kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
EIA-485

EIA-485, också känt som TIA/EIA-485 eller RS-485, är en standard som definierar elektriska egenskaper hos sändare och mottagare som används i balanserade digitala multipunktssystem (multidrop). Exempel på system som använder metoden är SCSI-1 och SCSI-2.

Se även
 Partvinnad kabel
 RS-232

Datorkommunikation
Datorsal

En datorsal, eller datasal, är en skolsal där man ställt upp persondatorer eller arbetsstationer för användning i undervisning och under elevernas lediga tid. Åtkomst är vanligtvis reglerat med någon form av passersystem och elektronisk inloggning.

Skrivare och scanner (bildläsare) kan också finnas tillgängligt.

Utveckling 
Faktorer som priset på datorutrustning, kunskapsnivå, laptops och liknande har påverkat utformningen, men teknikutvecklingen är den faktor som kanske märkts mest. Svenska skolor hade bland annat ABC 80, ABC 800, COMPIS, IBM PC kompatibler med MS-DOS och senare Microsoft Windows och Macintosh. Framsynta lärosäten hade också VMS, Unix eller unixliknande operativsystem tillgängligt. I början var datorerna separata enheter dit programvara endast kunde överföras med kassettband, eller senare om ekonomin tillät med disketter som flyttades mellan datorerna, senare kom datornätverk som ursprungligen bestod av en enkel telefonkabel med EIA-485 eller liknande elektriska signaler upplagt som ett multipunktsnätverk. Ethernet och switchar kom senare. När Internet slog igenom omkring 1995 kunde detta nås via en central gateway och brandvägg eller liknande lösning. Universitet och högskolor var de första institutionerna att få ny teknik, sedan nådde det gymnasieskolor och därefter grundskolor. Tillgång och teknikstandard är mycket beroende av lokal ambition.

Tillgång 
Datorsalar används primärt inom undervisningen men kan även vara en förutsättning för genomförande av projektarbeten på gymnasieskolan. Lärosäten med ambition att lära studenterna datorteknik fullt ut ger studenterna tillgång till datorsalen efter skoldagens slut. En del lärosäten har erbjudit tillgång till datorsal dygnets alla timmar. Med lågt teknikpris och laptop har dock jämnat ut tillgångsskillnaden mellan olika studentgrupper så att det inte längre är avhängigt av lärosätets järvhet och ambitionsnivå.

Se även 
 Datorhall

Datorer
Utbildningslokaler
Rum i offentliga byggnader
Ritschl (olika betydelser)

Ritschl är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 Albrecht Ritschl (1822–1889), tysk teolog
 Alexander Ritschl (1861–1945), tysk medicinare
 Friedrich Ritschl (1806–1876), tysk filolog
 Carl Ritschl (1783–1858), tysk biskop och kompositör 
 Dietrich Ritschl (1929–2018), schweizisk teolog
 Otto Ritschl (1860–1944), tysk teolog
 Rudolf Ritschl (1902–1982), tysk fysiker
Édouard Reuss

Édouard (eller Eduard) Guillaume Eugène Reuss, född den 18 juli 1804 i Strassburg, död där den 15 april 1891, var en fransk reformert teolog.

Reuss blev 1834 extra ordinarie och 1836 ordinarie professor i de orientaliska vetenskaperna vid sin födelsestads universitet. År 1872 utbytte han denna professur mot en lärostol inom den teologiska fakulteten. Reuss författarverksamhet var betydande. Hans ståndpunkt är kritiskt forskande. År 1847 började Reuss utge Beiträge zu den theologischen Wissenschaften (6 band), till vilka han lämnade en mängd bidrag.

