kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Brunbandad myrpitta

Brunbandad myrpitta (Grallaria milleri) är en fågel i familjen myrpittor inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Brunbandad myrpitta är med kroppslängden 18 cm en medelstor till stor medlem av familjen. Fjäderdräkten är enhetligt mörkbrun med smutstvitt på tygel samt på strupe och buk som formar ett brett brunt bröstband. Revir- och varningslätet är ett högljutt visslande "wooee" som stiger något. Mer sällan hörs en mjuk vissling, "puuh, pü-pü", med avslutande tonen ljusare.

Utbredning och systematik 
Brunbandad myrpitta delas in i två underarter med följande utbredning:
 Grallaria milleri gilesi – norra centrala Anderna i Colombia (Antioquia), känd från ett enda exemplar insamlat på 1800-talet, förmodligen utdöd
 Grallaria milleri milleri – centrala delen av centrala Anderna i Colombia (Caldas, Risaralda, Quindío och Tolima)

Status och hot 
Brunbandad myrpitta har en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis endast 10 000–20 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust. Den är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som sårbar (VU).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar amerikanen Leo E. Miller som samlade in typexemplaret.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Myrpittor
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Colombia
Rostnackad myrpitta

Rostnackad myrpitta (Grallaria nuchalis) är en fågel i familjen myrpittor inom ordningen tättingar.

Utseende 
Rostnackad myrpitta är en stor och praktfull medlem av familjen med knubbig kropp, kort stjärt och långa ben. Ovansidan är brun och undersidan skiffergrå, med djupt rostrött på hjässa och nacke som övergår i brunt på huvudet. Bakom ögat syns en liten ljus fläck. Könen är lika.

Utbredning och systematik 
Rostnackad myrpitta delas in i tre underarter:
 Grallaria nuchalis ruficeps – förekommer i Colombia (centrala Anderna och östra Andernas västsluttning)
 Grallaria nuchalis obsoleta – förekommer Andernas västsluttning i nordvästra Ecuador (Imbabura och Pichincha)
 Grallaria nuchalis nuchalis - förekommer i Andernas östsluttning i Ecuador och nordligaste Peru (Piura)

Levnadssätt 
Rostnackad myrpitta hittas i bergsskogar på mellan 2000 och 3000 meters höjd, framför allt i närheten av bambusnår. Fågeln håller sig på eller nära marken. Den är skygg och svår att få syn på.

Status 
Rostnackad myrpitta har ett begränsat utbredningsområde, men beståndet anses vara stabilt. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Myrpittor
Fåglar i neotropiska regionen
Rostbröstad myrpitta

Rostbröstad myrpitta (Grallaria przewalskii) är en fågel i familjen myrpittor inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Rostbröstad myrpitta är en 17 cm lång typisk Grallaria med upprätt hållning, bukigt utseende och mycket kort stjärt. Fjäderdräkten är i stort sett helt rostbrun, med gråbrun hjässa samt vitt eller gråvitt på hakan och centralt på buken. Näbben är mörk och runt ögat syns en vit ögonring. Liknande rödbrun myrpitta saknar vitt på hakan, medan rostvit myrpitta istället är vit på strupen och gulbröstad myrpitta snarare är helt gräddvit eller beige undertill.

Lätet består av tre drygt sekunden långa klara eller dubblerade visslingar, upprepade var femte till tionde sekund. Första tonen är lägst, de sista ljusare och stigande.

Utbredning och status 
Fågeln förekommer på Andernas östsluttning i norra Peru (Amazonas till östra La Libertad). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Arten har ett begränsat utbredningsområde, men beståndet tros vara stabilt. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Nikolaj Przjevalskij (1839-1888), general i ryska armén samt upptäckresande och naturforskare i Centralasien.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Myrpittor
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Peru
Ockramyrpitta

Ockramyrpitta (Grallaria quitensis) är en fågel i familjen myrpittor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Ockramyrpittan förekommer i centrala Anderna i Colombia, Ecuador och nordligaste Peru. Boyacámyrpittan och atuénmyrpittan kategoriserades tidigare som underarter till ockramyrpittan, men urskiljs allt oftare som egna arter.

Status 
IUCN kategoriserar den som livskraftig.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Myrpittor
Fåglar i neotropiska regionen
Jocotocomyrpitta

Jocotocomyrpitta (Grallaria ridgelyi) är en utrotningshotad sydamerikansk tätting i familjen myrpittor som upptäcktes först 1997.

