kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jesé Rodríguez

Jesé Rodríguez Ruíz, känd under artistnamnet Jesé, född 26 februari 1993 i Las Palmas, är en spansk fotbollsspelare som spelar för turkiska Ankaragücü.

Klubbkarriär 
Rodríguez är ett stort framtidslöfte i Real Madrid och har jämförts med stjärnan Cristiano Ronaldo för sin spelstil och sina dribblingar. Han gjorde sin proffsdebut i Real Madrid Castilla i Segunda División B den 16 januari 2011 mot Universidad Las Palmas, Castilla vann matchen med 5-0. Efter en lyckad säsong 2010-11 i Real Madrid Juvenil A blev han permanent uppflyttad till Real Madrid Castilla.

I juli 2011 blev Rodríguez kallad till Real Madrids försäsongsturné av A-lagstränaren José Mourinho. Han gjorde debut för laget mot Los Angeles Galaxy den 17 juli 2011 endast 18 år gammal. Han ersatte då José María Callejón i den 64:e matchminuten. Efter matchen sade Rodríguez: "I fulfilled a dream, but I have to keep working. I'm happy for myself, but I also remember my brothers, my family ... I dedicate this to them." ("Jag uppfyllde en dröm, men jag måste fortsätta jobba. Jag är glad för mig själv, men jag kommer också ihåg mina bröder, min familj... Jag tillägnar detta till dem.")

Den 16 augusti 2017 lånades Jesé ut till Stoke City över säsongen 2017/2018. Den 29 januari 2019 lånades han ut till Betis på ett låneavtal över resten av säsongen 2018/2019. Den 2 september 2019 lånades Jesé ut till Sporting Lissabon på ett låneavtal över säsongen 2019/2020.

Landslagskarriär 
Jesé gjorde debut med det spanska U16-landslaget 2009 (3 matcher, 1 mål), med U17-landslaget 2010 (7 matcher, 1 mål) och U18-landslaget 2011 (3 matcher, inga mål). Med U17-landslaget spelade han i finalen i Europamästerskapen.

Meriter

Real Madrid 

 La Liga: 2011/2012

 UEFA Champions League: 2013/2014, 2015/2016
 Copa del Rey: 2013/2014
 VM för klubblag: 2014

Real Madrid B 
 Segunda División B: 2011/2012

Paris Saint-Germain 
 Ligue 1: 2019/2020
 Coupe de la Ligue: 2016/2017

Referenser

BDFutbol profil

Noter

Spanska fotbollsspelare
Spelare i Real Madrid Castilla
Spelare i Real Madrid
Spelare i Paris Saint-Germain FC
Spelare i UD Las Palmas
Spelare i Stoke City FC
Spelare i Real Betis
Fotbollsspelare i Sporting Lissabon
Spelare i MKE Ankaragücü
Spelare i La Liga
Spelare i Segunda División
Spelare i Segunda División B
Spelare i Ligue 1
Spelare i Premier League
Spelare i Primeira Liga
Födda 1993
Levande personer
Män
Personer från Las Palmas de Gran Canaria
Spanska idrottare under 2000-talet
Vindbåtarna

Vindbåtarna var en serie av snabbgående passagerarfartyg tillverkade 1968-70 för Waxholmsbolaget. Serien bestod av tre fartyg, M/S Sunnan (1968), M/S Östan (1969) och M/S Nordan (1970). Fartygen kom att användas av Waxholmsbolaget fram till början av 1990-talet.

Fartygen
Arbetet med Sunnan inleddes 1967 och sammanföll med ett uppsving för skärgårdstrafiken. Kommunförbundet för Stockholms län (föregångaren till Stockholms läns landsting) hade precis tagit över ansvaret för båttrafiken i Skärgården och det rådde en brist på moderna och effektiva båtar. I arbetet med att konstruera Sunnan involverade man Waxholmsbolagets skeppare. Sunnan byggdes på fyra månader och hon var vid färdigställandet Europas största passagerarfartyg byggt i lättmetall.

