kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Iban Mayoz

Iban Mayoz Exteberria, född 30 september 1981 i San Sebastián, Baskien, är en professionell spansk tävlingscyklist. Han tävlar för UCI ProTour-stallet Footon-Servetto-Fuji. 

Han blev professionell 2005 med Relax-Bodysol (Relax-Fuenlabrada). Under säsongerna 2006-2007 tävlade han för ProTour-stallet. Inför säsongen 2008 blev han kontrakterad av Karpin-Galicia, men efter två år med stallet fortsatte han sin karriär i Footon-Servetto-Fuji.

Tidig karriär 
Iban Mayoz slutade tre på nationsmästerskapens cykelkrosslopp för debutanter 1997. År 2001 tog han silvermedaljen på de spanska nationsmästerskapens cykelkrosslopp för amatörer.

Karriär 
Iban Mayoz blev professionell med Relax-Bodysol inför säsongen 2004. Under de två första åren gick det trögt, men under säsongen 2006 fick han köra Giro d'Italia med det baskiska ProTour-stallet Euskaltel-Euskadi. 

När säsongen 2007 var över valde det baskiska stallet att inte förlänga cyklistens kontrakt. I stället blev han kontrakterad av Karpin Galicia inför säsongen 2008. Under den första säsongen med stallet körde han Vuelta a España 2008. När säsongen gick mot sitt slut tog Iban Mayoz tredje platsen på etapp 3 av Tour du Poitou-Charentes et de la Vienne bakom 
Benoît Vaugrenard och Johannes Fröhlinger. Under säsongen vann han också spurtpristävlingar i Baskien runt och Euskal Bizikleta.

Under säsongen 2009 deltog han i Giro d'Italia 2009 men fullföljde inte tävlingen. När säsongen var över blev Iban Mayoz kontrakterad av Footon-Servetto-Fuji. 

Under säsongen 2010 slutade han på tionde plats på GP Lugano.

Spanska tävlingscyklister
Födda 1981
Män
Levande personer
Anwar Khoshaba

Anwar Khoshaba, är en australisk politiker, tidigare borgmästare i Fairfield, Sydney numera vice borgmästare. Han har assyriskt/syrianskt ursprung.

Referenser 

Assyrier/syrianer
Män
Levande personer
Australiska politiker under 2000-talet
Louis Adam

Johann Ludwig (Louis) Adam,  född den 3 december 1758 i Müttersholtz, Elsass, död den 11 april 1848 i Paris, var en fransk musiker, far till Adolphe Adam.

Adam anställdes 1797 vid konservatoriet i Paris som pianolärare och danade där utmärkta lärjungar, som Kalkbrenner och Hérold. Han ansågs som en stor virtuos på piano och harpa samt grundlig tonsättare. Han utgav en för sin tid förträfflig pianoskola.

Källor

Noter 

Franska klassiska kompositörer
Franska klassiska pianister
Franska musikpedagoger
Pianister under 1800-talet
Franska musiker under 1800-talet
Personer från Bas-Rhin
Födda 1758
Avlidna 1848
Män
Ugglan
Pascal Esho Warda

Pascal Esho Warda, född 1961, var minister för invandring och flyktingar i den irakiska interimsregeringen under början av 2005. Hon är kaldeisk-katolsk och en etnisk assyrier. Hon föddes i staden Dahuk, i norra Irak, men bodde sedan i exil i Frankrike.

Assyrier/syrianer
Levande personer
Födda 1961
Kvinnor
Irakiska politiker
Kvarteret Castor

Kvarteret Castor är ett kvarter i Gamla stan i Stockholm.  Kvarteret omges av Österlånggatan i väst, Stora Hoparegränd i norr, Skeppsbron i öst och Drakens gränd i syd. Området för dagens kvarter Castor kom till efter 1640-talet då Östra stadsmuren revs och nya byggbara tomter frigjordes på delvis utfylld mark längs Skeppsbron.