Sina kritiska och filologiska forskningar på det bibliska området framlade han i det stora bibelverket La Bible, traduction nouvelle avec introductions et commentaires (17 band, 1875-81; tysk översättning, 7 band, 1892-94). Av hans öfriga arbeten kan nämnas Geschichte der heiligen Schriften des Neuen Testaments (1842; 6:e upplagan 1887), Geschichte der heiligen Schriften des Alten Testaments (1881; 2:a upplagan 1890), Histoire de la théologie chrétienne au siècle apostolique (2 delar, 1852; 3:e upplagan 1884; "Apostlatidens christendom", 1866-67) och Histoire du canon des Saintes écritures (1863; 2:a upplagan 1864).

Källor

Noter

Födda 1804
Avlidna 1891
Franska teologer
Bibelforskare
Franska orientalister
Franska professorer
Personer verksamma vid Strasbourgs universitet
Personer från Strasbourg
Män
Reuss

Reuss kan syfta på

 Reuss (flod) – en högerbiflod till Aare i Schweiz
 Huset Reuss – ett tyskt furstehus;
 Reuss-Greiz – en tysk mikrostat i nuvarande Thüringen som styrdes av huset Reuss äldre gren 1778-1918;
 Reuss-Gera – en tysk mikrostat som styrdes av huset Reuss yngre gren 1806-1918.
 Reuss – namnet på en polsk ort 1929–1945 i Ermland-Masuriens vojvodskap, se Cimochy

Personer
Reuss är ett tyskt efternamn

 Eduard Reuss (1804–1891), en fransk reformert teolog
 Ferdinand Friedrich von Reuss (1778–1852), en tysk naturvetenskapsman
 Jeremias Friedrich Reuss (1700–1777), en tysk teolog
 Ruzzo Reuss (1950–1999), en tysk prins och landskapsarkitekt

Se även
 Reus (olika betydelser)

Tyska efternamn
Ferdinand Friedrich von Reuss

Ferdinand Friedrich von Reuss, född den 18 februari 1778 i Tübingen, död den 14 april 1852 i Stuttgart, var en tysk naturvetenskapsman.

Reuss blev 1800 medicine doktor i Tübingen, 1801 docent i medicinsk kemi vid universitetet i Göttingen, 1804 extra ordinarie och 1808 ordinarie professor i kemi vid universitetet i Moskva, där han verkade till 1832. Han var dessutom professor i kemi och farmakografi vid Moskvaavdelningen av kejserliga ryska medikokirurgiska akademien, erhöll 1839 pension och tillbragte sina sista levnadsår i Stuttgart. 

von Reuss utövade en mångsidig vetenskaplig författarverksamhet inom fysikens, kemiens och medicinens områden samt forskade särskilt om den elektriska strömmens verkningar vid dess gång genom vätskor; bland annat är han känd som upptäckare (1809) av det fenomen, som kallas elektrisk endosmos. År 1830 utgav von Reuss på ryska en skrift "Om bruket av klor som skydd mot kolera".

Se även 

 Elektroosmos

Källor 

 

Tyska professorer i medicin
Tyska professorer i kemi
Personer verksamma vid Göttingens universitet
Personer verksamma vid Moskvauniversitetet
Kemister under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Tübingen
Födda 1778
Avlidna 1852
Män
Ugglan
Wilhelm Vatke

Johann Karl Wilhelm Vatke, född den 14 mars 1806 i Behndorf nära Magdeburg, död den 19 april 1882, var en tysk protestantisk teolog. 

Vatke blev privatdocent i Berlin 1830 och extra ordinarie professor 1837. Hans mest betydande arbete Die biblische Theologie (1835) vann dock inte någon särskild uppmärksamhet. Han gav bland annat också ut Die menschliche Freiheit in ihrem Verhältnisse zur Sünde und zur göttlichen Gnade (1841).

Källor 
 

Tyska professorer i teologi
Tyska bibelforskare
Alumner från Göttingens universitet
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Alumner från Wittenbergs universitet
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Personer från Magdeburg
Tyska teologer under 1800-talet
Födda 1806
Avlidna 1882
Män
Ugglan
Ulrica Lindström

Nation:  

Ulrica Lindström, född 30 mars 1979 i Örnsköldsvik, är en svensk ishockeyspelare.

