kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Wadi Rum

Wadi Rum (arabiska وادي رم Wādī Rum) är ett ökenområde och den största wadin i Jordanien.

Geografi
Wadi Rum ligger cirka 70 km nordöst om hamnstaden Aqaba i södra Jordanien och löper parallellt med Wadi Arabah i väst. Området ligger på 800 m ö.h., har en areal om cirka 720 km²  och är ca 100 km långt och ca 60 km brett. De högsta höjderna är Jebel Um Adaami på ca 1832 m och Jabel Rum på ca 1754 m.

Byn Rum är den enda orten i området och befolkas av beduinfolket Zalabia . Byn ligger ca 35 km från huvudvägen "Desert Highway" (som förbinder Aqaba och Amman) och ca 6 km från byn ligger även besökscentret (Visitors Centre).

Wadi Rum har ett fascinerande landskap som präglas av den röda ökensanden varvad med sandstens- och granitklippor i gult, vitt, rött och brunt  och är ett populärt utflyktsmål. De mest kända geologiska formationerna är Jebel Burdah och Wadi Rum Monument . Området är numera skyddat område (Protected Area of Wadi Rum) och förvaltas av sällskapet Royal Society for the Conservation of Nature.

Historia
Wadi Rum har varit bebott sedan förhistorisk tid, bland annat av thamuder och nabatéer. En rad klippmålningar som Alamelehteckningarna och Anfashiehteckningarna och andra lämningar som Aretastemplet vittnar om detta. Området blev känt genom T. E. Lawrence som tillbringade en längre tid här under den arabiska revolten mot osmanska riket åren 1916 - 1918. Lawrence skrev sedan ingående om området i sin självbiografi Vishetens sju pelare. En rad filmer är inspelade i Wadi Rum, däribland filmerna "Lawrence av Arabien" 1962, "Red Planet" 2000 och "The Martian" 2015. 1998 förklarades Wadi Rum som naturskyddsområde. 2006 föreslogs Wadi Rum även som kandidat (tentative) till Unescos världsarvslista och upptogs på listan 2011.

I populärkulturen
Wadi Rum är en av inspelningsplatserna för filmen The Martian. I filmen ska det föreställa planeten Mars.

Källor

Externa länkar
 Karta över Wadi Rum
 Bilder från Wadi Rum
 Lokala turistbyrån om Wadi Rum
 UNESCO tentativelist

Öknar i Jordanien
Världsarv i Jordanien
Världsarv inskrivna 2011
Wadi
Heinrich Boie

Heinrich Boie, född 4 maj 1794, död 4 september 1827, var en tysk zoolog. Han var bror till Friedrich Boie.

Boie studerade juridik vid universiteten i Kiel och Göttingen. Där blev han intresserad av naturhistoria genom föreläsningar av Johann Friedrich Blumenbach och Friedrich Tiedemann. Senare blev han utsedd till zoologen Coenraad Jacob Temmincks assistent vid Leiden. Boie kom som zoolog att beskriva en mängd taxa, exempelvis arterna stormsvala (Hydrobates pelagicus) 1822 och dammfladdermus (Myotis dasycneme) 1825. 1825 reste han även till Java tillsammans med Salomon Muller för att samla in specimen till museer.

Eponym
Boie har förärats att ge namn åt en art av geckoödla Cnemaspis boiei som lever i Indien.

Källor

Externa länkar

Tyska zoologer
Män
Födda 1794
Avlidna 1827
Alumner från Göttingens universitet
Adolf Berge

Nils Adolf Berge, född 6 november 1869 i Nöttja församling, Kronobergs län, död 24 februari 1926 i Solna församling, Stockholms län, var en svensk folkskollärare och politiker (socialdemokrat).

Berge var ledamot av riksdagens första kammare 1920–1921, invald i Stockholms läns valkrets. Han var därefter ledamot i samma kammare från 1922 till sin död, invald i Stockholms läns och Uppsala läns valkrets. Han skrev sju motioner bland annat om populärvetenskapliga föreläsningar, expropriation av mark för byggnader ideella föreningar samt om forskning och försök inom biskötseln.

Källor 
Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), band 1

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Socialdemokraterna
Personer från Nöttja socken
Födda 1869
Avlidna 1926
Män
Gravsatta på Solna kyrkogård
Europamästerskapet i ishockey för herrar 1914

Europamästerskapet i ishockey 1914 var det femte Europamästerskapet i ishockey, arrangerat av IIHF. Mästerskapet spelades i Tyskland för tredje gången, matcherna avgjordes i Berlin från 25 till 27 februari 1914. 

