kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lily Braun

Amelia Jenny Emilie Klothilde Johanna (Lily) Braun, född von Kretschmann 2 juli 1865 i Halberstadt, död 9 augusti 1916 i Berlin, var en tysk socialdemokratisk kvinnorättsaktivist, författare och journalist.

Biografi 

Lily Braun var dotter till en högadlig general. Hon gifte sig 1893 med nationalekonomen George von Gizecky. Under denna period närmade hon sig radikala kretsar och arbetade med Minna Cauer i Verein Frauenwohl i Berlin. År 1895 gick hon med i det tyska socialdemokratiska partiet och bröt totalt med sin aristokratiska uppväxtmiljö. Samma år dog hennes första man och året därpå gifte hon om sig med den reformistiskt socialistiske politikern och publisten Heinrich Braun. Tillsammans fick de 1897 sonen Otto Braun som senare blev författare. Inom partiet arbetade hon så småningom för ett samarbete med den borgerliga kvinnorörelsen, vilket kring sekelskiftet medförde en konflikt med Clara Zetkin. Efter det fick hon publiceringsförbud i Zetkins tidskrift die Gleichheit. 

År 1901 publicerade hon en bok om kvinnofrågan, i vilken hon rekommenderade kollektiv barnuppfostran för att kvinnor skulle kunna yrkesarbeta. Trots att hon bland annat ansågs vara en av deras bästa talare blev hon aldrig riktigt accepterad inom partiet, förmodligen på grund av Zetkins aversion mot henne. Hon var verksam som skribent och författare fram till sin död. Hon skrev bland annat den självbiografiska romanen Memoiren einer Sozialistin 1909–1911 och Lebenssucher 1915.

Bibliografi (i urval) 
 Eine weimarische Fürstentochter, 1892
 Deutsche Fürstinnen, 1893 – utgiven under pseudonymen Lily von Gizycki
 Die Bürgerpflicht der Frau, 1895 – utgiven under pseudonymen Lily von Gizycki
 Die Stellung der Frau in der Gegenwart, 1895
 Die Frauen und die Politik, 1896
 Die Neue Frau in der Dichtung, 1896
 Zur Beurteilung der Frauenbewegung in England und Deutschland, 1896
 Frauenarbeit und Hauswirthschaft, 1901
 Die Frauenfrage. Ihre geschichtliche Entwicklung und ihre wirtschaftliche Seite (e-text: http://www.gutenberg.org/etext/14075), 1901
 Wahrheit oder Legende. Ein Wort zu den Kriegsbriefen des Generals von Kretschman, 1904
 Die Mutterschaftsversicherung. Ein Beitrag zur Frage der Fürsorge für Schwangere und Wöchnerinnen, 1906
 Memoiren einer Sozialistin : vol.1: Lehrjahre; vol.2: Kampfjahre, 1909–11 (självbiografi)
 Mutterschaft. Ein Sammelwerk für die Probleme des Weibes als Mutter, 1906
 Im Schatten der Titanen. Erinnerungen an Baronin Jenny von Gustedt, 1908
 Die Liebesbriefe der Marquise, 1912
 Die Frauen und der Krieg, 1915
 Lebenssucher, 1915 (roman)

Källor 
 Lilly Braun – fembio.org
 Alfred G Meyer, "The Radicalization of Lily Braun". i Fout, John C ed. German Women in the Nineteenth Century. A Social History. London: Holmes & Meier, 1984: 218-233.

Tyska feminister
Tyska socialdemokrater
Tyskspråkiga författare
Tyska författare
Födda 1865
Avlidna 1916
Kvinnor
Asymmetrisk rytm

Asymmetrisk rytm är en musikterm som används när alla taktdelar i en takt inte är lika långa.  Detta kan till exempel vara när en rytm är uppbyggd av pulsgrupper om både två och tre slag. En 9-takt kan alltså vara symmetrisk 3+3+3 och asymmetrisk till exempel 2+2+2+3. 

