kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Circuit of the Americas

Circuit of the Americas är en 5,5 kilometer lång racerbana utanför Austin i Travis County, Texas, USA. Banan stod klar 2012 och arrangerade USA:s Grand Prix i Formel 1 den 18 november samma år. MotoGP och V8 Supercars började använda banan från och med 2013. Från 2019 är banan en del av tävlingskalendern i Indycar Series.

Det var i mitten av 2010 som förslaget att bygga banan kom. Den ritades av den tyska arkitekten Hermann Tilke, som även är känd för bland annat Sepang International Circuit, Yas Marina Circuit, Istanbul Park och ombyggnaden av Hockenheimring. Circuit of the Americas är den första banan i USA som är anpassad helt för Grand Prix-racing.

Historia 
Under en presskonferens den 27 juli 2010 avslöjade den tidigare racerföraren Tavo Hellmund planer på att bygga en bana på en ungefär 3,6 kvadratkilometer stor tom yta i sydöstra Travis County i Texas. En stor del av området var tidigare planerat för ett bostadsområde, kallat Wandering Creek. Hellmund berättade även att Red McCombs var den största investeraren i projektet. McCombs ville att banan skulle heta Speed City, men på grund av namnrättigheter, bestämdes det den 12 april 2011 att banan skulle heta just Circuit of the Americas.

I ett avsnitt av programmet Speed Tunnel på Motors TV den 22 augusti 2010, avslöjade Hellmund att banan kommer att bli 5,5 kilometer lång och ha mer än tjugo kurvor (det kom till slut att bli exakt 20 kurvor), med en höjdskillnad på 41 meter (senare 40,5 meter). När den slutgiltiga ritningen var klar den 1 september 2010, visade det sig att banan kommer att ha många inslag från flera europeiska banor. Bland annat har Tilke lagt in ett parti liknande kurvorna Maggotts, Becketts och Chapel från Silverstone Circuit, Hockenheimrings arenakurvor och en kopia av Istanbul Parks kurva åtta. Publikkapaciteten uppskattades till 100 000 personer, med både permanenta och tillfälliga läktare. Kurvorna kommer att bli mycket bredare än på de flesta andra banor, för att möjliggöra flera olika spårval.

Banan godkändes av FIA den 17 december 2010 och byggandet inleddes den 31 samma månad. I juni 2011 fick banan ett bidrag på ungefär 170 miljoner kronor av staten Texas. Banan invigdes 21 oktober 2012. Mario Andretti körde  de första varven i en Lotus 79, samma bil han körde när han blev världsmästare i Formel 1 1978.

Källor

Noter

Externa länkar 

Officiell webbplats
USA:s Grand Prixs officiella webbplats

Racerbanor i USA
Formel 1-banor
MotoGP-banor
Sportanläggningar invigda 2012
Racerbanor designade av Hermann Tilke
IndyCar-banor
Aristides Pereira

Aristides Maria Pereira, född 17 november 1923 i Boa Vista, Kap Verde, död 22 september 2011 i Coimbra, Portugal, var en kapverdiansk politiker. Han var Kap Verdes president mellan 1975 och 1991.

Biografi
Pereira grundade 1956, tillsammans med Amilcar Cabral, det illegala självständighetspartiet för Guinea och Kap Verde, PAIGC, och var en av ledarna i kampen mot portugiserna.

Gerillakrigaren Pereira tillträdde 1975 som Kap Verdes första president då landet fick sin självständighet från Portugal. Pereira införde enpartisystem och styrde landet enväldigt fram till 1991 då han tvingades utlysa val efter internationella påtryckningar. I valet samma år förlorade han mot António Mascarenhas Monteiro. Valet som Pereira förlorade var det första demokratiska presidentvalet i Kap Verdes Historia.

Källor

Födda 1923
Avlidna 2011
Män
Kap Verdes presidenter
Kapverdiska politiker
Gunnar Zetterström

Gunnar Emil Zetterström, född 8 januari 1902 i Stockholm, död 2 augusti 1965 i Stockholm, var en svensk målare.

Han studerade målning för Carl Wilhelmson, och målade stilleben, landskapsskildringar och stadsmotiv, ofta av Stockholm. Han medverkade i en grupputställning på Holmquists konstsalong 1946 och i ett flertal samlingsutställningar.  Zetterström finns representerad i Stockholms stadsmuseum. Han är begravd på Skogskyrkogården i Stockholm.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del V sid 745, Allhems Förlag, Malmö. 