Sunnan blev väl mottagen och Waxholmsbolaget beställde två systerfartyg, Östan och Nordan, som levererades de kommande somrarna. Fartygen blev kända som Vindbåtarna och sattes in på de tunga traderna i mellanskärgården. Genom sin hastighet kunde genomföra dubbla in- och utturer under samma dag. I början av sina karriärer körde de ofta med full fart in mot bryggorna, vilket ledde till svallvågor och protester från tomt- och bryggägarna.

Fartygen kvarstod i Waxholmsbolaget ägo fram till början av 1990-talet och Sunnan försvann som sista fartyg 1993. Då hade fartygen successivt ersatts av större fartyg på de tyngre traderna och istället använts på lättar linjer i Skärgården. Med start 1990 hade de nya v-båtarna (Vaxö, Viberö, Vånö, Väddö och Värmdö) börjat levereras.

M/S Sunnan 
Huvudartikel: M/S Sunnan

Sunnan levererades 1968 och kvarstod i Waxholmsbolagets ägo fram till 1993 då hon såldes till rederiet Motena som fortfarande äger henne. Namnet Sunnan följde inte med vid köpet utan hon fick namnet Saltarö och sattes in som charterbåt i Stockholms skärgård. Hon var stationerad i Östergötland 1996-97 och kom tillbaka till Stockholm 1998 och återfick sitt ursprungliga namn 2005. Efter att ha varit registrerat som fritidsmotorskepp under några år fick hon 2008 ett nytt passagerarcertifikat och började åter trafikera skärgården.

M/S Östan  
Huvudartikel: M/S Östan

Östan levererades 1969 och kvarstod i Waxholmsbolagets ägo fram till 1992. I september 1992 såldes hon till Sydkoster och bytte namn till Kostervåg. Hon köptes 1995 av Rederi AB Runmarö Kanal och omdöptes till Södertörn. Hon sattes åter in i skärgårdstrafiken för Waxholmsbolaget 1996 och gick därefter i trafik för Waxholmsbolaget i mellanskärgården.

M/S Nordan  

Nordan levererades 1970 och kvarstod i Waxholmsbolagets ägo fram till 1992. Hon såldes 1992 till Jönköpings kommun som ändrade namnet till M:me Tingley. Hon sattes i maj 1993 in på sträckan Gränna – Visingsö. Den 2 januari 2012 överfördes hon till Trafikverket Färjerederiet i Vaxholm i Stockholms skärgård, och den 14 januari 2014 ändrades namnet tillbaka till "MS Nordan".

Referenser

Svenska passagerarfartyg
M/S Östan

M/S Östan är ett svenskt skärgårdsfartyg, som sattes i trafik i augusti 1969 hos Waxholmsbolaget. Fartyget såldes 1992 till Koster Marin på Sydkoster och omdöptes till Kostervåg. År 1995 köptes hon av AB Runmarö Kanal och omdöptes till Södertörn, för att från 1996 sättas in i trafik i Stockholms skärgård för Waxholmsbolaget.

Hon fick nytt maskineri och byggdes om 2006/2007 på Rindö.

I december 2018 köptes hon av Blidösundsbolaget och återfick sitt ursprungliga namn Östan.

M/S Östan är en av de så kallade "vindbåtarna" och har  (1968) och  (1970) som systerfartyg.

Liksom med Sunnan arrangerade rederiet en 50-årsjubileumstur till Östhammar, där byggnadsvarvet låg när dessa båtar byggdes.

Källor

Externa länkar

Fartyg sjösatta 1969
Svenska passagerarfartyg
Transport i Stockholms län
Fartyg byggda i Sverige
Blidösundsbolaget
M/S Sunnan

M/S Sunnan är ett svenskt passagerarfartyg.

M/S Sunnan byggdes på Marimatic i Östhammar 1968 som en av "Vindbåtarna" för Waxholms Ångfartygs AB. Hon förlängdes 1972 med 2,20 meter.

År 1993 köptes Sunnan av Motena AB i Vaxholm. Hon döptes om till Saltarö och gick 1996–1998 i trafik mellan Söderköping och Arkösund. År 2017 köpte Blidösundsbolaget Sunnan. Sunnan trafikerar sedan sommaren 2017 Nord-Sydlinjens norra sträcka. Från hösten 2018 blir Sunnan ordinariebåt på SL:s linje 89 Stockholm – Ekerö.