Lindström deltog i Olympiska vinterspelen 2002 i Salt Lake City, där laget vann brons.

Externa länkar
 

Svenska ishockeyspelare
Födda 1979
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2002 från Sverige
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2002
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2002
Kvinnor
Levande personer
Idrottare från Örnsköldsvik
Svenska Djurskyddsföreningen

Svenska Djurskyddsföreningen är en politiskt oberoende och ideell paraplyorganisation för Sveriges tre äldsta djurskyddsföreningar: Svenska Allmänna Djurskyddsföreningen (bildad 1875), Svenska Kvinnors Djurskyddsförening (bildad 1880) och Skol- och Ungdomsförbundet (bildat 1885). Föreningen grundades 1875 och är den organisation som står öppen för medlemskap från allmänheten, och verkar för alla djurs rätt till human behandling och goda levnadsförhållanden.

Verksamhetsområden

Det arbete som föreningen utför är bland annat att upplysa och informera om djur, djurskydd, djurhållning och lagar bland allmänhet, näringsliv och politiker. Föreningen är även remissinstans för departement och myndigheter. De verkar opinionsbildande mot massmedia och allmänhet. Svenska Djurskyddsföreningen ger också ut stipendier för att främja vetenskaplig forskning.

Svenska Djurskyddsföreningens verksamhetsområden är:

 Sveriges krav på bedövning innan slakt ska kvarstå
 Ursprungsmärkning av allt kött
 Sveriges djurskyddsregler för animalieproducerande djur ska behållas
 Forskning ska bedrivas med alternativa metoder
 Förbjud pälsdjursuppfödning
 Obligatorisk ID-märkning och registrering av katt
 Nej till ett förbud mot vissa hundraser
 En livskraftig rovdjursstam
 Arbete för igelkottar

Samarbeten och projekt

Svenska Djurskyddsföreningen är ansluten till den internationella djurskyddsorganisationen World Society for the Protection of Animals samt SIS Swedish Standards Institute. Med sitt deltagande i SIS Swedish Standards Institute verkar föreningen för en internationell standardisering av djurskydd i livsmedelsbranschen.

Förutom dessa medlemskap så stödjer de den ideella föreningen VOOV (Veterinär omtanke om våldsutsatta) som hjälper våldsutsatta personer med deras sällskapsdjur. De samarbetar med Djurhemsförbundet samt stödjer Hästsverige, Svenska Rovdjursföreningen och Gotlands Igelkottsfond. Svenska Djurskyddsföreningen har även tillsammans med Djurskyddet Sverige tagit fram undervisningsunderlag för lågstadieskolor som ska vara till grund för att utveckla ett respektfullt synsätt gentemot djur och natur bland barn. Detta projekt kallas REDE och står för ”respekt, empati, djur och etik”.

Externa länkar
Svenska Djurskyddsföreningens hemsida
Svenska Djurskyddsföreningens Facebooksida

Referenser 
Svenska Djurskyddsföreningen 

Intresseorganisationer i Sverige
Inloggning

Inloggning (även kallat login eller logon) är proceduren inom datorsäkerhet med vilken individuell åtkomstkontroll till ett datorsystem styrs av ett identifikations och autentisering system för användare.

En användare kan logga in till ett system för att få tillgång till det och kan sedan logga ut eller logga av (utföra en utloggning, logout eller logoff) när tillgång till systemet inte längre behövs. Att logga ut  eller logout är att stänga tillgången till datorsystemet efter att dessförinnan loggat in.

Se även 
 Användarnamn
 Lösenord

Användargränssnitt
Älvsnabben (olika betydelser)

Älvsnabben kan syfta på:

 Älvsnabben – ö intill Muskö i Haninge kommun i Stockholms skärgård
 HMS Älvsnabben (M01) – svenskt långrese- och minfartyg i marinens tjänst 1943–1980
 Älvsnabben (marsch) – en marsch tillägnad fartyget Älvsnabben, komponerad av Knut Broberg 1966
 Älvsnabben (färjelinje) – färjelinje som sedan 1990-talet trafikerar Göta älv i Göteborg

Källor
Hemvändardag

Hemvändardag är en tradition att välkomna tillbaka före detta elever eller invånare på en ort eller skola. Även föreningar kan ha liknande evenemang.