 Zetterström, Gunnar Emil på SvenskaGravar.se

Noter 

Svenska målare under 1900-talet
Konstnärer från Stockholm
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Födda 1902
Avlidna 1965
Män
Johann Gottlieb Graun

Johann Gottlieb Graun, född 27 oktober 1703 i Wahrenbrück, Brandenburg, död 28 oktober 1771 i Berlin, var en tysk violinist och kompositör, bror till sångaren och kompositören Carl Heinrich Graun.

Graun studerade för Johann Georg Pisendel i Dresden samt för Giuseppe Tartini i Padua. 1726 blev han konsertmästare i Merseburg där han bland annat hade Wilhelm Friedemann Bach som elev. Graun började 1732 i den preussiska hovorkestern hos den blivande Fredrik den store där han sedermera blev utnämnd till konsertmästare för Berlinoperan 1740. Som kompositör var Graun mest känd för sin instrumentalmusik, även om han också skrev vokalmusik. Han skrev ett stort antal violinkonserter, triosonater och solosonater för violin med cembalo. Han skrev också två stråkkvartetter, vilka var bland de tidigaste försöken i genren.

Verk (urval)  
 97 Symfonier
 17 Franska ouvertyrer
 6 Sonater för violin och cembalo
 142 Triosonater
 60 Konserter för violin och orkester
 Konserter för viola da gamba
 Konserter för oboe och oboe d'amore
 Konserter för flöjt och orkester
 Mässor
 Kantater

Komplett verkförteckning

Källor

Noter 

Födda 1703
Avlidna 1771
Tyska violinister
Tyska klassiska kompositörer
Män
Personer från Brandenburg
Tyska musiker under 1700-talet
Blyarsenat

Blyarsenat, Pb3(AsO4)2, är ett vitt pulver, som vid upphettning färgas gult och är mycket svårlösligt i vatten. Ämnet framställs genom elektrolys av natriumnitratlösning med anod av bly och katod av järn. Då bildas natronhydrat och väte vid katoden, medan det vid anoden bildas blynitrat, som genom kontinuerlig tillförsel av natriumarsenatlösning bildar blyarsenat.

Blyarsenat har t.ex. använts i Frankrike och USA för bekämpning av sjukdomar på vinstockar och förekommer idag som bekämpningsmedel i kaffe- och bananplantager. Användningen är förknippad med miljörisker med bland annat risk för framkallande av hudcancer.

Källor

Blyföreningar
Bekämpningsmedel
Sällskapet Karl Filip av Vasa

Sällskapet Karl Filip av Vasa, KFV, är ett manligt akademiskt ordenssällskap vid Uppsala universitet, grundat 1993. Sällskapet är uppkallat efter Karl Filip, som framhålls som ett föredöme, och som har anknytning till universitetet via sin lärare Johan Skytte.

Sällskapets mål är att bevara de akademiska traditionerna vid universitetet och att främja bildningens ideal. Sällskapets valspråk är Patria et Artes ("Fäderneslandet och konsterna").
 
Till traditionerna hör sammankomster varje tisdag, deltagande i Forsränningen och firandet av Gustav II Adolfs minne den 6 november. År 2000 återupplivade ordensbröderna traditionen med studentbeväring, och sedan 2007 tjänstgör de som hedersvakt under vårpromotionen iklädda 1800-talsuniformer.

Se även 
Juvenalorden
Sällskapet Festivitas

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Akademiska ordenssällskap 
Studentföreningar i Uppsala
Organisationer bildade 1993
Ordenssällskap i Uppsala
Karlsborgsberget

Karlsborgsberget är ett naturreservat i Ånge kommun. Reservatet omfattar 83 hektar sammanhållen brandpräglad naturskog samt Karlsborgstjärnen men en av landets nordligaste livskraftiga stam av större vattensalamander.

Källor
Karlsborgsberget - brandpräglad naturskog Länsstyrelsen Västernorrland

Naturreservat i Ånge kommun
Naturskyddsområden bildade 2009
Irrfan Khan

Sahabzade Irrfan Ali Khan (hindi: इरफ़ान ख़ान), mest känd som Irrfan Khan, född 7 januari 1967 i Tonk, Rajasthan, död 29 april 2020 i Bombay, Maharashtra, var en indisk skådespelare.

Irrfan Khan hade en lång karriär i Bollywood och fick genom sin medverkan i filmer som Slumdog Millionaire, A Mighty Heart, The Darjeeling Limited och The Amazing Spider-Man även ett internationellt genombrott. Under 2010 medverkade han i TV-serien In Treatment.

