kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kastanjevingad timalia

Kastanjevingad timalia (Cyanoderma erythropterum) är en fågel i familjen timalior inom ordningen tättingar.

Utseende 
Kastanjevingad timalia är en relativt liten (12,5–13,5 cm) timalia. Den är kastanjebrun på hjässa, ovansida, vingar och stjärt. På ansiktet, strupen, bröstet och flankerna är den smutsgrå, ljusare på bröst och flanker. Näbben är mörk och tunn, runt ögat syns en blåaktig ögonring och benen är grå till grågröna.

Tvåfärgad timalia, fram tills nyligen behandlad som underart, är mörkare grå och huvudet är helgrått. Ytligt lika vitbröstad timalia har vitt på strupe och bröst.

Utbredning och systematik 
Kastanjevingad timalia delas numera vanligen in i tre underarter med följande utbredning:
 Cyanoderma erythropterum erythropterum – Malackahalvön (Kranäset till Singapore) och norra Natunaöarna
 Cyanoderma erythropterum pyrrhophaeum  – Sumatra, Bangka, Belitung och Batuöarna
 Cyanoderma erythropterum fulviventris – Banyak Islands (utanför Sumatra)

Tidigare behandlades tvåfärgad timalia (Cyanoderma bicolor) som en del av kastanjevingad timalia. Denna urskiljs dock allt oftare som egen art.

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades kastanjevingad timalia i Stachyris, men genetiska studier visar att arterna i släktet inte står varandra närmast.

Levnadssätt 
Kastanjevingad timalia hittas i städsegrön skog, i både ursprunglig och äldre ungskog, upp till 800 meters höjd i Thailand. Den ses även i sparsamt avverkad skog, bambustånd, höglänta hedar, plantage och torvskogar. Fågeln uppträder i smågrupper som metodiskt letar i lövverket efter insekter eller små frukter.

Häckning 
Arten häckar från december till september, möjligen med flera kullar och delvis kolonihäckande. I det kupolformade boet med sidoingång av död bambu, andra löv och torrt gräs lägger den två till tre ägg. Boparasitism av tvärstjärtad drongogök har rapporterats.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Referenser

Tryckta källor 
 Del Hoyo, J, A Elliott, and D Christie, eds. 2007. Handbook of the Birds of the World. Volume 12: Picathartes to Tits and Chickadees. Barcelona: Lynx Edicions.

NOter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Timalior
Fåglar i orientaliska regionen
Javatimalia

Javatimalia (Stachyris grammiceps) är en fågel i familjen timalior inom ordningen tättingar.

Utseende 
Javatimalian är en liten (12 cm) Stachyris-timalia, med rostbrun ovansida, mestadels vitaktig undersida och rätt mörkt huvud. På pannan är den svartgrå med vita strimmor, på bakre delen av hjässan och nacken mellangrå. Ovansidan är rostbrun, på vingovansida och stjärt mörlgrå med rostbruna fjäderkanter. Tygel, kinder och örontäckare är grå, ovan ögat syns ett kort vitt streck och ett gråaktigt område med vita fläckar på mustaschstrecket. Undertill är den vit på haka, strupe, bröst och bukmitt, på bröstsidor, flanker, "lår" och undergump mellangrå. Ögat är mörkrött till rödbrunt, näbben svartaktig med blågrå nedre näbbhalva och benen blågrå.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer lokalt i skogar på västra Java. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Javatimalian har ett litet och fragmenterat utbredningsområde. Den tros också minska relativt kraftigt till följd av skogsavverkningar. 
Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Timalior
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Java
Sottimalia

Sottimalia (Stachyris herberti) är en fågel i familjen timalior som förekommer i Sydostasien, i Laos och Vietnam.

Utseende 
Sottimalian är en 16 cm lång, mycket distinkt timalia. Fjäderdräkten är sotbrun med ljusare strupe. Runt det bruna ögat syns en ljust blågrå orbitalring. Näbben är ljust blågrå till skärgrå. Könen är lika, ungfåglar mer enhetligt brunaktiga och utan orbitalring. Lätet är ett mycket mjukt och upprepat "tip" och "tu-tip". Sången har ännu inte beskrivits.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i centrala Laos och centrala Vietnam och återupptäcktes 1994 efter 74 års frånvaro. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Sottimalian hittas i fuktiga låglänta kalkstensskogar i närheten av branta klippor, men även på rätt öppen karstmark. Den ses vanligen ta sig fram på kalkstensklipporna likt en nötväcka på jakt efter små ryggradslösa djur, i artrena sällskap med mellan fyra och 20 individer. Fågeln häckar i mars och maj i Laos. Ett bo som hittats placerades på en hylla i ett hålutrymme inuti karst omringad av träd.

