kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
In Concert with the London Symphony Orchestra

In Concert with the London Symphony Orchestra är ett CD-album och en DVD-video från en konsert med Deep Purple, med flera. Konserten genomfördes som ett 30-årsjubileum för uruppförandet av Jon Lords musikstycke "Concerto for Group and Orchestra".

1969 dirigerade Malcolm Arnold orkestern, 30 år senare var Paul Mann dirigent.

Förutom Deep Purple medverkade bland andra Steve Morse Band, Sam Brown och Ronnie James Dio.

Medverkande 
Ian Gillan  - sång
Steve Morse - gitarr
Roger Glover - bas
Jon Lord - keyboard
Ian Paice - trummor
Paul Mann - dirigent

Aitch McRobbie - sång
Margo Buchanan - sång
Pete Brown - sång
Mario Argandona - sång, percussion
Sam Brown - sång, solo på "Wait A While"
Miller Anderson - sång på "Pictured Within"
Ronnie James Dio - sång på "Sitting In A Dream", "Love Is All"
Graham Preskett - violin på "Love Is All"
Steve Morris - gitarr på "That's Why God Is Singing The Blues"
Eddie Hardin - piano på "Love Is All"
Annie Whitehead - trombon
Paul Spong - trumpet, flygelhorn
Roddy Lorime - trumpet, flygelhorn
Simon C. Clarke - baryton, altsax, flöjt
Tim Sanders - tenor, sopransax
Dave LaRue - bas
Van Romaine - trummor

Innehåll DVD-video 
"Pictured Within"
"Wait a While"
"Sitting in a Dream"
"Love Is All"
"Wring That Neck"
"Concerto for Group and Orchestra, Movement I"
"Concerto for Group and Orchestra, Movement II"
"Concerto for Group and Orchestra, Movement III"
"Ted the Mechanic"
"Watching the Sky"
"Sometimes I Feel Like Screaming"
"Pictures of Home"
"Smoke on the Water"

Innehåll CD-album

Skiva 1 
"Pictured Within" (Jon Lord) – 8:38
"Wait a While" (Lord, Sam Brown) – 6:44
"Sitting in a Dream" (Roger Glover) – 4:01
"Love Is All" (Glover, Eddie Hardin) – 4:40
"Via Miami" (Ian Gillan, Glover) – 4:51
"That's Why God Is Singing the Blues" (Dave Corbett) – 4:02
"Take It off the Top" (Steve Morse) – 4:43
"Wring That Neck" (Ritchie Blackmore, Nick Simper, Lord, Ian Paice) – 4:38
"Pictures of Home" (Gillan, Blackmore, Glover, Lord, Paice) – 9:56

Skiva 2 
"Concerto for Group and Orchestra, Mov. 1" (Lord) – 17:03
"Concerto for Group and Orchestra, Mov. 2" (Gillan, Lord) – 19:43
"Concerto for Group and Orchestra, Mov. 3" (Lord) – 13:28
"Ted the Mechanic" (Gillan, Morse, Glover, Lord, Paice) – 4:50
"Watching the Sky" (Gillan, Morse, Glover, Lord, Paice) – 5:38
"Sometimes I Feel Like Screaming" (Gillan, Morse, Glover, Lord, Paice) – 7:44
"Smoke on the Water" (Gillan, Blackmore, Glover, Lord, Paice) – 6:43

Livealbum
Album av Deep Purple
Föne IK

Föne IK bildades 1950 och är en idrottsförening i Föne i Ljusdals kommun, som under 1990-talet gjorde sig känd som fotbollsjumbo.

Historik
Klubben registrerades hos Svenska Fotbollförbundet i maj 1950, och hos Riksidrottsförbundet i juni samma år. Från början spelade man oftast vänskapsmatcher mot lag i trakten men 1951 debuterade man i Hälsingeserien.

1995 gjorde laget upp med Klasaröds BK i kampen om titeln "Sveriges sämsta lag". Expressen och TV 4 fanns på plats, och Föne IK åkte på stryk med 1-2 inför över 2 000 åskådare på hemmaplan, vilket var säsongens bästa publikrekord för fotboll i Hälsingland.