Hon är k-märkt.

Bilder

Källor
Om M/S Sunnan på Sjöhistoriska museets webbplats
Om M/S Sunnan på www.faktaomfartyg.se

Noter

Externa länkar
M/S Sunnans webbplats

K-märkta fartyg 
Svenska passagerarfartyg
Stockholms kommun
Gravity Happens

Gravity Happens är det tredje studioalbumet av Kate Voegele, som släpptes den 17 maj 2011 på MySpace Records i USA. Albumet debuterade på plats 56 på Billboards albumlista.

Låtlista
"Say You're Mine" - 3:23
"Hundred Million Dollar Soul" - 4:08
"Enough for Always" - 3:46
"Sunshine in My Sky" - 3:42
"Heart in Chains" - 3:36
"Sandcastles" - 4:37
"Burning the Harbor" - 4:41
"Impatient Girl" - 3:19
"Beg You to Fall" - 3:38
"Enjoy the Ride" - 3:24
"Gravity Happens" - 4:22

Musikalbum 2011
Sanningen om Långt ner i halsen

Sanningen om Långt ner i halsen är en amerikansk dokumentärfilm från 2005 av Fenton Bailey och Randy Barbato. 

Dokumentären granskar filmen Långt ner i halsen - hur den blev till, vilket mottagande den fick och hur den påverkat filmbranschen. Skådespelare, regissörer och andra som var inblandade i produktionen av Långt ner i halsen intervjuas och berättar om sina erfarenheter.

Berättarrösten görs av Dennis Hopper.

Externa länkar 

Filmer 2005
Amerikanska dokumentärfilmer
Gunnar Höjer

Gunnar Fredrik Höjer, född 27 januari 1875 i Norrköping, död 13 mars 1936 i Haparanda, var en svensk militär och gymnast.

Han blev olympisk guldmedaljör 1908 och hade en yrkesbana inom militären där han blev major.

Gunnar Höjer var från 1903 gift med Elsa Svensson och de var genom dottern Marianne (1904–1991) svärföräldrar till Nils Bouveng.

Externa länkar
 SOK Gunnar Höjer

Noter

Svenska gymnaster
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1908 från Sverige
Tävlande i gymnastik vid olympiska sommarspelen 1908
Svenska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1908
Svenska officerare
Idrottare från Norrköping
Militärer från Norrköping
Födda 1875
Avlidna 1936
Män
Svenska idrottare under 1900-talet
Kálmán Mikszáth

Kálmán Mikszáth (tyska: Koloman), född 16 januari 1847 i Szklabonya, komitatet Nógrád, död 28 maj 1910 i Budapest, var en ungersk författare. 

Mikszáth slog efter många års tidningsskriveri igenom med sin samling humoristiska skisser Tót atyafiak (1881; Våra landsmän slovakerna), i vilka han liksom i hela sin senare produktion med gott humör, varm medkänsla och folklig stil skildrar de idylliska förhållandena i sin hemtrakts, norra Ungerns, dalar. Hans många skiss- och novellsamlingar (A jó palóczok 1882, De goda palóczerna; Urak és parasztok 1886, Herrar och bönder; etc.) och romaner (bland annat Szent Péter esernyője, S:t Peters paraply) gjorde honom till en av sin tids allra populäraste författare i Ungern.

Källor

Ungerska novellförfattare
Ungerskspråkiga novellförfattare
Ungerska journalister
Födda 1847
Avlidna 1910
Män
Ugglan
Viktor Rákosi

Viktor Rákosi, född 20 september 1860 i Ukk, död 15 september 1923 i Budapest, var en ungersk tidningsman och skriftställare; bror till Jenő Rákosi. 

Rákosi utgav under pseudonymen Sipulusz bland annat många humoristiska noveller, vilka gjorde honom till en i Ungern synnerligen populär författare.

