kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mifune (film)

Mifune (Mifunes sidste sang) är en dansk Dogme 95-film från 1999, med manus av Anders Thomas Jensen och regi av Søren Kragh-Jacobsen, och producerad av Nimbus Film II Aps.

Handling
Mifune är ett känslofullt drama om den nygifte Kresten (Anders W. Berthelsen) som på grund av sin pappas begravning tvingas lämna Köpenhamns yuppiemiljö för att resa tillbaka till sitt barndomshem på Lolland. 
Han har precis gift sig med chefens dotter men den relationen upphör snabbt när hon ser föräldrahemmet och Krestens efterblivna bror Rud (Jesper Asholt). Kresten beslutar sig för att anställa ett hembiträde som kan ta hand om gården och hans olycksalige bror. Hembiträdet Liva (Iben Hjejle) visar sig dock vara en tidigare prostituerad som försöker ta sig från trakasserande telefonsamtal, men inom kort börjar känslorna visa sig mellan henne och Kresten.

Mottagande
Michael Søby skriver i sin bok Danske Film og Filmfolk: "i en anden af årets bedste film, Mifunes sidste sang. Til gengæld fik Jesper Asholt både en Bodil og en Robert for denne den tredje dogmefilm, der også skaffede Søren Kragh-Jacobsen en sølvbjørn på Berlin Film Festivalen og Iben Hjejle et internationalt gennembrud som skuespiller."

Mifune sågs av 350 861 personer på bio i Danmark, vilket gör den till den tredje mest sedda danska filmen 1999, och nummer 6 av samtliga filmer.

Rollista

Externa länkar
 

Filmer 1999
Danska dramafilmer
Danska komedifilmer
Danska romantikfilmer
Dogme 95-filmer
Köpenhamn på film
Lolland på film
Filmer i regi av Søren Kragh-Jacobsen
Danskspråkiga filmer
Danska 1990-talsfilmer
Kiril Sosunov

Nation:  

Kiril Olegovitj Sosunov (), född den 1 november 1975 i Rjazan, Ryska SFSR, Sovjetunionen
, är en rysk före detta friidrottare som tävlade i längdhopp.

Sosunovs genombrott kom när han blev tvåa vid inomhus VM 1997 i Paris, efter Iván Pedroso, med ett hopp på 8,41. Samma år deltog han vid VM utomhus i Aten där han slutade på tredje plats. Året efter blev han europamästare utomhus när han vann EM-guld i Budapest. 

Han deltog vid två Olympiska spel men både vid Olympiska sommarspelen 2000 och 2004 blev han utslagen i kvalet.

Personligt rekord 
 8,38 meter - utomhus
 8,41 meter - inomhus

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1975
Ryska längdhoppare
Män
Levande personer
Personer från Rjazan
Erik Edin

Erik Johan Edin, född 23 januari 1920 i Hällesjö församling i Jämtlands län, död 21 november 2002 i Maria Magdalena församling i Stockholm, var LP-stiftelsens mångårige föreståndare, författare samt politiker (folkpartist).

Biografi
Erik Edin, som själv hade en missbrukarbakgrund, engagerades av Lewi Pethrus för att på 1950-talet inom Pingströrelsen bygga upp hjälparbete bland missbrukare. Han blev 1959 föreståndare för LP-stiftelsen som kom att bedriva omfattande behandlingsverksamhet. När verksamheten var som störst fanns 450 behandlingsplatser och 400 anställda fördelade på en rad olika platser runtom i landet, däribland det tidigare nöjespalatset Nalen i Stockholm. Man bedrev också industriell verksamhet i till exempel Järbo där man bland annat tillverkade furumöbler. Man övertog också Venngarns slott av staten och bedrev också där vård av missbrukare - speciellt kvinnor. Efter att stiftelsen 1997 gått i konkurs startade Edin en ny verksamhet med centrum i Venngarns gamla lokaler under namnet Erik Edin-stiftelsen.

