kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Blüthner

Blüthners pianofabrik (”Die Pianofortefabrik Blüthner”) är en tysk tillverkare av pianon och flyglar i Großpösna utanför Leipzig. Familjeföretaget är ett av de äldsta klaverinstrumenttillverkarna.

Företaget grundades 1853 av Julius Blüthner.

Tidiga framgångar ledde till att de 1885 blev Europas största tillverkare av pianon. Något som är unikt för familjen Blüthner bland de stora tillverkarna är att den femte generationen Blüthner fortsätter traditionen med att bygga pianon. 

Blüthner är kända över hela världen som en av de allra bästa tillverkarna av pianon. Blüthner är kända för en rik, djup, varm och romantisk ton. Instrumenten är även kända för att hålla stämningen mycket väl. Ett antal kompositörer, pianister, kungligheter, artister och vetenskapsmän har ägt ett Blüthnerpiano. Bland dessa kan nämnas Johannes Brahms, Béla Bartók, Claude Debussy, Max Reger, Richard Wagner, Johann Strauss den yngre, Pjotr Tjajkovskij, Dmitrij Sjostakovitj, Andrew Lloyd Webber, Wilhelm Kempff, Yehudi Menuhin, Wilhelm Furtwängler, Albert Einstein, The Beatles, och Marlene Dietrich.

Externa länkar
Blüthners webbplats

Tyska pianotillverkare
7 miljonärer

7 miljonärer är en svensk komedifilm från 2006 i regi av Michael Hjorth.

Handling 
Måns och Judith ska gifta sig. Båda är mycket rika, men är allt verkligen som det verkar?

Om filmen 
Filmen spelades in i juli och augusti 2005 i Munkedal. Den hade premiär på 58 svenska orter den 29 september 2006 och är tillåten från 7 år.

7 miljonärer har visats i SVT, bland annat i april 2020 och i april 2022.

Rollista
Suzanne Reuter – Judith, en bedragare som rånar de män hon gifter sig med
Loa Falkman – Julius, en godhjärtad man som blir utnyttjad av sin giriga hustru
Reine Brynolfsson – André, en maffiaboss
Peter Andersson – Måns, Julius elake bror
Sanna Bråding – Bella, Judiths dotter som har maffian efter sig
Fares Fares – Josef, Bellas "bror" och polis
Tomas Tivemark – Boris/Sven, en dagislärare som extraknäcker som torped
Ann-Sofie Rase – Anette, Julius elaka hustru
Jouko Ahola – Jerry, en galen finländare som tror han är Terminator
Niklas Larsson – Julius 1963 
Ivar Svensson – Måns 1963 
Ingvar Andersson – prästen 
William Hjorth – Boris Jr:s röst

Källor
 

Svenska komedifilmer
Svenska filmer 2006
Svenskspråkiga filmer
Bohuslän på film
Tamora Pierce

Tamora Pierce, född 13 december 1954 i South Connesvinne, Pennsylvania, är en amerikansk fantasyförfattare. 

Hon är det äldsta barnet av tre, med två yngre systrar, Kimberley och Melanie. Tamora upptäckte fantasyn i sjunde klass, då hennes engelsklärare bad henne läsa Härskarringen av J.R.R. Tolkien.

Utgåvor på svenska
The Song of the Lioness (Lejoninnans sång)
1983 - Alanna: The First Adventure
 Alanna: det första äventyret (översättning av Gudrun Samuelsson, Bonnier Carlsen, 2000)) 
1984 - In the Hand of the Goddess
 I Gudinnans hand (översättning av Gudrun Samuelsson, Bonnier Carlsen, 2000) 
1986 - The Woman Who Rides Like a Man
 Kvinnan som rider som en man (översättning av Gudrun Samuelsson, Bonnier Carlsen, 2001) 
1988 - Lioness Rampant
 Gudinnans förkämpe (översättning av Gudrun Samuelsson, Bonnier Carlsen, 2002) 

