kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Nybro Tidning

Nybro Tidning grundades 1931 och är en morgontidning, med beteckningen "centerpartistisk ledarplats". Morgontidningen Nybro Tidning ingår i Gota Media AB. Chefredaktör tillika ansvarig utgivare är Lina Watanen och vd är Mikael Larsson Ek. Tidningens huvudkontor är beläget på Gamla stationsgatan 5 i Nybro. Tidningen utkommer varje torsdag. Upplagan är 2400.

Se även
Kalmar läns tidning

Källor

Tidningar startade 1831
Svenska dagstidningar
Hajdräkt

En hajdräkt var en typ av simdräkt som var mer heltäckande än traditionella simdräkter  och användes både av kvinnor och män. Syftet med att använda hajdräkt var att minska motståndet i vattnet och på så vis öka hastigheten. År 2000 tillät Internationella simförbundet, (FINA) en helkroppsdräkt från Speedo som efterliknade hajskinn. Ytan hade en struktur med kanaler som styrde vattnet längs kroppen ca 3 % mer effektivt än traditionella dräkter. Dräkterna var även utformade för kompression och bättre strömlinjeform, samt var vattenavvisande. Hajdräkten var stickad och av textilt material. I Sydney OS 2000 togs 83 % av medaljerna av simmare med hajdräkter.

Hajdräkterna försvann då FINA tillät dräkter av icke textila material från den 1 januari 2008, då de så kallade superdräkterna lanserades. Då superdräkterna förbjöds från den första januari 2010 förbjöds även helkroppsdräkt för män, och baddräkterna får inte nå nedanför knäna eller ovanför naveln för män och inte nå nedanför knäna eller täcka nacken eller nå över axlarna för damer..

Referenser 

Badkläder
Unblack metal

Unblack metal, även kallat white metal, kristen black metal eller life metal, är en musikstil som främst motsvaras ljudmässigt av black metal, men som till skillnad från vanlig black metal framtonar kristna budskap. Namnet syftar till att markera att man anser genren vara motsatt black metal, trots att det inte nödvändigtvis finns någon skillnad rent musikaliskt.

Exempel på unblack metal-band 
 Admonish
 Antestor
 Azmaveth
 Crimson Moonlight
 Divine Symphony
 Frosthardr
 Horde
 Immortal Souls
 Sanctifica
 Sorrowstorm
 Vaakevandring

Se även 
Kristen hårdrock
Death metal
Extrem metal
Lista över kristna metalband

Källor 

Undergenrer till metal
Black metal
Flodflicksländor

Flodflicksländor (Platycnemididae) är en familj i insektsordningen trollsländor som tillhör underordningen flicksländor och jungfrusländor. Familjen omfattar cirka 190 arter fördelade på omkring 26 släkten. I Sverige representeras familjen av ett släkte. Ett annat namn som används om familjen är fjäderflicksländor.

Systematik 
Denna systematik anger släkten.

 Allocnemis
 Arabicnemis
 Asthenocnemis
 Calicnemia
 Coeliccia
 Copera
 Cyanocnemis 
 Denticnemis 
 Idiocnemis 
 Indocnemis 
 Leptocnemis 
 Lieftinckia 
 Lochmaeocnemis 
 Mesocnemis 
 Metacnemis 
 Oreocnemis 
 Paracnemis 
 Paramecocnemis 
 Platycnemis 
 Rhyacocnemis 
 Risiocnemis 
 Salomoncnemis 
 Sinocnemis 
 Stenocnemis 
 Thaumatagrion 
 Torrenticnemis

Källor 
 Denna artikel är baserad på en översättning från engelska Wikipedia.

Externa länkar
Michael Dummett

Michael Anthony Eardley Dummett, född 27 juni 1925 i London, död 27 december 2011 i Oxford, Oxfordshire, var en brittisk filosof. Han dubbades till riddare 1999.