Erik Edin var även politiskt aktiv och var under en period 1987 ersättare i riksdagen i Stockholms kommuns valkrets för Birgit Friggebo.

Edin begravdes den 19 december 2002 i närvaro av bland annat Lars Leijonborg och Alf Svensson (partiledare fp resp kd) och Karin Söder och Gertrud Sigurdsen (fd partiledare c resp fd socialminister). Erik Edin är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Bibliografi i urval
1953 - Jag var alkoholist
1957 - Bojorna brister
1961 - Frihet för de fångna, Guds under i det filantropiska arbetet
1967 - Vi var alkoholister och narkomaner
1972 - Under i den undre världen, ett flertal personer medverkar med artiklar och vittnesbörd
1973 - Utslagna - mirakelräddade
1973 - Det finns ett hopp, glädjens budskap för alkoholister, narkomaner och alla olyckliga
1975 - Dokument från Nalen, Erik Edin och ett tjugotal andra "hopplösa" fall berättar om mirakulös räddning från alkoholismens förbannelse
1981 - Barmhärtighetens segrar
1983 - Outcasts saved by a miracle
1993 - Återställaren - medmänniska för utslagna, i samarbete med Arne Winerdal
1997 - Att leva är att vägra resignera, med hjälp av Loise Näsvall

Referenser

Externa länkar 

Erik Edin-stiftelsens webbplats

Personligheter inom svensk pingströrelse
Tidigare ledamöter av Sveriges riksdag för Liberalerna och Folkpartiet
Svenska författare inom kristen litteratur
Mottagare av Illis Quorum
Personer från Hällesjö socken
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1920
Avlidna 2002
Män
192 Nausikaa

192 Nausikaa eller 1933 HH är en stor asteroid upptäckt 17 februari 1879 av Johann Palisa i Pula, Kroatien. Asteroiden har fått sitt namn från Nausikaa inom grekisk mytologi.

Asteroiden tillhör det ljusaste asteroiderna. Den är till exempel vid opposition ljusare än Saturnus största måne Titan som upptäcktes 145 år före någon asteroid.

Måne ? 
Studier av ljuskurvor 1985 antyder att asteroiden kan ha en måne. Den ska vara 50×40×40 km stor och cirkulera runt Nausikaa på ett avstånd av 150 km. Men ingen bekräftelse har skett av denna observation.

Fysiska egenskaper 
Asteroidens form har bestämts med hjälp av ljuskurvor som visat den är cirka 30% längre än vad den är bred.

En ockultation av en stjärna observerades 1998 i USA.

Referenser

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Asteroidmånar
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av J Palisa
Astronomiska upptäckter 1879
Anders W. Berthelsen

Anders W. Berthelsen född 28 september 1969 i Rødovre, är en dansk skådespelare. Berthelsen fick sitt genombrott i den danska TV-serien Taxa. Efter detta har han varit med ibland annat Mifune, Italienska för nybörjare och Krönikan.

Filmografi i urval 

Portland (1996)
Taxa (1997–1999)
Mifune (1999)
Pizza King (1999)
Italienska för nybörjare (2000)
Vikten av vatten (2000)
Fukssvansen (2001)
Klättertjuven (2002)
Se dagens lys (2003)
Blinded (2004)
Tæl til 100 (2004)
Den tredje makten (2004)
Krönikan (2004–2007)
Drømmen (2006)
Der var en gang en dreng (2006)
Den sorte Madonna (2007)
Cecilie (2007)
Kærlighed på film (2007)
De glömda själarnas ö (2007)
Från olika världar (2008)
Dansen (2008)
Det som ingen vet (2008)
Ditte och Louise (2015–2016)
DNA (2019)

Externa länkar 

Danska skådespelare under 2000-talet
Danska skådespelare under 1900-talet
Personer från Rødovre kommun
Födda 1969
Levande personer
Män
James Finlayson (industriman)

James Finlayson, född 28 augusti 1772 i Penicuik, död 18 augusti 1852 i Edinburgh, var en skotsk-finländsk industriman.

