kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Goliatgrouper

Goliatgrouper (Epinephelus itajara) är en saltvattensfisk som finns i västra och östra Atlanten samt östra Stilla havet. Den är den största arten i familjen havsabborrfiskar.

Utseende 
Arten är en stor, grovt byggd fisk med brett huvud och små ögon. Ryggfenan är dubbel, den främre delen har 11 taggstrålar, den bakre 15 till 16 mjukstrålar, medan analfenan har 3 taggstrålar och 8 mjukstrålar. Grundfärgen är grå, grågrön, mörkgul eller brun med små, mörka fläckar på huvud, kropp och fenor. Mindre exemplar, under en meters längd, är livligare tecknade med 3 till 4 svaga, vertikala linjer på sidorna. Ungfiskarna är brungula med mörka fläckar och band.

Som mest kan den bli 250 cm lång och väga 455 kg, även om de flesta fiskar inte blir mycket längre än 150 cm.

Vanor 
Goliatgroupern uppehåller sig i salta till bräckta, kustnära vatten ner till ett djup av 100 m, nära rev, sjögräsbottnar, bland mangroverötter eller i flodmynningar. De gömmer sig gärna bland klippor, i grottor och skeppsvrak, där hanarna hävdar revir, både genom hotbeteende och genom att avge ett dovt, grymtande ljud med hjälp av simblåsan. Ungfiskarna lever framför allt i hål och andra gömställen i mangroveträsk.

Födan består av kräftdjur som mindre humrar, räkor och krabbor samt fiskar som papegojfiskar och stingrockor. 

Utanför lektiden är arten solitär. Högsta konstaterade ålder är 37 år, men man uppskattar att utan fisketryck kan arten bli upp till 50 år gammal.

Fortplantning 
Hanarna blir könsmogna vid 4 till 6 års ålder, honor vid 6 till 7 år. Lektiden infaller under juni till december med en topp under juli till september i Mexikanska golfen, då 100-tals individer samlas på 10 till 50 meters djup.

Betydelse för människan 
Arten anses ha mycket gott kött och var länge en populär matfisk. Ett visst kommersiellt fiske förekommer fortfarande, tillsammans med ett betydande sportfiske. Stora exemplar har rapporterats försöka anfalla dykare.

Arten är klassificerad som akut hotad ("CR") av IUCN, underklassificering "A2d", och man beräknar att arten har minskat med 80% de senaste 40 åren. Den har visserligen skyddats i en del länder på senare år (USA 1990 och 1993 [det senare årtalet USA:s västindiska områden], Brasilien 2002) men faran för överfiske anses fortfarande aktuell. Främsta orsaker förutom över- och tjuvfiske är den låga tillväxten kombinerad med den förhållandevis höga åldern för sexuell debut.

Utbredning 
Utbredningsområdet omfattar västra Atlanten från Florida över Mexikanska golfen och Västindien till södra Brasilien, östra Stilla havet från Californiaviken till Peru samt östra Atlanten från Senegal till Kongoflodens mynning, sällsynt vid Kanarieöarna.

Referenser 

Abborrartade fiskar
Thorndon

Thorndon är en by och en civil parish i Mid Suffolk i Suffolk i England. Orten har 571 invånare (2001). Den har en kyrka.

Referenser

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/suffolk/thorndon

Orter i Suffolk
Mid Suffolk
Civil parishes i Suffolk
Thornham Magna

Thornham Magna är en by och en civil parish i Mid Suffolk i Storbritannien. Den ligger i grevskapet Suffolk och riksdelen England, i den sydöstra delen av landet,  km nordost om huvudstaden London. Orten har 116 invånare (2001). Den har en kyrka.

Kustklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är januari, med  °C.

Källor

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/suffolk/thornham+magna

Orter i Suffolk
Mid Suffolk
Civil parishes i Suffolk
Caenolestes

Caenolestes är ett släkte pungdjur i familjen inkanäbbmöss som förekommer i Anderna i norra Sydamerika.

Utseende 

Arterna liknar näbbmöss i utseende men det finns ingen närmare släktskap mellan djurgrupperna. De når en kroppslängd mellan 9 och 13 cm (huvud och bål) och har en ungefär lika lång svans. Vikten ligger mellan 15 och 40 gram. Pälsfärgen varierar mellan arterna men är allmänt mörk på ovansidan och något ljusare på buken. Svansen är bara glest täckt med hår. Hos vissa individer förekommer en vit svans men vanligen har den samma färg som ryggen. Arterna har en spetsig nos, små ögon och avrundade öron.