Khan dog 2020, vid 53 års ålder, till följd av cancer.

Filmografi i urval

Källor

Externa länkar 

Indiska skådespelare under 1900-talet
Födda 1967
Avlidna 2020
Män
Personer från Jaipur
Indiska skådespelare under 2000-talet
Spy Kids 4D

Spy Kids 4D (originaltitel: Spy Kids: All the Time in the World), även känd som Spy Kids 4, är en amerikansk action-familjefilm från 2011, producerad, skriven och regisserad av Robert Rodriguez. Det är den fjärde delen i Spy Kids-filmserien. Filmen visas i 4D och använder sig av "Aromascope" som gör att tittarna kan känna på lukter och dofter från filmen via specialtillverkade scratch & sniff-kort.

Filmen hade biopremiär i Nordamerika den 19 augusti 2011 och i Sverige den 16 september.

Handling 
På ytan har Marissa Cortez Wilson (Jessica Alba) allt som hon kan önska sig: gift med en känd spionjagare och TV-reporter, fött en ny bebis och har två begåvade styvbarn. Men i verkligheten så är hennes hittills största utmaning: att ta hand om hennes två barn, Rebecca Wilson (Rowan Blanchard) och Cecil Wilson (Mason Cook). Dessutom har hennes make Wilbur (Joel McHale) inte någon blekaste aning om att han är gift med en spion. Marissa är en hemlig permitterad spion och hennes värld vänds upp och ner när den galne Tidväktarn (Jeremy Piven) hotar att ta över hela jorden. Hon kallas då omedelbart tillbaka till hennes spionjobb av chefen för OSS, som är högkvarteret för landets största spioner och där den numera nedlagda Spy Kids-gruppen hade skapats. Med lite hjälp från ett par väldigt bekanta Spy Kids-spioner, Carmen Cortez (Alexa Vega) och Juni Cortez (Daryl Sabara), ska de försöka rädda hela världen från Tidväktarns makt och samtidigt ta med hela familjen på ett episkt äventyr.

Rollista

Svenska röster

Produktion 
Robert Rodriguez uppmanades av misstag under filminspelningen av Machete att börja arbeta med en fjärde film av Spy Kids-serien. Produktionen av filmen annonserades den 25 september 2009, sex år efter att filmen Spy Kids 3-D: Game Over hade biopremiär. Filmmanuset fullbordades av Robert Rodriguez i december 2009. Titeln till filmen avslöjades som Spy Kids: All the Time in the World den 24 mars 2010, och releasedatumet uppdaterades senare till den 19 augusti 2011 i Nordamerika.

Filmninspelningen påbörjades i oktober 2010. Den svenska dubbningen av filmen gjordes av Eurotroll AB.

Se även 
Spy Kids
Spy Kids 2 - De förlorade drömmarnas ö
Spy Kids 3-D: Game Over
Robert Rodriguez
4D-bio

Externa länkar 
Officiell webbplats
Filmen hos Internet Movie Database
Filmen hos Rotten Tomatoes
De svenska rösterna till filmen

Amerikanska filmer 2011
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av Robert Rodríguez
Filmer från The Weinstein Company
Tidsresor på film
3D-filmer
Blyborat

Blyborat, Pb(BO2)2,H2O, är ett vitt pulver som är svårlösligt i vatten eller sprit, men mera lättlösligt i ättiksyra eller salpetersyra. En vattenlösning hydrolyseras under bildande av andra blyborater. Vid upphettning smälter ämnet till färglös eller gulaktig, starkt ljusbrytande massa.

Blyborat framställs genom fällning i kall, koncentrerad vattenlösning av blynitrat och borax.

Blyborat används inom glastillverkning, där en tillsats av ämnet ger glaset större hårdhet. Det används även som tillsats till celluloid för att minska dess brandrisk, samt som sickativ i fernissa. Blandad med linolja används blyborat som vit oljefärg för t.ex. broar och fartyg eftersom den bildar en färg med stor motståndskraft mot luft och vatten.

Källor

Blyföreningar
Musses klubbhus

Musses klubbhus är en animerad amerikansk TV-serie som går på Disney Junior (före detta Playhouse Disney). Det första avsnittet sändes på Disney Channel den 5 maj 2006.

Musse Pigg, Mimmi Pigg, Kalle Anka, Kajsa Anka, Långben och Pluto är med och hjälper varandra med massor av olika orsaker och uppdrag i avsnitten. Då de inte kan göra något utan att använda redskap, kallar vännerna på "Tingest", som tar fram "Musske-redskap" som kan bestå av 3-5 olika redskap. Serien startade 2006 och avslutades 2016.