Endast tre lag deltog och mästerskapet avgjordes i en enkelserie, där alla lagena möttes en gång.

Tabell

Resultat

1. 
Målvakter: Karel Wälzer, Václav Pondělíček.
Backar: Jan Fleischmann, František Rublič.
Rover: Josef Loos.
Forwards: Karel Pešek, Jaroslav Jirkovský, Josef Páral, Jan Palouš.

Referenser
 Hockey Archives - Europamästerskapet 1914

1914 i Tyskland
1914
Internationella ishockeytävlingar i Tyskland
Ishockeysäsongen 1913/1914
Sportevenemang i Berlin
Europamästerskapet i ishockey för herrar 1921

Europamästerskapet i ishockey 1921 var det sjätte Europamästerskapet i ishockey för landslag, arrangerat av IIHF. Detta var det första som blev arrangerat efter första världskriget. Endast två lag deltog, Sverige och Tjeckoslovakien. De möttes i en match i Stockholm, på Stockholm stadion, den 23 februari 1921. 

IIHF bestämde vid sin kongress i Antwerpen 1920 att VM för första gången skulle spelas i Tjeckoslovakien 1921. Detta var en ersättning för den av kriget inställda turneringen i Böhmen 1915. Dock planerades detta om då vädret i Prag visade sig för opålitligt. Turneringen lämnades då över till Sverige, som gjorde internationell debut i OS 1920, med spel mot Kanada om guldmedaljer. Inledningsvis organiserades detta som ett världsmästerskap, eftersom alla OS-deltagare hade bjudits in, det vill säga USA, Kanada, Frankrike, Belgien och Schweiz. Dock ställde endast Tjeckoslovakien upp, som arvtagare av Böhmen hade detta landslag inte förlorat en match före första världskriget. Dock kom det tjeckoslovakiska laget oförberett då den milda vintern i Prag gjort det omöjligt för dem att träna tillräckligt.

Slutresultatet i matchen är dock omstritt. Svenska ishockeyförbundet anser att matchen slutade 7-4, under det att Tjeckoslovakien hävdar att matchen slutade 6-4. IIHF har haft 6-4 som officiellt resultat, men detta har på senare tid ändrats.

Över 6 000 åskådare såg matchen.

Tabell

Resultat

Laguppställningar

Sverige
Målvakt: Sven Säfwenberg;
Backar: Einar "Knatten" Lundell (1 mål), Einar "Stor-Klas" Svensson;
Forwards: Erik "Erik Aber" Abrahamsson, Wilhelm Arwe, Erik "Jerka" Burman (3 mål), Gunnar Galin, Georg Johansson-Brandius (3 mål), Einar Lindqvist, Louis Woodzack

Tjeckoslovakien
 Karel Wälzer
 Jan Hamácek
 Jan Palouš
 Otakar Vindyš
 Karel Hartmann
 Vilém Loos (1 mål)
 Jaroslav Jirkovský (1 mål)
 Josef Šroubek (1 mål)
 Karel Pešek-Káda (1 mål)

Referenser

Sport i Sverige 1921
1921
Internationella ishockeytävlingar i Sverige
Ishockeysäsongen 1920/1921
Internationella sportevenemang i Stockholm
Stockholm under 1920-talet
Jon Bengtsson

Jon Bengtsson, född 1719 i Ströby i Skatelövs socken, död 5 april 1797 (mördad) på Nöbbele gästgivaregård i Vederslöv, var en svensk riksdagspolitiker.

Biografi 
Storbonden Jon Bengtsson – kallad bondekungen – ägde marker både i Skatelövs och Vederslövs socknar. Han var en av Mösspartiets främsta politiker som representant för Allbo, Kinnevalds och Norrvidinge härad vid de flesta riksdagar 1755–1789. En av hans politiska triumfer var när han 1787 lyckades stjälpa Gustav III:s kronobränneriprojekt och återinföra det nästan obegränsade hembrännandet. 

Att Jon Bengtsson åtnjöt hemortens aktning och förtroende visas tydligt genom att han redan vid 36 års ålder valdes till riksdagsman. Pehr Thomasson har om Jon Bengtsson skrivit: 

Stora herrars djerfva hot 
Kungens onåd, packets knot 
Aktade han ringa. 
Mot att såsom folkets man 
Göra vad som göras kan 
För att rätt frambringa.