Hos den bäst kända arten, Caenolestes fuliginosus, har alla fötter fem tår. Vid framfoten bär de yttersta tårna naglar och de andra tre böjda klor. Vid bakfoten har bara den förminskade stortån en klo.

Honor saknar pung (marsupium) och har fyra spenar. Liksom andra inkanäbbmöss har arterna flikar vid läpparna som troligen förhindrar att skräp når deras morrhår eller munhålan. Tandformeln är I 4/3 C 1/1 P 3/3 M 4/4, alltså 46 tänder.

Arter och utbredning 

Enligt Wilson & Reeder (2005) utgörs släktet av fyra arter.
 Caenolestes caniventer lever i sydvästra Ecuador och norra Peru.
 Caenolestes condorensis är endemisk för sydöstra Ecuador.
 Caenolestes convelatus hittas i västra Colombia och norra Ecuador.
 Caenolestes fuliginosus förekommer i norra och västra Colombia, i västra Venezuela och Ecuador.

Den peruanska inkanäbbmusen listas idag i ett eget släkte, Lestoros.

Ekologi 

Habitatet utgörs av skogar och ängar mellan 1 500 och 4 500 meter över havet. Arterna är aktiva på natten och vistas främst på marken. Med hjälp av svansen är de skickliga klättrare på träd. De är troligen allätare och har bland annat larver av ryggradslösa djur, mycket små däggdjur, frukter och andra växtdelar som föda.

Det är inte mycket känt om fortplantningssättet. Parningen sker troligen i juli eller tidig i augusti. Antagligen föds två till fyra ungar per kull eller några fler med då dör dessa unga som inte får plats vid en spene.

Hot 

Arterna hotas främst av skogsavverkningar. De delvis mycket begränsade utbredningsområdena gör de känslig för förändringar. IUCN listar C. condorensis och C. convelatus som sårbara (VU), C. caniventer som nära hotad (NT) och C. fuliginosus som livskraftig (LC).

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999 

Inkanäbbmöss
Caenolestidae
Thornham Parva

Thornham Parva är en by och en civil parish i Mid Suffolk i Storbritannien. Den ligger i grevskapet Suffolk och riksdelen England, i den sydöstra delen av landet,  km nordost om huvudstaden London. Orten har 49 invånare (2001). Den har en kyrka.

Kustklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är januari, med  °C.

Källor

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/suffolk/thornham+parva

Orter i Suffolk
Mid Suffolk
Civil parishes i Suffolk
Thrandeston

Thrandeston är en by och en civil parish i Mid Suffolk i Suffolk i England. Orten har 134 invånare (2001). Den har en kyrka.

Referenser

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/suffolk/thrandeston

Orter i Suffolk
Mid Suffolk
Civil parishes i Suffolk
Guyana (region)

Inte att förväxlas med Guyana

Guyanaregionen, ibland bara kallad Guyanas efter spanskans benämning, är en region i nordöstra Sydamerika mellan Amasonfloden och Karibiska havet som omfattar de tre länderna Franska Guyana, Guyana (tidigare kallat Brittiska Guyana) och Surinam (tidigare en del av Nederländska Guyana). Vissa låter även Guayana Esequiba i sydöstra Venezuela (Spanska Guyana) och delstaten Amapá i nordvästra Brasilien (Portugisiska Guyana) ingå i regionen.

Se även
 Guyanas högland

Sydamerika
Thurston

Thurston är en by och en civil parish i Mid Suffolk i Suffolk i England. Orten har 3 166 invånare (2001). Den har en kyrka.

Referenser

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/suffolk/thurston

Orter i Suffolk
Mid Suffolk
Civil parishes i Suffolk
Pia Maiocco

Pia Maiocco, född 25 februari 1962, är en amerikansk basist. Hon är kanske mest känd för att ha spelat tillsammans med hårdrocksbandet Vixen 1984. Hon har därmed även medverkat i komedifilmen Hardbodies från 1984, i vilken hela bandet medverkade och framförde sex låtar. Hon lämnade bandet samma år tillsammans med gitarristen Tamara Ivanov och trummisen Laurie Hedlund.

Maiocco är gift med virtuos-gitarristen Steve Vai som hon träffade på Berklee College of Music, där båda studerade. Hon medverkade som vokalist på hans album Flex-Able från 1984.