The Immortals (De odödliga)
1992 - Wild Magic
 Vild magi (översättning Ylva Spångberg, Bonnier Carlsen, 2003) 
1994 - Wolf-Speaker
 En bland vargar (översättning Ylva Spångberg, Bonnier Carlsen, 2004) 
1995 - Emperor Mage
 Kejsarens magi (översättning Ylva Spångberg, Bonnier Carlsen, 2004) 
1996 - The Realms of the Gods
 I gudarnas rike (översättning Ylva Spångberg, Bonnier Carlsen, 2005)

Övriga utgåvor av Tortall-böckerna (på engelska) 
Protector of the small
1999 - First test 
2000 - Page 
2001 - Squire 
2002 - Lady knight 

The Trickster
2003 - Trickster's Choice 
2004 - Trickster's queen 

Beka Cooper series
2006 - Terrier
2009 - Bloodhound
2010 - Mastiff

Numair Chronicles
2018 - Tempests and Slaughter

Övriga böcker 
Circle of Magic
1997 - Sandry's book
1998 - Tris's book
1998 - Daja's book
1999 - Briar's book

The Circle Opens
2000 - Magic Steps
2001 - Street Magic
2002 - Cold Fire
2003 - Shatterglass

The Circle Reforged
2005 - The Will of The Empress
2007 - Melting Stones
2013 - Battle Magic

Källor

Externa länkar
 
Tamora Pierces officiella webbplats

Födda 1954
Amerikanska fantasyförfattare
Engelskspråkiga fantasyförfattare
Kvinnor
Levande personer
Författare från Pennsylvania
Joseph Retinger

Dr. Joseph Hieronim Retinger (1888-1960) har beskrivits som en av det 20:e århundradets mest gåtfulla personer.
Han var både jesuit och frimurare av 33:e graden.

Retinger föddes i Krakow men flyttade vid arton års ålder till Paris där han doktorerade i litteratur vid Sorbonne. Sedan följde psykologistudier i München. Så småningom bosatte han sig i London.

Hans intresse för politik, han var en hängiven polsk patriot, förde honom i kontakt med maktens boningar. Blev nära bekant med premiärminister Asquith, och pendlade med tiden mellan London och Paris, där sammanträffande med utrikesminister Pams.

Hans diplomatiska engagemang ledde till resor till både Kuba och Mexiko och många andra ställen.

Med tiden växte hans intresse för europeisk samverkan. Hans tal den 8 maj 1946 vid Royal Institute for International Affairs rörande hotet från Sovjet sägs vara startpunkten för den Europeiska rörelsen.

Efter flera års arbete inom organisationer såsom European League, det CIA-finansierade ACEU, Europarådet m.fl. så träffade Retinger 1952 prins Bernhard av Nederländerna. Resultatet blev 1954 bildandet av den s.k. Bilderberggruppen, en prominent grupp bestående av ledande politiker och affärsfolk som sedan dess regelbundet träffas för diskussion av aktuella spörsmål inom världspolitiken. Retinger brukar beskrivas som fadern bakom denna grupp.

Källor

Noter 

Födda 1888
Avlidna 1960
Män
Alumner från University of London
Alumner från Paris universitet
Francis James Child

Francis James Child (1 februari 1825 – 11 september 1896) var en litteraturhistoriker från USA.

Child var professor vid Harvard University. Han införde ett banbrytande arbete inom den brittiska folkviseforskningen och samlade och utgav folkvisesamlingen The English and Scottish Popular Ballads (10 band, 1882-98, ny upplaga 1905), som omfattade 305 Child Ballads, som de numera kallas. Child framträdde även som poet med diktsamlingen Poems of comfort and sorrow (1865).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter

Amerikanska folklorister
Folkvisesamlare
Födda 1825
Avlidna 1896
Män
Dylta bruk

Dylta bruk är ett före detta svavel- och rödfärgsbruk i Axbergs socken i Örebro kommun.