Biografi 
Michael Dummett gick på Winchester College, innan han började studera vid Christ Church i Oxford. Efter examen började han vid det prestigefyllda All Souls College som "fellow". 1979 erhöll han Wykehamprofessuren i Oxford, en post han innehade när han 1992 blev emeritus. Under den tiden var han även verksam vid New College. Han konverterade till katolicismen 1944, och var praktiserande katolik. 

Dummett skrev om den analytiska filosofins historia, och bidrog till vetenskapen genom forskning om matematikens filosofi, logikens filosofi, språkfilosofi, och metafysik. Han utvecklade även det proportionella valsystemet, samt skrev vetenskapliga verk om tarot, immigrationslagstiftning och engelsk grammatik.

1995 vann han Schockpriset i logik och filosofi.

Vid sidan av sitt vetenskapliga värv var Dummett politiskt aktiv sedan 1960-talet, och kämpade mot rasism och för minoriteters rättigheter.

Brittiska filosofer
Födda 1925
Avlidna 2011
Män
Alumner från Christ Church, Oxford
Lars Melin (språkforskare)

Lars Jörgen Melin, född 18 april 1939, är en svensk språkforskare och författare. Han är docent i svenska vid Stockholms universitet. Hans specialitet är experimentell språkforskning med inriktning på begriplighet, retorik och språk i samspel med grafisk form och bild.

Han har skrivit flera böcker i dessa ämnen, t.ex. Språkpsykologi (2004), Människan och skriften (2000) och Språk som syns (2000). Melin tilldelades Karin Gierows pris 2015.

Mest känd är han för sina populärvetenskapliga böcker, till exempel Corporate bullshit (2004), Vett och etikett i språket (1998), Manipulera med språket (2003), Ärans och hjältarnas språk och Money talks. Flera böcker har han skrivit tillsammans med sin son Martin Melin, bland andra Dösnack och kallprat (1996) och Fiint språk (2005).

Melin kritiserar obligatorisk svenskundervisning i Finland.

Källor

Externa länkar 
 
 "Artikelns val"
 Karin Gierows pris

Svenska lingvister
Svenska fackboksförfattare
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Mottagare av Karin Gierows pris
Födda 1939
Levande personer
Män
Bora (seriefigur)

Bora är en fiktiv karaktär i serien om Spindelmannen

Historia
Bora föddes i Ryssland där hon tränades upp för att bli balettdansös, men hennes längd satte stopp för planerna och hon började få superkrafter och framkalla och styra iskalla vindar från Antarktis.
När hennes karriär som ballerina stoppades började hon irritera sig på kända ryska ballerinor som flyttade till USA istället för att stanna i Ryssland. Hon åkte därför till Amerika för att döda dem.

Efter att hon dödat ett antal kända ballerinor träffade hon Painter som förstärkte hennes krafter i utbyte mot att hon skulle besegra Spindelmannen åt honom. Bora gick med på detta och fick sina krafter förstärkta så att hon kunde framkalla isklumpar i sina stormbyar och få fullständig kontroll över dem.

Hon gav sig iväg för att leta upp Spindelmannen och infria sitt löfte. Hon lyckades locka till sig honom genom att använda sina antarktiska vindar och ställa till med trafikkaos. När Spindelmannen kom började de genast slåss. Bora verkar till en början förlora striden då hon inte använder sina krafter, men när hon har Spindelmannen nära sig använder hon dem och trycker upp honom mot en skyskrapa 50 meter över marken med en stark storm. Här fyller hon honom med is och ger sig sedan av i tron att han är besegrad.

Vänner
 Painter

Fiender
Spindelmannen
X-Men

Krafter
Hon kan framkalla starka stormbyar från Antarktis som är lagom starka för att kunna lyfta upp en människa i luften och kan även styra temperaturen på dessa vindar och fylla dem med is.

Spindelmannen
Serietidningen (tidning)

Serietidningen var en svensk serietidning från Williams utgivet mellan 1975 och 1976. Tidningen innehöll bland annat serierna Träskmannen, Kong, Svarta Skuggan, Kamandi och Prez. 1976 bytte tidningen namn till Toppserien, då några av serierna byttes ut. Flera av serierna från Serietidningen och Toppserien repriserades i mitten av 1980-talet i tidningen Gigant.