I juli 1996 kämpade man om titeln "Nordens sämsta fotbollslag" och på hemmaplan mötte man norska Ajer BK, och förlorade med 1-3 inför 2 500 åskådare.

1997 spelade man på hemmaplan om vem som var "Europas sämsta fotbollslag", och fick besök av FC Tallinn från Estland, och förlorade med 2-3 inför 2 350 åskådare, och både Expressen och Aftonbladet var på plats.

1998 spelade man en titelmatch mot svenska Stjernsunds AIF, från Dalarnas län, hemma inför över 2 000 åskådare, och vann med 4-1 och därmed utsågs Stjernsunds AIF till "Sveriges sämsta fotbollslag"

År 2000 spelade man en match hemma mot bandyspelarna i svenska Ljusdals BK, och förlorade med 3-4 inför cirka 1 500 åskådare.

2006 spelade man en match hemma mot ett mixat lag med skidåkare och bandyspelare, med namn som Jörgen Brink och Anders Högberg, Oskar Jonsson och Jonas Svensson, och förlorade med 2-5 inför cirka 1 000 personer.

Källor

Externa länkar
Klubbens webbplats

Sport i Ljusdals kommun
Sportklubbar bildade 1950
Fotbollsklubbar i Sverige
Michael Trevino

Michael Trevino, född 25 januari 1985, är en amerikansk skådespelare. Han är mest känd för sin roll som Tyler Lockwood i TV-serierna The Vampire Diaries och The Originals

Har gästspelat i serien  90210 i säsong två. 

Amerikanska skådespelare
Män
Födda 1985
Levande personer
Skådespelare från Kalifornien
Châtelet (Paris metro)

Châtelet är den största tunnelbanecentralen i Paris metro och har stationer för linje 1, 4, 7, 11 och 14 samt anslutning till Paris pendeltåg (RER) linje A, B, D via stationen Châtelet-Les Halles och även till station Les Halles på linje 4. Alla perronger och stationer är ihopbyggda med långa gångar, rulltrappor och rullband och bildar tillsammans en av världens största och mest trafikerade underjordiska centraler. Station Châtelet har 10 perronger samt 11 spår, till detta tillkommer perronger och spår för pendeltågen som ansluter. En av entréerna Place Sainte-Opportune är skapad av Hector Guimard med glastak och är en av tre som finns kvar i sitt originalskick från början av 1900-talet. De andra gamla entréerna med glastak finns på station Porte Dauphine och Abbesses. Namnet Châtelet kommer från Place du Châtelet som ligger vid en av entréerna.

Bilder

Järnvägsstationer invigda 1900
Paris tunnelbanestationer
1900 i Frankrike
Arumäner

Arumäner, även kallade aromuner, macedorumäner, zinzarer och vlacher, är ett folkslag i sydöstra Europa vars ursprung är omtvistat. Språkligt talar de en dialekt som är besläktad med istriska, istrorumänska och rumänska. Traditionellt har de livnärt sig som som herdar, vars vandringar skett över visa områden. De har även livnärt sig som hantverkare på Balkanhalvön.

Trots att de nationalstater som bildats strävat efter att assimilera folket har de fortsatt leva i distinkta grupper. 

År 2006 levde omkring  arumänier i Grekland, primärt i området kring Pindosbergen (Olympos) och Prespasjön. Två år senare beräknades omkring  arumäner leva i spridda bosättningar i Albaniens södra och mellersta delar. Där förekommer även att skolor har undervisning i rumänska. I Nordmakedonien erkänns de som minoritet och lever främst kring städerna Kruševo, Bitola, Resen, Štip och Skopje. Där uppgick den arumänska befolkningen till  personer 2002. 

Populationer finns även i (notera att siffrorna är osäkra):

  (några tusen i sydöstra delen av landet), 
  ()
  () 
  (). 

Grupper av emigrerade arumäner finns också i USA och Tyskland. Dessa har skapat kulturorganisationer där.