Status och hot 
Trots att arten har ett rätt begränsat utbredningsområde listas arten som livskraftig av IUCN eftersom den är vidare spridd än man tidigare trott och dess livsmiljö är naturligt skyddad på grund av sin otillgänglighet.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn herberti hedrar Edward Grevile Herbert (1870-1951), en brittisk affärsman och naturforskare som samlade in typexemplaret.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Timalior
Fåglar i orientaliska regionen
Pärlhalstimalia

Pärlhalstimalia (Stachyris leucotis) är en sydostasiatisk fågel i familjen timalior inom ordningen tättingar.

Kännetecken
Pärlhalstimalia är en liten (14–15 cm), kortstjärtad och satt timalia, lik svartstrupig timalia (S. nigricollis) men har blek brungul tygel, saknar vit kindfläck och fjälligt bröst samt att örontäckarna är gråare och kantade med vita fläckar. Vingtäckare och tertialer har något blekare spetsar. Den beskrivs som något skygg.

Utbredning och systematik
Pärlhalstimalia förekommer i Sydostasien och delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Stachyris leucotis leucotis – thailändska halvön och Västmalaysia
 Stachyris leucotis sumatrensis – nordöstra Sumatra (Acehprovinsen)
 Stachyris leucotis obscurata – norra Borneo (Muluberget)

Levnadssätt
Pärlhalstimalian förekommer i städsegröna lövskogar upp till 800 meter över havet. Häckning har konstaterats januari-februari, maj-juni samt möjligen december. Den bygger ett kompakt skålformat bo som placeras lågt i vegetationen och lägger där tre vita ägg. Den förmodas vara en sluttningsspecialist som lever av fjärilslarver, skalbaggar, flugor och små gräshoppor.

Status och hot
Även om pärlhalstimalian har en relativt vid utbredning rapporteras den som sparsam i hela sitt utbredningsområde och antas minska på grund av habitatförlust. Den antas dock förekomma som mest i sluttningar där avverkning är mindre vanligt förekommande. Nätfångster på Borneo visar också att den på grund av sitt skygga beteende är underrapportad. Därför kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN den som endast nära hotad än så länge.

Namn
Arten har på svenska även kallats fjällörad busktimalia.

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Timalior
Fåglar i orientaliska regionen
Fjällbröstad timalia

Fjällbröstad timalia (Stachyris maculata) är en fågel i familjen timalior inom ordningen tättingar.

Utseende 
Fjällbröstad timalia är med kroppslängden 17–18,5 cm en relativt stor Stachyris-timalia. Ovansidan är matt olivbrun med förlängda kastanjefärgade plymer på övergumpen. Undertill syns mörka teckningar som formar fjäll. Näbben är svartaktig och relativt long. Blå- eller purpurfärgad bar hud ses runt ögat och vid näbbroten.

Utbredning och systematik 
Fjällbröstad timalia delas in i fyra underarter:
 Stachyris maculata maculata – förekommer på Sumatra, Borneo och i Riauarkipelagen
 Stachyris maculata pectoralis – förekommer i låglandet på Malackahalvön
 Stachyris maculata banjakensis – förekommer på Banyaköarna (utanför Sumatra)
 Stachyris maculata hypopyrrha – förekommer på Batuöarna (utanför Sumatra)

Underarten pectoralis inkluderas ofta i maculata.

Levnadssätt 
Fjällbröstad timalia hittas framför allt i städsegrön ursprunglig skog, men även i ungskog, torvskogar och höglänta hedmarker. På asiatiska fastlandet ses den vanligen under 200 meters höjd, på Sumatra upp till 700 meter. Arten ses födosöka i stora grupper med upp till 18 individer i de lägre skogsskikten på jakt efter ryggradslösa djur som den plockar i bark eller lövverk.

Häckning 
Fjällbröstad timalia häckar från mars till september på asiatiska fastlandet, mars–april på Sumatra och februari samt maj–september på Borneo. Den löst formade boskålen eller sfären av torra löv placeras nära marken i mitten av en liten palm eller i ihoptrasslade klängväxter. Däri lägger den tre ägg.