Se även
 Nya Serietidningen

Serietidningar nedlagda 1976
Serietidningar startade 1975
Nedlagda svenska serietidningar
Toppserien (serietidning)

Toppserien, svensk serietidning som gavs ut 1969–1973 av Williams förlag och 1977–1978 av Semic Press.

1969–1973
Williams förlag

1977–1978
Semic Press. Innehöll bland annat serierna "Träskmannen", "Svarta Skuggan", "Kamandi" och "Charlie Anka".

Nedlagda svenska serietidningar
Serietidningar startade 1969
Serietidningar nedlagda 1973
Serietidningar startade 1977
Serietidningar nedlagda 1978
Högemon

Högemon är ett naturreservat i Karlstads kommun. Områdets värden ligger i en isälvsavlagring som når 105 m över havet i form av en åskulle bestående av grus. På östra sidan av Högemon kan man se och vandra på terrassformade hyllor. Dessa strandterrasser är de högst belägna i denna del av Värmland och visar några av Fornvänerns tidigare nivåer.  
Högemon är bevuxen med strövvänlig hedtallskog och är finns grillplatser och en nyanlagd kolar koja vid randen av en gammal kolbotten. Högemon avsattes som reservat 1974 för att bevara områdets geologiska värden.

Referenser 
Naturreservatet Högemon Länsstyrelsen i Värmlands län

Noter 

Naturreservat i Karlstads kommun
Naturskyddsområden bildade 1974
Kaplansholmen

Kaplansholmen är ett naturreservat i Karlstads kommun. Holmen uppvisar en rad av de ytformer som är typiska för deltan såsom levéer, älvvallar, mittbankar, strömfåror och strandvallar. Kaplansholmens centrala delar är bevuxna med naturskogsartad björkdominerad lövskog och på marken breder stora mattor av björnmossa och revlummer ut sig och ger känslan av att man befinner sig i ett rum med en tjock grön matta och väggar av höga lövträd.  

Området avsattes som reservat 1992 i syfte att bevara en aktiv del av Klarälvens delta med dess flora och fauna samt viktiga geologiska värden.

Referenser
Naturreservatet Kaplansholmen Länsstyrelsen i Värmlands län

Naturreservat i Karlstads kommun
Naturskyddsområden bildade 1992
Jackal

Jackal ("schakal" på engelska, men är även en referens till Dr. Jekyll) är en fiktiv seriefigur i Spindelmannen.

Historia
Jackal är Dr. Miles Warren, Peter Parkers gamle biologilärare på universitetet. Warren förälskade sig i en annan av sina studenter, nämligen Peters flickvän Gwen. När hon dödades av Green Goblin, då brast allt för Warren. I sin sorg, bestämde han sig för att utnyttja prover tagna på Gwen för att skapa en klon av sin drömkvinna. Men han blev upptäckt i sina experiment av sin kollega Anthony Sykes och i rädslan för att bli upptäckt, dödade Warren honom.

Warren ansåg däremot att han inte var en människa som begick mord utan skapade sitt alter ego Jackal för att skylla allt ont han gjorde på sin andra identitet. När han lyckats skapa en ny Gwen Stacy, då använde han henne för att locka på Spindelmannen för att döda honom på samma sätt som han trodde att Spindelmannen hade dödat Gwen. Försöket misslyckades för honom, men Jackal lyckades ändå få Spindelmannen att offra sig för klonen och därigenom kunde Jackal fånga Spindelmannen och skapa en klon av denne. Spindelmannen var sedan tvungen att kämpa mot sin klon. I denna strid besegras den riktige Spindelmannen av klonen, men även Warren strök med, men det var något han redan förutsett…

Jackal skulle komma tillbaka, men nu som en klon till Warren. Ondskefullare än någonsin, hjälpte han till att avslöja att Peter egentligen var en klon och att Ben Reilly var den riktige Spindelmannen. Som om inte det var nog, hade han skapat flera kloner av Spindelmannen än man har fingrar och tår (tycktes det). Ondskefullast var den som kallade sig Kaine och begick ett flertal mord som Peter kom att anklagas för. Också klonen av Gwen Stacy återkom, och i en stor final (där Jackal kämpade mot de båda Spindelmännen) dödades Jackal av Gwen-klonen.