Referenser

Externa länkar

Etniska grupper i Europa
Morbid Fascination of Death

Morbid Fascination of Death är det norska black metal-bandet Carpathian Forests tredje fullängdsalbum, utgivet på Peaceville Records 2001. Detta är gitarristen Nordavinds sista album med bandet och basisten Vrangsinns första.

Låtlista
  "Feaver, Flames and Hell" – 2:31
  "Doomed to Walk the Earth as Slaves of the Living Dead" – 3:12
  "Morbid Fascination of Death" – 2:28
  "Through Self-Mutilation" – 2:58
  "Knokkelman" – 3:42
  "Warlord of Misantropy" – 2:43
  "A World of Bones" – 4:43
  "Carpathian Forest" – 2:06
  "Cold Comfort" – 5:08
  "Speechless" – 3:27
  "Ghoul" (Mayhem-cover) – 3:40
  "Nostalgia" (demospår) – 9:34

Medverkande
Bandmedlemmar 
 R. Nattefrost (Roger Rasmussen aka Nattefrost) – sång, gitarr, synthesizer, körsång
 J. Nordavind (Johnny Krøvel) – gitarr, synthesizer, körsång
 Tchort (Terje Vik Schei) – basgitarr
 A. Kobro (Anders Kobro) – trummor
 Vargsinn (Daniel Vrangsinn Salte) – basgitarr, synthesizer

Gästmusiker
 Mötorsen (Arvid Thorsen) – tenorsaxofon (spår 9, 12)
 Nina Hex – sång (spår 2)
 E. Kulde (Eivind Kulde) – bakgrundssång (spår 5, 8)
 C. Alucard – tal (spår 3)

Produktion
Terje Refsnes – producent, ljudtekniker, ljudmix
Nattefrost – omslagsdesign, omslagskonst
Vrangsinn – omslagsdesign, grafik
Lorenzo Mariani – omslagskonst
Roxy Ueland – foto
Nina Hex – foto
E. Øvestad – logo

Källor
 Morbid Fascination of Death på Encyclopaedia Metallum
 Morbid Fascination of Death på Discogs.com

Externa länkar
 Låttexterna på DarkLyrics.com

Musikalbum 2001
Album av Carpathian Forest
Norska black metal-album
Freda Payne

Freda Payne är en afroamerikansk sångare inom jazz och soulmusik, född 9 september 1942 i Detroit, Michigan, USA. Hon är syster till Scherrie Payne som var medlem i The Supremes 1973-1977.

Freda Payne skivdebuterade 1962 och släppte singlar utan kommersiell framgång under resten av 1960-talet. 1969 fick hon erbjudande att spela in hos de gamla Motown-låtskrivarna Holland-Dozier-Hollands skivbolag Invictus Records. Hon spelade in deras komposition "Band of Gold" och den blev hennes genombrott och största framgång då den nådde #3 på Billboard Hot 100 i USA och toppade UK Singles Chart våren 1970. Uppföljarsinglarna "Deeper and Deeper", "Cherish What Is Dear to You" och "Bring the Boys Home" (en protestlåt mot Vietnam-kriget) blev mindre framgångar, men sedan tog det stopp. Payne lämnade skivbolaget Invictus 1973 men lyckades aldrig upprepa de kommersiella framgångar hon haft på bolaget. Hennes sista hit fick hon 1977 med discolåten "Love Magnet". 1981 fick hon en egen talkshow i amerikansk TV, Today's Black Woman och hon har även spelat in film. Payne har varit fortsatt musikaliskt aktiv i mindre skala in på 2000-talet.

Källor
http://www.allmusic.com/artist/freda-payne-p5115 - Sida på allmusic.

Externa länkar
http://www.fredapayne.com/ - Officiell hemsida.

Födda 1942
Amerikanska jazzsångare
Levande personer
Kvinnor
Personer från Detroit
Scandinavian Touring Car Championship 2012

Scandinavian Touring Car Championship 2012 var den andra säsongen av det skandinaviska standardvagnsmästerskapet, Scandinavian Touring Car Championship. Säsongen inleddes på Mantorp Park den 5 maj och avslutades den 22 september på Solvalla. Johan Kristoffersson blev mästare före Rickard Rydell, efter att ha avgjort mästerskapet i det allra sista racet. Semcon Cup, privatförarcupen, vanns av Niclas Olsson.