Status 
Fjällbröstad timalia tros minska relativt kraftigt i antal på grund av habitatförstörelse. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som nära hotad.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Timalior
Fåglar i orientaliska regionen
Månbröstad timalia

Månbröstad timalia (Cyanoderma melanothorax) är en fågel i familjen timalior inom ordningen tättingar.

Utseende 
Månbröstad timalia är en 13 cm lång tätting med karakteristisk halvmåneformad svart fläck på bröstet. Ovansidan är ockrabrun med rostfärgade vingar. Undersidan är vit ovan bröstteckningen, beigeockra på buken. På huvudet syns ljusgrått på ögonbrynsstreck, tygel, kind och örontäckarna, med en svart fläck under de senare. Näbben är mörkbrun.

Utbredning och systematik 
Månbröstad timalia delas in i fem underarter med följande utbredning:
 Cyanoderma melanothorax melanothorax – västra Java (bergen Gedeh och Pangerango)
 Cyanoderma melanothorax albigula – västra Java (berget Papandayan)
 Cyanoderma melanothorax mendeni – västra Java (berget Ciremay)
 Cyanoderma melanothorax intermedia – östra Java (berget Raung)
 Cyanoderma melanothorax baliensis – låglänta områden på Bali

Underarterna albigula och mendeni inkluderas ofta i nominatformen.

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades månbröstad timalia med släktingar i Stachyridopsis, då utan kastanjevingad timalia. Studier visar dock att den ingår i släktet, som därmed måste byta namn till Cyanoderma av prioritetsskäl. Längre tillbaka placerades arterna i släktet Stachyris tillsammans med de filippinska arterna som nu förs till Sterrhoptilus och Dasycrotapha i familjen glasögonfåglar.

Levnadssätt 
Månbröstad timalia hittas i låglänta områden upp till 1500 meters höjd i täta buskage i skogsbryn och i skogsområden intill bebyggelse. Den ses födosöka i grupp, ibland tillsammans med javatimalia och vithalsad timalia, på jakt efter spindlar och insekter.

Häckning 
Fågeln häckar året runt utom under juli månad. Den bygger ett ihåligt kupolformat bo med en sidoingång nära toppen. Boet placeras nära marken. Däri lägger den två till tre ägg. Boparasitism från tvärstjärtad drongogök har noterats.

Status och hot 
Arten har ett rätt begränsat utbredningsområde och tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Taxonomi och namn 
Månbröstad timalia beskrevs taxonomiskt som art av Coenraad Jacob Temminck 1823. Dess vetenskapliga artnamn melanothorax betyder "svartbröstad". På svenska har den tidigare kallats ringbusktimalia.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Timalior
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Indonesien
Gråstrupig timalia

Gråstrupig timalia (Stachyris nigriceps) är en fågel i familjen timalior inom ordningen tättingar med vidsträckt utbredning i Syd- och Sydostasien.

Utseende 
Gråstrupig timalia är en 12 centimeter lång fågel med brun ovansida, brunbeige undersida och pregnant huvudteckning: svartaktig hjässa med vita streck, vitaktigt ögonbrynsstreck och grå eller svartvit strupe. De olika underarterna (se nedan) skiljer sig åt främst genom färgnyans på undersidan och strupens teckning.

Utbredning och systematik 
Gråstrupig timalia delas in i 13 underarter med följande utbredning:
 Stachyris nigriceps nigriceps – Himalaya (centrala Nepal, Sikkim, Bhutan och Assam)
 Stachyris nigriceps coei – östra Assam (Mishmi Hills)
 Stachyris nigriceps coltarti – östra Assam (Nagabergen) till norra Myanmar och södra Kina (västra Yunnan)
 Stachyris nigriceps spadix – södra Assam (söder om Brahmaputra) till södra Burma och nordvästra Thailand
 Stachyris nigriceps yunnanensis – östra Burma till norra Thailand, sydvästra Kina och norra Indokina
 Stachyris nigriceps rileyi – södra Vietnam
 Stachyris nigriceps dipora – Malackahalvön (i distriktet Myeik och från Kranäset till Trangprovinsen)
 Stachyris nigriceps davisoni – Malackahalvön (Pattani till Negeri Sembilan)
 Stachyris nigriceps larvata – Sumatra och i Linggaarkipelagen
 Stachyris nigriceps natunensis – norra Natunaöarna
 Stachyris nigriceps tionis – Tioman Island i Sydkinesiska havet
 Stachyris nigriceps hartleyi – bergstrakter på norra Borneo (västra Sarawak)
 Stachyris nigriceps borneensis – bergstrakter på Borneo

Underarten coei inkluderas ofta i nigriceps, liksom spadix i coltarti.