Etymologi
Den övervägande delen av kvarteren i Gamla stan har döpts efter begrepp (främst gudar) ur den grekiska och romerska mytologin. Castor var den ene av tvillingbröderna Castor och Pollux. De var hjälpare och beskyddare av människor i nöd. Liksom Castor i mytologin har sin tvilling har även kvarteret Castor sitt tvillingkvarter i Pollux som ligger omedelbart norr om Castor. De två kvarteren är sammanbyggda vid Österlånggatan där valvgången som leder till Stora Hoparegränd finns.

Fastigheter i urval
Kvarteret bildades år 1702 och bestod då av 8 fastigheter (Östra 88, Östra 89, Östra 90, Östra 91, Östra 92, Östra 93, Östra 94 och Östra 95). Castor var tillsammans med kvarteret Cerberus de första kvarteren som bildades i Gamla stan. Även på Lundgrens karta från 1885 redovisas 8 fastigheter, som anges med romerska siffror (Castor I-VIII). Idag har kvarteret tre fastigheter; Castor 1, 9 och 10.

Castor 1

I Castor 1 mot Skeppsbron finns Dångerska huset, som var ett av de första husen som uppfördes längs den nyanlagda paradgatan. Handelsmannen Robert Rind var den förste som fick sitt fastebrev den 6 november 1630 och han lät bygga huset i enkel renässansstil.

Castor 10
Bostadshuset i Castor 10 med adress Stora Hoparegränd 5 (mittemot Vindragarlagets hus) är ett 1600-tals hus med en sandstensportal med inskription ANNO 1655. Det förmodas att 1655 även är byggnadsåret. Fasadens bottenvåning är något indragen och de övre fasaddelarna buktar ut och hålls med diverse ankarjärn på plats. Byggnadens första kände ägare (omkring 1700) var vinskänken Michael Berg. 

Byggnaden i Castor 10 med adress Österlånggatan 25 har målad sockel och slätputsad fasad. En butiksdörr inramas av en modern slät omfattning i betong. Fasaden var 1877 bandrusticerad men har senare förenklats, troligen vid renoveringarna 1917 eller 1970. Dagens utförande härrör sannolikt till största delen från 1970.

Byggnaden i Castor 10 med adress Österlånggatan 27 har detaljer som antyder att den till stora delar härrör från 1700-talet, bl.a. en portal från 1757 och en dörr av 1600-, eller 1700-talstyp samt samma spritputsade utförande som 1757. Till butiken leder en äldre dörr av 1600-tals- eller tidig 1700-talstyp med profilerade brädor lagda så att de bildar stående kvadrater samt med sparksockel i nederkant.

Bilder

Se även
 Lista över byggnadsminnen i Gamla stan

Källor
Fotnoter

Tryckta källor

Externa länkar

Stockholmskällan har media som rör kvarteret Castor.

Byggnader och anläggningar i Gamla stan
Kvarter i Gamla stan
Stockholms historia
WIT Georgia

WIT Georgia är en georgisk fotbollsklubb från huvudstaden Tbilisi, men som spelar i grannstaden Mtscheta. Klubben är sponsrad av WIT Georgia Ltd som sysslar med djurfoder & accessoarimporter. Därav heter klubben WIT Georgia, där WIT står för World Innovation Technologies. Klubben spelar sina hemmamatcher på Mtscheta Parki i Mtscheta. Klubben har fått en mer segerrik historia på senare år då man lyckats vinna Umaghlesi Liga 2 gånger på 2000-talet, 2004 och 2009.

Titlar 
 Umaglesi Liga 2
2004, 2009
 Georgiska supercupen 1
2009

Externa länkar 
 Klubbens hemsida (på Georgiska)
 WIT Georgia på Soccerway.com

Fotbollsklubbar i Georgien
Sportklubbar bildade 1968
Sport i Tbilisi
Ferdinand Hérold (musiker)

Louis Joseph Ferdinand Hérold, född den 28 januari 1791 i Paris, död där den 19 januari 1833, var en fransk operakompositör. 

