kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tagghaj

Tagghaj (Echinorhinus brucus) är en haj som tillhör familjen tagghajar, och som främst lever nära botten på större djup.

Utseende 
Tagghajen är en stor haj, honan kan bli upp till 310 cm, hanen 220 cm. Den är kraftigt byggd med en kort nos och ett cylindriskt mittparti. De två ryggfenorna är placerade långt bak på kroppen. Färgen kan variera från olivgrönt, brunt, purpurfärgat, mörkgrått eller svart på ovansidan, ofta med en metallisk glans, och ibland med mörkare fläckar. Buken är ljusbrun eller grå till vitaktig. Den har fått sitt svenska namn på grund av de stora, spetsiga hudtänderna som finns över hela kroppen.

Vanor 
Arten lever främst nära botten på större djup som 350 till 900 m, även om den kan gå upp till endast 10 m under ytan. Den är en slö art som lever på benfiskar, mindre hajar och krabbor. Hajen föder levande ungar, mellan 15 och 26 per kull. De nyfödda ungarna är mellan 40 och 50 cm långa.

Utbredning 
Arten är sällsynt och finns i Atlanten, spridda iakttagelser från Cape Cod, Virginia, Mexikanska golfen och Argentina i väster, från Nordsjön, över Medelhavet och Marocko till Sydafrika i öster. I västra Indiska oceanen har den påträffats vid Sydafrika, Moçambique och Indien. Den förekommer även i Stilla havet kring Japan, södra Australien och Nya Zeeland. Osäkra rapporter har även kommit från Oman och Kiribati.

Status 
IUCN har klassificerat den som kunskapsbrist, främst på grund av dess sällsynthet.

Referenser 

Hajar
Henrik Borgström

Ej att förväxla med Henrik Borgström den yngre (1830-1865) eller ekonomijournalisten Henric Borgström (född 1942).

Henrik Borgström, född 26 april 1799 i Lovisa, död 30 juni 1883 i Helsingfors, var en finländsk köpman och mecenat.  Han var far till Henrik och Leonard Borgström.

Borgström hade till en början ingen förmögenhet och inga relationer, men grundlade 1825 i Helsingfors ett handelshus, som snart blev ett av de största i Finland. År 1834 grundlade han en tobaksfabrik. Han anlitades ofta för offentliga utredningar rörande ekonomiska frågor.

Borgström var en varm vän av vetenskap och konst och stod i nära förhållande till många bland Finlands mest framstående forskare, konstnärer och politiker. Han gav frikostiga understöd åt allmännyttiga företag. Helsingfors har i främsta rummet honom att tacka för sina två förnämsta parkanläggningar, Brunnsparken och Tölö park.

Källor 
 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1939.

Externa länkar 
 

Finländska innehavare av kommerseråds titel
Personer inom Finlands näringsliv under 1800-talet
Personer från Lovisa
Födda 1799
Avlidna 1883
Män
Ugglan
Svensk uppslagsbok
Finlandssvenskar inom näringslivet
Lord Lyon King of Arms

Lord Lyon King of Arms är namnet på det skotska riksheraldikerämbetet. Det är den medeltida vapenkonungens titel förenad med det skotska vapendjuret, lejonet.

Historia
Ämbetet går tillbaka till 1300-talet. De äldsta bevarade dokumenten rörande detta ämbete är från 1318, när Robert the Bruce utnämner en riksheraldiker. Ämbetet innefattar även det urgamla keltiska ämbetet High Sennachie, som ansvarade för att bekräfta kungahusets genealogi samt för att placera kronan på konungens huvud under kröningsceremonin.

Uppdrag
Lord Lyon King of Arms har myndighet över alla ärender rörande heraldiken i Skottland och fungerar som en av rikets domare. Han beslutar även i frågor rörande släktöverhuvuden, stamtavlor och genealogier, inklusive vem som är överhuvud för en skotsk klan. Lord Lyon har sedan 1672 befogenhet att förläna heraldiska vapen till "dygdiga och välförtjänta personer", vilket är det yttre tecknet på ett skotskt (lägre) adelskap. Sedan 1592 ansvarar ämbetet för att åtala allt lagstridigt bruk av heraldiska vapen. Det finns därför en åklagarmyndighet knuten till ämbetet, riksheraldikerdomstolen (Lyon Court), som är en fungerande domstol med straffrättsliga befogenheter. Ämbetet ansvarar även för alla statsceremonier i Skottland.