Se även 
 Janet Gardner
 Jan Kuehnemund

Referenser 

Födda 1962
Levande personer
Kvinnor
Amerikanska rockbasister
Thwaite, Suffolk

Thwaite är en by och en civil parish i Mid Suffolk i Storbritannien. Den ligger i grevskapet Suffolk och riksdelen England, i den sydöstra delen av landet,  km nordost om huvudstaden London. Orten har 132 invånare (2001). Den har en kyrka.

Kustklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är januari, med  °C.

Källor

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/suffolk/thwaite

Orter i Suffolk
Mid Suffolk
Civil parishes i Suffolk
Kroatien i Eurovision Song Contest 2012

Kroatien deltog i Eurovision Song Contest 2012 i Baku i Azerbajdzjan.

Uttagningsväg

Internt val 
Efter att Daria Kinzer misslyckats med att kvalificera sig med "Celebrate" för finalen i Eurovision Song Contest 2011 meddelade HRT att den nationella uttagningen till år 2012, Dora 2012, skulle genomgå stora förändringar. Den 7 december meddelade HRT officiellt sitt deltagande i nästa års upplaga av Eurovision Song Contest. Den 10 januari 2012 meddelade HRT att man valt att välja sin artist och låt internt istället för att hålla en nationell uttagningsfinal och valet gick på sångerskan Nina Badrić som redan deltagit i Dora fyra gånger tidigare. Det meddelades också att den låt hon skulle framföra i Baku skulle presenteras i mars.

Dora 2012 
Först rapporterades det att Dora 2012 skulle hållas under två dagar i Opatija eftersom det var uttagningens 20-årsjubileum. Under den första kvällen var det meningen att de förra 19 vinnarna av DORA skulle framföra sina vinnarlåtar och de kroatiska TV-tittarna skulle få rösta fram sin favoritvinnare genom tiderna. Under den andra kvällen skulle Badrić presentera sin låt som skulle bli Kroatiens tjugonde bidrag i ESC. Den 24 januari meddelades det att det inte skulle bli något extra program med tidigare vinnare utan bara en kväll, den 18 februari, då bidraget för 2012 skulle presenteras. Platsen för showen flyttades också till Kroatiens huvudstad Zagreb. Nästa dag avslöjades det också att flera kända gästartister skulle uppträda vid evenemanget. Programmet som visades den 18 februari var en timme långt och sändes även på webben. Programmet inleddes med en introduktion av Badrić följt av två soloframträdanden från henne. Hon sjöng sedan låtarna "Rock me" och "Ja sam vlak" tillsammans med Emilija Kokić. Hon sjöng sedan ytterligare två låtar själv innan hon sjöng låten "Lejla" tillsammans med Hari Mata Hari. Efter det framträdde MayaSar med låten "Čarobno jutro", den låt som Badrić placerat sig på andra plats med i Dora 2003. Efter det framförde Badrić  en låt till och introducerade sedan Kaliopi innan hon sjöng ytterligare en låt. Efter det sjöng hon en cover på en av Rambo Amadeus låtar följt av en cover på låten "I'm so excited" av The Pointer Sisters. Till sist framförde Nina Radojčić sin låt "Čaroban". I slutet av programmet visade det sig att Badrić skulle sjunga sin låt "Nebo" i Baku. Låten var redan känd sedan tidigare då den släppts den 30 november året innan på Badrićs album NeBo.

Gästartister i Dora 
MayaSar
Kaliopi
Rambo Amadeus
Hari Mata Hari
Emilija Kokić
Nina Radojčić

Vid Eurovision 
Kroatien deltog i den andra semifinalen den 24 maj. Där hade de startnummer 10. De lyckades dock inte ta sig vidare till finalen.

Se även
 Kroatiens bidrag i Eurovision Song Contest
 Eurovision Song Contest 2012

Referenser 

Länder i Eurovision Song Contest 2012
Musikåret 2012
2012 i Kroatien
Musik i Kroatien
Göran Ahlström

Göran G. Ahlström, född 17 november 1936 i Borås, är en svensk civilingenjör och företagsledare.

Ahlström utexaminerades från KTH 1961, var anställd inom Kinnevikkoncernen 1966–1982 och blev verkställande direktör för Sandvik AB 1983 och VD för Santrade Luzern i Schweiz 1984. Han var därefter VD för Sydkraft AB från 1985 till 1998.