Team och förare

Tävlingskalender

Slutställning 

† — Föraren gick ej i mål, men blev klassificerad för att ha kört över 90% av racedistansen.

Förargalleri

Källor

Externa länkar

2012
Motorsportevenemang 2012
Sport i Sverige 2012
2012 i Danmark
Uefacupfinalen 1982

Uefacupfinalen 1982 spelades den 5 och 19 maj 1982 mellan IFK Göteborg från Sverige och Hamburger SV från Västtyskland. IFK Göteborg vann turneringen och blev som första nordiska klubb mästare i en europeisk cup i fotboll efter sammanlagt 4-0.

I den första matchen, på ett regndränkt Nya Ullevi, gjorde Tord Holmgren matchens enda mål efter att i slutminuterna ha blivit framnickad av Glenn Hysén. I match två chockade Göteborg hemmalaget genom Corneliussons mål efter ett skruvat, långt inlägg av Tommy Holmgren i matchminut 26. Corneliusson sköt bollen hårt upp i nättaket från målområdet, utan chans för målvakten Stein. I andra halvlek kontrade sedan Torbjörn Nilsson in 2-0 genom att i friläge med vänsterfoten bredsida in bollen i målvaktens vänstra hörn. Stig Fredriksson avslutade målskyttet genom att placera in en straff (hans femte i turneringen), mitt i målet, sedan nämnde Nilsson fällts i straffområdet.

Matchdetaljer

Match 1

Match 2

Se även 
 Uefacupen 1981/1982

Referenser

Webbkällor 
 RSSSF - UEFA Cup 1981/82
 RSSSF - IFK Göteborg in Europe 1981-1995

Fotnoter

Externa länkar 
 Youtube, finalmatch nr 2 

Fotboll i Sverige 1982
1982 i Västtyskland
Fotbollssäsongen 1981/1982
Hamburger SV
IFK Göteborg
Relationer mellan Sverige och Västtyskland
1982
Göteborg under 1980-talet
Internationella sportevenemang i Göteborg
Sportevenemang i Hamburg
Internationella fotbollstävlingar i Sverige
Internationella fotbollstävlingar i Västtyskland
Hamburg under 1900-talet
Black Magic Woman

Black Magic Woman är en bluesrockkomposition av Peter Green som lanserades som singel av hans grupp Fleetwood Mac 1968. Den ingick senare på albumet The Pious Bird of Good Omen. Singeln nådde 37:e plats på singellistan i Storbritannien. Två år senare 1970 släppte gruppen Santana en coverversion av låten som medley med "Gypsy Queen", en låt av Gábor Szabó. Den medtogs på albumet Abraxas och släpptes i en kortare singelversion. Santanas version är mindre bluesinspirerad och har med flera latinamerikanska instrument som claves, conga och timbales. Gregg Rolie sjunger på den inspelningen.

Listplaceringar, Santana

Källor

Musiksinglar 1968
Musiksinglar 1970
Johann Balthasar Schupp

Johann Balthasar Schupp (Schuppius, Schuppe), född den 1 mars 1610 i Giessen, död den 26 oktober 1661 i Hamburg, var en tysk predikant.

Schupp blev, efter studier i Marburg och vidsträckta resor, professor i historia vid Marburgs universitet 1635, därjämte predikant vid Elisabethskyrkan 1643. Två år senare kallad till hovpredikant hos lantgreven av Hessen, sändes han av denne som i representant till fredsunderhandlingarna i Osnabrück och Münster. Mycket ansedd bland protestanterna, anmodades han av Johan Oxenstierna att hålla predikan vid tacksägelsegudstjänsten efter fredens avslutande. År 1649 blev han pastor vid S:t Jakobi i Hamburg. 