Organisation

Vid sidan av Lord Lyon finns vid ämbetet åtta härolder och underhärolder eller persevanter, samt en åklagare och en heraldisk målare. Det finns också en  Lyon Clerk and Keeper of the Records, ett heraldiskt ämbete som bland annat ansvarar för att föra en förteckning över alla skotska vapenförläningar.

 Albany Herald of Arms (statsheraldiker)
 Rothesay Herald of Arms 
 Carrick Pursuivant of Arms 
 Unicorn Pursuivant of Arms 
 Ormond Pursuivant of Arms 
 Orkney Herald Extraordinary 
 Angus Herald Extraordinary 
 Islay Herald Extraordinary 
 Procurator Fiscal to Lyon Court (åklagare)
 Herald Painter (heraldisk målare)
 Lyon Clerk and Keeper of the Records (sekreterare och arkivarie)

Referenser

Externa länkar
The Court of the Lord Lyon

Myndigheter för heraldik
Brittiska offentliga organisationer
Brittiska titlar
Paleoamerikaner

Paleoamerikaner var de första mänskliga invånarna i Amerika. Det är omstritt när exakt de första människorna kom till Amerika. Det var för minst 12 000 år sedan, men kan ha varit så tidigt som för 18 500 år sedan.  Däremot står det rätt klart att de kom via bryggan Beringia över Berings sund, som var torrlagd under den senaste istiden. Deras närmaste släktingar lever i nordöstra Asien. Enstaka fynd i Monte Verde (Chile) och Meadowcroft (Pennsylvania) hävdas vara betydligt äldre, men den tidiga dateringen av dessa fynd är inte allmänt accepterad.

Se även
Ursprungsamerikaner
Jaguar Cave

Referenser 

Ursprungsfolk i Amerika
Nordamerikas historia
Carl Julius Bernhard von Bohlen

Carl Julius Bernhard von Bohlen, född 17 januari 1738 på Slottet Karlsburg i Karlsburg, död 10 januari 1813 var tysk riksgreve, svensk generallöjtnant samt även en av rikets herrar.

Bakgrund
Carl Julius Bernhard von Bohlen tillhörde en grevlig släkt von Bohlen från Preussen som är känd sedan 1316. Huvudmannagrenen bosatte sig i Pommern, i vad som kom att bli Svenska Pommern. Hans far Carl Heinrich Bernd von Bohlen var riksgreve och svenskt regeringsråd i Svenska Pommern och modern hette Anna Eleonora von Normann.

von Bohlen blev med tiden utnämnd till generallöjtnant samt en av rikets herrar. Han blev även Kommendör med stora korset av Svärdsorden

Familj
von Bohlens första hustru var friherrinnan Hedvig Birgitta Magdalena von Krassow vars mor var en svensk grevinna Lillienstedt. Bland deras ättlingar finns furstar av Carolath-Beuthen och Schönaich-Carolath, varav en ättling Hermine av Schönaich-Carolath var gift med Vilhelm II av Tyskland (barnlöst äktenskap); Henriette, hennes dotter från första äktenskapet, gifte sig sedermera med prins Karl Franz av Preussen av huset Hohenzollern, den föregående makens barnbarn i dennes första äktenskap.

Titel
von Bohlen var arvherre till Karlsburg, Jasedow, Steinfurt och Zarkow, och herre till Murchin, Libbenow, Crenzow och Zarrentin

Källor
 Genos 5 (1934), s. 37-87 https://web.archive.org/web/20100111065210/http://www.genealogia.fi/genos/5/5_37.htm
 Leopold Zedlitz, Neues preussisches Adels-Lexicon, 1836-1843

Tyska grevar
En av rikets herrar
Män
Födda 1738
Avlidna 1813
Bureätten
Kommendörer med stora korset av Svärdsorden
Kristjan Palusalu

Nation:  

Kristjan Palusalu, till 1935 Trossmann, född 10 mars 1908 i Varemurru, guvernementet Livland, död 17 juli 1987 i Tallinn, Estniska SSR, var en estnisk idrottsman och brottare. Han var 184 cm lång och vägde 100 kg (vid OS 1936).

Han vann två guldmedaljer i OS 1936, i Berlin och bar Estlands flagga in på olympiastadion. Han var framstående under lång tid med estniska mästerskapstitlar och världstitlar,  bl. a. EM-guld 1937.