George Adlersparre beskriver Jon Bengtsson, efter ett besök hos den sistnämnde 1787: "Denne namnkunnige riksdagsman är en man av gott vett, munter och livlig". 

Han var, enligt Jan-Öjvind Swahn, även känd för att vara stridbar, slug och mottaglig för mutor (det sista enligt Erik Naumann dock endast baserat på ovänners insinuationer). Ryktet berättade dock att han ägde tre tunnor guld, som troligen, i alla fall delvis, kommit från ryska "gåvor" under frihetstidens parlamentariska anarki. Hans omtalade rikedomar gav emellertid upphov till att han på ålderns höst rånmördades. En piga släppte en natt in en smed från trakten som överföll hennes husbonde. Mördaren greps, och mordet gav sedermera upphov till en sägenbildning i trakten. 

I Statens porträttsamling på Gripsholms slott återfinns en bröstbild på honom utförd av Lorens Pasch d.y..

Källor 

 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Vidare läsning 

Bondeståndets riksdagsledamöter
Mösspartiet
Mördade svenska politiker
Svenska politiker under 1700-talet
Personer under frihetstiden
Personer under gustavianska tiden
Personer som blivit mördade i Sverige
Personer från Skatelövs socken
Födda 1719
Avlidna 1797
Män
Lazare Ponticelli

Lazare Ponticelli, född 7 december[a] 1897 i Bettola, Piacenza, Italien, död 12 mars 2008 i Le Kremlin-Bicêtre, Frankrike, var den sista dokumenterade franska veteranen och poilun (fransk infanterist från första världskriget) från första världskriget.

Bíografi
Lazare Ponticelli föddes som Lazzaro i Groppo Ducale, en socken nära Bettola i Piacenza-provinsen i norra Italien. Han växte upp i bergsbyn Cordiani med sina sju syskon och föräldrarna Jean och Philomena Ponticelli. Hans far arbetade på en marknad och då och då som snickare och skomakare. Hans mor odlade upp familjens lilla markplätt och, som många kvinnor i regionen, pendlade tre gånger per år till Poslätten för att arbeta på dess risfält.

Ponticelli flyttade vid 9 års ålder från Italien till Frankrike och ljög om sin ålder för att kunna gå med i den franska armén 1914. Efter Italiens inträde i första världskriget 1915 blev han överflyttad till deras armé när myndigheterna undersökte hans sanna ursprung. Efter första världskriget grundade han och hans bröder rörläggar- och metallfirman "Ponticelli Frères" (Ponticellibröderna) vilken bistod andra världskriget och ännu existerar.

Han var vid tiden före sin död både den äldsta mannen född i Italien och den äldsta levande mannen i Frankrike. Under senare tiden av sitt liv var han allmänt kritisk mot krig och sparade blygsamt sina belöningar från krig i en skokartong.

Födelsedatum 
Ponticellis exakta födelsedatum är okänt. Det officiella födelsedatumet, den 7 december 1897, tros vara ett misstag. Det mest troliga är den 27 december 1897 som uppges i civilregistret och att 2:an togs bort. Hans mor Philomena Ponticelli har sagt att hon kommer ihåg att hon födde honom den 24 december och att en snöstorm hindrade familjen att lämna huset.

Översättning

Externa länkar 
Biografi och bilder 
Ponticelli Frères officiella webbplats

Födda 1897
Avlidna 2008
Män
Personer i första världskriget
Personer från provinsen Piacenza
110-åringar
Riddare av Hederslegionen
Elektroplätering

Elektroplätering eller galvanoplastik är en process som innebär att man med hjälp av elektrolys täcker ett metallföremål med ett tunt skikt av exempelvis guld, silver, koppar, krom eller tenn. 

Inom pseudovetenskapliga kretsar påstås att processen eventuellt var känd i Persien redan före vår tideräknings början, det så kallade Bagdadbatteriet. Detta påstående är enligt arkeologer felaktigt. Några elektropläterade föremål från samma tidsålder har inte hittats.

Historia 
1838 visade Moritz Hermann von Jacobi att man på elektrolytisk väg ur en kopparsaltlösning kunde erhålla kopior av medaljer och andra föremål. Denna konst, som senare utvecklades vidare, benämndes galvanoplastik. Kort efter Jacobis uppfinning använde Werner von Siemens 1841 den elektriska strömmens elektrofysiska verkan även för att kunna plätera oädla metaller med silver eller guld.