Vapen
Nervgas bomber, förgiftade klor, kloner.

Krafter
Inga kända krafter, har samma styrka som hos en vanlig människa som utför regelbunden träning, dock specialiserad på att skapa kloner.

Spindelmannen
Fiktiva figurer från New York
Seriefigurer introducerade 1965
Fiktiva forskare
Finn Thiesen

Finn Vilhelm Thiesen, född 4 augusti 1941 i Kongens Lyngby utanför Köpenhamn, är en dansk språkvetare, iranist och tidigare docent i persiska vid Oslo universitet. Finn Thiesen behärskar ett tiotal levande språk, däribland persiska, hindi och urdu, och är dessutom specialist på forngrekiska, medelpersiska och sanskrit. Han är en av vår tids främsta kännare av den persiske poeten Hafiz och kan recitera hela dennes Diwan (lyriksamling) utantill.

Finn Thiesen var bosatt i Teheran, Iran, åren 1977–1979 då han läste persisk litteratur vid Teherans universitet.

Bibliografi (i urval) 
 Eleven Etymologies, Languages of Iran: Past and Present, Wiesbaden, 2006.
 Fra vinhus og moské, Rumi, Hafez og andre persiske diktere, gjendiktet fra persisk av F. Thiesen og E. Kittelsen, Oslo, 2003.
 On the Meaning of the Terms zahed and zohd in Divan-e Hafez, Haptacahaptaitis Festschrift for Fridrik Thordarson on the occasion of his 77th birthday, Oslo, 2005.
 Pseudo-Hafez: A reading of Wilberforce-Clarke's rendering of Divan-e Hafez, Orientalia Suecana, 2003, LI-LII.
 Un texte intraduisible, le cas Hafez, Forum - Presses De La Sorbonne Nouvelle & Korean Society of Conference Interpretation, 2004, 2:2.
 A Manual of Classical Persian Prosody (with chapters on Urdu, Karakhanidic, and Ottoman prosody), Belgium, Wiesbaden, 1982.

Norska lingvister
Iranister
Personer från Kongens Lyngby
Födda 1941
Levande personer
Män
Analytisk thomism

Analytisk thomism är en filosofisk rörelse som söker förena thomismen och den moderna analytiska filosofin. Termen myntades under mitten av 1990-talet av den skotska filosofen John Haldane, som även är en av rörelsens ledande förespråkare.

Den moderna återupptäckten av Thomas av Aquino kan spåras till påve Leo XIII:s encyklika Aeterni Patris från 1879. Under första halvan av 1900-talet hörsammades påvens uppmaning av de franska akademikerna Etienne Gilson och Jacques Maritain, vilka båda kom att vinna många anhängare; Martain deltog till exempel i utformningen av FN:s allmänna deklaration om de mänskliga rättigheterna. Denna strömning kallas som regel nythomism.

Under mitten av 1900-talet kom thomismen i kontakt med den analytiska filosofin genom Elizabeth Anscombes, Peter Geachs, och Anthony Kennys arbeten; de båda förra var Ludwig Wittgensteins studenter. Anscombe och andra, som Alasdair MacIntyre, Philippa Foot, och John Finnis kan i stort sett tillskrivas skälet att dygdetiken återupprättats samt för det förnyade intresset för naturrätten. Båda dessa fält har utstakats av Thomas.