Levnadssätt 
Gråstrupig timalia hittas i undervegetation i skog. Den lever nästan utesslutande av insekter som skalbaggar och gräshoppor, men kan också inta bär och nektar. Fågeln häckar generellt mellan februari och augusti, på Borneo mellan december och augusti.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal till följd av fragmentering och habitatförstörelse, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som generellt vanlig.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Timalior
Fåglar i orientaliska regionen
Svartstrupig timalia

Svartstrupig timalia (Stachyris nigricollis) är en fågel i familjen timalior inom ordningen tättingar.

Utseende 
Svartstrupig timalia är en 15,5–16 cm lång och mörk Stachyris-timalia med relativt kraftig näbb. Strupen är som namnet avslöjar svart, med ett kort men brett vitt mustaschstreck och ett smalt halsband i vitt och svart. Även ansiktet är svart, med grå örontäckare och ett kort vitt streck bakom ögat. På tygeln och främre delen av hjässan syns svart med tunna vita strimmor, medan bakre delen av hjässan är mörkt olivbrun. Resten av ovansidan är rostbrun, undersidan grå på bröst och buk, olivgrön till kastanjebrun på undergump.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i  skogar på Malackahalvön, östra Sumatra och Borneo. Den hittades tidigare även i Singapore, men är numera utdöd där. Arten behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Svartstrupig timalia hittas i undervegetation och skogskanter, i ursprunglig städsegrön skog men också i kraftigt avverkade områden, sumpskog och igenväxta gummiplantage. Där födosöker den efter ryggradslösa djur, vanligtvis lågt i vegetationen och ibland tillsammans med pärlhalstimalia.

Häckning 
Fågeln häckar maj till juli på asiatiska fastlandet, april–augusti på Borneo. Det kupolformade boet placeras på eller nära marken i tät undervegetation. Däri lägger den två vita ägg. Boparasitism av visselhökgök har noterats.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal på grund av habitatförlust, så pass att internationella naturvårdsunionen IUCN listar den som nära hotad (NT).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Timalior
Fåglar i orientaliska regionen
Vitstrupig timalia

Vitstrupig timalia (Stachyris oglei) är en asiatisk fågel i familjen timalior. Den förekommer enbart i nordöstra Indien, där den minskar i antal, så pass att den anses vara utrotningshotad. IUCN kategoriserar den som sårbar (VU).

Utseende och läten 
Vitstrupig timalia är en medelstor (16 cm) medlem av familjen med ett brett vitt ögonbrynsstreck, vita kinder och vit strupe. Den har vidare grått bröst, en svart ansiktsmask, varmbrun hjässa och ovansida och fint brunbandade vingar och stjärt. Bland lätena hörs ett snabbt och metalliskt skallrande ljud.

Utbredning och status 
Fågeln förekommer i bergstrakter i nordöstra Indien (nordöstra Assam och sydöstra Arunachal Pradesh). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Vitstrupig timalia hittas på mellan 300 och 800 meters höjd i tät och fuktig städsegrön lövskog, men även i intilliggande ungskog, bambustånd och buskmarker i raviner. Den födosöker lågt i vegetationen på jakt efter insekter, vanligen i mycket snabb förflyttelse i grupper med tio till 25 fåglar. Fågeln häckar mellan april och juli. Den bygger ett stort, kupolformat eller sfäriskt bo med ingång nederst som placeras på marken under en buske i en skogsklädd ravin. Däri lägger den tre till fyra ägg. Arten är troligen stannfågel, men vissa säsongsmässiga rörelser i höjdled kan förekomma.

Status och hot 
Vitstrupig timalia har ett litet och mycket fragmenterat utbredningsområde. Den tros dessutom minska i antal till följd av omvandling av dess levnadsmiljö för jordbruksändamål och teplantage. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som sårbar. Världspopulationen uppskattas till under 10.000 vuxna individer.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar M. J. Ogle (1842-1892), en brittisk militär lantmätare verksam i Indien, Burma och Afghanistan.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Timalior
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Indien
Gråhuvad timalia

Gråhuvad timalia (Stachyris poliocephala) är en sydostasiatisk fågel i familjen timalior inom ordningen tättingar.