En framstående och originell predikant, hade Schupp, trots att han var ortodox, föga gemensamt med den härskande ortodoxa predikoriktningen; ej heller hade han tagit intryck av den Arndtska mystiken. Närmast är han att jämföra med de medeltida folkpredikanterna. Hans förkunnelse utmärkes för folklig naivitet och omedelbar, lekfull friskhet, samtidigt som han med bittert allvarlig ironi med dragning åt det satiriska gisslar sin tids lyten. Hans skrifter överflödar av för tiden karakteristiska sedeskildringar. Schupps Schriften utkom 1663, 1677, 1684 och 1719; nytryck av vissa 1878, 1891 och 1910.

Psalmer
Jag låter Herrans nåde (In allen meinen Thaten). Schupp lade till verserna 6, 7, 8, 9, 13 och 14. 
Gudh heligste Treenighet (Gott Heiligste drei Einigkeit)

Källor

Noter 

Tyska teologer
Lutherska teologer
Tyska professorer i historia
Personer verksamma vid Marburgs universitet
Personer i Tyskland under 1600-talet
Personer från Giessen
Födda 1610
Avlidna 1661
Män
Ugglan
Höskulle

En höskulle, även kallat bara skulle, höloft, högälle eller slinder, är vanligen ett utrymme mellan en ladugårds inner- och yttertak där hö kan lagras.

I en mindre ladugård finns på långsidan en utbyggnad på taket (takkupa) med en dubbeldörr, som kunde slås upp helt. Jämför bilden till vänster med den typiska inlastningsutbyggnaden i taket.

Vid bärgning av hö körs vagnen fram under höloftdörrarna, och en man stående ovanpå hölasset langar upp höet i öppningen med hjälp av en högaffel. Uppe på skullen tar en annan person emot hötappen och langar den vidare i högar, som efter hand blev allt större. Ofta fick gårdens barn packa höet genom att trampa ner det. När högen närmat sig taket, var det ett stort nöje att rutscha på den glatta  hö-högen ner till loggolvet.

På större ladugårdar kunde det vara en sluttande uppfart från mark till en stor dörr på höskullens gavel. På den uppfarten kunde man köra in vagnen med höet, dragen av en eller två hästar, eller på senare tid dragen av traktor. 

Fria ytor på loftgolvet kunde utnyttjas för tröskning med slaga och för uppställning av en hackelsemaskin.

I ett hörn brukar det finnas en trappa, ofta utan ledstång, ned till själva stallet. Med tiden blev trappstegen ganska hala av från höet kommande oljeliknande ämnen, som fördes med av skorna.

I närheten av trappan finns en lucka, där man kan kasta ner dagens högiva direkt på fodergången framför båsen.

Höskullen har ett rykte om sig som en plats där luffare sover över om nätterna, såväl i dikt som i verkligheten.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Jordbruksbyggnader
Joseph Sucher

Joseph Sucher, född den 23 november 1843 i Döbör, Ungern, död den 4 april 1908 i Berlin, var en tysk dirigent. Han var gift med Rosa Sucher.

Sucher studerade i Wien juridik och (för Simon Sechter) musikteori, blev teaterkapellmästare vid komiska operan i Wien, vid stadsteatern i Leipzig 1876, i Hamburg 1878 och var 1888–1899 hovkapellmästare i Berlin. Han utmärkte sig i hög grad som Wagnerdirigent, framför allt med Nibelungencykeln. Sucher var även tonsättare.

Källor 

 

Hovkapellister
Tyska dirigenter
Tyska klassiska kompositörer
Tyska musiker under 1800-talet
Personer från Burgenland
Födda 1843
Avlidna 1908
Män
Ugglan
Isaac de Pas, markis de Feuquières

Isaac de Pas, markis de Feuquières, född 1618, död 6 mars 1688, var en fransk militär och diplomat. Han var son till Manassès de Pas, markis de Feuquières och far till Antoine Manassès de Pas, markis de Feuquières.