Svarte Petter, Klarabella, Ludwig von Anka, Piff och Puff är också med i vissa avsnitt.

Sammanställning av säsongerna

Roller

Engelska

Huvudkaraktärer 
 Wayne Allwine (2006–09) som Musse Pigg
 Bret Iwan (2009–) som Musse Pigg
 Tony Anselmo som Kalle Anka
 Russi Taylor som Mimmi Pigg
 Tress MacNeille som Kajsa Anka
 Bill Farmer som Långben och Pluto

Andra karaktärer 
 Jim Cummings som Svarte Petter
 Corey Burton som Ludwig von Anka
 Tress MacNeille och Corey Burton som Piff och Puff
 April Winchell som Klarabella
 Rob Paulsen som Toodles
 Will Ryan som jätten Willie
 Maurice LaMarche som Mortimer Mus

Svenska

Huvudkaraktärer 
 Anders Öjebo som Musse Pigg
 Andreas Nilsson som Kalle Anka
 Lizette Pålsson som Mimmi Pigg
 Marie Kühler-Flack som Kajsa Anka (Säsong 1)
 Anna Nordell som Kajsa Anka (Säsong 2)
 Johan Lindqvist som Långben
 Lawrence Mackrory som Pluto

Andra karaktärer 
 Bengt Skogholt som Svarte Petter
 Gunnar Uddén som Ludwig von Anka
 Anna Norberg som Klarabella (Säsong 1)
 Charlotte Ardai Jennefors som Klarabella (Säsong 2)

Externa länkar 
Musses klubbhus på Disneyania

Referenser 

TV-seriestarter 2006
TV-serieavslutningar 2016
Amerikanska animerade TV-serier från 2000-talet
Amerikanska animerade TV-serier från 2010-talet
Disney på TV
Animerade TV-serier från Disney
Engelskspråkiga TV-serier
I Told You I Was Trouble: Live in London

I Told You I Was Trouble: Live in London är ett musikvideoalbum med den brittiska sångerskan Amy Winehouse, inspelat 2007 vid O2 Shepherds Bush Empire i London. Videon gavs ut av Universal Music den 5 november 2007 på DVD och Blu-ray.

Låtlista

Live in London 
 Intro/"Addicted"
 "Just Friends"
 "Cherry"
 "Back to Black"
 "Wake Up Alone"
 "Tears Dry on Their Own"
 "He Can Only Hold Her"
 "Doo Wop (That Thing)" (Lauryn Hill-cover)
 "Fuck Me Pumps"
 "Some Unholy War"
 "Love Is a Losing Game"
 "Valerie"
 "Hey Little Rich Girl" med Zalon & Ade
 "Rehab"
 "You Know I'm No Good"
 Encore: "Me & Mr. Jones"
 Encore: "Monkey Man" (The Maytals-cover)
 Outro: "End/Goodbyes"

I Told You I Was Trouble (dokumentär) 
 "The Early Years"
 "Life in the U.K."
 "The U.S. Story"
 "Back Home ... The Future"

Musiker 
 Amy Winehouse: sång
 Dale Davis: elbas
 Zalon Thompson & Ade Omatayo: bakgrundssång
 Robin Banerjee: gitarr
 Nathan Alan: trummor
 Xantone Blacq: keyboard
 Henry Collins: trumpet
 James Hunt: altsaxofon, flöjt
 Frank Walden: barytonsaxofon

Externa länkar 
 I Told You I Was Trouble: Live in London på Discogs

Album av Amy Winehouse
Musikvideoalbum 2007
Engelskspråkiga musikvideoalbum
Brittiska musikvideoalbum
Rehab (sång)

"Rehab" är en låt skriven och framförd av den brittiska sångerskan Amy Winehouse. Den gavs ut som första singeln från albumet Back to Black den 23 oktober 2006, och nådde sjunde plats på den brittiska singellistan samt placerade sig som nia på den amerikanska Billboard Hot 100-listan. Texten till låten är självbiografisk och berättar hur Winehouse vägrar gå till drogrehabilitering.