Hérold studerade vid Pariskonservatoriet för Louis Adam (1806), Catel och Méhul (1811) samt erhöll stora priset för komposition 1812. Efter treåriga studier i Rom hade han framgång i Neapel 1815 med sin första opera, La gioventù di Enrico Quinto, och efter återkomsten till Paris med Charles de France, komponerad tillsammans med François Adrien Boieldieu, 1816, och Les rosières, samma år. 

I La clochette (1817) märktes Méhul som förebild. En mängd följande stycken lyckades däremot inte slå an – huvudsakligen på grund av dåliga texter – och modfälld antog Hérold då en plats som ackompanjatör vid Italienska operan i Paris (1820) samt komponerade blott smärre pianostycken. Först 1823 började han, inspirerad av  Rossinis operor, åter skriva musik för scenen (Le muletier med flera), dock utan framgång, till dess hans Marie (1826; "Marie eller bröllopsfesten", 1832) avgjort trängde igenom och genast förklarades som ett av hans bästa verk. 

Som repetitör vid Stora operan (1827) skrev han för denna några baletter, bland andra La somnambule (1827; "Sömngångerskan i Provence", 1835), samt lyckades slutligen att på Opéra-Comique – efter ännu ett par misslyckanden – nå framgång genom sina båda mästerverk, de romantiska operorna Zampa (1831; "Zampa eller marmorbruden", 1838), som i ämnet erinrar om Mozarts Don Juan, och den chevalereska Le Pré aux clercs (1832; "Duellen", 1836), vilken 1871 gavs i Paris för tusende gången. 

En ofullbordad opera, Ludovic, fullbordades av Halévy och gavs 1834. Hérolds musik är älskvärd och graciös, pikant och livlig; den utmärks av angenäma motiv, dramatiskt grepp, verksamma harmonier och en instrumentation som blivit jämförd med Carl Maria von Webers. Hérolds biografi skrevs av Benoît Jouvin (1868).

Källor

Externa länkar 

Franska klassiska kompositörer
Franska operatonsättare
Franska musiker under 1800-talet
Musiker från Paris
Födda 1791
Avlidna 1833 
Män
Ugglan
Österrikiska köket

Österrikiska köket är den matkultur och de mattraditioner som finns i Österrike och består av influenser från Österrike-Ungern. Regionala influenser från italienska köket, ungerska köket, tyska köket och olika kök på Balkan har påverkat matlagningen, och denna sammansmältning av stilar påverkade i sin tur hela riket. Mycket av maten består av kött och potatis. Wienerschnitzeln tros ha kommits på i Milano under 1500-talet, från var den togs till Wien där den sedermera populariserades som wienerschnitzel genom hela riket och vidare.

Det österrikiska köket associeras ofta med det wienska köket, men det finns utmärkande regionala variationer.

Wienerbrödet tros härstamma från huvudstaden Wien och kallas i Sverige, Norge och Danmark för wienerbröd eller wienerbrød, "wienskt bröd". Bakverket består av en deg som i det klassiska köket refereras till som wienerdeg som består av tunna lager av smör och vetedeg, som importerades till Danmark av österrikiska bagare inhyrda under en bagarstrejk bland danska bagare under 1850-talet.

Referenser

Se även
Österrikiska viner

Externa länkar 

 Österreichische Küche - AEIOU
 Kända österrikiska recept

Mat och dryck i Österrike
Olika regioners kök i Europa
Stjördalsälven

Stjördalsälven, på norska Stjørdalselva är en 50 km lång älv i Nord-Trøndelag fylke i mellersta Norge som sträcker sig från norsk-svenska gränsen i Meråker kommun till Trondheimsfjorden i Stjørdal kommun vid Trondheim flygplats, Værnes.

Stjördalsälven är känd för sitt laxfiske som har långa traditioner.