Finlayson var den finländska bomullsindustrins grundläggare. Han anställdes 1798 som maskinmästare vid en mekanisk verkstad i närheten av Sankt Petersburg. Omkring 20 år senare blev han uppmärksammad på den rikliga tillgången på vattenkraft i Tammerfors. Han besökte staden två gånger 1819 och slog sig ner där. År 1820 fick han ett räntefritt statslån, ett jordområde och en värdefull forsandel gratis samt stora tullättnader. Ursprungligen hade han för avsikt att tillverka maskiner för textilindustrin, men efter att ha konfronterats med bristande efterfrågan på denna vara inriktade han sig istället på bomullsförädling. 

Finlaysons fabrik hade 500 spindlar 1835, men företaget gick ändock dåligt. År 1836 sålde han det till ett konsortium bestående av bland andra Tallinnköpmannen Carl Samuel Nottbeck och geheimerådet Georg Adolf Rauch i Sankt Petersburg. Dessa fick behålla firmanamnet Finlayson & Co. Själv återvände han till Skottland 1838. 

Kväkaren James Finlayson gjord även en insats för den frikyrkliga väckelsen i Tammerfors, "Finlands Manchester".

Externa länkar 

 
 Finlaysson område: Työväen museo (svenska)
 Finlaysons website
 Foreign influence in Finnish history: James Finlayson
 Om James Finlayson
 Penicuik and Finland
 Tammerfors: Finlayson
 Tampere: Industrial Heritage

Födda 1772
Skottar
Finlands historia under ryska tiden
Industrialismen
Personer inom Finlands näringsliv under 1800-talet
Avlidna 1852
Män
I Kina käkar dom hundar

I Kina käkar dom hundar (danska: I Kina spiser de hunde) är en dansk komedifilm från 1999 i regi av Lasse Spang Olsen, samt med manus av Anders Thomas Jensen.

Handling 
I Köpenhamn arbetar huvudpersonen Arvid på en bank. Han lyckas avväpna en bankrånare och blir dagens hjälte, men när han kommer hem för att fira med sin flickvän visar det sig att hon har flyttat från lägenheten och endast lämnat orden ”rend mig i röven Arvid” på väggen. 

Bankrånarens fru uppsöker Arvid och berättar för honom att pengarna från bankrånet skulle användas till en provrörsbefruktning vilket ger Arvid dåligt samvete så han lovar att få tag i den angivna summan till frun. Problemet är att Arvid har ingen erfarenhet av bankrån, så han vänder sig till sin bror Harald som han inte har pratat med på många år. 

Harald som är en småkriminell restaurangägare utformar en plan som går ut på att råna en värdetransport. Rånet går bra, men det visar sig att frun som Arvid behövde pengarna till var bankrånarens syster. Hon lurade Arvid för egen vinning och har nu flytt landet med pengarna. 
Under olika omständigheter råkar Arvid skjuta Vuk, en man som arbetar för Harald, problemet är att Vuk har vänner i den jugoslaviska maffian som nu ger sig på Arvid och Harald.

Rollista

Kim Bodnia - Harald 
Dejan Cukic - Arvid 
Nikolaj Lie Kaas - Martin 
Tomas Villum Jensen - Peter 
Peter Gantzler - Franz 
Trine Dyrholm - Hanne 
Søren Sætter - Lassen Henning 
Lester Wiese - Richard 
Jesper Christensen – Erik, bartender 
Preben Harris –Erling, läkare 
Slavko Labovic - Ratko 
Martin Spang Olsen - Preben 
Brian Patterson - Vuk 
Lasse Lunderskov - Jørgen 
Line Kruse - Astrid 
Anne Britt Mathiassen - Gunna 
Erik Holmey - Vagt 
Red Warszawa - Rockband

Genre
I Kina käkar dom hundar var den film som startade det nya sättet att göra action-komedier i Danmark, efterföljande filmer i samma genre är Blinkande lyktor, De gröna slaktarna och Adams äpplen, alla med manus av Anders Thomas Jensen.