Låtlista 
Brittisk CD-singel 1
 "Rehab" – 3:36 
 "Do Me Good" (Felix Howard, Matt Rowe, Stefan Skarbeck) – 4:19

Brittisk CD-singel 2
 "Rehab" – 3:36 
 "Close to the Front" (Felix Howard, Paul Simm) – 4:35  
 "Rehab" (Ded Remix) (Richard Robson, Syze-Up) – 5:00

Referenser 

Sånger 2006
Musiksinglar 2006
Sånger om droger
Storklacken

Storklacken är ett naturreservat i Ånge kommun som bildades 2009. Reservatet består av en 64 hektar stor sammanhållen naturbarrskog på de två bergen Stor- och Lillklacken. På Storklackens topp finns en gammal brandvaktarstuga bevarad som idag används som raststuga för reservatets besökare.

Källor
Storklacken - utsikt mot fjällen  Länsstyrelsen Västernorrland

Naturreservat i Ånge kommun
Naturskyddsområden bildade 2009
Carl Fredric Nordenskiöld

Carl Fredric Nordenskiöld kan syfta på:

 Carl Fredric Nordenskiöld den äldre (1702-1779), svensk militär
 Carl Fredric Nordenskiöld den yngre (1756-1828), svensk swedenborgare och författare, den föregåendes son.
 Carl Fredrik Nordenskiöld (forskare), svensk fornforskare
Senefelderplatz

Senefelderplatz är en plats i stadsdelen Prenzlauer Berg i Berlin. Senefelderplatz ligger på gränsen till området kring Kollwitzplatz, Kollwitzkiez. Den har fått sitt namn efter Alois Senefelder som även står som staty på platsen. Platsens omgivning bebyggdes kring 1880 under den så kallade Gründerzeitperioden i Berlin. Då fick platsen namnet Thusneldaplatz men 1896 blev namnet Senefelderplatz i samband med att torget gjordes om. Platsen har sedan förändrats som följd av tunnelbanan (U2), krigsförstörelse och tidvis av förfall. Under 1990-talet renoverades området och har utvecklats till ett restaurang- och caféstråk med till exempel Kulturzentrum Pfefferberg.

Se även
Senefelderplatz (tunnelbanestation)

Torg i Berlin
Prenzlauer Berg
Kristina Bergstrand

Nation:  

Kristina Bergstrand, född 4 oktober 1963 i Stockholm, är en svensk ishockeyspelare.

Bergstrand deltog i Olympiska vinterspelen 2002 i Salt Lake City, där laget vann brons. Bergstrand är även den svenska dam som vunnit flest SM-guld i ishockey med 14 stycken. Hon vann nio stycken med Nacka HK mellan 1988 och 1998 samt fem stycken med Mälarhöjden/Bredäng Hockey mellan 1999 och 2003 .
Kristina Bergstrand har ett flertal gånger suttit i SVT Sports sändningar som expertkommentator.

Referenser

Externa länkar
 

Svenska ishockeyspelare
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1998 från Sverige
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1998
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2002 från Sverige
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2002
Födda 1963
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2002
Kvinnor
Levande personer
Idrottare från Stockholm
Svensk ishockeys Hockey Hall of Fame
Carl Fredric Nordenskiöld den yngre

Carl Fredric Nordenskiöld (den yngre), född den 30 mars 1756, död den 28 februari 1828, var en svensk swedenborgare och författare.

Biografi
Han var son till Carl Fredric Nordenskiöld den äldre (släkten Nordenskiöld) till Ericsnäs och Frugård och Hedvig Märta Ramsay.

Nordenskiöld blev student vid Kungliga Akademien i Åbo 1770, blev sedan auskultant i Svea hovrätt, varefter han efter en tjänst vid Justitierevisionsexpeditionen hamnade på Riksarkivet, slutligen som kanslist och registrator. År 1778 återkom han till regeringen som protokollssekreterare vid Utrikesexpeditionen.

Åren 1783–1786 vistades han i England, där han blev medlem av Theosophical Society, och bildade 1786 i Stockholm Exegetiska sällskapet, senare kallat Exegetiska och philantropiska sällskapet, som bland sina höga beskyddare även räknade hertig Karl. Det tog till sin uppgift att sprida Emanuel Swedenborgs läror och utgav 1787 Samlingar för philantroper. Av större betydelse blev tidningen Medborgaren, känd genom sina angrepp på Johan Henric Kellgren. Den väckte Gustav III:s missnöje och indrogs. 