Externa länkar 
Information om Stjördalsälven (på norska)
Stjørdals jägar- och fiskeförening (på norska)

Vattendrag i Norge
Trondheimsfjordens avrinningsområde
Meråkers kommun
Stjørdals kommun
Räknemynt

Räknemynt är en fingerad valuta som endast utgör en inom ett valutasystem antagen beräkningsgrund, utan att det finns motsvarande präglade mynt med samma namn. När 50-öringen försvann, kom öresräkningen ändå att finnas kvar och öret blev ett räknemynt.

Äldre räknemynt
Exempel på äldre räknemynt är den svenska marken under medeltiden, plåten under 1800-talet, riksdaler hamburger banko och det portugisiska realmyntet.

Amsterdam

London

Hamburg

Källor

 

Mynt
Carl Rosenkampff

Carl Rosenkampff, född 17 oktober 1793 i Guvernementet Livland, Kejsardömet Ryssland, död 17 september 1846 i Helsingfors, var en finländsk militär och ämbetsman.

År 1812 naturaliserades livländaren Rosenkampff som finländsk adelsman och blev friherre 1817. Generalmajor blev han 1842. Rosenkampff utnämndes till inspektör för strömrensnings- och kanalarbetena i Finland 1817 och avancerade till chef över verksamheten 1827. På 1820-talet ledde han, bland den finska allmogen känd som "Forsbaronen" (på finska: "Koskiparoni"), arbetena med att sänka Längelmävesis vattenyta och kanalbyggena vid Taipale och Konnus i Leppävirta åren 1835-39. Han avled vid tidpunkten de förberedande arbetena på Saima kanal företogs. Annars var Rosenkampff utsedd till teknisk ledare.

Externa länkar 
 Nykarlebyvyer
 Saima kanal, Uppslagsverket Finland
 Tjärkanalerna
 

Finländska militärer under 1800-talet
Balttyskar
Födda 1793
Avlidna 1846
Män
Personer från Livland
Michael Riffaterre

Michael Riffaterre, född som Michel Camille Riffaterre 20 november 1924 i Bourganeuf, Creuse, död 27 maj 2006 i New York, var en fransk strukturalistisk litteraturteoretiker och professor vid Columbia University. Han skrev sina verk på franska och på engelska.

Riffaterre studerade först i Lyon och fortsatte sedan studierna vid Sorbonne. Han doktorerade 1955 vid Columbia University med den stilistiska avhandlingen Le style des "Pléiades" de Gobineau om Joseph Arthur Gobineaus roman Les Pléiades. Han började att undervisa vid Columbia år 1953 och bestämde sig för att kalla sig Michael i samband med utvandringen till USA. Han fick en full professur år 1964 och var franska institutionens prefekt vid Columbia 1974–1983. Han blev 1982 university professor vilket är den högsta graden av professor vid Columbia. Han pensionerades år 2004. Han insjuknade i alzheimers sjukdom och avled 2006.

Riffaterre var känd som en strukturalistisk semiotiker. Han höll med de ryska formalisterna om att poesi är en speciell typ av språkanvändning. Det vanliga språket är praktiskt och refererar till verkligheten, medan i det poetiska språket är meddelandet ett självändamål. I Semiotics of Poetry utvecklade han sitt synsätt om en kompetent läsning som inte stannar vid textens ytnivå, utan går på djupet. Enligt Riffaterre kan man på ett indirekt sätt upptäcka diktens matris om man lyckas förklara textens ogrammatiskheter, de partier som inte öppnar sig i en vanlig läsning.