Se även
Galvanisering
Plätering
Förgyllning

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939.

Elektrokemi
Kemisk syntes

Kemisk syntes innebär att kemiska reaktioner används för att avsiktligt framställa en, eller ibland flera, kemiska föreningar ur andra kemiska föreningar. Syntes förekommer ofta inom både organisk kemi och oorganisk kemi. Ofta går syntesmetoder inom kemin ut på att skapa större eller mer komplicerade molekyler från enklare utgångsmaterial. Detta är särskilt vanligt inom organisk syntes.

Kemisk syntes kan också uppstå naturligt, exempelvis då signalsubstansen serotonin syntetiseras i människokroppen, genom reaktioner mellan enzym och aminosyra.

Etymologi 
Det grekiska ordet syntes betyder 'att sätta ihop'. Uttrycket infördes med dagens innebörd till kemin av Adolph Wilhelm Hermann Kolbe.

Kemi
Vänergaleas

Vänergaleas är en typ av segelfartyg som kan ses som en större efterträdare till fartygstypen bojorten. Vänergaleasen har anpassats till ett särskilt område, nämligen Vänern med anslutande sluss- och kanalsystem och fått sin längd och bredd efter slussarna i Trollhätte kanal. Som helhet innebär vänergalesen ett brott mot tidigare byggtradition vid den stora transportzonen vid Vänern.

Vänersjöfart
Vänern har varit betydelsefull för transporter sedan Medeltiden. En tidig typ av fraktfartyg på Vänern var blockskutan, som var fartyg med råsegel. Under 1600-talet blev den holländska bojorten en vanlig fartygstyp på Vänern. Den var flatbottnad, lastdryg, och mer lätthanterlig än den klumpigare blockskutan. År 1799 bildades Vänerns Seglationsstyrelse i Kristinehamn med uppgift att göra båttrafiken på Vänern tryggare och säkrare.

Teknisk karakteristik 
Den klassiska vänergaleasen är 19,8 meter lång, i vattenlinjen 18,55 meter, 5,4 meter bred och har ett djupgående på 2,10 meter. Dess dräktighet är därmed 91,8 ton. Masterna riggas med gaffelsegel på fasta gafflar, "lake rig". Stormasten är högre än mesanmasten.

Karakteristiskt är dess höga rigg med toppsegel på rå, som främst riggas för de slutna kanalerna, Dalslands kanal, Göta kanal och Göta älv. Dessutom ska de fånga vinden över skogbeklädda kullar runt naturhamnarna vid sjön, varav benämningen "lake rig". Därtill finns klyvarbom med två försegel. Stäven är utfallande och aktern rund eller bredgaffad.

Vänergalesen är byggd på kravell (heldäckade med garnering i rummet).

Exempel på vänergaleas

Mathilda
Mathilda är en typisk vänergaleas. Den har fått berömmelse genom att det var kaptenen och redaren Axel Broströms första fartyg. Tre modeller finns; en på Sjöfartsmuseet i Göteborg, och en annan på Vänermuseet i Lidköping samt en i Sjöhistoriska museets i Stockholm samlingar, inköpt från Broströms Rederi AB 1975. Modellerna är olika.

Mina

Vänergaleasen Mina är Sveriges äldsta seglande fartyg, byggd 1876 vid Fågelö gård på Torsö. Hon riggades som galeas och har klipperstäv och liten akterspegel. Mina gick i svensk fraktfart till 1959 och blev därefter ett fritidsfartyg. 1997 övertogs hon av föreningen Vänergaleasen Minas vänner i Lidköping.

Referenser 

Segelfartygstyper
Vänern
10199 Chariklo

10199 Chariklo eller  är känd som en centaur (asteroid) då dess omloppsbana ligger mellan Saturnus och Uranus. Det är den största kända centauren. Chariklo upptäcktes av James V. Scotti vid Spacewatch-projektet den 15 februari, 1997. Asteroiden är uppkallad efter Chariklo i den grekiska mytologin. Chariklo var en nymf, kentauren Keirons hustru och dotter till Apollon.

En fotografisk studie 2001 kunde inte bestämma någon rotationstid. Infraröda observationer indikerar att det finns vattenis på Chariklos yta.

Centaurer tros härstamma från kuiperbältet och befinner sig i instabila omloppsbanor på grund av påverkan från gasjättarnas gravitation. De riskerar att kastas ut ur solsystemet, kollidera med någon planet eller Solen eller bli en kortperiodisk komet.