Ahlström invaldes 1993 som ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien.

Källor

Noter

Externa länkar 
 Bild från Sydsvenskans fotoarkiv (1989)

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Ingenjörer från Borås
Födda 1936
Levande personer
Män
Näringslivspersoner från Borås
Håkanstaleden

Håkanstaleden är en allmän färjeled mellan Håkansta i Åre kommun och Norderön, Östersunds kommun. Tillsammans med Isöleden och bron mellan Isön och fastlandet utgör Håkanstaleden en genväg över Storsjön i Jämtland. Leden drivs av Trafikverket och är avgiftsfri. Färjan Skidbladner tar 21 personbilar och 148 passagerare.

Vintertid, då isen lagt sig, dras färjeförbindelsen in, och en isväg dras mellan de två färjelägena. Under vissa perioder när det är för mycket is för färjan och för lite för isväg är sträckan helt avstängd för biltrafik.

Referenser

Externa länkar
Trafikverket Färjerederiet

Allmänna färjeleder i Sverige
Storsjön
Isöleden

Isöleden är en allmän färjeled mellan Isön och Norderön i Östersunds kommun. Tillsammans med Håkanstaleden och bron mellan Isön och fastlandet utgör Isöleden en genväg över Storsjön i Jämtland. Leden drivs av Trafikverket och är avgiftsfri. Linfärjan Fröja tar 42 personbilar och 148 passagerare.

Vintertid, då isen lagt sig, dras färjeförbindelsen in, och en isväg dras mellan de två färjelägena. Under vissa perioder när det är för mycket is för färjan och för lite för isväg är sträckan helt avstängd för biltrafik.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbsida

Allmänna färjeleder i Sverige
Storsjön
Henri-Paul Pellaprat

Henri-Paul Pellaprat (född 1869 i Paris, död 1952 i Paris) var en av de främsta franska kockarna och lärarna under 1900-talet. Han började sin lärlingsutbildning år 1882. Han grundade "Cordon Bleu" kockskola i Paris och skrev en kokbok: "L'Art Culinaire Moderne", 1935, på svenska "Kokkonsten" (se ref nedan). Boken har en del relevans även idag trots att det franska köket har utvecklats mycket sedan hans tid. 1965 utkom en reviderad upplaga under medverkan av många framstående kockar, en del elever till Pellaprat, med titeln "Det tjugonde århundradets Pellaprat".

Källor 
 Pellaprat, Henri-Paul: Kokkonsten, Strömbergs Stockholm

Noter

Födda 1869
Avlidna 1952
Franska kockar
Män
Rémy de Gourmont

Rémy de Gourmont, född den 4 april 1858, död den 27 september 1915, var en fransk författare.

Gourmont blev mest känd som symbolismens estetiker och en snabbsynt kulturkrönikör i tidskriften Mercure de France från 1888. Han uppträdde även som en mycket produktiv författare inom de mest vitt skilda områden. Gourmont debuterade först som romanförfattare med Merlette (1886), som följdes av Sixtine (1890), Les chevaux de Diomède (1897), Une nuit au Luxembourg (1906), Un cœr virginal (1907) och novellsamlingarna Histories magiques (1894), Le pélérin du silence (1896), D'un pays lointain (1898), samt Couleurs (1908). Därutöver har han utgett ett häfte lyrik samt ett par dramatiska arbeten. Sin väsentliga gärning nedlade han dock som litteraturkritiker med arbeten som Le livre de masques (2 band, 1896-98) och Promenades littéraires (5 serier, 1904-13 och två postuma), som estekiker med arbeten som La culture des idées (1900), Le chiemin de velours (1902), samt som kulturfilosof med arbeten som Promenades philosophiques (3 serier 1905-09) och Épilogues (4 serier, publicerade i Mercure de France 1895-1912, utgivna 1903-13).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Externa länkar 
 

Franska filosofer
Franska konstkritiker
Franska litteraturkritiker
Franska poeter
Franskspråkiga poeter
Franska dramatiker
Franskspråkiga dramatiker
Franska romanförfattare
Franskspråkiga romanförfattare
Franska novellförfattare
Franskspråkiga novellförfattare
Franska fackboksförfattare
Franskspråkiga fackboksförfattare
Personer i Frankrike under 1800-talet
Födda 1858
Avlidna 1915
Män
Svensk uppslagsbok
Personer från Orne
Rudolf Hall (arkitekt)

Axel Rudolf Hall, född 4 augusti 1904 i Glimåkra socken, Kristianstads län, död 28 november 1989, var en svensk arkitekt. 