Källor

Ungerska novellförfattare
Ungerskspråkiga novellförfattare
Ungerska journalister
Födda 1860
Avlidna 1923
Män
Ugglan
Personer från Veszprém (provins)
Motorex

Motorex-Bucher Group AG (korrekt stavning: MOTOREX-BUCHER GROUP) är ett schweiziskt familjeföretag som specialiserar sig på utveckling, produktion och marknadsföring av smörjmedel, vätskor för metallbearbetning, tekniska rengörings- och skötselprodukter samt vätskemateriel. Produktsortimentet omfattar över 2 500 formuleringar och utvecklas ständigt vidare i samarbete med användare, tillverkare (OEM), industripartners, motorsportteam, universitet och forskningsinstitut.

Företagshistoria 
1917 Grundande av en liten tillverkning av sko- och golvvårdsprodukter i Langenthal (Schweiz). 1920 Lansering av varumärket REX av företagets grundare Arnold Bucher. Edi Bucher går in på smörjmedelsmarknaden på grund av den nya motoriseringen. 1947 Lansering av varumärket Motorex. Under de följande åren fortsatte företaget att utvecklas på många nivåer. Ägarstrukturen förblev dock oförändrad. Dagens Motorex-Bucher Group AG kontrolleras av tredje och fjärde generationen av Bucher-familjen. Huvudkontoret ligger i Langenthal.

Produktionen sker på fyra platser: Langenthal, Toulon (Frankrike), Ostrowiec (Polen) och Minneapolis (USA). Försäljningen sköts av ett nätverk av 130 distributörer i cirka 85 länder. Motorex har anställda från över 20 länder.

Produkter 

Motorex är en utvecklare och tillverkare av smörjmedel med forskningslaboratorier, produktionsanläggningar och globala försäljningsorganisationer. Förutom de primära tekniska prestandaparametrarna tar Motorex även hänsyn till följande tre faktorer vid produktutvecklingen:

 Minskning av utsläppsnivåer: utsläppen av C02 och andra utsläpp samt hög energieffektivitet kan i hög grad påverkas av kvaliteten på de smörjmedel som används.
 Biologiskt nedbrytbara produkter: Ett brett och växande utbud av biologiska och biologiskt nedbrytbara produkter utgör en betydande och snabbt växande del av den totala globala verksamheten.
 Hälsoskydd för användaren: Smörjmedel och kemiska tekniska produkter är komplexa kemikalier. Motorex uppmärksammar deras mänskliga kompatibilitet utöver den rättsliga ramen.

Företagets produkter marknadsförs under varumärket Motorex (globalt) och även under varumärket York i Frankrike. Sortimentet omfattar mer än 8 000 artiklar av motor-, transmissions- och hydrauloljor, metallbearbetningsvätskor (vattenblandbara och icke-vattenblandbara), fetter, spindelsmörjmedel, motorkylmedel och värmeöverföringsvätskor, tekniska rengörings- och underhållsprodukter, bromsvätskor, tillsatser och aerosoler, samt många special- och nischprodukter.

Källor 

Företag bildade 1947
Schweiziska företag
Jenő Rákosi

Jenő Rákosi, född 12 november 1842 i Acsád, död 8 februari 1929 i Budapest, var en ungersk tidningsman och författare; bror till Viktor Rákosi.

Rákosi utövade en synnerligen omfattande verksamhet som grundläggare (1881) och utgivare av Budapesti Hirlap, en konservativ dagstidning som fram till 1939 spelade en tämligen betydande roll i Ungerns politiska liv, och som dramatisk skriftställare och teaterledare. Han väckte störst uppmärksamhet med sina nyromantiska dramer och den historiska tragedin Endre és Johanna ("Endre och Johanna", 1886), men skrev även romaner, noveller och essäer.

Källor

Ungerska dramatiker
Ungerskspråkiga dramatiker
Ungerska romanförfattare
Ungerskspråkiga romanförfattare
Ungerska journalister
Födda 1842
Avlidna 1929
Män
Ugglan
Personer från Vas (provins)
Julien Dupré

Julien Dupré, född den 19 mars 1851 i Paris, död där den 16 april 1910, var en fransk målare.

Dupré, som var lärjunge till Isidore Pils, målade friluftsbilder från landsbygden med stark solverkan och omsorgsfullt och friskt ljusstudium. Luxembourggalleriet äger av honom Den vita kon och Slåtterarbetarna.