Asymmetrisk rytm är vanlig inom folkmusik från olika länder. Asymmetriska rytmer är vanligt bland annat i pols och polska från Norge och Västsverige, samt i musik från Balkan, Turkiet och sydvästra Asien. Detta noteras ofta i balkansk musik som exempelvis 2+2+3/8 takt, medan man i skandinaviska polskor ofta har valt att notera musiken i vanlig 3/4-takt med en kommentar om att den spelas med kort ett eller kort tre.

Rytmik
Folkmusik

en:Additive rhythm
Haverö socken

Haverö socken i Medelpad och Jämtland ingår sedan 1971 i Ånge kommun och motsvarar från 2016 Haverö distrikt.

Socknens areal är 1 108,70 kvadratkilometer, varav 995,40 land. År 2000 fanns här 1 096 invånare. Tätorten Östavall, småorten Överturingen samt kyrkbyn Haverö med sockenkyrkan Haverö kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Haverö socken har medeltida ursprung. Enligt beslut den 9 juli 1689 var Turingenbyarna, Turingen, Heden, Kroknäs och Länstersjön del av Haverö kyrkosocken och församling men förda i jordeboken under Rätans socken i Jämtlands län. 1891 överfördes delen som låg i Jämtlands län till Västernorrlands län.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Haverö församling och för de borgerliga frågorna bildades Haverö landskommun. Landskommunen uppgick 1971 i Ånge kommun. Församlingen ingår sedan 2010 i Borgsjö-Haverö församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Haverö, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Medelpad.  De indelta båtsmännen tillhörde Första Norrlands andradels båtsmanskompani.

Geografi
Haverö socken ligger kring Ljungan med Mellansjön, Havern och Holmsjön. Socknen har dalgångsbygd vid Ljungan och dess sjöar och kuperade skogsbygder däromkring med höjder som når 550 meter över havet.

Socknen genomkorsas i öst-västlig riktning av länsväg 315. Från Ytterhogdal kommer länsväg 314 in från söder och i öster löper riksväg 83 mellan Ljusdal och Ånge. Vid denna väg ligger socknens största ort, Östavall, med en, numera nedlagd, järnvägsstation invid Norra stambanan. I Kölsillre invid Ljungan ligger skola samt äldreboende.

Svedjefinnbyar
Från sekelskiftet 1500-1600 och framåt ägde en inflyttning av svedjefinnar rum i Haverö socken. Ursprungliga finnbyar är By och Snöberg samt i övrigt spridd finsk bosättning inom socknen.

Fornlämningar
Man har funnit ungefär 40 fornlämningar. Det rör sig dels om boplatser från stenåldern, dels om spridda gravar från järnåldern. Gravarna finns i samma lägen som boplatserna. Inom församlingen finns cirka 75 fångstgropar samt cirka 30 ställen där lågteknisk järnhantering har förekommit. Vid de sistnämnda ställena finns väl bevarade rester av blästerugnar, vilka troligen är från historisk tid.

Namnet
Namnet (1366 Hafrä) kommer från sjön Havern som innehåller 'hafr, 'bock' med oklar tolkning.

Dialekt
I Medelpad talas Medelpadsmål utom i Haverö socken, där Hogdalsmål talas.

Befolkningsutveckling

Se även
Haverö församling

Referenser

Noter

Externa länkar

 Haverö hembygdsförening

Socknar i Medelpad
Socknar i Jämtland
Indelningar i Ånge kommun
Österängarna

Österängarna är ett sommarstugeområde i Nyeds socken i Karlstads kommun beläget cirka två kilometer utanför Molkom. Österängarna var till och med 2005 klassad som en småort. 2015 blev den åter klassad som småort

Förutom ett 20-tal permanentboende finns ett större antal fritidsboende, och det är totalt cirka 80 hus i området. Det finns möjlighet till fiske i Molkomssjön.

Det finns både båt- och badplats som sköts av en förening där alla boende är medlemmar.

Noter

Orter i Karlstads kommun
Småorter i Sverige
Hartstaklök

Hartstaklök (Sempervivum grandiflorum) är art i familjen fetbladsväxter från södra Schweiz och norra Italien.