Traditioner
Regna

Regna är kyrkbyn i Regna socken i Finspångs kommun i Östergötlands län. Byn ligger vid sydvästra stranden av sjön Regnaren, utmed vägen mellan Finspång och Vingåker. I orten ligger Regna kyrka.

Kommunikationer
Regna trafikeras inte längre av Östgötatrafikens busslinje 417. Bussen går numera endast mellan Finspång och Igelfors.

Externa länkar
 Vykort etc över Regna

Orter i Finspångs kommun
Mariendorf, Berlin

Mariendorf är en stadsdel (tyska: Ortsteil) i södra Berlin, Tyskland, med 49 799 invånare (2011). Den ingår i det administrativa stadsdelsområdet Tempelhof-Schöneberg. Stadsdelen är mest känd för sin travbana, Trabrennbahn Mariendorf.

Geografi och stadsbild 

Norra Mariendorf domineras av äldre hyreshusbebyggelse medan södra Mariendorf huvudsakligen utgörs av villabebyggelse.

Historia

Mariendorf grundades som en by tillhörande det närbelägna tempelriddargodset i Tempelhof under 1200-talet. Under det sena 1800-talet och tidiga 1900-talet växte staden Berlins förortskommuner och Mariendorf bebyggdes med hyreshus omkring landsvägen i riktning mot Dresden. I området Südende norr om Teltowkanalen, som under 1800-talet administrativt tillhörde Mariendorf, uppfördes en villakoloni. 1920 införlivades Mariendorfs landskommun i Stor-Berlin och blev del av Bezirk Tempelhof, men delen norr om kanalen där Südende låg kom då att administrativt infogas i Steglitz stadsdelsområde.

Mellan 1945 och 1990 tillhörde Mariendorf den amerikanska sektorn i Västberlin. 1946-1948 fanns ett flyktingläger för judiska Displaced Persons, flyktingar, i Mariendorf. Lägret avvecklades i samband med Berlinblockaden.

1966 byggdes tunnelbanelinjen U6 ut till Alt-Mariendorf.

Kommunikationer 
Mariendorf är huvudsakligen orienterat längs den nord-sydliga axeln som bildas av Mariendorfer Damm, Bundesstrasse 96, den gamla landsvägen mot Dresden. Under denna löper den nord-sydliga tunnelbanelinjen U6, med stationerna Westphalweg och Alt-Mariendorf, som utgör den södra ändhållplatsen på linjen. Alt-Mariendorf bildar utgångspunkt för busstrafiken vidare söderut.

I Mariendorf börjar även förbundsvägen Bundesstrasse 101, som löper i sydvästlig riktning mot motorvägsanslutningen till A10 vid Ludwigsfelde, och vidare mot Aue i Sachsen.

Berlins centrum och stadsmotorvägen A100 nås via Bundesstrasse 96 norrut genom Tempelhof.

Kultur och sevärdheter
 Väderkvarnen Adlermühle
 Bykyrkan från 1200-talet och den gamla bygatan Alt-Mariendorf.
 Begravningsplatsen Dreifaltigkeitskirchhof III (även kallad Dreifaltigkeitsfriedhof III eller Friedhof der Dreifaltigkeitsgemeinde III) med Ulrike Meinhofs grav.
 Martin-Luther-Gedächtniskirche, med unik 1930-tals-kyrkinteriör.
 Monopol-Siedlung, gata med byggnadsminnesmärkt kedjehusområde från 1922.
 Tempelhofs hembygdsmuseum
 Travbanan Trabrennbahn Mariendorf.
 Volkspark Mariendorf, stadsdelsparken.