Om filmen
I Kina käkar dom hundar sågs av 214 907 människor på bio i Danmark, vilket gör den till den trettonde mest sedda filmen 1999, och den femte mest sedda danska filmen. Filmen vann publikens pris vid Filmfestivalen i Luxemburg år 2001.
År 2000 vann den för bästa film vid Montréal Comedy Festival, och vid Robertgalan samma år var den nominerad både till Bästa smink och Bästa manus, vid samma prisutdelning vann I Kina käkar de hundar pris för Bästa specialeffekter.

Externa länkar 
 

Danska actionfilmer
Danska komedifilmer
Filmer 1999
Köpenhamn på film
Danskspråkiga filmer
Danska 1990-talsfilmer
Bluegrassmusik

Bluegrassmusik är en musikgenre och en subgenre till countrymusik.

Musikstilen har rötter i den amerikanska söderns folkmusik och irländsk och brittisk folkmusik, men innehåller även element ur gospel och blues. Bluegrass utvecklades från mitten av 1940-talet av framförallt Bill Monroe. Namnet bluegrass (direkt översatt "blågräs") kommer från Monroes band Blue Grass Boys och syftar på området Bluegrass som huvudsakligen ligger i delstaten Kentucky. Kentucky Studies  Instrumenteringen består av akustiska instrument som gitarr, banjo, fiol, mandolin, dobro, och kontrabas. Trummor används sällan. Karakteristiskt för bluegrassmusiken är den trefingerstil som utvecklades av banjospelaren Earl Scruggs. Sången är två-, tre- eller fyrstämmig. En av den nya generation av bluegrassmusiker är Sleepy Man Banjo Boys.

Referenser 

Countrymusik
Musikgenrer
Bluegrass (region)

För andra betydelser av "bluegrass", se bluegrass.

Bluegrass är en region i östra USA, huvudsakligen i norra Kentucky men delvis även i södra Ohio. Lexington kan betraktas som ett centrum i området, där även bl.a. Louisville och Cincinnati ingår. 

Inre Bluegrassregionen (The Inner Blugrass Region) består av följande countyn, alla i Kentucky: Franklin, Scott, Harrison, Woodford, Fayette, Bourbon och Jessamine.

Namnet Bluegrass kommer av att det i området finns mycket av "bluegrass" (lat. poa pratensis, sv. ängsgröe) som med den kalkrika berggrunden utgjorde ett bra foder för hästavel. Bluegrass har därför i dag ett stort antal mycket välbärgade hästavelsgårdar som exporterar fullblodshästar till hela världen.

Se även
 Bluegrassmusik

Regioner i Kentucky
Regioner i Ohio
Matty Lewis

Matty Lewis, född 8 maj 1975 i Papillion, Nebraska och är gitarrist och vokalist i bandet Zebrahead. Han började spela gitarr och skriva låtar när han var 12 år.

När han var 22 år gammal bildade han bandet Jank 1000 med basisten Danny Isgro och trummisen Jake Horrocks. De spelade tillsammans in två album; Suburban Punks Are Go!! år 1999 och My Love Notes And Her Death Threats år 2000. Jank 1000 splittrades år 2003.

Matty fortsatte att skriva låtar och spelade på olika ställen. I december 2004 fick han ett samtal från Singerman som berättade att vokalisten i bandet Zebrahead, Justin Mauriello, nyss hade lämnat bandet. Lewis åkte då till Kalifornien och spelade med Zebrahead. Han blev officiellt kallad Zebraheads nya vokalist och presenterad till världen 12 mars 2005.