Hall utexaminerades från Slöjdföreningens skola i Göteborg 1921 och studerade vid Tekniska skolan i Stockholm 1922–23. Han företog resor till Danmark, Norge, Tyskland, Belgien, Nederländerna, Österrike och Italien 1933–39. Han var anställd hos arkitekterna Björner Hedlund 1925–27, Sten Branzell 1927, Harald Olsson 1928, Karl M. Bengtson 1929, Karl Severin Hansson 1930 samt hos byggnadsfirman G. Albert Gustafsson, samtliga i Göteborg. Han bedrev egen arkitektverksamhet 1931–40, var anställd vid AB Skånska Cementgjuteriet i Göteborg 1940–41 och drev åter egen verksamhet i Göteborg från 1941. 

Hall var revisor i gas- och elektricitetsverket i Göteborg 1938–43, gode man vid laga skiften från 1938, länsstyrelsens ombud vid fastighetstaxering från 1946 och styrelseledamot i Rederi AB Hallandskust från 1947.

Hall ritade bland annat ett apotekshus i Ed (1934), flerbostadshus, Alkvettern, Göteborg (1939), dito i kvarteret Kulingen i Göteborg (1959). På 1960-talet ritade han delar av höghusbebyggelsen vid Oluff Nilssons väg i Partille. Bo Cederlöf ritade de övriga husen. På 1960-talet ritade han även kyrkor som Bosebo kyrka (1962) och Smålandsstenars kyrka (1963).

Källor

Noter

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Personer från Glimåkra socken
Födda 1904
Avlidna 1989
Män
Åke Ahlström (företagsledare)

Åke Henning Ahlström, född 8 augusti 1923 i Ronneby, död 19 maj 2021 i Göteborg, var en svensk civilingenjör och företagsledare.

Ahlström tog reservofficersexamen 1944 och var kapten i A 3:s reserv från 1962. Han tog civilingenjörsexamen vid KTH 1948, anställdes som ingenjör vid Sieverts Kabelverk 1948, blev försäljningschef vid Elektromekano i Helsingborg 1955, Elektrokoppar i Helsingborg 1958, var verkställande direktör där 1960–1965, och VD för Asea-Skandia 1964–1970, VD för ESAB 1970–1980, VD för Uddeholms AB 1980–1981 och VD för Västsvenska handelskammaren 1981–1989. Han var också Norges generalkonsul i Göteborg från 1984.

Källor

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Främmande länders konsuler i Sverige
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Personer från Ronneby
Födda 1923
Avlidna 2021
Män
Vincent de Gournay

Jean Claude Marie Vincent de Gournay, född 28 maj 1712, död 17 juni 1759 (i Paris eller Cádiz), var en fransk nationalekonom. Som fysiokrat verkade han för Frankrikes ekonomiska utveckling. Han populariserade begreppet Laissez faire genom uttrycket "Laissez faire et laissez passer, le monde va de lui même!" - låt gå, låt det passera, (så) går världen av sig själv. 

Gournay var anställd i statstjänst från 1749. Han arbetade för handelsfrihet och översatte Josiah Childs arbeten till franska. 1751 blev han intendant du commerce - kommersintendent. Han myntade begreppet byråkrati, som för honom betydde att staten styrdes från skrivbord istället för observationer av verkligheten. Hans far hette Claude Vincent, kom från Saint-Malo och var kunglig sekreterare. 
Han skapade en organisation "Société d'agriculture, de commerce et des arts des États de Bretagne" i Bretagne 1757 för att befrämja jordbruk, handel och konst.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Externa länkar 
 

Franska filosofer
Schweiziska filosofer
Personer i Frankrike under 1700-talet
Personer från Saint-Malo
Födda 1712
Avlidna 1759
Män
Svensk uppslagsbok
SWI/SNF

SWI/SNF (från eng. (SWItch/Sucrose NonFermentable)) är ett enzymkomplex bestående av enzymerna SWI och SNF. Detta är ett av flera enzymsystem som har till funktion att utföra kromatinremodellering för att reglera genuttrycket av olika gener, genom att göra kromatinstrukturen mer lucker eller kondenserad.