Källor 

 
  

Franska landskapsmålare
Franska målare under 1800-talet
Konstnärer från Paris
Födda 1851
Avlidna 1910
Män
Ugglan
Graphiurus

Graphiurus är ett släkte sovmöss som förekommer i afrikanska regnskogar och savanner.

Beskrivning 

Arterna når en kroppslängd mellan 7 och 16 cm, därtill kommer en 5 till 13 cm lång svans. Hos Graphiurus murinus är vikten 18 till 30 g. Individerna har vanligen en grå päls på ovansidan och en vitaktig undersida. Vissa arter har typiska svart-vita ansiktsmarkeringar. En del arter avviker från detta grundmönster.

Arter som lever i skogen vistas nästan hela livet på träd. Medlemmar som förekommer i savannen hittas oftare på marken. Ofta byggs ett klotrunt näste som göms i bergssprickor eller mellan grenar. Alla arter är främst aktiva på natten och de livnär sig på frukter och nötter samt av insekter, fågelägg och ungfåglar.

Tidigare hittades ofta individer i människans byggnader som ladugårdar eller under taket. Idag är de undanträngda av den introducerade svartråttan.

Dessa gnagare är inte sällsynta och de flesta betraktas av IUCN som livskraftiga (least concern), bara 5 arter listas med kunskapsbrist (data deficient).

Systematik 

Tidigare antogs att släktet utgör en självständig familj i ordningen gnagare men enligt nyare genetiska undersökningar tillhör djurgruppen familjen sovmöss. Wilson & Reeder (2005) skiljer mellan 14 arter:

 Graphiurus angolensis, finns i Angola och nordvästra Zambia.
 Graphiurus christyi, Kamerun, Kongo-Kinshasa.
 Graphiurus crassicaudatus, västra Afrika.
 Graphiurus johnstoni, södra Malawi.
 Graphiurus kelleni, Västafrika, Angola, Zambia, Malawi, Zimbabwe, Etiopien.
 Graphiurus lorraineus, västra och centrala Afrika.
 Graphiurus microtis, Tanzania, Malawi, Zambia.
 Graphiurus monardi, Kongo-Kinshasa, Angola, Zambia.
 Graphiurus murinus, östra och södra Afrika.
 Graphiurus nagtglasii, västra och centrala Afrika.
 Graphiurus ocularis, Sydafrika.
 Graphiurus platyops, södra Afrika.
 Graphiurus rupicola, Sydafrika, Namibia.
 Graphiurus surdus, Kamerun, Ekvatorialguinea.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999

Externa länkar 

Sovmöss
Gliridae
Journalisten (bok)

Journalisten, publicerad 1956, är den fjärde delen i Ivar Lo-Johanssons självbiografiska svit från 1951–1960.

Handling
Med värme och humor skildrar författaren här hur han som ung blev redaktör för en nystartad lokaltidning. Själv hade han storslagna planer för denna tidning och ville ge röst åt det sörmländska landskapet och dess människor men upptäckte snart att tidningens ägare var mer intresserade av annons- och prenumerantinkomster. Boken återknyter delvis till den första delen i sviten, Analfabeten, och i lika hög grad som att vara en bok om författaren själv är den en hyllning till hans sörmländska barndomstrakt.

Externa länkar
Ivar Lo-sällskapet om Journalisten

Självbiografier
Skönlitteratur 1956
Södermanland i skönlitteratur
Verk av Ivar Lo-Johansson
Vapenrock m/1958

Vapenrock m/1958 var en vapenrock som användes inom svenska Krigsmakten/Försvarsmakten.

Utseende 
Den är av gråbrungrönt ylle och har en mjuk nedvikt krage samt en enradig knapprad om fyra knappar. På framsidan finns två insydda snedställda fickor. Vidare finns på baksidan ytterligare två fickor. På kragen anbringas kragspegel m/1958.

Användning 
Den användes som en del av uniform m/1958

Referenser 

Uniformer m/1958 och m/1959
Sammlung Philippi

Sammlung Philippi är en samling av religiösa och andliga huvudbonader i privat ägo i Tyskland.