Nordenskiöld, som i likhet med brodern August förenade revolutionära sympatier med religiöst svärmeri, översatte 1792 Thomas Paines The rights of man (Menniskans rättigheter). Genom beskydd av Gustav Adolf Reuterholm erhöll han en befattning i Hamburg, varifrån han skrev pamfletter mot Gustav III och hans män, Gustav Moritz Armfeldts Landesverrätherey (1795, svensk upplaga samma år), J. H. Kellgrens Leben und Charakter (1796). Återstoden av sitt liv vistades han i Tyskland och dog i Rostock. Den swedenborgska skriften Oneiromantien eller konsten att tyda drömmar (1783) har tidigare tillskrivits Nordenskiöld, men man anser numera att verket troligen har en annan författare.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.
 Anreps ättartavlor

Noter

Externa länkar 
 
 

Svenska författare
Svenskspråkiga författare
Tyskspråkiga författare
Svenska översättare
Översättare från engelska
Svenskspråkiga översättare
Carl Fredric
Födda 1756
Avlidna 1828
Män
Bureätten
Svensk uppslagsbok
Swedenborgianism
Albert Schultz-Lupitz

Albert Schultz-Lupitz, född 26 mars 1831 i Rehna, Mecklenburg, död 5 januari 1899 i Lupitz, var en tysk agronom.

Schultz köpte 1855 godset Lupitz vid Klötze i provinsen Sachsen, vilket han brukade till sin död. Till följd av den torra, sandiga beskaffenheten av godsets jord, lämplig till odling av råg och potatis, men ej av foderväxter, drevs han att inskränka kreatursskötseln och för jordens gödsling övergå till gröngödsling, det vill säga gödsling genom nedplöjning av en frodigt växande gröda, särskilt lupiner, som gå väl till på sandjord.

Erfarenheten lärde Schultz, att han med märgling och riklig gödsling med kalium och fosforsyra, men utan kvävegödsel kunde alstra stora grödor av lupiner och andra ärtväxter, som tillförde jorden stora mängder av kväve, och härigenom visade han praktiskt riktigheten av den gamla, men vid denna tid av vetenskapen utdömda uppfattningen om ärtväxters förmåga att uppta kväve ur luften, en uppfattning, som även senare (1887) vetenskapligt bekräftades av Hermann Hellriegel.

Schultz blev genom sina skrifter Kalidungung auf leichtem Boden (1882; fjärde upplagan 1890) och Zwischenfruchtbau auf leichtem Boden (1895; tredje uppagan 1905) en verksam och mycket hedrad förkämpe för gröngödsling med kalifosfatgödsling ("System Schultz-Lupitz").

Källor

Noter

Tyska agronomer
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Mecklenburg-Vorpommern
Födda 1831
Avlidna 1899
Män
Ugglan
Relationer mellan Finland och Norge

Relationer mellan Finland och Norge inleddes på diplomatisk nivå 1918, efter Finlands självständighetsförklaring i december 1917. Finland har en ambassad i Oslo, och Norge har en i Helsingfors.

Decennierna kring år 1900 fruktade många i Norge finländsk invandring och kvänerna i Nordnorge, och myntade begreppet "finska faran". Ett tag fanns i Norge planer på att annektera delar av Lappland (framför allt "armen" som gick ut från nordväst och fram till Storfjords kommun) som buffertområden. Kontroversen försvann dock snart, och någon öppen konflikt utbröt aldrig.

Båda staterna är med i Nordiska rådet, Östersjöstaternas råd och Europarådet. Det finns cirka 2 000 norska medborgare som bor i Finland, medan cirka 6 332 finländare (15 000–60 000 om kvänerna räknas med) som bor i Norge.

Se även
 Finlands utrikespolitik
 Norges utrikespolitik
 Relationer mellan Europeiska unionen och Norge 
 Relationer mellan Finland och Nato

Källor

Fotnoter
At the Baked Potato

At the Baked Potato är ett livealbum från 2002 av jazzgitarristen Andreas Pettersson inspelat på klubben ”The Baked Potato” i Hollywood.

Låtlista
Seven Steps to Heaven (Miles Davis/Victor Feldman) – 10:05
Taormina (Andreas Pettersson) – 13:48
Dear Old Stockholm (Trad/Miles Davis) – 11:20
Hallo I’m a Dog (Andreas Pettersson) – 9:05
Bolivia (Cedar Walton) – 7:34
Moa Betters Blues (Andreas Pettersson) – 11:36
I Can’t Get Started (Vernon Duke) – 7:50

Medverkande
Andreas Pettersson – gitarr
Ernie Watts – tenorsaxofon, flöjt
Daniel Karlsson – piano
Mattias Svensson – bas
John Guerin – trummor

Recensioner
Svenska Dagbladet 2002-05-24

Noter

Musikalbum 2002
Album av Andreas Pettersson