Feuquières blev redan 1653 generallöjtnant, men gjorde sig främst känd som diplomat. 1660 blev han vicekung över franska kolonierna i Amerika, och sändes 1673 som franskt sändebud till Sverige och förmådde, delvis genom mutor, de styrande att mot franska subsidier sända svensk trupp till Tyskland, vilket invecklade Sverige i Skånska kriget. I skånska kriget deltog Feuquières vid Karl XI:s sida men stötte sig med denne genom sin påflugenhet och återkallades 1682, då Sverige övergått till Frankrikes motståndare. Han blev 1685 franskt sändebud i Madrid.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Män
Födda 1618
Avlidna 1688
Franska diplomater
Franska generaler
Vicekungar
John Lingard

John Lingard, född den 5 februari 1771 i Winchester, död den 17 juli 1851 i Hornby, var en engelsk historieskrivare.

Lingard studerade 1782–1793 vid engelska katolska kollegiet i Douai, prästvigdes 1795 och var 1794–1811 lärare vid ett romersk-katolskt seminarium nära Durham. Från 1811 till sin död var Lingard präst vid romersk-katolska kyrkan i det ensliga Hornby och ägnade sig där mest åt studier och historiskt författarskap. 

Lingards främsta arbete är A History of England from the First Invasion by the Romans (8 band, 1819–1830; 6:e upplagan i 10 band med biografi över Lingard av Mark Aloysius Tierney, 1854–1855). Detta verk, som går till 1688 års statsvälvning, utmärks av grundlig källforskning och klar, enkel framställning samt har ännu sitt värde som uttryck för en upplyst och strängt ortodox romersk katoliks uppfattning av Englands historia, särskilt under reformationstiden. 

Lingard belönades för detta av påven Pius VII med doktorsvärdighet i teologi, kanonisk och civil rätt (1821). I kyrkopolitiska frågor rörande England rådfrågades han ofta av romersk-katolska prelater. Bland Lingards övriga arbeten märks en romersk-katolsk katekes, åtskilliga smärre religiösa stridsskrifter och The Antiquities of the Anglosaxon Church (1806; 3:e väsentligt utvidgade upplagan "The History and Antiquities" och så vidare, 1845).

Källor 

 

Engelska romersk-katolska präster
Engelska historiker
Engelska präster under 1800-talet
Historiker under 1800-talet
Brittiska forskare under 1800-talet
Personer från Winchester
Födda 1771
Avlidna 1851
Män
Ugglan
Sun Yaoting

Sun Yaoting , född 29 december 1902, död 17 december 1996, var den siste överlevande, kinesiske, kejsarliga eunucken. Han kastrerades vid åtta års ålder av sin far med ett enkelt rakknivssvep, han låg medvetslös i tre dagar, och kunde röra sig först efter två månader, då den sista kejsaren Puyi redan hade avsatts.. Eftersom Puyi fick bo kvar i den Förbjudna staden så fick Sun Yaoting ändå tjänst som eunuck hos den avsatte kejsaren.

Författaren Jia Yinghua har skrivit en bok om Sun Yaoting som skildrar hela hans liv från barn till gammal man. Boken (末代太监孙耀庭传 / 末代太監孫耀庭傳) publicerades 1992 och har delvis översatts till 15 främmande språk, däribland en engelsk översättning 2008, The Last Eunuch of China-The Life of Sun Yaoting (ISBN:9787508514079).

Referenser 

Hovmän
Födda 1902
Avlidna 1996
Män
WP:Projekt Kina
Personer från Tianjin
Guttersnipe

Guttersnipe var ett oipunkband från Umeå, bildat 1994. Bandet gav ut skivor på Sidekicks Records

Biografi 
Guttersnipe bildades i Umeå 1994. Bandets första alster blev EP:n United and Strong (1994), utgiven av Knock Out Records/Nightmare Records. Året efter utkom bandets debutalbum 1995, följt av EP-skivorna We Are the Army (1996) och Never Surrender Never Give In (1998). 1999 kom gruppens andra och sista studioalbum Join the Strike.