Kännetecken

Utseende 
Jocotocomyrpittan är en praktfullt tecknad, stor (22 cm) myrpitta. Hjässan är svart medan den är grå i nacken och en stor del av ansiktet utom ett tydligt, vitt mustaschstreck. Ovansidan är gråbrun med mer rostfärgade vingar och mörk streckning på mantel och skapularer. Undersidan är gråvit, benen grå, näbben svart och ögonen rödaktiga.

Läte 
Sången består av en serie med sex till tio eller fler toner åtskilda av intervaller på en till två sekunder, tydligt mörkare än dess närmaste släktingars. Lätet beskrivs som ett mjukare, tvåstavigt "ho-co".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Anderna i södra Ecuador (övre Río Chinchipe). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
IUCN kategoriserar arten som starkt hotad.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den amerikanske ornitologen Robert Sterling Ridgely som deltog i upptäckten av arten.

Referenser

Externa länkar

Myrpittor
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Ecuador
Kastanjekronad myrpitta

Kastanjekronad myrpitta (Grallaria ruficapilla) är en sydamerikansk fågel i familjen myrpittor inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Denna art är en medelstor myrpitta med en kroppslängd på 18,5 cm. Huvud och nacke är orange eller rostfärgad. Ryggen är olivbrun ich strupen vit. Buken är likaså vit, men täckt av brunsvarta streck, huvudsakligen på flankerna. Benen är gråblå. Lätet som levereras från en något upphöjd sittplats är ett högljutt, upprepat "wheuu".

Utbredning och systematik 
Kastanjekronad myrpitta delas in i sju underarter med följande utbredning:
 Grallaria ruficapilla ruficapilla – förekommer i Anderna i Colombia och norra Ecuador
 Grallaria ruficapilla perijana – förekommer i Sierra de Perija (gränsen mellan Colombia och Venezuela)
 Grallaria ruficapilla avilae – förekommer i kustnära kordiljäran i norra Venezuela och Anderna i Lara
 Grallaria ruficapilla nigrolineata – förekommer i Anderna i västra Venezuela (Táchira, Mérida och Trujillo)
 Grallaria ruficapilla connectens – förekommer i subtropiska Anderna i sydvästra Ecuador
 Grallaria ruficapilla albiloris – förekommer i södra Ecuador (Loja) och nordvästra Peru (i söder till Lambayeque)
 Grallaria ruficapilla interior – förekommer i centrala kordiljären i norra Peru (Amazonas och San Martín)

Levnadssätt 
Fågeln förekommer i subtropiska och tropiska bergsskogar, vanligtvis mellan 1.900 och 3.100 meters höjd. Arten tolererar skog påverkad av avverkning i större utsträckning än andra myrpittor. Även om den är skygg och tillbakadragen liksom alla Grallaria-arter ses den ofta komma ut i mer öppen miljö i eller strax efter gryning, dock aldrig långt ifrån skyddande växtlighet. I vissa områden lockas den fram med mask och blir på så sätt lättare observerad av fågelskådare.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, och tros öka i antal. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vanligt förekommande.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Myrpittor
Fåglar i neotropiska regionen
Tvåfärgad myrpitta

Tvåfärgad myrpitta (Grallaria rufocinerea) är en fågel i familjen myrpittor inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Tvåfärgad myrpitta är en medelstor (16,5 cm) medlem av familjen med grå undersida och roströd ovansida, inklusive huvud och strupe. Näbben är svart. Lätet beskrivs som en klar och ljus utdragen vissling, "treeeee".

Utbredning och systematik 
Tvåfärgad myrpitta delas in i två underarter med följande utbredning:
 Grallaria rufocinerea rufocinerea – förekommer i centrala Anderna i Colombia (södra Antioquia till västra Huila)
 Grallaria rufocinerea romeroana – förekommer från södra Colombia till Anderna i nordöstra Ecuador (nordvästra Sucumbíos)

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 20 000–50 000 vuxna individer.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Myrpittor
Fåglar i neotropiska regionen
Muiscamyrpitta

Muiscamyrpitta (Grallaria rufula) är en fågel i familjen myrpittor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Muiscamyrpittan förekommer i Anderna i Venezeula (Táchira) och i östra Anderna i Colombia söderut till Cundinamarca och västra Meta (dock ej på västsluttningen från Iguaque Massif i Boyacá och allra sydvästligaste Santander). Tidigare omfattade arten ett stort antal populationer med utbredning i Anderna från Santa Marta-bergen i nordösta Colombia söderut till västra Bolivia, då under det svenska trivialnamnet mahognymyrpitta eller rostmyrpitta. Dessa kategoriserades i följande sju underarter:

 Grallaria rufula spatiator – Santa Marta-bergen (ne Colombia)
 Grallaria rufula saltuensis – Sierra de Perijá (gränsen mellan Colombia och Venezuela)
 Grallaria rufula rufula – Anderna i Colombia till västra Venezuela (Táchira) och Ecuador
 Grallaria rufula cajamarcae – Anderna i norra Peru (Cajamarca)
 Grallaria rufula obscura – Anderna i centrala Peru (Huánuco och Junín)
 Grallaria rufula occabambae – Anderna i sydöstra Peru (Cusco)
 Grallaria rufula cochabambae – Anderna i västra Bolivia (La Paz och Cochabamba)

Studier från 2020 har dock visat att de olika populationerna inte står varandra närmast, där tvåfärgad myrpitta (G. rufocinerea) och kastanjemyrpitta (G. blakei) är en del av komplexet, dels att rufula utgör ett artkomplex med små men distinkta skillnader i läten, utseende och genetik populationerna emellan. Författarna till studien rekommenderade därför att rufula delas upp i hela tolv arter. Både tongivande International Ornithological Congress och Clements et al har följt rekommendationerna, varvid rufula numera urskiljs i följande arter:
 Taironamyrpitta (Grallaria spatiator)
 Perijámyrpitta (Grallaria saltuensis)
 Muiscamyrpitta (Grallaria rufula)
 Urubambamyrpitta (Grallaria occabambae)
 Punomyrpitta (Grallaria sinaensis)
 Boliviamyrpitta (Grallaria cochabambae)
 Chamímyrpitta (Grallaria alvarezi)
 Ekvatorialmyrpitta (Grallaria saturata)
 Cajamarcamyrpitta (Grallaria cajamarcae)
 Chachapoyasmyrpitta (Grallaria gravesi)
 Panaomyrpitta (Grallaria oneilli)
 Junínmyrpitta (Grallaria obscura)

Status 
IUCN kategoriserar rufula som livskraftig, men följer än så länge den gamla systematiken, där ett stort antal andra arter inkluderas i bedömningen.

Referenser

Externa länkar

Myrpittor
Fåglar i neotropiska regionen
Vattrad myrpitta

Vattrad myrpitta (Grallaria squamigera) är en fågel i familjen myrpittor inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Vattrad myrpitta är en stor myrpitta med för familjen typisk kroppsform: knubbig, med kort stjärt och långa ben. Storleken i sig skiljer den från de flesta andra myrpittor, liksom kraftigt vattrad undersida. Där den överlappar med jättemyrpitta och större myrpitta utmärker den sig genom skiffergrå rygg, ej brun, och mörkt mustaschstreck. Sången är snabb, ihålig och drillande.

Utbredning och systematik 
Vattrad myrpitta delas in i två underarter med följande utbredning:
 Grallaria squamigera squamigera – förekommer i Anderna i Colombia, Ecuador och västra Venezuela
 Grallaria squamigera canicauda – förekommer i Anderna i sydöstra Ecuador och östra Peru (Cajamarca) till västra Bolivia

Levnadssätt 
Vattrad myrpitta hittas i Andernas tempererade zon, vanligen högre upp än de andra stora arterna jättemyrpitta och större myrpitta. Liksom de flesta myrpittor är den mycket svår att få syn på, endast när den tillfälligtvis hoppar utmed en stig i skogen, framför allt tidig morgon och sen kväll.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Myrpittor
Fåglar i neotropiska regionen
Bradwell, Essex

Bradwell eller Bradwell juxta Coggeshall eller Bradwell-next-Coggeshall är en by och en civil parish i Braintree i Storbritannien. Den ligger i grevskapet Essex och riksdelen England, i den sydöstra delen av landet,  km nordost om huvudstaden London. Orten har 512 invånare (2001).

Kustklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är januari, med  °C.

Källor

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/essex/bradwell

Orter i Essex
Braintree
Civil parishes i Essex
Spräcklig myrpitta

Spräcklig myrpitta (Grallaria varia) är en fågel i familjen myrpittor inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Spräcklig myrpitta är en stor och knubbig medlem av familjen med kort stjärt, långa ben och stora ögon. Fjäderdräkten är kryptiskt tecknad, med brunfläckig kropp, gråfläckig hjässa och ett vitt mustaschstreck. Den vittljudande djupa sången stiger i ljudstyrka mot slutet.