Hybrider
Arten bildar lätt hybrider med andra taklökar. Några som fått vetenskapliga namn är:

Sempervivum ×alidae = hartstaklök × alptaklök (S. wulfenii) 	
Sempervivum ×christii = hartstaklök × bergtaklök (S. montanum)
Sempervivum ×hayekii = hartstaklök × taklök (S. tectorum)

Synonymer
Sempervivum gaudinii H.Christ
Sempervivum grandiflorum Haworth
Sempervivum grandiflorum f. albiflorum Anchisi
Sempervivum grandiflorum var. vallesiacum Chodat & Massey
Sempervivum luteum Haller
Sempervivum wulfenii subsp. gaudinii (H.Christ) Nyman

Fetbladsväxter
Ha Växtindex
Från scen och cabaret

Från scen och cabaret var en svensk radioserie med nöjesoraklet Uno Myggan Ericson som programvärd. Serien började sändas i Sveriges Radio 1974 och pågick fram till 1994. Från scen och cabaret innehöll precis som titeln anger kupletter och schlagers från gamla tiders revyer och cabaréer. Ericson förde ämnet vidare i boken med samma namn, utgiven 1978.

Referenser

Externa länkar
Från scen och cabaret i Svensk mediedatabas

Nostalgiska musikprogram i Sveriges Radio
Osborne Ahlbom

Helge Osborne Ahlbom, född 4 juli 1936 i Tölö församling i Hallands län, död 24 januari 2014 i Tölö,  församling, var en svensk folkmusiker med munspel som instrument. Han var bosatt i Blixered i Tölö och tilldelades 2006 Zornmärket i silver som berättigar till titeln riksspelman med motiveringen "För lyhört och dansant spel på munspel".

Osborne Ahlbom var från 1959 till sin död gift med Berit Petersson (född 1938). Han är gravsatt i minneslunden på Lundby gamla kyrkogård, Göteborg.

Vidare läsning
Sara Pettersson: Silver i folkmusik : 100 år med svenska riksspelmän. Karlstad: Votum, 2010.

Källor

Riksspelmän
Män
Födda 1936
Avlidna 2014
Medelpads västra domsagas tingslag

Medelpads västra domsagas tingslag var ett tingslag i Västernorrlands län. Dess område omfattade västra Medelpad. Tingslaget hade år 1930 en befolkning 39 239 invånare på en yta av 4 911 km². Tingsstället var Sundsvall.

Tingslaget bildades den 1 januari 1914 (enligt beslut den 22 juli 1910 och 31 januari 1913) när de tre tidigare tingslagen Selånger, Torp och Tuna slogs samman. Tingslaget uppgick den 1 januari 1965 i Medelpads domsagas tingslag.

Tingslaget ingick i Medelpads västra domsaga, bildad den 1 januari 1879.

Ingående områden

Socknar
Medelpads västra domsagas tingslag omfattade åtta socknar. 
Från Selångers tingslag:
Selånger
Sättna

Från Torps tingslag:
Borgsjö
Torp
Haverö

Från Tuna tingslag:
Attmar
Stöde
Tuna

Kommuner (från 1952)
Attmars landskommun
Borgsjö landskommun
Haverö landskommun
Selångers landskommun
Stöde landskommun
Torps landskommun
Tuna landskommun
Ånge köping

Se även
Medelpad för full historik om tingslagen i Hälsingland

Källor
 Vem var det? - Biografier över bortgångna svenska män och kvinnor (Stockholm 1944), sidan 183.
Nationella arkivdatabasen för uppgifter om domsagor, tingslag och tingsrätter

Noter

Vidare läsning

Tingslag i Västernorrlands län
TV4 Mitt

TV4 Mitt var en TV4-kanal som sänder nyheter i Jämtland och Västernorrland. TV4-gruppen har nu delat upp stationen och sänder ut två editioner, TV4 Sundsvall och TV4 Östersund.

