 03:38
 "Bathe In Blood" - 04:12
 "Trail Of Insects" - 04:36
 "Like Fire" - 04:35
 "Cry My Name" - 04:41

Banduppsättning
 Mikael Åkerfeldt - sång
 Anders "Blakkheim" Nystrom - gitarr, bakgrundssång
 Jonas Renske - bas, bakgrundssång
 Dan Swanö - trummor, bakgrundssång, producent, ljudtekniker

Övriga medverkande 
 Travis Smith - design

Källor
 Bloodbath på Encyclopaedia Metallum
 Bloodbath på Allmusic.com

Svenska debutalbum
Musikalbum 2002
Album av Bloodbath
Album utgivna på Century Media Records
Svedenäs

För andra betydelser se Sveden (olika betydelser)

Svedenäs är en tidigare herrgård och ett bostadsområde vid sjön Gapern 20 km norr Karlstad i Karlstads kommun.

Historik 
Platsen är känd sedan bronsåldern med bland annat flera gravhögar från bronsåldern. På ett näs i sjön svedjade en bonde i slutet av 1500-talet och erhöll nog åkerjord för att kunna bygga ett litet hus. 1608 hade gården ökat i storlek och skattebelades till ett fjärdedels hemman. Gården Svedenäs - under 1700-talet kallad Herrgård, byggdes under 1630-1632 och har haft många skiftande verksamheter. Jordbruk och boskapsskötsel har som regel varit huvudnäringarna. Som vanligt i Värmland omges gården med olika skrönor utan verklighetsförankring. Gårdarna Svedenäs och närliggande Killstad blev en Rote som svarade för ett soldattorp då "Det ständiga knektehållet" infördes 1682. De indelta soldaterna (indelningsverket avskaffades 1901) vid soldattorpet i Svedenäs erhöll som regel soldatnamnet Sveder i rullorna. 

Under 1960-talet avstyckades skog och ängsmark och såldes som fritidstomter. 1963 bildades "Sveanäs (Svedenäs) Södra Tomtägarförening" och 1972 "Svedenäs Norra Fastighetsförening". Tillsammans c:a 85 fastigheter som är bebyggda med fritids-, och året runt -hus. Svedenäsområdet har nu skiftat karaktär från sommarstugeområde till mer och mer bli ett område med året runt boende. Båtbryggor, tennisbana, en fiskrik sjö, strövområden samt närhet till busslinjer har gjort Svedenäs till en attraktiv plats.

Karlstads kommun
Herrgårdar i Värmland
Fritz Kaijser

Fritz Richard Kaijser, född 7 februari 1868 i Karlstad, död 16 februari 1960 i Oscars församling, Stockholm, var en svensk lasarettsläkare och politiker (högern).

Biografi
Kaijser var son till Lorentz Kaijser och Beata Krook.

Kaijser var riksdagsledamot 1915–1917 samt 1921 i andra kammaren för Ångermanlands södra valkrets. Han var ledamot av första kammaren vid 1919 års lagtima riksdag, invald i Västernorrlands läns valkrets.

Kaijser var gift med Anna Charlotta Helena Lovén (1870–1947), och var far till Helena Johanna Kaijser (1898–1907), Christian Kaijser (1900–1962), Rolf Kaijser (1903–1980), Johan Kaijser (1908–1983), Erland Kaijser (1910–1976) och Olof Kaijser (1914–2002). Makarna Kaijser är begravda på Härnösands gamla kyrkogård.

Källor 
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), band 5
 Kaijser, Fritz Richard på SvenskaGravar.se

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för högern
Svenska politiker under 1900-talet
Svenska läkare under 1900-talet
Politiker från Karlstad
Läkare från Karlstad
Gravsatta på Härnösands gamla kyrkogård
Födda 1868
Avlidna 1960
Män
Ronnie Drew

Ronnie Drew (iriska: Ránall Ó Draoi), född 16 september 1934 i Dún Laoghaire, County Dublin, död 16 augusti 2008 i Dublin, var en irländsk sångare och gitarrist inom irländsk folkmusik. Han var en av grundarna av musikgruppen The Dubliners. Efter 1995 gjorde han solokarriär och spelade med andra artister, bland andra The Pogues.

Diskografi 
Soloalbum (studio)
 
 
 
 
(med Eleanor Shanley) 
 (med Eleanor Shanley) 

 (med Grand Canal)

Livealbum
 

Samlingsalbum
2007 – The Best of Ronnie Drew

Singlar
1974 – "Weile Weil Waile"
1994 – "Spanish Lady" (med Dustin the Turkey och The Saw Doctors)
2008 – "Easy and Slow"

Referenser

Externa länkar 

It's the Dubliners: Ronnie Drew biografi

Irländska sångare
Irländska gitarrister
Irländska folkmusiker
Födda 1934
Avlidna 2008
Män
Ramstedt

Ramstedt är ett efternamn, som innehas av bland andra:

 Armas Ramstedt (1894–1979), finländsk direktör och författare
 Carolina Fredrika Ramstedt (1829–?), konstnär
 Emanuel Ramstedt (1881–1960), finländsk politiker
 Eva Ramstedt (1879–1974), fysiker
 Gustaf John Ramstedt (1873–1950), finländsk forskningsresande, språkforskare och diplomat
 Johan Ramstedt (1852–1935), statsminister
 Johan Ramstedt (ishockeyspelare) (född 1978), 
 Johan Ramstedt (präst) (1758–1823)
 Knut Ramstedt (1885–1959), skolledare och ämbetsman
 Ola Ramstedt (född 1954), näringslivsperson
 Rafael Ramstedt (1888–1933), finländsk sångare, sångtextförfattare och skådespelare
 Viktor Ramstedt (1854–1919), grosshandlare och riksdagsman

Svenska efternamn
Efternamn i Finland
Gwinnett Stripers

Gwinnett Stripers är en professionell basebollklubb i Lawrenceville i Georgia i USA. Klubben spelar i International League, en farmarliga på den högsta nivån (AAA) under Major League Baseball (MLB). Moderklubb är Atlanta Braves. Klubbens hemmaarena är Coolray Field.

Klubben har fått sitt namn efter Gwinnett County, där Lawrenceville är huvudort.

Lawrenceville är en förort till Atlanta och det tar bara en dryg halvtimme att ta sig mellan moderklubbens och Gwinnett Stripers arenor. Bara Seattle Mariners har närmare till sin AAA-klubb Tacoma Rainiers.

Historia 
Klubben grundades 2009, då Atlanta Braves flyttade sin högsta farmarklubb Richmond Braves till Lawrenceville. Orsaken var att man hade misslyckats med att få till stånd en ny arena i Richmond medan myndigheterna i Gwinnett County lovade att bygga en ny arena. Flytten tillkännagavs i januari 2008.

2016 var första gången som klubben vann sin division, även om vinstprocenten (45,5 %) var den lägsta någonsin för en divisionsmästare i en liga i Minor League Baseball som spelar en full säsong. I slutspelet gick klubben ända till final, där man dock förlorade mot Scranton/Wilkes-Barre RailRiders.

Inför 2018 års säsong bytte klubben smeknamn från Braves till Stripers och man bytte samtidigt logotyper och färgschema.

Hemmaarena har hela tiden varit Coolray Field, som från början kallades Gwinnett Stadium.

Referenser

Noter

Webbkällor

Externa länkar 

 
 Sportslogos.net

Basebollklubbar i USA
Sportklubbar i Georgia
Sportklubbar bildade 2009
Atlanta Braves
Gwinnett County