Historik 
Svavelbruket anlades under den senare hälften av 1500-talet. Under 1586 anländer alunmästaren Bastian Heisler från Tyskland för att inleda en produktion av alun vid svavelbruket. Bruket drevs i samma släkt från 1631, då Hans Leffler arrenderade bruket från kronan. År 1649 fick Henrik Barckhusen (Lefflers svärson) bruket i förläning av drottning Kristina. Efter Barckhusen övertogs bruket av dennes svärson, statssekreteraren Casten Feif (Feif), ägare till Kägleholm och Medinge. Dennes svärson, riksrådet friherre Samuel Åkerhielm, blev 1739 ägare till Dylta Bruk varpå gården ägdes av familjen Åkerhielm i 275 år. År 2014 övergick gården inom släkten till familjen Roos.

Brukets privilegier från 1649 stadgade bland annat att den kungliga familjen under farsoter skulle ha fritt logi på Dylta bruk. Bruket ansågs oåtkomligt för smitta på grund av svavelröken. Bland privilegierna fanns också en bestämmelse att hemmanen inom Axbergs, Kils och Hovsta socknar, som hade frihet från rotering, skulle lämna ved till bruket och sälja träkol till detsamma. Detta privilegium löstes in av staten 1869. Tillverkningen av rödfärg pågick till 1942.

Dylta Bruk bildade en bruksförsamling, som mellan 1575 och 1819 utgjorde egen kapellförsamling kallad Dylta bruksförsamling eller Dylta svavelbruks församling. Till 1575 och från 1819 tillhörde församlingen Axbergs församling. Klockstapeln som tidigare stod bredvid den sedan länge rivna kyrkobyggnaden finns fortfarande kvar men har flyttats från den ursprungliga placeringen bredvid corps de logiet. Kyrkogården finns kvar i allén.

Referenser

Noter

Vidare läsning 
 Åkerhielm, Beth. "Ur svavelbrukets historia. Några minnesblad." Från bergslag och bondebygd. Årsbok 26 (1971)

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Byggnader och anläggningar i Örebro kommun
Sevärdheter i Örebro län
Riksintressen för kulturmiljövården i Örebro län
Alexander II Zabinas

Alexander II Zabinas  var kung i seleukidriket 128-123 f.Kr. Han hävdade sig vara adopterad son till Antiochos VII. 

Alexander fungerade som den egyptiske kungen Ptolemaios VII spelbricka i de Seleukidiska tronstriderna (den legitime regenten Demetrios II hade stött Ptolemaios motståndare i hans egen kamp om den egyptiska tronen). Alexander lyckades besegra Demetrios och kunde regera i några år men när hans egyptiska stöd sinade drevs han iväg av Demetrios son Antiochos VIII.

Referenser 

Seleukidiska regenter
Män
Födda 100-talet f.Kr.
Avlidna 123 f.Kr.
Ernst Salomon (psykiater)

Ernst Carl Victor Salomon, född 13 maj 1831 i Stockholm, död 30 september 1880 i Lund, var en svensk psykiater. Han var sonson till läkaren och personhistorikern Ernst Salomon och far till juristen Harald Salomon.

Salomon blev student i Uppsala 1850 och medicine doktor 1861 på avhandlingen Om de pathologiska hufvudmomenten af allmän Paresis eller förlamande sinnessjukdom (Paralysie générale), vilken översattes i The Journal of Mental Science (1862) och i American Journal of Insanity (1863). Efter att tidigare ha varit verksam i olika läkarbefattningar var han under åren 1861–1864 tillförordnad och 1864–1878 ordinarie överläkare vid Malmö hospital och därefter överläkare vid Lunds hospital.

Salomon tog under en rad studieresor noggrann kännedom om sinnessjukvården i de flesta av Europas länder. Han författade även Om anstalter för idioters vård i Norden (1869) och en rad artiklar om sinnessjukdomar och sinnessjukvård i olika tidskrifter.

Källor

Svenska psykiatrer
Svenska läkare under 1800-talet
Läkare från Stockholm
Födda 1831
Avlidna 1880
Män
Ugglan
Kronjuvelerna

Kronjuvelerna är en svensk dramafilm från 2011. Filmen är regisserad av Ella Lemhagen med manus av regissören och Carina Dahl efter Dahls romaner Familjelyckan och Det stora svenska vemodet. 