Samlingen 

Sammlung Philippi är en privat samling som satts samman av entreprenören Dieter Philippi, VD för ett tyskt företag inom telekommunikation, i Kirkel, Saarland.

Huvudfokus för insamling av mer än 500 huvudbonader från kristendomen, islam, judendom, Caodaism, Shinto, buddhism, sikhism, frikyrkor, sufismen, Anabaptism och andra religiösa samfund.

Dessutom innehåller samlingen mer än 100 föremål som använts som accessoarer för präster och för kyrkliga ändamål. Bland dessa finns liturgiska skor, handskar som burits av en påve, pallior, kors, smycken, biskopsringar, påvligt porslin, bälten, halsdukar, med mera.

I samlingen ingår även 52 stora smyckeskedjor eller länkar till bröstkors. Inom den romersk-katolska kyrkan använder såväl påven, kardinaler som biskopar så kallade biskopskors som del av sin prästdräkt/ämbetsdräkt.

Besök 
Utställningen är inte öppen för besök, annat än efter överenskommelse.

Koncept och avsikt 
Ursprungligen har huvudbonader använts som skydd, men har med tiden också fått funktionen att definiera bärarens status och roll i samhället. Huvudbonaden indikerar en persons ursprung, status, yrke, tillhörighet och hierarki/social klass. Så småningom fick huvudbonaderna också en dekorativ funktion. Religiösa och kyrkliga huvudbonader utgör endast en liten del av hattsamlingen. För den som känner till den nuvarande betydelsen av dessa huvudbonader är det möjligt att fastställa status hos tjänstemän utifrån de hattar som de använder. Dessutom förmedlar några huvudbonader en dekorativ funktion, tillverkade av sällsynta och värdefulla material. Idag är den skyddande funktionen inte så central.

Källor

Referenser 
 
  p. 92

Galleri

Externa länkar 
 Officiell webbplats Philippi Collection
 Press commentaries
  Blog The Philippi Collection

Huvudbonader
Hattar
Kyrkotextilier
Kultur i Saarland
Johannes Wulff

Johannes Charles Wulff, född 11 januari 1902 i Köpenhamn, död 29 december 1980 i Herlev, var en dansk poet och författare.

Johannes Wulff var son till Adolf Wulff, kustod på Köpenhamns universitetsbibliotek, och Johanne Wulff (född Marcussen). Han avlade studentexamen från Vestre borgerdydskole 1921 och studerade litteraturhistoria på Köpenhamns universitet. Vid sidan om sina studier var anställd som nattvakt på universitetsbiblioteket. Under en kort period efter avslutade studier arbetade han som huslärare på Mors och som journalist på Morgenbladet 1928. Hans första dikter trycktes i tidskrifterna Katolsk Ungdom (1917) och Vejen (1922), men fick sin egentliga debut 1928 med diktsamlingen Kosmiske Sange. Året därpå gav han ut romanen O, Ungdom! som var skriven i prosaform och blev en läsarsuccé med 25 000 sålda exemplar. Wulffs verk präglades av tidens naivism och humor. Han gav dock också utrymme för mer tragikomiska inslag i några av sina verk, vilka skapade den prosaiska genren ”mumlerier”. Denna står bland annat att finna i verk som Man gaar og mumler (1930) och Et menneske saar og høster (1935). 

Wulff var gift två gånger; först med Thyra Larsen 1931–1942 och därefter med Mary Vilain 1944–1958.

Bibliografi 
 Kosmiske Sange (1928)
 O, Ungdom! (1929)
 Nyt Harpespil (1929)
 Man gaar og mumler (1930)
 Det gode land (1931)
 Elskovs under (1931)
 Sange fra Jorden (1932)
 Fra Midnat til Dæmring (1933)
 Nye Mumlerier (1933)
 Lykken kommer flyvende (1934)
 Et menneske saar og høster (1935)
 Trollerolle (1939)
 Fast ansat (1940)
 Vaagne Drømmerier (1944)
 Midt i Livet (1944)
 Opstandelse (1946)
 Den anden Ungdom (1948)
 Evighedsbruden (1949)
 Mor tar til Byen (1950)
 Jerikos Mure (1951)
 Dørene (1952)
 Katten der fik feber (1952)
 Den blinde bli'r seende (1954)
 Menneskedage (1954)
 Stedet (1956)
 Hunden Bonzo (1957)
 Fjærne Aar (1960)
 Scener fra Virkeligheden (1962)
 Syndere og Frelste (1965)
 Eventyr i Italien (1967)
 Student i alverden (1968)
 Fløjtetønde (1969)
 Jeg tror minsandten at jeg lever (1970)
 Vi som er hinanden (1972)