Bibliografi
Essais de stylistique structurale 1970
Semiotics of Poetry 1978 (fransk översättning 1983)
La production du texte 1979 (engelsk översättning 1983)
Fictional Truth 1990
"Det referentiella felslutet" i Entzenberg & Hansson (red.), Modern litteraturteori. Del 2: Från rysk formalism till dekonstruktion 1993 (svensk översättning av artikeln "The Referential Fallacy", 1978)

Källor

Externa länkar
Biografi vid Columbia University
Psychology Encyclopedia
Bibliografi av Riffaterres verk på franska och engelska samt i tysk, spansk och italiensk översättning

Födda 1924
Avlidna 2006
Franska litteraturvetare
Franska professorer
Män
Personer från Creuse
Alumner från Paris universitet
Alumner från Columbia University
Strukturalister
Franska semiotiker
Daniel Leo

Daniel "Danny the Lion" Leo, född 16 januari 1941 i East Harlem i New York, är en amerikansk gangster som sedan början av 2006 är boss i familjen Genovese, den största av New Yorks Fem familjer. Mellan 2007 och 2013 satt han fängslad.

Referenser

Amerikanska brottslingar
Maffiabossar
Födda 1941
Levande personer
Män
Luis García Fernández

Luis García Fernández, mest känd som bara Luis García, född 6 februari 1981 i Oviedo, Spanien, är en spansk fotbollsspelare som för närvarande spelar för Zaragoza i Primera División.

García började sin proffskarriär i Real Madrids C-lag för att sedan ta sig till B-laget. Han fick dock aldrig chansen att spela för A-laget och gick 2003 istället till Real Murcia. Han lyckades göra 11 ligamål under sin tid med Murcia, men när klubben relegerades från Primera División sökte han sig vidare till RCD Mallorca. Han gjorde 11 mål för Mallorca på 37 ligamatcher och laget lyckades näppeligen undvika nedflyttning. 2005 gick García till Barcelona-klubben Espanyol där han spelar än idag.

García hjälpte klubben ta sig till finalen i UEFA-cupen 2006/2007, där Espanyol dock förlorade på straffavgörande mot Sevilla.  García var en av tre spelare i Espanyol som missade sin straffspark.  Att ta sig till UEFA-cupfinalen räknas dock än idag som en av klubbens största framgångar.  2006 var han även med och tog guld i Copa del Rey.

2007 fick García för första gången chansen att spela för spanska landslaget. Han har idag spelat sammanlagt sju landskamper men utan att ha gjort något mål.

2008 ska Tottenham ha lagt ett bud värt nio miljoner pund på García. Senare dementerade dock Tottenhams manager Juande Ramos ryktena och sade att det aldrig var aktuellt.

I juni 2009 riktades det om att engelska Aston Villa var intresserade av att värva García. Även Porto ska ha varit intresserade av att hitta en ersättare för Lisandro Lopez.

García gjorde i augusti 2009 det första målet någonsin på Espanyols nya arena Estadio Cornellà-El Prat i en träningsmatch som Espanyol vann med 3–0 mot Liverpool. Ben Sahar gjorde de två andra målen.

På transferfönstrets sista dag 31 augusti 2011 skrev han på ett treårskontrakt med Zaragoza.

Externa länkar
 Profil på rcdespanyol.com
 Profil på goal.com

Fotnoter

Födda 1981
Levande personer
Män
Spanska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i RCD Espanyol
Spelare i RCD Mallorca
Spelare i Real Murcia
Spelare i Real Zaragoza
Luis García

Luis García eller Luis Garcia kan syfta på flera olika personer.

 Luis Ángel García (född 1984), mexikansk fotbollsspelare
 Luis Armand Garcia (född 1992), amerikansk skådespelare
 Luis Fernando García (född 1974), guatemalansk gångsportare
 Luis Francisco García (född 1987), mexikansk fotbollsspelare
 Luis García Anchundia (född 1993), ecuadoriansk fotbollsspelare
 Luis García Berlanga (1921–2010), spansk filmregissör manusförfattare
 Luis García Conde (född 1979), spansk fotbollsmålvakt
 Luis García Fernández, (född 1981) spansk fotbollsspelare
 Luis García Meza Tejada (född 1932), före detta president i Bolivia
 Luis García Plaza (född 1972), spansk fotbollstränare
 Luis García Postigo (född 1969), mexikansk fotbollsspelare
 Luis García Sanz, (född 1978) spansk fotbollsspelare
 Luis Garcia (boxare) (född 1987), kubansk boxare
 Luis García (fäktare) (född 1934), venezolansk fäktare
 Luis Tevenet (född Luis García Tevenet, 1974), spansk fotbollsspelare
Botgörarna (roman)