Utseende 
Gråhuvad timalia är en 13–14,5 cm lång medlem av familjen. Den har karakteristiskt mörkgrått huvud med vita strimmor på hjädsa och strupe. Både ovan- och undersidan är kastanjebrun. Den relativt kraftiga näbben är gråsvart och benen olivgrå till ljusbruna.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer på Malackahalvön och Sumatra, på Linggaöarna samt på Borneo. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Arten hittas i städsegrön ursprunglig skog, men även i lätt gallrad skog, hedskog, bambusnår och igenväxda gummiplantage. Den ses i låglänta områden upp till åtminstone 1220 meters höjd på Borneo, 900 på Sumatra och 760 på asiatiska fastlandet. Fågeln lever av insekter, ibland även frukt, som den söker efter på marken och i trädens nedre delar.

Häckning 
Gråhuvad timalia häckar från maj till september i Thailand och på Malackahalvön, januari–februari i Sumatra och april–september på Borneo. Boet är en kompakt skål eller kupol av små rötter och växtfibrer som placeras väl gömt på marken. Däri lägger den två vita ägg.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Timalior
Fåglar i orientaliska regionen
Fläckhalstimalia

Fläckhalstimalia (Stachyris strialata) är en huvudsakligen sydostasiatisk fågel i familjen timalior inom ordningen tättingar.

Utseende 
Fläckhalstimalian är en rätt bylsig 15,5–16,5 cm lång timalia. Den är djupbrun på ovansidan inklusive hjässan, undertill vit på strupen och rostfärgad till kastanejbrun på buken. På huvudet syns ett svart ögonstreck kantat av vitt, svart mustaschstreck, mörkgrå örontäckare och vita fläckar på halsen som gett arten dess namn.

Utbredning och systematik 
Fläckhalstimalia delas in i sju underarter:
 Stachyris strialata tonkinensis – förekommer i södra Kina (Guangxi och södra Yunnan) till norra Indokina
 Stachyris strialata swinhoei – förekommer i Hainan (södra Kina)
 Stachyris strialata helenae – förekommer på norra platån i Thailand (Nanprovinsen) till norra Laos
 Stachyris strialata guttata – förekommer i södra Myanmar och angränsande västra Thailand (Tak)
 Stachyris strialata nigrescentior – förekommer på thailändska halvön (Kranäset till Trang)
 Stachyris strialata umbrosa – förekommer i nordöstra Sumatra
 Stachyris strialata strialata  – förekommer i högländerna i västra Sumatra

Levnadssätt 
Fläckhalstimalian hittas i undervegetation i städsegrön lövskog, i bambu, i ungskog samt i buskmarker. Den hittas från låglänta områden upp till 1525 meters höjd, på Sumatra upp till 2200. Arten ses vanligen i par eller i smågrupper lågt i vegetationen på jakt efter insekter. Den ingår ofta i större sällskap med andra timaliearter.

Häckning 
Fläckhalstimalian häckar från februari till juni i Sydostasien, från mars på Sumatra. Boet är en stor men grund kupol eller skål av döda bambublad och växtstammar vari fågeln lägger tre ägg. Det placeras strax ovan marken i låg vegetation.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Timalior
Fåglar i orientaliska regionen
Vithalsad timalia

Vithalsad timalia (Stachyris thoracica) är en fågel i tättingfamiljen timalior som förekommer i Indonesien.

Utseende 
Vithalsad timalia är en rätt stor (18 cm) Stachyris-timalia med kraftig näbb. Den har mörkgrått ansikte, svartakig strupe och haka och ett brett vitt band tvärs över övre delen av bröstet till nedre delen av halssidan, ibland med en svag gråaktig kant. Resten av fjäderdräkten är matt mörkt kastanjebrun, hos underarten orientalis (se nedan) med mörkgrå hjässa.

Utbredning och systematik 
Vithalsad timalia förekommer på Sumatra och Java i Indonesien och delas in i två underarter med följande utbredning:
 Stachyris thoracica thoracica – förekommer i skogar vid foten av bergen på södra Sumatra och västra och centrala Java
 Stachyris thoracica orientalis – förekommer på östra Java

Levnadssätt 
Vithalsad timalia hittas i undervegeation och täta buskage i städsegrön lövskog, upp till 1600 meters höjd. Den är skygg och tillbakadragen, och hittas födosökande lågt i grupper på jakt efter insekter. Fågeln häckar mellan februari och oktober i västra Java. Den bygger en öppen boskål som placeras nära marken och lägger två till tre ägg däri.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Timalior
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Indonesien