Utmärkelser 
 Carl Møllers Legat (1930)
 H.C. Andersen-mindemedaljen (1931)
 Emma Bærentzens Legat (1937)
 H.C. Andersen-legatet (1963)
 Georg Brandes Legatet
 Astrid Goldschmidts Legat
 Drachmannlegatet
 Johannes Ewald Legatet
 Anckerska legatet
 Jeanne og Henri Nathansens mindelegat

Referenser 

Födda 1902
Avlidna 1980
Män
Danska poeter
Danska författare
Alumner från Köpenhamns universitet
Hendrik Jan Schimmel

Hendrik Jan Schimmel, född 30 juni 1823 i 's-Graveland, Noord-Holland, död 14 november 1906 i Bussum, var en nederländsk författare. 

Schimmel blev banktjänsteman 1842 och var 1863–78 direktör för Amsterdamsche credietvereeniging. Han var en mycket produktiv författare; särskilt skrev han ett stort antal romantiska skådespel, däribland Twee Tudors (1847), Joan Wouters (1847), Gondebald (1848), Giovanni di Procida (1849), Oranje en Nederland (1849), Napoleon Bonaparte (1851), Schuld en boete (1852), Struensee (1858; av många ansett som hans bästa) och Juffrouw Bos (1878) samt romaner, merendels historiska efter Walter Scotts föredöme, Een haagsche joffer (1856), Mary Hollis (1860), Mylady Carlisle (1864), Het gezim van Baas van Ommeren (1870), Sinjeur Semeyns (1875) och De kapitein van de liifgarde (1888), vilka betraktas som de förnämsta, och den delvis självbiografiska Jan Willem's levensboek (1896). Han var under flera årtionden en av Nederländernas allra mest omtyckta författare. Han var medredaktör av "De Gids" och "Nederland" under många år.

Källor

Nederländska författare
Nederländskspråkiga författare
Födda 1823
Avlidna 1906
Män
Ugglan
Personer från Wijdemeren
Gustav Vasas hjälm

Gustav Vasas hjälm är en ceremoniell krönt rustningshjälm som tillhört kung Gustav Vasa. Den förvaras i Livrustkammaren på Stockholms slott.

Hjälmen är i stål med en, ursprungligen förgylld, öppen medeltida krona med reliefdekor vinklad snett uppåt mot ansiktet bakom visiret.
Kronan hade ursprungligen åtta blad (liljeformade tinnar) varav en hel och två halva finns kvar.

Kronan skulle markera att bäraren var kunglig. Gustav Vasa ville antagligen visa sin rang och makt som en suverän furste, kung av ett då nyligen självständigt land, utträtt ur Kalmarunionen. Om och när hjälmen ska ha burits är inte känt men den har visats upp i kungens begravningståg.

Hjälmkronan beställdes, tillsammans med Gustav Vasas rustning och två andra hjälmar, i Tyskland 1540 och tillverkades troligen av rustningsmakaren Kunz Lochner i Nürnberg. De beställdes ungefär samtidigt som kungens två rikssvärd, som tillverkades i samma område. Gustav Vasa hade vid det laget lyckats samla en förmögenhet efter tjugo års regering genom god ekonomisk hushållning.

Bildgalleri

Se även 
Gustav Vasas hjälm med maskvisir

Referenser

Externa länkar

Gustav Vasa
Enskilda hjälmar
LOLCODE

LOLCODE är ett esoteriskt programspråk skapat efter Internet-memen lolcat.  
Språket är Turingkomplett och det finns flera implementationer.

Ett klassiskt exempel: 

 HAI
 CAN HAS STDIO?
 VISIBLE "HAI WORLD!"
 KTHXBYE

Referenser 

Programspråk