Chariklos omloppsbana anses vara stabilare än Nessus, Chiron, och Pholus. Chariklos nuvarande omloppsbana beräknas ha en 50-procentig överlevnad på 10,3 miljoner år.

Ringsystem

År 2014 upptäcktes det att Chariklo har två stycken ringar, och det är det hittills minsta objektet som har ett stablit ringssystem. Den inre ringen är 6 kilometer bred och befinner sig 390 kilometer från Chariklos centrum. Den andra ringen är 7 kilometer bred och befinner sig 405 kilometer från asteroidens centrum. 

Ringarna upptäcktes när man studerade en ockultation av stjärnan UCAC4 248-108672. Genom att jämföra mätningar från flera olika platser kunde man bestämma storlek och läge på ringarna. Ringarna tros bestå av rester efter en kollision. Man förväntar sig att i anslutning till ringarna hitta åtminstone en liten herdemåne, möjligen flera.

Referenser

Externa länkar 
 37th DPS: Albedos, Diameters (and a Density) of Kuiper Belt and Centaur Objects

 Foto på Chariklo (February 1999)
 Chariklo's omloppsbana mellan Saturnus och Uranus.

Källor 

Centaurer
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av Spacewatch
Astronomiska upptäckter 1997
Edward O. Wilson

Edward Osborne Wilson, ofta kallad E. O. Wilson, född 10 juni 1929 i Birmingham, Alabama, död 26 december 2021 i Burlington, Massachusetts, var en amerikansk biolog. Wilson var entomolog (insektsforskare) och ägnade sig särskilt åt att forska om myror. Han gjorde också omfattande insatser inom andra biologiska och livsvetenskapliga områden, bland annat pionjärinsatser inom biodiversitet, förespråkande av naturskydd, sociobiologi och relationen mellan människan och naturen (biophiliahypotesen). Wilson var huvudsakligen verksam vid Harvard University som professor. 1990 tilldelades Wilson Crafoordpriset, som han delade med Paul R. Ehrlich. Wilson var en av ett mindre antal evolutionsforskare som förespråkar gruppselektion snarare än släktskapsselektion som förklaringsmodell till altruistiskt beteende hos människor.

Biofili-teorin 

I början av 1990-talet lanserade Wilson teorin att människan har en nedärvd fallenhet för att tycka om levande varelser och att vistas i naturen. Han kallade egenskapen för biofili (kärlek till liv) och menade att den utvecklats under människans historia för att den gynnat vår överlevnad.

Utmärkelser

Källor

Noter

Externa länkar 

 The EO Wilson Biodiversity Foundation Webbplats (på engelska)

Födda 1929
Amerikanska biologer under 1900-talet
Män
Avlidna 2021
Mottagare av Crafoordpriset
Forskare från Alabama
Personer från Birmingham, Alabama
William E. Chilton

William Edwin Chilton, född 17 mars 1858 i Kanawha County, Virginia (nuvarande West Virginia), död 7 november 1939 i Charleston, West Virginia, var en amerikansk demokratisk politiker. Han representerade delstaten West Virginia i USA:s senat 1911-1917.

Chilton utexaminerades från Shelton College. Han studerade sedan juridik och inledde 1882 sin karriär som advokat i Charleston, West Virginia. Han var 1883 åklagare för Kanawha County. Han var också verksam som publicist.

Chilton var delstatens statssekreterare (West Virginia Secretary of State) 1895-1899. Han efterträdde 1911 Nathan B. Scott som senator för West Virginia. Chilton förlorade senatsvalet 1916 mot Howard Sutherland. Han ifrågasatte valresultatet men lyckades inte få någon ändring i saken.

Chiltons grav finns på Teay's Hill Cemetery i St. Albans, West Virginia.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Ledamöter av USA:s senat från West Virginia
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Kanawha County
Födda 1858
Avlidna 1939
Män
The Grand Opening (musikgrupp)

The Grand Opening är ett svenskt indieband från Ånge som bildades 1999. Bandet ligger på tyska skivbolaget Tapete Records och har släppt tre album.
Daniel Lanois och Talk Talk är några av gruppens influenser. 

I juli 2013 annonserade skivbolaget Tapete Records att TGO släpper ny skiva 11 oktober.