Filmen har också utökats från 120 minuter till tre timslånga avsnitt avsedda för TV vilka hade premiär på SVT 2–4 januari 2012.

Handling 
Kronjuvelerna är ett triangeldrama som börjar med att en ung flicka, Fragancia, anhålls för mordförsök på fabriksdirektörsonen Richard Persson. Under polisförhöret rullas hennes märkliga livshistoria upp, från den fattiga uppväxten till mötet med den stora kärleken ishockeyspelaren Petersson-Johnsson och den ödesdigra natten som slutade med misstankarna om mordförsök.

Rollista

Alicia Vikander – Fragancia Fernandez 
Bill Skarsgård – Richard Persson
Björn Gustafsson – Pettersson-Jonsson
Jesper Lindberger – Jesús Fernandez
Michalis Koutsogiannakis – Fernandez Fernandez
Alexandra Rapaport – Marianne Fernandez
Sara Lindh – Karin Persson
Ulrika Malmgren - Hedvig 
Loa Falkman – Direktör Persson
Martin Eliasson – Karsten
Natalie Minnevik – Belinda
Rolf Lydahl – Tränaren
Karin Ekström – Solvig
David Lenneman – Goldie Bernhard
Michael Segerström – Pastor Hjalmar
Nour El Refai – Barnmorskan
Tomas von Brömssen – Kommissarie Samnerud
Jason "Timbuktu" Diakité – Skötare Remmy
Louise Radon – Fragancia som ung
Amanda Junegren – Fragancia som barn
Noah Byström – Pettersson-Jonsson som ung
Jonatan Bökman – Richard Persson som ung
Edvin Ryding – Richard Persson som barn
Nils Wickman – Karsten som ung
Josefine Högfelt Öijer – Belinda som ung
Robin Stegmar – sportkommentator
Peter Schildt – läkare
Donatas Šimukauskas – barnläkare
Karin Franz Körlof – flicka vid kyrkan
Giedrius Arbačiauskas – Karstens far
Severija Janušauskaitė – fängelsevakt
Gabija Siurbytė – sekreterare

Referenser

Externa länkar

Svenska dramafilmer
Svenska filmer 2011
Filmer i regi av Ella Lemhagen
Svenska filmer baserade på romaner
Stockmos

Stockmos är ett svenskt varumärke för bland annat fruktbaserade drycker. Det har sitt ursprung i företaget AB Stockmos fruktindustrier, grundat 1932. Varumärket ägs sedan 2022 av Deleo AB. I företagets sortiment ingår ciderprodukter, fruktdrycker och saft under varumärket Stockmos, samt legotillverkning och tillverkning av EMV-produkter. Företaget finns i Stenhamra på Färingsö i Ekerö kommun.

2014 förvärvades verksamheten i Stockmos fruktindustrier AB av Kiviks Musteri AB.

2022 förvärvades verksamheten i produktionsanläggningen i Stenhamra av Deleo AB.

Referenser 

Ej längre existerande svenska livsmedelsföretag
Svenska varumärken
Jutholmen

Jutholmen är en holme cirka 500 meter söder om Dalarö i Haninge kommun i Stockholms södra skärgård. Holmen är cirka 200 meter lång och dess yta är 2,3 hektar. 

Den har tidigare hyst både krog, lotsar och tull. Jutholmen är bebodd året runt (4 personer år 2012) och har dessutom en tät fritidshusbyggelse. Totalt finns 19 fastigheter med ett sjuttiotal byggnader och sommartid vistas här omkring 100 personer. En bevarad ryggåsstuga på ön antas härrör från tidigt 1700-tal. Holmen, som är bilfri, trafikeras dagligen med skärgårdsbåt. Strax utanför Jutholmen ligger Jutholmsvraket från tidigt 1700-tal.

Referenser

Öar i Haninge kommuns skärgård
SONUS

SONUS är ett studentspelmanslag i Stockholm. Spelmanslaget vann Studentspelmanslags-VM 2008. SONUS fick juryns hederspris i samma tävling år 2006.