Utbredning och systematik 
Spräcklig myrpitta delas in i fem underarter med följande utbredning:
 Grallaria varia cinereiceps – sydligaste  Venezuela, närliggande nordvästra Brasilien och nordöstra Peru
 Grallaria varia varia – Guyanaregionen och Brasilien norr om Amazonfloden (väster om nedre Rio Napo)
 Grallaria varia distincta – Brasilien söder om Amazonfloden (från Rio Madeira till Rio Tapajós, i söder till Mato Grosso)
 Grallaria varia intercedens – östra Brasilien (från Pernambuco och södra Bahia till sydöstra Minas Gerais)
 Grallaria varia imperator – sydöstra Brasilien (södra Minas Gerais) till östra Paraguay och nordöstra Argentina

Levnadssätt 
Spräcklig myrpitta hittas i fuktiga skogar. Där är den mycket tillbakadragen, promenerande på marken.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Bilder

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Myrpittor
Fåglar i neotropiska regionen
Tumbesmyrpitta

Tumbesmyrpitta (Grallaria watkinsi) är en fågel i familjen myrpittor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i låglandet och Anderna i sydvästra Ecuador och nordvästra Peru (Tumbes). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Myrpittor
Fåglar i neotropiska regionen
Rosthuvad myrpitta

Rosthuvad myrpitta (Grallaricula cucullata) är en fågel i familjen myrpittor inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Rosthuvad myrpitta är en liten (10 cm) och knubbig myrpitta med lysande orangefärgad näbb. Den är orange- eller roströd på huvud och strupe. Undersidan är grå med en vit halvmåneformad teckning över bröstet. På nedre delen av bröstet och buken är den vit. Ovansidan är olivbrun. Lätet är okänt.

Utbredning och systematik 
Rosthuvad myrpitta delas in i två underarter med följande utbredning:
 Grallaricula cucullata cucullata – förekommer i centrala och östra delen av Anderna i Colombia
 Grallaricula cucullata venezuelana – förekommer i Anderna i centrala Colombia och nordvästra Venezuela

Status och hot 
Rosthuvad myrpitta har en rätt liten världspopulation bestående av uppskattningsvis 10 000–20 000 vuxna individer. Den tros också minska i antal till följd av habitatförlust. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar den som nära hotad.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Myrpittor
Fåglar i neotropiska regionen
Rostbandad myrpitta

Rostbandad myrpitta (Grallaricula ferrugineipectus) är en fågel i familjen myrpittor inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Rostbandad myrpitta är till formen typisk för familjen, med knubbig kropp, kort stjärt och långa ben, men är förhållandevis liten. Fjäderdräkten är varmt gulbrun eller rostbrun under, med mindre bjärt brun ovansida. På huvudet syns en tydlig vit ögonring som är mycket bredare bakom ögat. Arten liknar skifferkronad myrpitta, men saknar denna artens kontrasterande grå hjässa. Ögonringen är också vit, ej beigefärgad. Sången består av en snabb serie pipiga visslingar som faller av på slutet.

Utbredning och systematik 
Rostbandad myrpitta förekommer i Colombia och Venezuela. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Grallaricula ferrugineipectus rara – förekommer i östra Anderna i Colombia och nordvästra Venezuela (Sierra de Perija)
 Grallaricula ferrugineipectus ferrugineipectus – förekommer i Santa Marta (nordöstra Colombia) och bergen i norra Venezuela

Tidigare behandlades leymebambamyrpittan (Grallaricula leymebambae) som en underart till rostbandad myrpitta och vissa gör det fortfarande.

Levnadssätt 
Rostbandad myrpitta hittas i bergsskogar på mellan 250 till 2200 meters höjd. Den uppträder enstaka eller i par i undervegetationen och kan då vara svår att få syn på, vanligtvis sittande en meter eller två ovan mark.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Myrpittor
Fåglar i neotropiska regionen
Ockrabröstad myrpitta

Ockrabröstad myrpitta (Grallaricula flavirostris) är en fågel i familjen myrpittor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Ockrabröstad myrpitta delas in i åtta underarter med följande utbredning:
 Grallaricula flavirostris costaricensis – bergen i Costa Rica och västra Panama
 Grallaricula flavirostris brevis – Panama, i högre belägna delarna av berget Pirres sluttning
 Grallaricula flavirostris ochraceiventris – lokalt i Anderna i västra Colombia
 Grallaricula flavirostris flavirostris – Anderna i östra Colombia och östra Ecuador
 Grallaricula flavirostris mindoensis – Pichincha i norra Ecuador
 Grallaricula flavirostris zarumae – El Oro i sydvästra Ecuador
 Grallaricula flavirostris similis – Anderna i östra Peru
 Grallaricula flavirostris boliviana – Anderna i La Paz och Cochabamba i norra Bolivia