Diskografi

Album 
1995 - 1995
1999 - Join the Strike

EP 
1994 - United and Strong
1996 - We Are the Army
1998 - Never Surrender Never Give In

Referenser 

Svenska punkband
Musikgrupper bildade 1994
Upplösta svenska punkband
Musikgrupper från Umeå
Lingard

Lingard är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Jesse Lingard /född 1992), engelsk fotbollsspelare
Joan Lingard (1932–2022), skotsk författare
John Lingard (1771–1851), engelsk romersk-katolsk präst

Engelska efternamn
Slaget vid Ettak

Slaget vid Ettak  utkämpades mellan Magnus Ladulås' och Erik Klippings trupper påsken 1277 vid Ettak ca 22 km öster om Falköping i Västergötland. Den danska styrkan har slagit läger för kvällen vid Ettak vid ån Tidan och överraskades av svenska trupper när de åt kvällsmat och var oförberedda. Danskarna blev slagna, men en av danskarnas befälhavare, Bengt av Alsö,  lyckades fly.

Bakgrund 
År 1276 uppstod osämja mellan Magnus Ladulås och Erik Klipping. Erik hade tidigare hjälpt Magnus i upproret mot Magnus bror Valdemar Birgersson. Hjälpen värderades av Erik till 6000 mark silver (drygt 1000 kg silver). Magnus instämde i detta, men hävdade att det skulle göras avdrag för att Erik härjat Sverige under dennes återtåg. Osämjan utvecklades till 6000-markskriget när Magnus trupper gick in i Halland och Skåne. Erik svarade med att härja Småland och efter det att trupperna förstärkts av Bengt av Alsö och Palne Vit gick de in i Västergötland. Magnus avbröt sina plundringståg i Skåne efter att ha sammanstött med en dansk här ledd av marsken Uffo och marscherade genom Småland och Västergötland för att driva ut Erik Klipping ur Västergötland.

Slaget vid Ettak 
En svensk styrka bestående av 200 ryttare under ledning av Ulf Karlsson, Peder Porse och Offe Diver sökte de danska trupperna i Västergötland. En kväll vid påsken 1277 hade de tur. Den danska styrkan hade slagit läger vid Ettak och avspisade ett kvällsmål. Den svenska styrkan sprängde in i lägret med full kraft. De danska trupperna överrumplades och förvirringen var total. Bengt av Alsö lyckades fly, medan Palne Vit blev tagen till fånga. Han blev senare släppt tillsammans med andra danska krigsfångar efter att svurit sin riddared att han skulle inställa sig i Stegeborg om fred inte skulle vara sluten inom ett år.

Utfall 
Efter nederlaget samlade Erik Klippling en här och ryckte åter igen in i Västergötland. Skara och Axvall intogs och Västergötland härjades. Eriks trupper drog sig tillbaka, eventuellt efter en förlust. Vid freden i Laholm vintern 1278 sattes skulden ned till 4000 mark silver.

Källor

Anmärkningar

Externa länkar 
Wadbring.com Ettak
Erikskrönikan - Slaget vid Ettak Runeberg.org

1277
Ettak
Sverige under 1200-talet
Ettak
Ettak
Dennis Potter

Dennis Potter, född 17 maj 1935 i Berry Hill, Gloucestershire, död 7 juni 1994 i Ross-on-Wye, Herefordshire, var en brittisk författare och dramatiker.

Potter fick sitt genombrott som pjäsförfattare för såväl teaterscenen som TV vid mitten av 1960-talet. Han fick internationell berömmelse med de originella TV-serierna Pennies from Heaven (1978), Den sjungande detektiven (1986) och Lipstick on Your Collar (1993). Potter skrev även romaner såsom Ticket to Ride (1986) som låg till grund för filmen Hemliga vänner (1992) som han själv regisserade, essäsamlingar och filmmanus, bland annat Gorkijparken (1983).

Potter skrev även manus till filmen Pennies from Heaven, baserad på hans TV-serie med samma namn, som 1982 nominerades till en Oscar för bästa manus.

Filmografi (urval)

Källor 
 Nationalencyklopedin  Multimedia plus (2000)

Externa länkar
 

Män
Födda 1935
Avlidna 1994
Brittiska dramatiker
Brittiska författare
Brittiska filmregissörer
Personer från Gloucestershire
Alumner från New College, Oxford