Eftersom Zebrahead blev mer och mer populära i Japan blev Matty och hans bandkamrat Ali Tabatabaee tillfrågade av SEGA att sjunga i en ny theme-sång som hette "His World". Låten dök upp i jubileumsspelet Sonic The Hedgehog från 2006 till XBOX 360 och Playstation 3

Matty är nu gift och bosatt i Las Vegas, Nevada.

Diskografi
Studioalbum med Jank 1000

Studioalbum med Zebrahead

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats (Zebrahead)

Amerikanska rockgitarrister
Amerikanska rocksångare
Personer från Sarpy County
Födda 1975
Levande personer
Män
Fläskrevolten 1922

Fläskrevolten var oroligheter som ägde rum i Salla, Finland i februari 1922.

Namnet kommer sig av att en ledare för de vita höll sitt "segertal" stående på en låda som innehållit fläsk. En skara finska rödgardister, delvis sådana som tillhört Murmanlegionen, överskred då den finsk-ryska gränsen. Under befäl av Jahvetti Moilanen, som 1918 tjänstgjort som chef för röda gardet i Kajana och senare fått en officersutbildning i Röda armén, organiserades en bataljon på 500 man. Dessa utgjordes av missnöjda arbetare från de stora skogshuggarlägren i Salla. Bataljonen plundrade flera trävarubolags kontor, ockuperade kyrkbyn och avväpnade den därvarande gränsbevakningsavdelningen. Detta satte skrämselhicka på det borgerliga Finland, eftersom man trodde att det var inledningen till en landsomfattande revolution. Efter några dagar retirerade partisanerna över gränsen. De förföljdes av gränsbevakningen från Rovaniemi och Rovaniemi skyddskår. 

Endast en person sårades under oroligheterna.

Se även 
 Aunus-expeditionen
 Finska inbördeskriget

Referenser

1922 i Finland
Finlands historia under självständigheten
Uppror i Europa
Politikåret 1922
Ludvig Anton, hertig av Angoulême

Louis-Antoine av Bourbon, dauphin av Frankrike och hertig av Angoulême, född Louis-Antoine av Artois 6 augusti 1775 på Versailles, död 3 juni 1844 i Görz i dåvarande Österrike-Ungern (nuvarande Gorizia i nuvarande Italien), var äldste son till kung Ludvig XVI:s yngste bror hertigen av Artois, senare Karl X av Frankrike, och dennes hustru prinsessan Maria Teresa av Savojen (1756–1805), dotter till Viktor Amadeus III av Sardinien. 

Hertigen av Angoulême blev 1792 ledare för emigrantkåren i Tyskland, och begav sig efter dess upplösning till Edinburgh , där han 1799 gifte sig med sin kusin. 1814 samlade han i S:t Jean-de-Luz det legitima kungadömets anhängare, drog 12 mars in i Bordeaux och utropade Ludvig XVIII av Frankrike till kung. Hans försök att hejda den återvändande Napoleon I misslyckandes. 1823 anförtroddes det honom att undertrycka den spanska revolutionen.

Då hans far blev kung 1824  blev han den siste dauphin av Frankrike, och stödde under tiden hemliga ultrarojalistiska stämplingar. Han blev kung Ludvig XIX av Frankrike och Navarra under en omtvistad regeringsperiod om tjugo minuter 1830, innan han efter julirevolutionen avsade sig alla tronanspråk och var sedan tronpretendent från 1836 fram till sin död. Han levde sina sista år i landsflykt på Holyrood Palace i Edinburgh, Prag och Görtz.

Gift med sin kusin Marie Theresia Charlotte (1778–1851), dotter till Ludvig XVI av Frankrike. Barnlös.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1929

Huset Bourbon
Franska prinsar
Ludvig 19 av Frankrike
Personer i Frankrike under 1700-talet
Personer i Frankrike under 1800-talet
Födda 1775
Avlidna 1844
Män
Cygnæus

Cygnaeus är en finländsk släkt.