SWI/SNF-komplexet kan förskjuta nukleosomer på DNA:t och därmed blottas DNA-sekvenser som kan transkriberas, alternativt kan histondeacetylaser eller andra histonmodifierande enzymer binda in som påverkar kromatinstrukturen över större områden.

Det blottade DNA:t kan därefter binda in aktivatorer eller binda direkt till mediatorkomplexet eller någon generell transkriptionsfaktor, vilket intierar transkription av genen.

Referenser 

Genuttryck
Histonmodifierande enzymer
Kromatinremodellering

Kromatinremodellering är den enzymatiska process vari strukturen hos kromatinet förändras genom att olika enzymer binder in och förändrar affiniteten mellan DNA och histoner samt dess associerade proteiner. Detta gör att transkriptionsfaktorer kan binda in och aktivera transkriptionen av gener inom området som blottats. Kromatinremodellering är en form av genreglering som innebär att geners aktivitet mer eller mindre temporärt kan stängas av eller sättas på, utifrån yttre signalering.

Ett exempel är SWI/SNF-komplexet, som återfinns hos flera eukaryota organismer. Ett annat exempel är RSC (förkortning av engelskans remodel the structure of chromatin), ett proteinkomplex som återfinns hos jästsvampar.

Referenser 

Genuttryck
Genetik
Trefaldighetskälla

En trefaldighetskälla är enligt gammal folktro en vattenkälla med läkande kraft. Trefaldighetskällorna har ofta medeltida, katolskt ursprung, men kan dessutom från början ha varit forntida offer- eller kultplatser. 

Största möjliga effekt hade källvattnet om det dracks på trefaldighetsaftonen, vilken infaller sju dagar efter pingstafton, som i sin tur infaller sju veckor efter påsk. Trefaldighetsafton infaller även alltid vid fullmåne, vilket understryker firandets förkristna karaktär.

Det var även viktigt att vattnet från källan rann mot norr. Norr uppfattades som det ondas hemvist och dit kunde  sjukdomen återförpassas. Föremål av metall, som mynt och nålar har offrats vid källorna ända in på 1900-talet.

Ofta var källan tillägnat något helgon, exempelvis  Sankt Erik eller Sankt Olof (Sankt Olofs källa), många av Sveriges  trefaldighetskällor bär deras namn. Lämplig vattenmängd för bästa läkande effekt lär ha varit sju klunkar av vattnet. Det förekom även att man tvättade sig i källorna.

Trefaldighetskällor i urval
I alfabetisk ordning:
 Drottningkällan, Taxinge
 Frostbrunnsdalen
 Givorna
 Hackås
 Hammarby källa 
 Mars källa
 Mjölnarens källa
 Rödön
 Röjeråsen
 Svinnegarns källa
 Sätra brunn
 Ugglevikskällan

Se även
 Offerkälla
 Vattsten
 Heliga Trefaldighets dag
 Treenigheten

Källor
 Nordiska museet om trefaldighetsafton och trefaldighetskällor.
 Röjeråsens trefaldighetskälla.

Medicinsk historia
Nordisk folktro
Folkminnen
Vattenkällor
Leandro Damião

Leandro Damião da Silva dos Santos, född 22 juli 1989, mer känd som Leandro Damião, är en brasiliansk fotbollsspelare (anfallare) som spelar för Kawasaki Frontale. Han har även representerat det brasilianska landslaget.

Karriär
I december 2013 värvades Damião från Internacional av Santos, vilka han skrev på ett femårskontrakt med.

Referenser

Noter

Brasilianska fotbollsspelare
Brasilianska landslagsspelare i fotboll
Spelare i SC Internacional
Spelare i Santos FC
Spelare i Cruzeiro EC
Spelare i Real Betis
Fotbollsspelare i CR Flamengo
Spelare i Kawasaki Frontale
Spelare i Campeonato Brasileiro Série A
Spelare i La Liga
Spelare i J. League Division 1
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Brasilien
Tävlande i fotboll vid olympiska sommarspelen 2012
Brasilianska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2012
Födda 1989
Levande personer
Män
Child (efternamn)

Child är ett engelskt efternamn, som burits av bland andra:

 Desmond Child
 Jane Child
 John Child
 John Child (volleybollspelare)
 Josiah Child
 Julia Child (1912–2004), amerikansk kock och kokbooksförfattare
 Lee Child
 Lydia Maria Child

Engelska efternamn