Botgörarna är en roman av Ian Rankin, utgiven i Storbritannien år 2001. Engelska originalets titel är Resurrection Men. Hans Lindeberg översatte romanen till svenska 2004. Romanen är den trettonde i serien om kommissarie Rebus.

Handling
Rebus och hans kollegor har kört fast i en utredning och i ren frustration kastar Rebus en tekopp mot sin chef Gill Templer vilket gör att han som straff skickas till polisskolan i Tuliallan. Denna skola utbildar inte bara unga rekryter utan håller även kurser för äldre poliser med bristande respekt för auktoriteter. Jämte Rebus samlas ytterligare ett halvdussin kollegor med liknande problem vilka skämtsamt kallar sig "Det vilda gänget". I kursen ingår att titta närmare på ett verkligt men olöst mord på en småtjuv. Samtidigt fortsätter Rebus kollegor den tröga utredningen av mordet på konsthandlaren Marber. Efterhand börjar vissa lösa trådar mellan dessa båda mord att finna varandra och i bakgrunden skymtar även Edinburghs brottskung, "Big Ger" Gafferty. Rebus kollega, Siobhan Clarke, kommer även att bevittna ett brutalt mord vilket skakar om henne. Samtidigt måste hon även hantera den efterhängsne Derek Linford (från romanen När mörkret faller) som ironiskt nog vikarierar för Rebus. Rebus vistelse på Tuliallan blir efterhand mer och mer komplicerad och han dras även in i märkliga förhandlingar med Gaffertys handgångne man "Vesslan". Som ofta innehåller även denna roman många musikaliska referenser (huvudsakligen till skotska grupper och artister) samt skildrar ett stort antal pubar i Edinburgh.

Källor
 Rankin, Ian - Botgörarna, Bokförlaget Forum, Stockholm 2004.

Skönlitteratur 2001
Brittiska romaner
Engelskspråkig skönlitteratur
Romaner av Ian Rankin
Carl Johan Slotte

Carl Johan Slotte, född 20 januari 1827 i Nedervetil, död där 5 november 1903, var en finländsk bonde och lantdagsman, far till Karl Fredrik och Alexander Slotte.

I sin hemsocken var Slotte en centralgestalt, bland annat tack vare att han var ordförande i kommunalstämman från 1875. På 1880-talet grundade han den första folkskolan i socknen i sitt eget hem. Han skaffade också moderna jordbruksmaskiner och var därför även på det området framstående. Det första mejeriet och sparbanken på orten tillkom likaså på hans initiativ.

År 1863 blev den driftige Slotte invald i lantdagen, där han satt fram till 1900. Han var bondeståndets talman vid lantdagen 1877–1878 samt ytterligare fyra lantdagar. Sedan han vid 1891 års lantdag hållit ett djärvt tal om russificeringen i Finland blev han inte omvald till talman. Alexander III skrev ett lugnande brev med anledning av talet.

Källor
 Finsk biografisk handbok, 1903, Slotte, Carl Johan
 
 

Bondeståndets lantdagsledamöter
Finländska politiker
Personer från Kronoby
Födda 1827
Avlidna 1903
Män
Ugglan
Stords flygplats, Sørstokken

Stords flygplats, Sørstokken (bokmål: Stord lufthavn, Sørstokken, nynorska: Stord lufthamn, Sørstokken) är en regional flygplats belägen på ön Stord cirka 70 kilometer söder om Bergen. Flygplatsen drivs av Sunnhordland Lufthavn A/S som ägs till 79 % av Stords kommun och 21 % av Vestland fylke.