Laget firade 10 år som spelmanslag 2015.

Externa länkar 
Officiell webbplats

Svenska folkmusikgrupper
Jasper Breitholt

Jasper Breitholtz (Bretholt), sonson till Marquard II Breetholt; född c:a 1500, död 1566 och begraven i S:t Nicolaikyrkan i Reval, diplomat, rådsherre i Reval, hansaköpman (6). Studerade vid universitetet i Wittenberg 1521 (1), handlade som köpman med Lübeck, Kampen, Zwolle och andra hansastäder, var rådsherre i Reval från 1541 (2). Breitholtz var Revals sändebud till Lübeck 1553 (3) och anlitades därefter för diplomatiska uppdrag t.o.m. 1564. I samband med den Livländska ordensstatens sönderfall vid mitten av 1500-talet sändes en ambassad, där Breitholtz hade en framträdande roll som legat med uppdrag att förhandla om skydd, först med Christian III av Danmark (1558), som emellertid avböjde (4), och sedan med Sverige, vars kung Erik XIV accepterade erbjudandet om överhöghet, varigenom Estland blev en svensk provins (1561). Sedan Breitholtz avsvurit sig trohetseden till den livländske ordensmästaren Gotthard Kettler svor han ny trohetsed den 6 juni 1561 inför kung Erik XIV (5).

Källor 
(1) H.J. Böthfuhr, Die Livländer auf auswärtigen Universitäten,Riga 1884. sid.139, Jasper Bretholt var i ordningen den andre livländare som studerade vid universitetet i Wittenberg, f.ö fyra år efter reformatorn Martin Luther offentliggjorde sina 95 teser på porten till katedralen i staden. Brodern Marquard Bretholt IV, borgmästare i Reval, deltog som representant för Reval/Tallinn i beslutet  att införa den lutherska reformationen i Estland 1524. 

(2) Friedrich Georg von Bunge, Die Revaler Rathslinie, Reval 1874. 

(3) Roland Seeberg-Elverfeldt, Revaler Regesten (Bd 1) Nr. 352a, Göttingen 1975.  

(4) Russow, Chronica der Provinz Lyfflandt, Rostock 1578. samt Friedrich Bienemann, Notizen zu F.G. von Bunge, Die Revaler Rathslinie (Reval 1874).  

(5) Bienemann, Notizen..., sid 72.   

(6) Hans Karnatz, Zwischen der Bai und Nowgorod, Ostdeutsche Familienkunde 1974 Heft 2 och 1980 Heft 3.     

Avlidna 1566
Svenska diplomater under 1500-talet
Män
Födda 1500
Jasper
Paul Karrer

Paul Karrer, född i Moskva den 21 april 1889, död i Zürich den 18 juni 1971, var en schweizisk kemist.

Biografi
Karrer blev professor i Zürich 1919. Han upptäckte tillsammans med Paul Ehrlich de viktiga preparaten silver- och kopparsalvarsan, och gjorde senare en rad betydelsefulla insatser inom den organiska kemin, särskilt rörande kolhydrater och karotinoider samt inom vitaminforskningen. Karrer har utgett Lehrbuch der organischen Chemie.

År 1937 erhöll han Nobelpriset i kemi "för sina undersökningar av karotenider, flaviner och vitaminerna A och B2". Han delade priset med Walter Norman Haworth.

Karrer invaldes 1942 som utländsk ledamot nummer 808 av Kungliga Vetenskapsakademien.