Släktens stamfader anges i Svenskt biografiskt lexikon vara Martin finne, som skulle ha levat under mitten av 1600-talet. Han skulle ha varit far till kyrkoherden i Kristina socken, Savolax,  Johannes Martini († 1721). Denne var gift med Birgitta Svahn, en dotter till Georgius Jousenius från Joutseno. Deras barn, däribland Zacharias, upptog namnet Cygnaeus såsom en latinisering av moderns efternamn Svan (cygnus = svan). 

Zacharias Cygnaeus var gift med Elisabeth Helsingia, dotter till kapellanen i Viborg, Jacob Helsingius och hade tidigare varit gift med Anders Alopaedus; deras son, Zacharias Cygnaeus svärson, Johan adlades med namnet Nordensvan. Bland Zacharias Cygnaeus barn märks Zacharias Cygnaeus d.ä..

Kända medlemmar av släkten 
 Zachris Cygnæus (1700-1774)
 Zacharias Cygnaeus d.ä. (1733-1809)
 Zacharias Cygnaeus d.y. (1763-1830)
 Johan Henrik Cygnaeus (1765-1814)
 Fredrik Cygnaeus (1807-1881)
 Uno Cygnaeus
 Gustaf Alexander Cygnaeus

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

 Svenskt biografiskt lexikon, band 9, Stockholm 1931
Finländska släkter
Prästsläkter
Den sjunde kontinenten

Den sjunde kontinenten (originaltitel: Der siebente Kontinent) är Michael Hanekes debutfilm från 1989. Den utgör första delen i den trilogi han själv kallar för "Glaciation trilogy". De andra filmerna i trilogin är Bennys video från 1992 och 71 fragment från 1994. Med denna film lägger Haneke grunden för sitt återkommande filmspråk, de stilistiska drag och det val av tematik som kommer att känneteckna hans senare filmer.

Handling 

Filmen handlar om en familj, pappa George, mamma Anna och deras unga dotter Eva. Denna mindre lyckliga medelklasskärnfamiljs vardag går på rutin: ingen dag skiljer sig från den andra. I ett desperat försök att få uppmärksamhet och kärlek av föräldrarna låtsas deras dotter Eva att hon har blivit blind. Dotterns utfall och hela den tristess som präglar deras olyckliga äktenskap får bägaren att rinna över och de säljer sin bil, säger upp sig från sina jobb, säger upp sitt bankkonto o.s.v. Titeln, Den sjunde kontinenten, står som en symbol för familjens längtan efter fiktiv, isolerad plats.

Om filmen 
Filmen hade visningspremiär den 20 maj på Filmfestivalen i Cannes. Filmen håller ett lågt tempo med minimal dialog och består mestadels av långvariga stillbilder och observerande tagningar som är något som man känner igen i de flesta av Michael Hanekes filmer. Filmen är klippt på samma sätt som 71 fragment, dvs att det klipps ganska abrupt och mellan varje scen blir det en mindre paus. Filmens manus var först avsett för TV men ingen kanal visade sig vara intresserad av att visa den, så istället valde Haneke att göra en långfilm. Det kom att bli hans debut. 
Filmen är baserad på en sann historia.

Priser 
Filmen vann två priser, båda 1989. Dels fick den pris i Schweiz på Internationella filmfestivalen i Locarno och dels vann den pris för bästa användande av musik i film på Flanders International Film Festival.

Källor 

Filmer 1989
Filmer i regi av Michael Haneke
Tyskspråkiga filmer
Österrikiska dramafilmer
Relieftryck

Relieftryck är en tryckteknik där man trycker i traditionell offset. I anslutning till tryckpressen, innan tryckfärgen torkat appliceras ett thermografiskt pulver över trycksaken. Pulvret fastnar på färgen varefter papperet värms upp. Detta gör att texten eller bilden sticker upp ur papperet och man kan tydligt känna den med fingrarna som en blindskrift. Texten får dessutom en blank yta som om den var lackad.