Eftersom hans land ockuperades av Sovjetunionen tvangs han straffarbeta. Efter att han och hans medfångar försökt fly och blev tillfångatagna, blev han emellertid dömd till döden, men straffet ändrades senare till att han istället skickades till fronten i Finska Fortsättningskriget. Han deserterade och som följd härav blev han, när Estland åter föll i ryska okupation 1945 åter igen skickad i fångläger. Där blev han kvar drygt ett år innan han och släpptes 1946. Kristjan Palusalu är fortfarande idag en av de mest populära idrottare landet haft.

Bronssoldaten, som tros vara en staty av Kristjan Palusalu, vållade stor debatt 2007. Hans dotter har bekräftat likheten, men inte skulptören Enn Roos.

Kristjan Palusalu vann också EM-guld 1938-39 i grek.rom.stil.

Kommentarer

Referenser

Avlidna 1987
Födda 1908
Estländska brottare
Män
Estländska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1936
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Estland
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1936
Personer från Pärnumaa
Dead Rising 2

Dead Rising 2 är ett datorspel utvecklat av Blue Castle Games och Capcom. Spelet som kan kategoriseras som ett komiskt survival horror-spel är uppföljaren till Dead Rising från 2006. Teamet som utvecklade första spelet, inklusive Keiji Inafune, chef för utvecklingsavdelningen på Capcom, strålade åter samman för att skapa Dead Rising 2.

Spelet, som finns till Playstation 3, Xbox 360 och Windows, släpptes 24 september 2010 i Europa och 28 september 2010 i USA.

Gameplay 
Spelets uppbyggnad är ungefär likadant som det tidigare spelet i serien. Spelaren kontrollerar Chuck Greene när han slåss mot horder av zombies och utför olika uppdrag.

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Datorspel 2010
Playstation 3-spel
Playstation 4-spel
Windows-spel
Xbox 360-spel
Xbox One-spel
Dead Rising
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Vilhelm II av Preussen

Vilhelm II av Preussen kan syfta på:

 Fredrik Vilhelm II av Preussen, kung av Preussen och kurfurste av Brandenburg från 1786
 Vilhelm II av Tyskland, tysk kejsare och kung av Preussen från 1888
Otto Landsberg

Otto Landsberg, född 4 december 1869 i Rybnik, död 9 december 1957 i Baarn, Nederländerna, var en tysk socialdemokratisk politiker.

Landsberg blev 1895 praktiserande advokat i Magdeburg och 1912 ledamot av tyska riksdagen. Han blev efter revolutionen 1918 folkkommissarie och i februari 1919 riksjustitieminister, tillhörde samma år den tyska fredsunderhandlingsdelegationen i Paris och avgick juni samma år ur ministären med Philipp Scheidemann. Landsberg var 1919-20 ledamot av tyska nationalförsamlingen. Han blev i januari 1920 tyskt sändebud i Bryssel och hemkallades i januari 1923 efter den fransk-belgiska Ruhrockupationen. Han tillhörde socialdemokraternas högerfalang.

Källor

Tyska advokater
Tyska socialdemokrater
Tysklands justitieministrar
Tyska riksdagsledamöter
Tyska politiker under 1900-talet
Personer från Schlesien
Födda 1869
Avlidna 1957
Män
Ugglan
Spelviks kyrka

Spelviks kyrka är en kyrkobyggnad i Rönö församling i Strängnäs stift. Kyrkan ligger i Spelviks socken i Nyköpings kommun.

Kyrkobyggnaden
Stenkyrkan är uppförd på 1400-talet, men dopfunten från 1100-talet tyder på att det funnits en tidigare kyrka på platsen. Byggnaden består av rektangulärt långhus med kor i öster. Norr om koret finns en sakristia och vid långhusets sydvästra sida finns ett vapenhus med huvudingång. Båda dessa tillbyggnader tillkom senare under 1400-talet. Sedan dess har inga större förändringar skett med kyrkobyggnaden.

Från 1846 och fram till 1933 stod kyrkan öde. Taket förblev dock intakt, och kyrkan klarade sig från väder och vind till dess att den återinvigdes av biskopen i Strängnäs 1933. Putsen var länge avlägsnad från yttermurarna, men då kyrkan restaurerades under 1990-talet återkom putsen.

Inventarier
 Ett triumfkrucifix är från andra hälften av 1400-talet.
 Altaret av tegel är från 1736.
 Altartavlan är från 1667.
 Predikstolen från omkring 1625 är en av landskapets äldsta kvarvarande.
 Den romanska dopfunten i sandsten från 1100-talet har ringflätad dekor och repvulst.
I kyrkan finns ett harmonium.