Noter

Externa länkar

 Nobelprize.org, Nobelpriset i kemi 1937
 Nobelprize.org, Paul Karrer – biografi

Nobelpristagare i kemi
Schweiziska kemister
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Forskare från Moskva
Födda 1889
Avlidna 1971
Män
Claes Breitholtz IV

Claes Breitholtz IV, född 27 december 1743 på Brölunda i Söderby-Karls socken, Stockholms län, död 14 februari 1812 på Storsandsund i Pedersöre, Österbotten, Finland, var en finländsk kofferdikapten. Claes Breitholtz var uppvuxen i Virmo norr om Åbo där hans far Evert fått överta Hietamäki säterirusthåll. Claes Breitholtz gick till sjöss som 17-åring och avancerade småningom till styrman och kofferdikapten. Via Nykarleby, där han fört befäl på fregatten Villa Nova och gjort flera resor till Medelhavet kom han till Jakobstad där han fick burskap 1781 och gifte sig med prostdottern Brita Helena Aspegren från Pedersöre. I äktenskapet föddes 1782 en son som döptes till Carl men som torde ha dött i späd ålder.

Som befälhavare på den finländskbyggda fregatten Concordia af Jacobstad genomförde Breitholtz åren 1782-1785 en resa till Batavia (Jakarta) på Java i dåvarande holländska Ostindien. Han räknas därmed som den förste som förde ett finländskt fartyg till Ostindien. Seglatsen markerar inledningen till Finlands (då en del av det svenska riket) handels- och kulturutbyte med Ostasien. Concordias destination var från början Medelhavet men i Lorient i Bretagne chartrades Concordia av det holländska ostindiska kompaniet som vid denna tidpunkt led brist på tonnage till följd av sjökriget med England. Resan till Ostindien blev strapatsrik och en stor del av kapten Breitholtz ursprungliga besättning dukade under för farsoter under uppehållet i Batavia där man tog last till Holland. (Bland annat salpeter, kryddor, kaffe och olika ädla träslag.) Delar av resan har skildrats av skeppsläkaren och botanisten Claes Hornstedt som följde med fartyget som skeppsläkare på hemresan till Europa. Concordiaskvären i Jakobstad är uppkallad efter Breitholtz fartyg. (Fregattskeppet Orion seglade också Batavia för Holländska Ostindiska Kompaniet vid denna tid. Hon var byggd i Jakobstad 1782, samma år som Concordia, men genast försåld till göteborgska redare. Även Orion fördes av en Jakobstadskaptenen, Johan Georg Kindborg.)

Källor
 Karl Beijar, Claes IV Breitholtz - berömd sjöfarare, Jakobstad 2000 
 Hjalmar Björkman, Bidrag till Jakobstads historia II, Jakobstads museum, 1921. 
 Jan Kronholm, Fregatten Concordia av Jakobstad, första finländska ostindiefararen, Jakobstad 1984
 Söderhjelm, Alma, Jakobstads historia, del II, 1909
 Toivanen, Pekka, Navis Fennica, Jakobstad 1993
 Uppslagsverket Finland (1985)

 Christina Granroth (utg), C.F.Hornstedt, Brev från Batavia, 2008.
 Jan Kronholm, En sjöresa till Ostindien - Fregattskeppet Concordias färd till Batavia 1782–1785, Jakobstad 2016.

Externa länkar
 Finländsk segelsjöfart 
 Fregatten Concordia och det finska regionala näringslivsbolaget Concordia

Sjömän
Män
Födda 1743
Avlidna 1812
Personer från Söderby-Karls socken
Claes
Toftan

Toftan är en sjö i Falu kommun i Dalarna och ingår i . Sjön har en area på  kvadratkilometer och ligger  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Sundbornsån.

Den ingår i det system av sjöar och åar som brukar kallas Svärdsjövattendraget. I norr hänger Toftan samman med stråk av andra sjöar från Svärdsjö, mellan vilka ingen eller obetydlig nivåskillnad råder. Däri ingår bland andra Gårdvikssjön med Gruvsjön. Utflödet i söder är Sundbornsån. Vid det dämda utloppet ligger Sundbornsbyn. I Toftans norra ände ligger Toftbyn. På Toftan brukar stundom kyrkbåtsrodd praktiseras.

Delavrinningsområde 
Toftan ingår i delavrinningsområde (672877-149926) som SMHI kallar för Utloppet av Toftan. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 175 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Lillälven som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (53 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent. Bebyggelsen i området täcker en yta av  kvadratkilometer eller 1 procent av avrinningsområdet.