Diskografi 
Album
 2006: This Is Nowhere to Be Found (Tapete Records)
 2008: Beyond the Brightness (Tapete Records)
 2010: In the Midst of Your Drama (Tapete Records)
 2013: Don't Look Back Into The Darkness (Tapete Records)

Singlar och EP
 2005: Location EP (It's a Trap!)
 2006: "Don't Drop Off/So Be It" 7"
 2006: "Get Out" CDS
 2010: "Be Steady" CDS

Samlingsskivor
Something Must Break Volume One
It's a Trap! readers Companion Volume Two
SPEX CD #69
Tapete 100
Did You D:qliq?
Acoustic Songs 2
This is Tapete Records!

Referenser

Externa länkar 
Tapete Records officiella webbplats
The Grand Openings officiella webbplats
The Grand Opening på Facebook
The Grand Opening på Twitter
The Grand Opening på Myspace
The Grand Opening Discogs diskografi

Svenska pop- och rockgrupper
Musikgrupper bildade 1999
René Fonck

René Fonck, född 27 mars 1894, död 18 juni 1953, var en fransk flygare och det främsta flygarässet på den allierade sidan under första världskriget. 

Fonck blev flygare 1912. Han sköt under första världskriget kriget totalt ned 75 fiendeplan, endast Manfred von Richthofen sköt ned fler, 80 stycken. Han utnämndes efter kriget till kommendör av hederslegionen.

Efter kriget företog Fonck en rad uppmärksammade flygningar. 1919-24 var han ledamot av deputeradekammaren. Han har bland annat skrivit Mes combats (1920).

Noter 

Födda 1894
Avlidna 1953
Franska flygare
Flygaräss
Män
Kommendörer av Hederslegionen
Luftherravälde

Luftherravälde (, eller även air supremacy) innebär att en stridande part i en konflikt totalt dominerar luftrummet med sina flygstridskrafter. För att ett luftherravälde ska anses som fullständigt ska dominansen vara så stor att den sida som har herravälde kan genomföra flyginsatser utan hinder, och att fientligt flyg inte kan genomföra flygoperationer.

Luftherravälde är ett centralt begrepp i USA:s militära doktrin och effektuerat främst genom dess flygvapnen. Försvarsalliansen Nato använder sig i sin terminologi av tre nivåer av dominans. Air parity är den lägsta nivån, air superiority är ett mellanläge och air supremacy innebär totalt luftherravälde.

Referenser

Luftkrigsväsen
Luftkrigföring
Akanishi Jin

Akanishi Jin (på japanska 赤西仁 ) är en japansk sångare och skådespelare, född den 4 juli 1984

Jin är medlem i den populära Johnny's gruppen KAT-TUN, och är en av gruppens led-sångare, tillsammans men Kamenashi Kazuya. 12 oktober, 2006, meddelade Akanishi att han skulle ta en paus från gruppen, för att åka till USA för att studera språk. 
Jin återvände till Japan den 19 april, 2007. 
Jin återförenades med gruppen under deras cartoon KAT-TUN II YOU turné 2007, den 21 april, 2007

Profil
Namn: 赤西仁
Namn: Akanishi Jin
Smeknamn: Bakanishi
Födelse ort: Tokyo, Japan
Födelsedag: 4 juli, 1984
Längd: 176 cm
Vikt: 64 kg
Stjärntecken: Kräfta
Blodgrupp: O
Familj: Yngre bror, (Akanishi Reio)

Diskografi 
Se bandet KAT-TUN.

Filmografi

Draman 
Yukan Club - Shochikubai Miroku (NTV, 2007)
Anego - Kurosawa Akihiko (NTV, 2005)
Gokusen 2 - Yabuki Hayato (NTV, 2005)
Xmas Nante Daikirai - Kitagawa Sho (NTV, 2004)
Omae no yukichi ga naiteiru (TV Asahi, 2001)
Haregi, Koko Ichiban (NHK, 2000)
Taiyou wa Shizumanai (Fuji TV, 2000)
Best Friend (1999)
Kowai Nichiyoubi (1999)

Röster 
Speed Racer (2008)

Musikaler 
Dream Boy 2004
Dream Boys 2006
Shock

Priser 
 11:a Nikkan Sports Drama Grand Prix (2007): Best Actor for Yukan Club

Externa länkar

Japanska popsångare
Japanska idoler
Japanska skådespelare under 2000-talet
Födda 1984
Levande personer
Män
Skådespelare från Tokyo
WP:Projekt Japan
Japanska sångare under 2000-talet