Bilder

Referenser

Externa länkar 

Kyrkobyggnader i Nyköpings kommun
Kyrkobyggnader i Strängnäs stift
Kyrkobyggnader invigda under 1400-talet
Medeltida kyrkobyggnader i Sverige
Svärta kyrka

Svärta kyrka är en kyrka som tillhör Nyköpings församling i Strängnäs stift. Kyrkan ligger i nordligaste delen av Svärta socken i Nyköpings kommun.

Kyrkobyggnaden
Ursprungliga kyrkan uppfördes på 1200-talet. Av denna återstår sakristians norra vägg samt västra gaveln. Kyrktornet tillkom på 1400-talet. Vid en ombyggnad 1689 tillkom ett vapenhus i tornets bottenvåning. En om- och nybyggnad genomfördes 1802 då merparten av kyrkan revs och bara tornet lämnades orört. Under 1860-talet gjorde arkitekten Adrian Crispin Peterson ritningar för en ny tornöverbyggnad för kyrkan, men som inte genomfördes.

På kyrkogården står två små gravkor, uppförda i nyantik stil i början av 1800-talet. De är avsedda för Sjösa och Svärta gård.

Inventarier
 Predikstolen är daterad till 1640-talet och tillskriven mästersnickaren Hans Behm.
 Altartavlan utfördes 1807 av Pehr Hörberg och har motivet Jungfru Marie kyrkogång.
 Dopfunten höggs 1932 efter ritningar av arkitekt Arre Essén.

Orgel
 Orgeln är kyrkans första. Byggd 1862 av Per Larsson Åkerman, Stockholm. Den kompletterades 1918 med 2 stämmor av Åkerman & Lund, Sundbybergs köping. Orgeln är mekanisk och har ett tonomfång på 54/18.

Referenser

Webbkällor
 Svenska kyrkans hemsida
 Strängnäs stift

Kyrkobyggnader i Nyköpings kommun
Kyrkobyggnader i Strängnäs stift
Kyrkobyggnader invigda under 1200-talet
Medeltida kyrkobyggnader i Sverige
José del Solar

José Guillermo del Solar Alvarez-Calderón, född 28 november 1967 i Lima, är en peruansk före detta fotbollsspelare som numera är tränare. José del Solar har medverkat i Copa América sex gånger: 1987, 1989, 1991, 1993, 1995 och 2001.

Mästerskap 
Copa América 1987, Mål:(0), Självmål: (0), Högsta nivå: Gruppspel 
Copa América 1989, Mål: (0), Självmål: (1), Högsta nivå: Gruppspel
Copa América 1991, Mål: (2), Självmål: (1), Högsta nivå: Gruppspel
Copa América 1993, Mål: (3), Självmål: (0), Högsta nivå: Kvartsfinal
Copa América 1995, Mål: (0), Självmål: (0), Högsta nivå: Gruppspel
Copa América 2001, Mål: (3), Självmål: (0), Högsta nivå: Kvartsfinal

Peruanska fotbollsspelare
Peruanska landslagsspelare i fotboll
Peruanska fotbollstränare
Födda 1967
Män
Levande personer
Spelare i Universitario de Deportes
Spelare i Club Deportivo Universidad Católica
Spelare i CD Tenerife
Spelare i UD Salamanca
Spelare i RC Celta de Vigo
Spelare i Valencia CF
Fotbollsspelare i Beşiktaş JK
Spelare i KV Mechelen
Spelare i Copa América 1987
Spelare i Copa América 1989
Spelare i Copa América 1991
Spelare i Copa América 1993
Spelare i Copa América 1995
Spelare i Copa América 2001
Spelare i Concacaf Gold Cup 2000
Tränare i Club Sporting Cristal
Tränare i Club Deportivo Universidad Católica
Förbundskaptener för Perus herrlandslag i fotboll
Yasuko Konno

Yasuko Konno är en japansk före detta bordtennisspelare och världsmästare i mixed dubbel och lag. Hon har även varit asiatisk mästare i mixed dubbel.

Hon spelade sitt första VM 1969 och 1973, 5 år senare sitt 3:e och sista. Under sin karriär tog hon 3 medaljer i bordtennis-VM, 2 guld  och 1 brons.