Vidare läsning 
John Haldane (ed.), "Analytical Thomism", Monist, vol. 80, no. 4, October 1997. 
John Haldane, "Thomism and the Future of Catholic Philosophy", New Blackfriars, Vol. 80, No. 938, 1999. 
Fergus Kerr, O.P., "Aquinas and Analytic Philosophy: Natural Allies?", Modern Theology, vol. 20, no. 1, 2004. 
Craig Paterson & Matthew S. Pugh (eds.) Analytical Thomism: Traditions in Dialogue. Ashgate, 2006. 
Roger Pouivet, Après Wittgensein, saint Thomas. PUF, 1997. 
John Finnis, Aquinas: Moral, Political, and Legal Theory. Oxford. 
Alfred Freddoso, Two Roles for Catholic Philosophers 

Rörelser inom kunskapsteori
Thomas av Aquino
Historiska Kyoto

Historiska Kyoto eller Historiska monument i det gamla Kyoto (Städerna Kyoto, Uji och Otsu) är ett världsarv omfattar 17 monument i Kyoto och Uji i Kyoto prefektur och Ōtsu i Shiga prefektur.  Unescos världsarvskommitté satte upp monumenten på världsarvslistan 1994.

Bakgrund 
Kyoto byggdes 794 e. kr. med inspiration av de gamla Kinas huvudstäder. Kyoto var det japanska imperiets huvudstad från 794 till mitten av 1800-talet och som huvudstad blev det ett centrum för japansk kultur under mer än 1000 år. I Kyoto utvecklades träarkitekturen, särskilt den religiösa, samt trädgårdskonsten mellan 900-talet och 1600-talet som haft stor inverkan världen över. 

Kyoto var planerad som ett atombombsmål under andra världskriget. Men genom personliga ingripanden av krigssekreteraren Henry L. Stimson, räddade han dess kulturcentrum som han kände till från sina besök. Nagasaki fick ersätta Kyoto som atombombsmål.

Beskrivning 
Världsarvet består av 17 monument varav 16 är religiösa anläggningar med undantag för slottet Nijo-jo. Totalt ingår 198 byggnader och 12 trädgårdar som anlades från 900-talet till 1800-talet. Världsarvet omfattar en yta på 1 056 hektar.

Äkthet 
Bara i sällsynta fall har hela, eller delar av, byggnader överlevt intakt så har respekten för den ursprungliga formen och materialet som har säkerställt att dagens monument är mycket troget de ursprungliga strukturerna. Endast skadade delar repareras eller om nödvändigt byts ut och detta arbete görs med noggrann dokumentation och vetenskaplig utredning. Trädgårdarna var inte välbevarade under perioden strax efter andra världskriget, men sedan 1965 har trädgårdsskyddet inkluderats.

Monument 

Kamowakeikazuchi-jinja (賀茂別雷神社) 

Shintohelgedom, också kallad Kamigamo-jinja

Kamomioya-jinja (賀茂御祖神社)

Shintohelgedom, också kallad Shimogamo-jinja

Kyo-o-gokoku-ji (教王護国寺)

Buddhistiskt tempel

Kiyomizu-dera (清水寺)

Buddhistiskt tempel

Enryaku-ji (延暦寺)

Buddhistiskt tempel

Daigo-ji (醍醐寺)

Buddhistiskt tempel

Ninna-ji (仁和寺)

Buddhistiskt tempel

Byodo-in (平等院)

Buddhistiskt tempel

Ujigami-jinja (宇治上神社)

Shintohelgedom

Kozan-ji (高山寺)

Buddhistiskt tempel

Saiho-ji (西芳寺)

Buddhistiskt tempel

Tenryu-ji (天龍寺)Buddhistiskt tempel 

Rokuon-ji (鹿苑寺), också kallad Kinkaku-ji eller GuldpaviljongenBuddhistiskt tempel 

Jisho-ji (慈照寺), också kallad Ginkaku-ji eller SilverpaviljongenBuddhistiskt tempel 

 

Ryoan-ji (竜安寺、龍安寺)Buddhistiskt tempel 

 

Hongan-ji (西本願寺)Buddhistiskt tempel

Nijo-jo (二条城)Slott

Externa länkar 
 Historic Monuments of Ancient Kyoto (Kyoto, Uji and Otsu Cities) - UNESCO World Heritage Centre
 World Heritage Historic Monuments of Ancient Kyoto
 Welcome to Kyoto - World Heritage Map

Källor

Världsarv i Japan
Historiska Kyoto
WP:Projekt Japan
Världsarv inskrivna 1994
Ann-Marie Skarp

Ann-Marie Helena Skarp, född 7 januari 1952 i Sollentuna, är en svensk bokförläggare, gift sedan 2010 med författaren Jan Guillou. Ann-Marie Skarp är dotter till framlidne överste Åke Skarp (regementschef vid Lv 5 1968-1975) och syster till tidigare biträdande riksåklagare Kerstin Skarp. Ann-Marie Skarp är delägare i, förlagschef och sedan 2005 även verkställande direktör för Piratförlaget. 