Se även 
 Lista över insjöar i Falu kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Dalälvens avrinningsområde
Insjöar i Dalarna
Insjöar i Falu kommun
Insjöar i Sverige om minst fem kvadratkilometer
Norman Haworth

Sir Walter Norman Haworth, född 19 mars 1883 i White Coppice nära Chorley i Lancashire, död 19 mars 1950 i Barnt Green, Worcestershire, var en brittisk kemist. 1937 erhöll han Nobelpriset i kemi.

Biografi
Haworth var professor i kemi i Birmingham och utförde banbrytande arbeten över kolhydratens kemi. Han strukturbestämde till exempel laktos och maltos och klargjorde vidare cellulosans och stärkelsens byggnad. Tillsammans med Edmund Hirst utarbetade han den första syntesen av askorbinsyra (C-vitamin).

Haworthska formler är en typ av kemiska formler som åskådliggör organiska föreningars tredimensionella byggnad. De infördes av Howarth och används mest för att illustreras kolhydraters struktur.

Källor
Bra Böckers lexikon, 1975

Noter

Externa länkar 

 Nobelprize.org, Nobelpriset i kemi 1937
 Nobelprize.org, Norman Haworth – biografi

Nobelpristagare i kemi
Brittiska kemister
Brittiska nobelpristagare
Brittiska forskare under 1900-talet
Personer från Chorley
Födda 1883
Avlidna 1950
Män
Ledamöter av Royal Society
Alumner från Göttingens universitet
Alumner från University of Manchester
Adolfsberg

Adolfsberg fkan syfta på:

 Adolfsberg, Helsingborg – stadsdel i Helsingborg
 Adolfsbergskyrkan
 Adolfsberg, Uppsala – bostadsområde i Storvreta
 Adolfsberg, Åmål – stadsdel i Åmål
 Adolfsberg, Örebro – stadsdel i Örebro
 Adolfsbergs distrikt
 Adolfsbergs församling
 Adolfsberg, Mosjö och Täby pastorat
 Adolfsbergs IK
 Adolfsbergs kyrka, Örebro
 Adolfsbergs sanatorium
 Trafikplats Adolfsberg
 Villa Adolfsberg –  vyggnad  på Kungsholmen, Stockholm
William Taubman

William Taubman, är en amerikansk forskare med inriktning på rysk politisk historia och statsvetenskap. Han är för närvarande Bertrand Snell Professor of Political Science vid Amherst College i Massachusetts. Han är gift med Jane A. Taubman som är professor i ryska vid Amherst College.

Taubman vann 2004 års pulitzerpriset för sin 876-sidiga bok "Khrushchev. The Man and his Era" om politisk utveckling i Sovjetunionen under Nikita Chrusjtjov .

Bibliografi
 Kruschev: The Man and His Era (W. W. Norton & Company, 2003)
 Moscow Spring med Jane Taubman (Summit Books, 1989)
 Stalin's American Policy: From Entente to Detente to Cold War (W W Norton & Company, 1982)

Amerikanska historiker under 2000-talet
Män
Levande personer
Berndt Julius von Breitholtz

Berndt Julius von Breitholtz, född 1786, död 1863, var en finländsk officer. Breitholtz deltog i finska kriget 1808, blev fången vid Sveaborgs kapitulation men frigavs efter kriget och blev slutligen kapten vid Värmlands regemente. Under fångenskapen i Ryssland förde Breitholtz dagbok, publicerad i Personhistorisk tidskrift 1902, i vilken viktiga förhållanden i Ryssland vid denna tid dokumenterades. Enligt värmlandsskildraren Linus Brodin (De sista kavaljererna, Uppsala 1959 m fl) var Breitholtz förebilden till två av kavaljererna på Ekeby - överste Beerencreutz och kapten Berg - i Selma Lagerlöfs roman Gösta Berlings saga.

Svenska militärer under 1800-talet
Personer i finska kriget
Födda 1786
Avlidna 1863
Män
Berndt Julius