Meriter 
Bordtennis VM
 1969 i München
 1:a plats mixed dubbel (med Nobuhiko Hasegawa)
 3:e plats med det japanska laget
 1971 i Prag
 Kvartsfinal dubbel 
 1:a plats med det japanska laget

 Asiatiska mästerskapen TTFA/ATTU
 1970 i Nagoya
 2:a plats singel
 Kvartsfinal  mixed dubbel 
 2:a plats med det japanska laget
 1972 i Peking
 Kvartsfinal dubbel
 1:a plats mixed dubbel (med Nobuhiko Hasegawa)
 2:a plats med det japanska laget

Källor 
Yasuko Konno i ITTFs - Databank
 Svenska Bordtennisförbundets webbplats

Externa länkar 
 ITTF.com

Japanska bordtennisspelare
Världsmästare i bordtennis
Asiatisk mästare i bordtennis
Kvinnor
WP:Projekt Japan
Levande personer
Födda 1900-talet
Wilhelm Rein

Wilhelm Rein, född den 10 augusti 1847 i Eisenach, död den 19 februari 1929 i Jena, var en tysk pedagog.

Rein studerade i Jena, Heidelberg och Leipzig, var ett år lärare vid gymnasiet i Barmen, blev
seminarielärare i Weimar 1872, seminarierektor i Eisenach 1876 och professor i pedagogik
i Jena 1886.

Rein var en av de främsta representanterna för den herbartska riktningen inom den samtida tyska pedagogiken. Han var påverkad av Tuiskon Ziller, men intog i många punkter en mindre formalistisk ståndpunkt än denne. Han kom genom sin vänsälla personlighet, sin föreläsartalang och sin klara stil som skriftställare att i hög grad bidra till att hålla den herbartska skolans pedagogik vid liv.

Särskilt gällde detta i tyska folkskolekretsar, även sedan i det hela tidens vetenskap gått utöver dess råmärken. Även dem, som principiellt stod på en annan ståndpunkt, hade han mycket att ge genom sommarkurserna vid universitetet i Jena och genom den av honom ledda pedagogiska övningsskolan och det pedagogiska universitetsseminariet där. Även i Stockholm höll han pedagogiska föreläsningar (1895 och 1923 - sistnämnda år även i Uppsala).

Bibliografi 
 Theorie und praxis des volksschulunterrichts nach herbartischen grundsätzen (vanligen kallad "Die schuljahre", tillsammans med A. Pickel och E. Scheller, 1879-85; 8:e upplagan 1908)
 Pädagogik in grundriss (1890; 4:e upplagan 1908)
 Pädagogik in systematischer darstellung (3 band, 1902-06; 2:a upplagan 1911)
 Encyklopädisches handbuch der pädagogik (2:a upplagan, III, 1902-10)
 Deutsche schulerziehung (2 band, 1907)

Därjämte utgav han flera mindre skrifter och skrev uppsatser i de av honom utgivna periodiska publikationerna "Pädagogische studien" (1875 ff.), "Zeitschrift fiir philosophie und pädagogik" (tillsammans med Otto Flügel, 1884 ff.), och "Aus dem pädagogischen universitätsseminar in Jena" (1888 ff.).

Källor 
 

Födda 1847
Avlidna 1929
Tyska pedagoger
Tyska professorer
Män
Personer från Eisenach
Alumner från Jena universitet
Gustav Flügel (orientalist)

Gustav Leberecht Flügel, född den 18 februari 1802 i Bautzen, död den 5 juli 1870 i Dresden, var en tysk orientalist. 

Flügel var 1832–1850 lärare i Meissen och flyttade 1851 till Wien, där han utarbetade en katalog över Die arabischen, persischen und türkischen Handschriften der k. k. Hofbibliothek (1865–1867). 

Hans viktigaste arbete är den på bekostnad av Oriental translation fund utgivna upplagan av Haji Khalfa, lexicon bibliographicum et encyclopaedicum (med latinsk översättning och utförligt register, 1835–1858). 

Därjämte utgav han en ypperlig stereotypupplaga av Koranen efter egen textgranskning (1834; ny upplaga 1870), en Concordantiæ corani arabicæ (1842; ny upplaga 1898) jämte åtskilliga andra arbeten. 

En edition av Ali bin Muhammed el-Djurdjanis Definitiones (ordbok över sufisk terminologi, 1846) och 1871–1872 utgav Emil Rödiger och August Müller en av Flügel utarbetad upplaga av det stora encyklopediska verket Kitab al-Fihrist.