Externa länkar

TV4 Sundsvall
TV4 Östersund

Mitt
Lokala nyhetsprogram på TV
Mazarin sommarturné 2003

{{Infobox konsertturné
| konsertturnénamn      = Mazarin sommarturné 2003
| bild                  = 
| bildtext              = 
| artist                = Per Gessle
| plats                 = 
| typ                   = 
| album                 = Mazarin
| startdatum            = 29 juli 2003
| slutdatum             = 25 september 2003
| antal_omgångar        = 1
| antal_föreställningar = 
| föregående_turné = '
| denna_turné     = Mazarin sommarturné 2003(2003)
| nästa_turné    = ''Per Gessle, en händig man på turné 2007(2007)
}}Mazarin sommarturné 2003''' var en turné i Norden, genomförd av Per Gessle och ett band under perioden 29 juli-25 september 2003. De deltog i Allsång på Skansen den 24 juni 2003. Materialet var blandat, och mestadels från Per Gessles album Mazarin från 2003 samt låtar han gjort med gruppen Gyllene Tider. Några låtar från Gessles tidigare (mindre populära) svenskspråkiga soloalbum spelades också. Den officiella sammanlagda åskådarsiffran för turnén blev 128 000.

Mazarin sommarturné 2003

Deltagare
Med sig hade Per Gessle:
Jonas Isacsson, gitarr
Anders Herrlin, bas
Christoffer Lundquist, gitarr och körsång
Clarence Öfwerman, keyboards
Helena Josefsson, körsång
Jens Jansson, trummor

Förband
Mats Ronander, som spelade akustisk gitarr medan Benneth Fagerlund spelade keyboards.

Källor

2003 i Finland
2003 i Norge
2003 i Sverige
Konsertturnéer 2003
Wilhelmina Drucker

Wilhelmina Drucker, född 30 september 1847, död 5 december 1925, var en nederländsk journalist och författare. 

Drucker var dotter till ogifta sömmerskan Constantia Lensing och den rike bankmannen Louis Drucker, vars namn hon bar; hon var ett utomäktenskapligt barn men likväl erkänd av sin far och modern fick ett litet underhåll av fadern. Hon fick en fattig uppväxt hos modern i Amsterdam och gick i katolsk skola. År 1884 dog hennes far. Från 1886 deltog hon i Nederländernas unga socialistiska rörelse, främst som journalist. Efter en märklig arvstvist utifrån en nyckelroman (skriven av Drucker och hennes syster) som främsta vapen, blev hon från år 1888 ekonomiskt oberoende för resten av sitt liv, vid 42 års ålder. Hon fick en del av arvet efter sin far. 

År 1888 startade hon veckotidningen De Vrouw ("kvinnan"). Följande år grundade hon Vrije Vrouwenvereeniging (Fria Kvinnoföreningen). 1899 valdes hon till kassör i Nationale Vrouwenraad. Hon var verksam även i andra föreningar som utgjorde delar av den holländska kvinnorörelsen. Hon var övertygad om att politisk rösträtt var lättare att uppnå än rätten till lönearbete och över huvud taget jämlikhet i arbetsdelningen. Enligt hennes synsätt tjänade män dubbelt på att kvinnans arbete betalades sämre och att kvinnor fick färre möjligheter att välja fritt på arbetsmarknaden. Samtidigt som män fick betalt för sitt lönearbete hade de kvinnor som gav den gratis service. Politisk rösträtt däremot hotade inte männens ekonomiska övertag.

Källor
Myriam Everard "Main biographical dates and facts", broschyr i samband med presentation av ett paper om WD vid sessionen "Fabrics of feminism" vid kongressen ESSHC, Amsterdam, 6 mars 1998, samt
Myriam Everard och Mieke Aerts, "Forgotten Intersections. Wilhelmina Drucker, Early Feminism and the Dutch-Belgian Connection", Revue Belge de Philologie et d'Histoire, 77, 1999:440-472.
Ulla Wikander, Kvinnoarbete i Europa 1789-1950. Genus, makt och arbetsdelning. Atlas Akademi: 1999
 Lensing, Wilhelmina Elisabeth (1847-1925) Huygens ING

Nederländska författare
Nederländskspråkiga författare
Nederländska journalister
Nederländska feminister
Födda 1847
Avlidna 1925
Kvinnor
Glashår

Glashår är en speciell hårkvalitet med mörka och mycket kraftiga hårstrån. Denna typ av hårstrå är den enda sort som är helt platt men som ändå ger spikrakt, och inte lockigt, hår.