25 april 2017 fick hon Kungliga Patriotiska Sällskapets Näringslivsmedalj – en belöning för framstående entreprenörskap - ur kronprinsessan Victorias hand. 

Anne-Marie har deltagit i På Spåret två gånger tillsammans med sin man Jan Guillou. Första gången vann laget första matchen mot förra årets vinnare. Andra matchen förlorade laget mot Pia Conde och Thomas Pettersson. Andra gången laget var med i På Spåret förlorade de båda sina matcher.

Externa länkar
Intervju med Skarp, från Piratförlagets webbplats

Källor

Svenska förläggare
Födda 1952
Kvinnor
Levande personer
Personer från Sollentuna
Poplin

Poplin är ett hårt, tätt tyg vävt i tuskaft. Ursprungligen tillverkades poplin av med varp av silke och inslag (väften) av ullgarn, men idag görs poplin av ull, bomull, silke eller viskos. Poplin används i bland annat klänningar, skjortor och jackor. Varp och inslag kan ha samma grovlek på tråden med tätare varp än inslaget, alternativt att varpen är i finare tråd än inslaget. Detta ger ett finribbat utseende.

Etymologi
Termen "poplin" kommer från det franska ordet papalin, (som betyder ”av påven”) för ett tyg tillverkat i Avignon, Frankrike på 1400-talet, som var ett påvligt residens under påvedömet i Avignon, med varp av siden och inslag av tvinnad ull. Enligt andra källor var det ett fint ulltyg tillverkat exklusivt för påvens kläder. Fram till 1900-talet användes poplin till klädesplagg av silke, bomull eller ull och möbelklädsel.

Karakteristik 
Poplin är ett "genombrutet tyg" tillverkat i den ribbade varianten av tuskaft. Ribbning eller räfflor, som löper från sida till sida av tyget, uppträder genom vävning över en varp av fina trådar – till exempel siden eller nylon - och ett inslag av grövre trådar såsom bomull, polyester eller ull.

Vanliga användningsområden
Poplin är ett mångsidigt tyg, tack vare flexibiliteten att blanda fibrer under tillverkningen; det är ett av de mest blandade tygerna. Tygets vikt varierar med fiberinnehållet och trådarnas storlek och vridning. Användningen beror på kvalitet, sammansättning och vikt.

Förutom att vara mångsidigt är poplin tåligt och säljs i en mängd olika prislägen: en poplin av bomull-nylon används för att göra vardagskjolar, byxor och jackor för män; en bomullspoplin för klänningar och möbelklädsel; en polyesterpoplin för ytterkläder.

På senare tid används poplin till skjortor gjorda av 65% bomull och 35% polyester. Skjortor gjorda av detta material är lätta att stryka och skrynklas inte så lätt.

Makopoplin är ett blandat tyg som består av en kombination av bomull och syntetfiber.

Den svenska Försvarsmaktens träningsställ benämns poplinställ bestående av blus och träningsbyxa i blå poplin med gula dragkedjor.

Källor 

Bomullstyger
Sidentyger
Ylletyger
Tyger av konstfibrer
Tyger i tuskaft
Anna Pihl

Anna Pihl är en dansk tv-serie i polismiljö, regisserad av Mikkel Nørgaard och skriven av Jeppe Gjervig Gram, som i Sverige visas på TV 4 och i Danmark på TV 2/Danmark. Handlingen kretsar kring huvudpersonen Anna Pihl, som spelas av Charlotte Munck, och de utmaningar hon möter som polis i en mansdominerad miljö och som ensamstående förälder. Hon är mor till Mikkel, som är fyra år vid seriens början och delar bostad med Jan, en homosexuell man som gärna vill ha ett barn. Det har spelats in tre säsonger av serien och det första avsnittet av den första säsongen visades i Danmark den 13 februari 2006.