Destinationer 
Uppgifter från mars 2010.

Inrikes

Källor 
 Stord lufthamn

Externa länkar 
 Flygplatsens webbplats 

Flygplatser i Norge
Transport i Vestland fylke
Flygplatser invigda 1985
Stords kommun
Markus Albertson

Markus Albertson, född 3 februari 1984, är en svensk gitarrist.

Karriär
2007 ersatte Albertson gitarristen Daniel Olsson i Tad Morose efter att trummisen Peter Morén hört honom spela i Bloodbound. År 2011/12 lämnade han Tad Morose och 2012 ersatte han Peter Sonefors som gitarrist i Gormathon. Sedan 2022 är Albertson även tillbaka som gitarrist i Tad Morose.

År 2006 gick Albertson med i Bloodbound efter att dessa gett ut debuten Nosferatu. Han spelade ett antal shower innan han lämnade bandet samma år. 

Dessförinnan har han spelat gitarr i grupper som Dizaster, Taleswapper, Saint's Addiction, Nexcis och Seven Sins.

Externa länkar
 Markus Albertson officiella MySpace sida
 Gormathon (officiell hemsida)

Svenska metalgitarrister
Power metal-musiker
Män
Födda 1984
Levande personer
Gunnar Kullendorff

Gunnar Kullendorff född 26 mars 1914 i Karlskrona och död 3 oktober 1993 i Lund. Han var läkare verksam inom området internmedicin och geriatrik.

Efter medicinstudier i Lund och kortare läkartjänstgöringar bl.a. i Hässleholm, Piteå och Karlstad kom han till Örebro år 1948. Först var han verksam som underläkare bl.a. på medicinkliniken vid dåvarande Örebro centrallasarett. När första etappen av Västra sjukhemmet stod klar 1952, blev Gunnar Kullendorff dess förste överläkare och chef. Han stannade på kliniken till sin pensionering 1979. Under större delen av 1970-talet var han blockchef, d.v.s. chef för den samlade långvården och rehabiliteringen inom Örebro läns landsting. Vidare var han under många år ordförande och sekreterare i Läkarförbundets örebroavdelning och flerårig ledamot av Försäkringskassans pensionsdelegation.

Kullendorff var en av de första som insåg rehabiliteringens betydelse även för äldre patienter. Han arbetade aktivt för moderna och tillräckliga vårdresurser även för äldre. Under hans tid som chef växte också kliniken från 120 till 240 vårdplatser. Moderna träningslokaler tillkom. Den lasarettsanslutna hemsjukvården och dagvården startade.

Gunnar Kullendorff engagerade sig tidigt i de neurologiskt sjuka och handikappades situation. I sin yrkesroll upplevde han de medicinska svårigheterna som drabbar många neurologiskt sjuka, framför allt de med multipel skleros (MS). Han var aktiv i Örebro läns MS-förening (numera Neuroförbundet) från starten.

Efter pensioneringen år 1979 stannade Kullendorff kvar i Örebro fram till 1982. Under åren 1979-82 var han verksam som personalläkare vid sin gamla arbetsplats. 1982 flyttade han tillbaka till studiestaden Lund, där var aktiv som läkare vid Stiftelsen Thulehem, där han också själv bodde.

Kullendorffs fritidsintressen var jakt, fiske och curling, förutom att han inom föreningslivet var aktiv inom Rotary och Concordia. För sina insatser i de äldres och handikappades tjänst, belönades han med Nordstjärneorden.

Referenser
Nerikes Allhanda, den 8 oktober 1993
Svensk Läkarmatrikel 1970, Bokförlaget Vem är vem AB, Stockholm 1971

Riddare av Nordstjärneorden
Födda 1914
Avlidna 1993
Män
Svenska geriatriker
Läkare från Karlskrona