Karaktäristiskt för glashår är att det är mycket svårfärgat. Men det går att få i princip hur långt som helst, det har mycket lång livscykel och är slitstarkt. Det kan även vara elastiskt.

Glashår är ganska vanligt förekommande i nacken. Det är däremot mycket sällsynt, men det förekommer, att en persons huvud enbart är beklätt med glashår.

Hår
Maikki Friberg

Maria Elisabeth (Maikki) Friberg, född 5 januari 1861 i Kankaanpää, död 6 november 1927 i Helsingfors, var en tvåspråkig (finska/svenska) finländsk journalist, filosofie doktor, debattör och kvinnosakskvinna. 

Då Friberg blev tidigt faderlös, bidrog hon från 15 års ålder till sin egen försörjning, först som barnträdgårdslärare, sedan som skollärare. Hon följde jämsides undervisning vid Helsingfors universitet. 

Genom Alli Trygg blev hon kvinnosaksaktivist, först i Finsk kvinnoförening (Suomen naisliitto). År 1892 var hon med och grundade kvinnoorganisationen Unionen, som hon blev ordförande för år 1920. Hon hade många vänner i Danmark, bland andra Matilde och Fredrik Bajer. En tid studerade hon i Berlin bland annat för sociologen och filosofen Georg von Gizycki, sedan i Bern där hon avlade doktorsexamen 1896.

År 1892 deltog hon med föredrag på den internationella kvinnokongressen i Paris tillsammans med Ida Molander. Från 1897 till 1903 vistades hon främst utomlands och arbetade för att göra Finlands svåra ställning under ryskt förtryck känt. När det lättade kunde hon komma hem. Åren 1898–1900 fungerade hon som redaktör för kvinnosakstidskriften Nutid. Senare fungerade Friberg som utgivare för den finskspråkiga kvinnosakstidskriften Naisten Ääni (sv. Kvinnornas röst) i 22 år. Hon deltog ofta i internationella och nordiska kongresser som representant för bland annat Unionen.

Maikki Friberg-priset instiftades år 1995 vid Helsingfors universitet och är det första jämställdhetspriset vid de finländska universiteten.

Bibliografi 
 Entstehung und Entwickelung der VoIkshochsehulen in den nordischen Ländern, avhandling. 1897
 Uuno Cygnaeus, Suomen kansakoulun isä. Kansanvalistusseura 1898
 Kolme esitelmää palvelijoille, tillsammans med Maria Elisabeth Friberg, Juho Walve och Vihtori Lähde. Raittiuden ystävät 1901
 Maantieteellinen käsikirja, osa 1: Eurooppa. Helsingfors 1905
 Koti ja kotitavat. 1918
 Tieni varrelta tapaamiani I. Naisten ääni, Helsingfors 1920
 Tieni varrelta tapaamiani II. Naisten ääni, Helsingfors 1922

Källor 
 Marjatta Hietala: Friberg, Maikki (1861–1927) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu 24.2.2000. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
 Project Gutenberg: Maikki Fribergin teoksia

Noter

Externa länkar 
 

Finländska journalister under 1800-talet
Finländska feminister
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Födda 1861
Avlidna 1927
Kvinnor
Finländska kvinnorättskämpar
Personer från Kankaanpää
Finländska rösträttskvinnor
Datorkluster

Datorkluster, kluster eller klase är ett antal parallellt arbetande datorer som delar på arbetet att betjäna inkommande anrop. Klustertekniken är en lösning som ersätter en kraftfull dator med ett antal enklare datorer. En fördel är att priset på hårdvara för att uppnå jämförbara prestanda med ett kluster är betydligt lägre än för en enda kraftfull dator med flera processorer. En annan fördel är att genom att ha flera parallella datorer kan det totala systemet, genom redundans, lättare överleva krascher på enstaka datorer i klustret än en flerprocessor-dator som kraschar.