Kända Mariendorfbor 
 Mario Barth (född 1972), komiker, TV-programledare och författare.
 Arthur Marohn (1893-?), fotbollsspelare.
 Hans-Jürgen Papier (född 1943), jurist, ordförande för Tysklands författningsdomstol 2002-2010.

Referenser

Externa länkar
FOA - Fag og Arbejde

FOA - Fag og Arbejde är Danmarks tredje största fackförbund med cirka 203 000 medlemmar fördelade på 43 avdelningar, vilka ingår i huvudorganisationen LO. De flesta är kommunalt anställda och en mindre del är privatanställda. Gemensamt för alla medlemmar är att de arbetar med offentlig verksamhet: De passar barn, tar hand om gamla, sjuka och handikappade, släcker bränder, kör buss, samt städar och lagar mat på diverse inrättningar. FOA arbetar för löntagarnas intressen, och förhandlar om löne- och arbetsvillkor.

Värdegrunder
FOA:s tre centrala värdegrunder är:
 Trygghet
 Facklighet
 Medlemmarna i centrum

Styrelse

Kongressen 
FOA:s högsta organ är kongressen, som kallas in vart tredje år i oktober.

Huvudstyrelsen
Mellan kongresserna är huvudstyrelsen det högsta organet. Huvudstyrelsen består av 64 personer och träffas en gång i månaden, oftast i juli.

Daglig politisk ledning
Den dagliga politiska ledningen väljs på kongressen, och består av 12 personer.

Förbundsordförande är Dennis Kristensen och förbundsledare är Mona Striib.

Historik 
FOA:s historik. 
1899 bildas Københavns Kommunale Arbejderforbund (KKA), och samma år bildas en förening för Köpenhamns tjänsteflickor.
1920 blir Københavns kommunale arbejder (KKA) Dansk Kommunal Arbejderforbund (DKA)
1947 ändrar Husassistenternes Fagforbund namn til Husligt Arbejderforbund (HAF)
1992 beslutar Husligt Arbejderforbund (HAF) och Dansk Kommunal Arbejderforbund (DKA) att gå samman och bli Forbundet af offentlige ansatte (FOA)
2005 uppgår Pædagogisk Medhjælperforbund (PMF) i FOA och bildar med 204 000 medlemmar Danmarks största offentliga forbund med sina 60 olika yrkesgrupper. Det nya namnet blir Fag og Arbejde (FOA)

Källor

Externa länkar
FOA:s webbplats

Danska fackliga organisationer
Fackliga organisationer bildade 2005
Organisationer i Köpenhamn
Ehrenstrahlsalongen

Ehrenstrahlsalongen (tidigare kallad Stora audienssalen) är ett rum i Drottningholms slott på Lovön, Stockholms län. Salongen ligger intill Hedvig Eleonoras paradsängkammare på huvudvåningens norra del och visar allegoriska skildringar utförda av David Klöcker Ehrenstrahl.

Intill Hedvig Eleonoras paradsängkammare inrättades på 1690 drottningens stora audienssal eller styrelserum. Till väggarnas och takets utsmyckningar anlitades hovmålaren David Klöcker Ehrenstrahl, som utförde sex stora väggmålningar, placerade i förberedda inramade väggfält samt en plafond (takmålning). 

Verken skildrar allegorisk viktiga händelser i den kungliga familjens historia. Målningarna och inredningen uppsattes 1696-1698 men under Lovisa Ulrikas tid ändrades rummets tunga barockstil av Carl Hårleman till lättare rokoko.

Motiv för frimärke

Mittpartiet i plafonden (titel: “Svenska konungars berömliga bedrifter”) blev i mars 2000 motiv för Czesław Słanias 1000:e av honom graverade frimärke. Ehrenstrahls målning innehåller ett myller av figurer, gudinnor, putti och det rytande nordiska lejonet. Att överföra denna enorma målning till ett frimärke var en stor utmaning för Czesław Słania. 