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

Myrpittor
Fåglar i neotropiska regionen
Halvmånemyrpitta

Halvmånemyrpitta (Grallaricula lineifrons) är en fågel i familjen myrpittor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer lokalt i Anderna i södra Colombia och Ecuador. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Myrpittor
Fåglar i neotropiska regionen
Fjällbröstad myrpitta

Fjällbröstad myrpitta (Grallaricula loricata) är en fågel i familjen myrpittor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart i kustbergen i norra Venezuela (Yaracuy till Caracas (Distrito Federal)). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Noter

Externa länkar 

Myrpittor
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Venezuela
Skifferkronad myrpitta

Skifferkronad myrpitta (Grallaricula nana) är en fågel i familjen myrpittor inom ordningen tättingar.

Utbredning och systematik 
Skifferkronad myrpitta delas in i tre underarter med följande utbredning:
 nana-gruppen
 Grallaricula nana olivascens – kustberg i norra Venezuela (Aragua och Caracas (Distrito Federal))
 Grallaricula nana nanitaea – Anderna i Venezuela och närliggande Colombia (Norte de Santander, Santander)
 Grallaricula nana hallsi – Anderna i norra Colombia (Serranía de los Yariguíes, Santander)
 Grallaricula nana nana – östra Anderna i Colombia
 Grallaricula nana occidentalis – västra och centrala Anderna i Colombia söderut till norra Peru
 Grallaricula nana kukenamensis – förekommer i tepuis i sydöstra Venezuela (östra Bolívar) och möjligen intilliggande Guyana

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Myrpittor
Fåglar i neotropiska regionen
Ockrapannad myrpitta

Ockrapannad myrpitta (Grallaricula ochraceifrons) är en utrotningshotad sydamerikansk tätting i familjen myrpittor.

Utseende och läte 
Ockrapannad myrpitta är en mycket liten och huvudsakligen brun medlem av familjen med en kroppslängd på endast 10,5 centimeter. Båda könen har en ockrabeige ögonring, hanen även en ockrabeige panna. I övrigt är den mestadels brun ovan och svartstreckat vit under med beigetonade flanker. Sången liknar ockrabröstad och fjällbröstad myrpitta, en emfatisk, skarp och fallande vissling som avges upprepat under sex till tolv sekunder.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart i Anderna i norra Peru (San Martín och Amazonas). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som sårbar.

Noter

Externa länkar 

Myrpittor
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Peru
Piuramyrpitta

Piuramyrpitta (Grallaricula peruviana) är en fågel i familjen myrpittor inom ordningen tättingar.

Utbredning coh systematik 
Fågeln förekommer i Andernas östsluttning i sydöstra Ecuador och nordligaste Peru. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Noter

Externa länkar

Myrpittor
Fåglar i neotropiska regionen
Brunörad myrpitta

Brunörad myrpitta (Hylopezus auricularis) är en fågel i familjen myrpittor inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Brunörad myrpitta är med kroppslängden 14 cm en relativt liten medlem av familjen. På huvudet syns grå hjässa, mörk mask över ögat, vit tygel och breda svarta streck som kantar den vita strupen. Ovansidan är ljust olivbrun med ljusare övre stjärttäckare. De sotfärgade vingpennorna har olivgröna eller ockrafärgade kanter och vingtäckarna är bronsorange. Stjärten är rostfärgad. Bröstet är gräddvitt med svarta streck som övergår i olivbrunt på sidorna av den i övrigt vita buken. De undre stjärttäckarna är varmbeige. 

Den långsamma och drillande sågnen består av något fallande serier med ihåliga och ljusa "cu". Lätet är en snabb följd av två till tre melodiska "fuí" följt av ett kort och mörkare "cuu". Även enkla "cuiu" kan höras.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer enbart i norra Bolivia (sydöstra Pando och norra Beni). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Brunörad myrpitta har ett mycket litet bestånd uppskattat till endast 500 vuxna individer. IUCN kategoriserar därför arten som sårbar. Beståndsutvecklingen tros dock vara stabil.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Myrpittor
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Bolivia