Titelmelodin heter In the End I Started och är skriven och insjungen av Niels Brinck.

Handling 
Säsong 1

Pihl är ny på polisstationen Bellahøj. Hon hamnar redan i första avsnittet i ett slagsmål, och hennes arbetspartner Mikala Hansen blir knivskuren. Anna träffar Martin, som senare i serien blir Annas pojkvän. Varje avsnitt är händelserikt: en våldtäktsman och mördare får tag på Anna, Annas bror Mads kör ihjäl en flicka när han är berusad med mera. 

Mikala Hansen hamnar i stora problem när hon tar med sig tjänstepistol och stöldmaterial (väska) till ett disco, och det blir stulet. Det hamnar i alldeles fel händer, nämligen i Stavros. Mikala får tillbaka väskan och sin pistol, men hon anar inte hur Stavro egentligen är. Efter en tid börjar han pressa henne, och tvingar henne förse honom med fakta om en informatör som är ett hot för honom. Mikala blir alltmer indragen i Stavros nät, och får stora problem, om Mikala inte hjälper honom hotar Stavro med att polisanmäla Mikala, och då är ju hennes jobb som polis över.

Anna upptäcker också att hennes pojkvän Martin är en person med ett förflutet som inte riktigt vill släppa honom. I slutet av serien blir Martin knivhuggen och hans liv sätts på spel. Anna blir befordrad och ska åka till London för att gå en förhandlarutbildning.

Säsong 2

Anna har nu jobbat ett tag på Bellahøj, och känner alla väl.
Anna håller på att bli utbildad till medlare och bor med Mikkel, Jan och sin pojkvän Martin. Annas liv är toppen. Martin är dock fortfarande inte helt återställd efter att han blivit knivhuggen. Han blir beordrad att skaffa sig ett nytt jobb p.g.a. att hans hjärta inte orkar med. Han träffar en annan och Anna och Martin gör slut. 

Mikala är tillbaka efter det händelserika året, och hon är knarkfri. Men är hennes son Tobias det?

Skådespelare

Station Bellahøj 
 Anna Pihl: Charlotte Munck
 Mikala Hansen: Iben Hjejle
 Kim G. Blomberg: Paw Henriksen
 Karim: Said Chayesteh
 Martin: Claes Bang
 Ole: Henrik Birch
 Eva: Tammi Øst

Övriga 

 Jan: Peter Mygind
 Henning Pihl: Kurt Ravn
 Mads Pihl: Frank Thiel
 Mikkel Pihl: William Hagedorn-Rasmussen
 Daniel Nordström: Ola Rapace
 Therese: Anne-Grethe Bjarup Riis
 Thomas Hansen: Morten Hauch-Fausbøll
 Tobias Hansen: Jonas Wandschneider

Se även 
Anna Holt - polis, svensk föregångare om kvinnlig polis och ensamstående mamma.

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 

Danska TV-serier från 2000-talet
Danskspråkiga TV-serier
Danska kriminalserier
TV-seriestarter 2006
TV-serieavslutningar 2008
Internationella fonden för jordbruksutveckling

Internationella fonden för jordbruksutveckling (International Fund for Agricultural Development, IFAD) är ett av FN:s fackorgan för livsmedels- och jordbrukssektorn tillsammans med WFP och FAO. IFAD:s uppgift är att som internationell finansieringsinstitution stödja utvecklingsprojekt inom rurala näringar, främst jordbruk, i syfte att bekämpa fattigdom. Huvudkontoret är beläget i Rom.

Presidenter
2001–2009: Lennart Båge
2009–2017: Kanayo F. Nwanze
2017– Gilbert Houngbo

Externa länkar
Officiell webbplats

Förenta nationernas fackorgan
Jordbrukspolitik