Källor 

 

Tyska orientalister
Arabister
Tyska religionshistoriker
Islamologer
Filologer under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Bautzen
Födda 1802
Avlidna 1870
Män
Ugglan
UNSPSC

UNSPSC (United Nations Standard Products and Services Code) är ett internationellt klassificeringssystem för produkter och tjänster som tagits fram av Förenta nationerna (United Nations Development Programme). Systemet är hierarkiskt vilket gör det synnerligen lämpligt för till exempel sökning i produktkataloger och utgiftsrapportering på inköpsavdelningar. Då det är branschöverskridande och översatt till många språk blir det allt mer populärt bland både kunder och leverantörer och inköpssystem över hela världen. I Norden används det av till exempel inköpssystemen Visma-Proceedo och IBX.

UNSPSC kan användas till:

 Utgiftsanalyser över hela företaget.
 Kostnadseffektiv optimering av inköpsprocesserna.
 Implementering av funktionalitet som kontering och sökning inom e-handel.

För att systemet skall kunna utvecklas med nya kategorier krävs en organisation som underhåller det. I Sverige sköts detta av GS1 Sweden.

Externa länkar
Automatisk UNSPSC klassificering
UNSPSC

Standarder och konventioner
Flügel

Flügel är ett tyskt efternamn, som burits av bland andra:

 Gustav Flügel, flera personer
 Gustav Flügel (kompositör) (1822–1900), tysk tonsättare
 Gustav Flügel (orientalist) (1802–1870), tysk orientalist
 Johann Gottfried Flügel (1788–1855), tysk-engelsk lexikograf
 Otto Flügel  (1842–1914), tysk teolog och filosof

Tyska efternamn
Johann Gottfried Flügel

Johann Gottfried Flügel, född den 22 november 1788 i Barby an der Elbe, död den 24 juni 1855 i Leipzig, var en tysk-engelsk lexikograf.

Flügel vistades 1810–1819 i Nordamerika, blev 1824 lektor i engelska vid universitetet i Leipzig och 1838 Förenta staternas konsul där. År 1848 valdes han av "Smithsonian Institution" i Washington, D.C. till korrespondent för Tyskland. 

I förening med Johann Sporschil utgav han Vollständiges englisch-deutsches und deutsch-englisches Wörterbuch (1830; 5:e upplagan 1900 i omarbetning av Flügels son Karl Felix Alfred Flügel). 

Bland hans övriga skrifter må nämnas Triglotte, oder kaufmännisches Wörterbuch in drei Sprachen: Deutsch, Englisch und Französisch (1840; 2:a upplagan 1854). Flügel medverkade även i Practical Dictionary of the English and German Language (1847–1852; 15:e upplagan 1891).

Källor 

 

Tyska lexikografer
Tyska filologer
Anglister
Personer verksamma vid Leipzigs universitet
Filologer under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Födda 1788
Avlidna 1855
Män
Ugglan
Otto Flügel

Otto Flügel, född den 16 juni 1842 i Lützen, död den 9 juli 1914 i Dölau, var en tysk teolog och filosof.

Efter skolgång och utbildning som skogselev i Schleusingen, studerade han från 1864 filosofi, teologi och naturvetenskap i Halle. Ett betydande inflytande på honom utövade där hans lärare Carl Sebastian Cornelius, en lärjunge till Herbart. 

Från 1869 till 1871 var han diakon i Laucha an der Unstrut, därefter till 1883 kyrkoherde i Schochwitz, sedan till 1908 kyrkoherde i Wansleben. 1912 förlänades han ett hedersdoktorat vid universitetet i Halle.

Bibliografi 
 Das Seelenleben der Tiere, Langensalza 1884
 Das Ich und die sittlichen Ideen im Leben der Völker, Langensalza 1885
 Idealismus und Materialismus der Geschichte (särtryck ur Zeitschrift für Philosophie und Pädagogik), Beyer & Söhne, Langensalza 1898
 Joh. Friedr. Herbart, Feuerverlag, Leipzig 1923
 Der Voluntarismus und die Pädagogik, K. F. Koehler, Leipzig 1914
 Versuche, die absolute Ethik Herbarts durch die relative des Evolutionismus zu ersetzen oder zur ergänzen, Beltz, Langensalza 1914 .
 Monismus und Theologie, Schulze, Cöthen 1914, 4:e upplagan
 Abriss der Logik und die Lehre von den Trugschlüssen (som utgivare), Beyer, Langensalza 1914, 5:e upplagan

Källor 

 

Tyska teologer
Tyska filosofer
Tyska protestantiska präster
Tyska präster under 1800-talet
Födda 1842
Avlidna 1914
Män
Tyska präster under 1900-talet