Hans tolkning av Ehrenstrahls målning har utförts i kombinationsteknik; stålgravyren har kompletterats med färg (rött och blått) i form av offsetlitografi. På frimärkets nedre ram har Słania även graverat slottets fasad mot väst som det såg ut 1695. Märket har valören 50 kronor och är med 60 x 81 mm troligen världens största graverade frimärke.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar
 

Drottningholm
Arnfinn Röste

Arnfinn Röste, född 25 juni 1949 i Solna, är en svensk entreprenör, som bland annat har arbetat med mobiltelefoni.

Bakgrund 
Röste växte upp i Östersund i Jämtland och började studera teknisk fysik på KTH 1968. Efter studierna började Röste på L M Ericsson, där han senare blev ansvarig för marknadsföring av mobiltelefonsystem i Asien under många år. Mellan 1979 och 1993 hjälpte Arnfinn till med introduktionen av nationella telefoni system i Kina, Japan, Taiwan, Hongkong, Macau, Australien, Nya Zeeland, Singapore, Thailand, Malaysia och Tunisien.

Sedan 1994 arbetar Röste med egna företag, bland annat är han medgrundare i Revenco i Guangzhou i Kina, ett av världens största billingföretag. 1995 blev Röste delägare i Reijmyre Glasbruk och 1998 köpte han Villa Pauli i Djursholm. Han har även varit engagerad i företaget Nordisk Mobiltelefon AB.

Röste har även medverkat till att föra in CDMA2000-standarden i Europa, framför allt för användning på 450 MHz. Han har varit med och startat mobiltelefonoperatörer som använt denna teknik i flera europeiska länder, bland annat i Sverige, Norge, Danmark, Polen, Irland och Island. År 2005 placerades han på plats 12 på tidningen Ny Tekniks lista "Mäktigast i it-Sverige”. Året därpå kom han på plats 19..

Källor 
 Arnfinn Röste
 Ny Teknik
 Ericsson History - The fate of Nordisk Mobiltelefon
 Ericsson History - Power play in the 450 MHz Band
 AllaBolag
 Veckans affärer - De fyras gäng

Fotnoter 

Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Födda 1949
Män
Levande personer
Personer från Solna
Joseph Baffoe

Joseph Baffoe, född 7 november 1992 i Accra, är en svensk fotbollsspelare som spelar för Halmstads BK.

Baffoe är född i Ghana och kom till Sverige som fyraåring.

Klubbkarriär

IFK Värnamo 
Han började spela fotboll i IFK Värnamo och spelade på A-lagsnivå där i ett år. Efter det skrev han på för Helsingborgs IF i Allsvenskan.

Helsingborgs IF 
Han skrev på för Helsingborg som 17-åring. Han skrev i maj 2011 på ett nytt 3-årskontrakt med klubben. Hans första match i klubben var mot FC Köpenhamn hemma på Olympia. Under 2013 lånades han ut till Vålerenga i norska Tippeligaen.

Halmstads BK 
I januari 2014 blev Baffoe klar för Halmstads BK.

Eintracht Braunschweig
Den 26 juli 2015 värvades Baffoe av tyska andraligaklubben Eintracht Braunschweig, där han skrev på ett treårskontrakt.

Återkomst i Halmstads BK
I mars 2020 återvände Baffoe till Halmstads BK. Han spelade 27 ligamatcher och gjorde ett mål under säsongen 2020, då Halmstads BK blev uppflyttade till Allsvenskan.

Referenser 

Joseph Baffo på fotbolltransfers.com

Noter

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i IFK Värnamo
Fotbollsspelare i Helsingborgs IF
Spelare i Vålerenga IF Fotball
Fotbollsspelare i Halmstads BK
Spelare i Eintracht Braunschweig
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Tippeligaen
Spelare i 2. Fußball-Bundesliga
Spelare i Superettan
Födda 1992
Levande personer
Män
Personer från Accra
Warta

Warta (tyska Warthe) är en flod i västra Polen. Den är 808 km km lång, vilket gör den till landets tredje längsta vattendrag. Dess avrinningsområde är 54 529 km².