Detta är en teknik som lämpar sig mycket väl för exempelvis visitkort.
Tryckteknik
Circus (sång)

Circus är en sång av den amerikanska sångerskan Britney Spears. Den spelades in till hennes sjätte studioalbum med samma namn. Den är skriven och producerad av Dr. Luke och Benny Blanco.

Det offentliggjordes att den skulle släppas som andra singel på Spears officiella hemsida den 31 oktober 2008, och den släpptes i december för att fira Britneys 27-årsdag som sammanföll med albumreleasen.

Listplaceringar

Certifieringar

Lanseringshistorik

Låtlista och format 

Digital Download
(Släppt: 9 december 2008)
 "Circus" (Main Version) — 3:12

CD Single 1 (Australiensisk CD A/Europeisk CD) (88697455282)
(Släppt: 29 januari 2009)
 "Circus" (Main Version) — 3:12
 "Womanizer" (Mike Rizzo Funk Generation Edit) — 3:51

Medverkande 
 Producerad av Dr Luke & Benny Blanco för Kazs Money Production, inc.
 Publicerad av Kasz Money Publishing (ASCAP), Studio Beast Music/Warner Bros. Records Tamerlane Music Corp (BMI)
 Sång av Britney Spears
 Bakgrundssång av Cathy Dennis, Claude Kelly & Emily Wright
 Text: Lukasz Gottwald, Claude Kelly & Benjamin Levin
 Inspelad av Emily Wright, Matt Beckly & Sam Holland hos Conway Recording Sutdios, CA; Glendwood Place Studio, Burbank, CA & Chalice Studios, Los Angeles, CA
 Mixad av Serban Ghenea hos MixStar Studios, Virginia Beach
 Sång redigerad av Matt Beckly & Emily Wright
 Gitarr av Lukasz Gottwald
 Trummor, Keyboards & Programming av Lukasz Gottwald & Benny Blanco

Referenser

Externa länkar 
 Britney Spears officiella webbplats

Musiksinglar 2008
Engelskspråkiga sånger
71 fragment

71 fragment är en österrikisk film från 1994 av Michael Haneke. Det är den tredje och sista filmen i Michael Hanekes trilogi som han kallar för "Glaciation trilogy". De två andra är Den sjunde kontinenten och Bennys video. Den hade Sverigepremiär den 10 mars 1995.

Handling
Filmen öppnar med ett riktigt nyhetsklipp från den 12 oktober 1993 som presenterar en värld i krig och kaos. Filmen består sedan av flera parallella historier som inte presenteras i någon kronologisk ordning eller med något konkret samband till varandra förutom att alla utspelas i Wien veckorna innan julafton 1993: Man får följa och ta del av en manlig students liv, en hemlös rumänsk pojke på vandring i en för honom främmande storstad, en pensionär och hans telefonsamtal till sin dotter, ett barnlöst par och deras vardag samt en man som jobbar inom bank.

Priser
1994 fick filmen flera priser vid Catalonian International Film Festival, bland annat för bästa film.

Källor 

Filmer 1994
Filmer i regi av Michael Haneke
1994 i Österrike
Österrikiska dramafilmer
Arthur Goldberg

Arthur Joseph Goldberg, född 8 augusti 1908 i Chicago, Illinois, död 19 januari 1990 i Washington, D.C., var en amerikansk jurist och ämbetsman.

Biografi
Han var bland annat verksam som USA:s arbetsminister (1961-1962), domare i USA:s högsta domstol (1962-1965) och USA:s FN-ambassadör (1965-1968). Han var också under många år fackföreningsjurist och medverkade i sammanslagningen av fackföreningarna CIO och AFL 1955. Han tilldelades Frihetsmedaljen 1978.

Referenser

Externa länkar

Födda 1908
Avlidna 1990
USA:s FN-ambassadörer
USA:s arbetsmarknadsministrar
Domare vid USA:s högsta domstol
Män
Mottagare av Frihetsmedaljen
Alumner från Northwestern University