Referenser 

Datorteknik
Charlotte Perkins Gilman

Charlotte Perkins Gilman, född Perkins den 3 juli 1860 i Hartford, Connecticut, död 17 augusti 1935 i Pasadena, Kalifornien, var en amerikansk författare och feminist. Hon skrev romaner samt böcker om ekonomi och kvinnors yrkesarbete. Hennes mest berömda verk är Woman and Economics (1898). Idag finns ett stort intresse för hennes verk, som kommer ut i nyutgåvor. Hon gav ut tidskriften The Forerunner.

Feministiska nationalekonomins moder 
Gilman såg ojämlikheten mellan könen som ett resultat av den institutionella strukturen, inte något som berodde på biologiska faktorer. Förändringar av institutionerna kunde därför förbättra kvinnans ställning, samtidigt som de också gynnade samhället i stort. Hon föreslog i sina böcker mer jämlika äktenskap. Hon förutspådde också att barnuppfostran och annat oavlönat arbete i hemmen skulle utvecklas till marknadsbaserade tjänster. På grund av denna inriktning i hennes ekonomiska böcker betraktas hon idag av många som den feministiska nationalekonomins moder.

Samhälle och rastankar 
Gilman hade tankar kring ras som idag skulle ses som kontroversiella. Bland annat ansåg hon att invandrade i USA i många avseenden var underlägsna (inferior). Gilmans lösning var att svarta "under en viss grad av medborgarskap" - de som ej var "anständiga, självförsörjande och progressiva" skulle tas om hand av staten och förses med arbete.

Bibliografi (urval) 
 The yellow wallpaper (novell, 1892)
 Den gula tapeten (översättning Barbro Stenström och Irja Carlsson, Stenström, 1983) 
 Women and economics (1898)
 The home: its work and influence (1903)
 Hemmet: dess verksamhet och inflytande (översättning Frigga Carlberg, Wahlström & Widstrand, 1907)
 The man-made world, or, Our androcentric culture (1911)
 Den av mannen skapade världen eller Vår maskulina kultur (översättning Alma Faustman, Norstedt, 1912)
 Herland (roman, 1915)
 Jungfrulandet: en feministisk vision (översättning Kerstin Gustafsson, Rabén & Sjögren, 1980)
 Kvinnoland (översättning Emilia Fjeld, Ovipress, 2022)
 The diaries of Charlotte Perkins Gilman (1994)

Källor 

 Mary A Hill, Charlotte Perkins Gilman: The Making of a Radical Feminist, 1860-1896. Philadelphia: Temple U P 1980. 
 Määttä, Sylvia, Kön och evolution. Charlotte Perkins Gilmans feministiska utopier 1911-1916. Nora: Bokförlaget Nya Doxa 1997.

Noter 

Kvinnor
Engelskspråkiga författare
Amerikanska författare
Födda 1860
Avlidna 1935
Amerikanska feminister
Gilman

Gilman är ett engelskt efternamn, som burits av bland andra:

 Alfred G. Gilman (1941–2015), amerikansk biokemist, nobelpristagare
 Charlotte Perkins Gilman (1860–1935), amerikansk författare och feminist
 Daniel Coit Gilman (1831–1908)), amerikansk pedagog
 Dorothy Gilman (1923–2012), amerikansk deckarförfattare
 Jared Gilman (född 1998), amerikansk skådespelare
 John Taylor Gilman (1753–1828), amerikansk politiker, federalist, guvernör i New Hampshire
 Nicholas Gilman (1755–1814), amerikansk politiker, demokrat-republikan, kongressrepresentant och senator för Nrw Hampshire
 Nicholas Paine Gilman (1849–1912), amerikansk nationalekonom och lärare
 Thomas Gilman (född 1994)), amerikansk brottare 

Engelska efternamn
Der Panzerbär

Der Panzerbär – Kampfblatt für die Verteidiger Groß-Berlins () var en tysk, nationalsocialistisk dagstidning utgiven av Joseph Goebbels. Tidningen gavs ut 22–29 april 1945, under slutstriden om Berlin, under Tredje rikets sista dagar. Namnet anspelar på symbolen för staden Berlin, en björn.