Warta har sin källa i staden Zawiercie i Schlesiens vojvodskap. Den passerar bland annat städerna Częstochowa, Konin, Poznań och Gorzów Wielkopolski innan den mynnar i Oder vid Kostrzyn nad Odrą.

Bland de större bifloderna märks Noteć och Obra.

Källor 

 
Vattendrag i Polen
Vattendrag i Storpolens vojvodskap
Vattendrag i Lubusz vojvodskap
Hugh Conway

Frederick John Fargus, mest känd under författarnamnet Hugh Conway född 26 december 1847 i Bristol, död 15 maj 1885 i Monte Carlo, var en brittisk författare.

Fargus skrev ett flertal romaner och novellsamlingar av underhållningstyp, däribland debutboken Called back (1883), som vann stor popularitet och mycket snart översattes till de flesta europeiska språk. De flesta av Fargus arbeten finns i svensk översättning.

Bibliografi (på svenska)
 Töcken och ljus (Called back) (översättning Albert Montgomery, Fahlcrantz, 1884). Ny uppl. 1899 med titeln Återvunnen
 Noveller (okänd översättare, Bonnier, 1884)
 I samma band (översättning Tom Wilson, Kungsholms bokhandel, 1884)
 Mörka dagar (översättning Albert Montgomery, Fahlcrantz, 1885)
 Julian Lorraine (okänd översättare, Beijer, 1886)
 En familjehemlighet: roman (okänd översättare, Rudolf Wall, 1886)
 Fostersonen: berättelse (okänd översättare, Rudolf Wall, 1886)
 Oskyldig eller brottslig?: roman (översättning E-z, Mariestad : Karströms bokhandel i kommission, 1887)
 Det sjette sinnet ; Återupprättad ; Förkänsla ; Den döde mannens ansikte (översättning I. A-r, Huldberg, 1895)
 Lefvande eller död: roman (Living or dead) (översättning H-, Beijer, 1899)
 Från mörker till ljus (okänd översättare) (1905) ["Bil. till Hallands Tidning", anm. i Libris]
 Det gåtfulla brottet (översättning Oscar Nachman, Holmquist, 1914)
 Älskad av två (översättning A. Berg, Holmquist, 1916)
 Hennes hemlighet (översättning A. Berg, 1918)
 Beatrices historia (översättning E. L. (dvs. Eveline Löngren, Västra Sverige, 1920)
 Andeskåderi: roman (översättning Eveline Löngren, Västra Sverige, 1920)
 Allt för henne (översättning Einar Ekstrand, B. Wahlström, 1920)

Fotnoter

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Brittiska romanförfattare
Brittiska novellförfattare
Engelskspråkiga romanförfattare
Engelskspråkiga novellförfattare
Födda 1847
Avlidna 1885
Män
Personer från Bristol
Brittiska författare under 1800-talet
KIM (musiktidning)

KIM var en musiktidning som gavs ut av föreningen Evterpe - Kvinnor i musik, en förening som har jämställdhet inom svenskt musikliv som sitt mål, åren 2005-2008. KIM kom ut i första utgåvan som en ersättare till Musikmagasinet Evterpe (utgiven 1992-2005). Musikmagasinet Evterpe, liksom KIM, fungerade som föreningstidning inom föreningen. 

Tidningen hade främst fokus på kvinnliga musiker och artister, men skildrade även män inom svenskt och internationellt musikliv, men i allmänhet då män som jobbade tillsammans med kvinnor. Tidningen hade ingen uttalad feministisk agenda, utan profilerade sig som en musiktidning vars målsättning var att belysa en grupp som kanske var underrepresenterade i andra musiktidningar.

KIM producerades av en helt ideell redaktion och gavs ut under åren 2005 till och med 2008. Redaktionen belönades med Pennskaftspriset år 2006. 

Enligt föreningen Evterpes informationssida vilar tidningen just nu i väntan på en ny redaktion.

Fotnoter

Externa länkar 
Föreningen Evterpe

Svenska musiktidningar