Externa länkar 

Nazityskland
Tyska tidningar
Tidningar startade 1945
Tidningar nedlagda 1945
Gyllene Tider turné 1980

Gyllene Tider turné 1980 var under perioden 22 februari-13 december 1980 den svenska popgruppen Gyllene Tiders första turné.

Turnéplan

Medverkande
Per Gessle - sång
Micke "Syd" Andersson - trummor 
Göran Fritzon - synthesizer
Anders Herrlin - bas
Mats MP Persson - gitarr

Referenser

1980 i Sverige
Konsertturnéer 1980
Gyllene Tiders konsertturnéer
William Björneman

Nation:  

Reinhold William Eugen Björneman, före 1922 Petersson, född 6 oktober 1895 i Skarpa Alby, Sandby församling, Kalmar län, död 10 maj 1965 i Kalmar församling, var en svensk företagsledare och friidrottare som tävlade i längdhopp och sprint.

Vid de Olympiska sommarspelen 1920 i Antwerpen tog han guld i längdhopp och var även med i det svenska bronslaget på 4x100 meter. Han var svensk rekordhållare i längdhopp åren 1918 till 1927 och tog fyra SM-guld i längdhopp.

Han tävlade för  Kalmar IS, IFK Malmö och IFK Norrköping.

Karriär 

William Björneman utexaminerades från Schartaus handelsinstitut 1918. Därefter följde bankpraktik i Tyskland, Frankrike och Storbritannien. 1928 blev han direktörsassistent och sedan 2:e direktör hos J. G. Schwartz i Norrköping. 1938 blev Björneman direktörsassistent och därefter vice VD i Margarinfabrikernas försäljnings AB i Stockholm och 1941 VD för Förenade skånska andelsslakterierna i Malmö. 1940 var han Sveriges representant för speciella handelsuppdrag i London.

Idrottsinsatser 
Den 6 juni 1918 förbättrade Björneman i Köpenhamn Georg Åbergs svenska rekord i längdhopp, från 7,18 till 7,20. 1918 vann han även SM i längd, på 6,89. Den 1 september (åter i Köpenhamn) förbättrade han sitt svenska rekord ytterligare, till 7,24.

Påföljande år, 1919, nådde han den 13 juli 7,26 i Malmö. Även detta år vann han SM i grenen, nu på 7,06.

Säsongen 1920 vann han SM i längdhopp för tredje gången, på 7,11. Han deltog också vid OS i Antwerpen där han vann längdhoppet på 7,15. Han var också med i den korta stafetten (4x100 m) där Sverige tog brons på 42,9 (övriga deltagare var Agne Holmström, Sven Malm och Nils Sandström).

I slutet av sin karriär nådde han den 3 augusti 1924 7,39. Detta rekord behöll han tills Olle Hallberg 1927 förbättrade det till 7,47. Denna säsong vann han SM för fjärde och sista gången, på 7,18.

Han utsågs 1928 retroaktivt till Stor Grabb nummer 37 i friidrott. 

Björneman var 1927-1938 ordförande i Östergötlands idrottsförbund. Han var även vice sekreterare 1942-1947 i Internationella friidrottsförbundet (IAAF)

Referenser

Noter 

Svenska längdhoppare
Svenska mästare i längdhopp
Svenska kortdistanslöpare
Svenska olympiska guldmedaljörer
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1920
Olympiska bronsmedaljörer 1920
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från Sverige
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1920
Svenska idrottare under 1900-talet
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Födda 1895
Avlidna 1965
Män
Personer från Sandby socken
Friidrottare i IFK Malmö
Friidrottare i IFK Norrköping