kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
A Treasure

A Treasure är ett livealbum av Neil Young, utgivet 2011. Det ingår i Youngs Archives Performance Series och spelades in under hans turné 1984-1985 med countrybandet International Harvesters.

Albumet innehåller sex tidigare outgivna låtar. De övriga är hämtade från Old Ways ("Bound for Glory" och "Get Back to the Country"), Re-ac-tor ("Motor City" och "Southern Pacific"), Harvest ("Are You Ready for the Country?") samt Buffalo Springfield ("Flying on the Ground Is Wrong").

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av Neil Young, om annat inte anges.

"Amber Jean" - 3:17
"Are You Ready for the Country?" - 3:38
"It Might Have Been" (Ronnie Green/Harriet Kane) - 2:43
"Bound for Glory" - 5:58
"Let Your Fingers Do the Walking" - 3:03
"Flying on the Ground Is Wrong" - 4:47
"Motor City" - 3:22
"Soul of a Woman" - 4:27
"Get Back to the Country" - 2:31
"Southern Pacific" - 7:52
"Nothing Is Perfect" - 5:01
"Grey Riders" - 5:58

Medverkande
Neil Young - sång, gitarr
Joe Allen - bas
Anthony Crawford - banjo, gitarr, sång
Tim Drummond - bas
Ben Keith - gitarr, sång
Karl T. Kimmel - trummor
Spooner Oldham - piano
Hargus "Pig" Robbins - piano
Rufus Thibodeaux - fiol
Matraca Berg - bakgrundssång
Tracy Nelson - bakgrundssång

Källor

Livealbum 2011
Livealbum av Neil Young
Album utgivna på Reprise Records
Minda Ramm

Minda Mathea Olava Ramm, född den 27 december 1859 i Sogndal, död den 11 april 1924, var en norsk författarinna. Hennes debutbok Lommen gavs ut 1896 och blev uppmärksammad för skildringen av de motstridiga idealen som kvinnor i skolmiljön i Oslo (som då hette Kristiania) måste förhålla sig till. Minda Ramm skrev sammantaget fyra romaner och därtill ett par noveller. Förutom hennes debutroman är hennes sista roman Fotfæstet (på svenska Fotfästet), utgiven 1918, som är det mest kända av hennes verk.

Liv och författarskap 
Minda Ramm utbildade sig i Oslo och avlade candidatus realiumexamen 1890. Hon var som ung student aktiv inom kvinnosakskretsar och medlem i studentföreningen Skuld, där bland andrat även Anna Bugge var medlem, en förening som kom att vara ett frö för bildandet av Norsk Kvinnesaksforening 1884. Senare kom Minda Ramm dock att ställa sig kritisk till kvinnosaksrörelsen. År 1893 gifte hon sig med författaren Hans E. Kinck och äktenskapet kom att ge två barn.

Minda Ramm debuterade som författare 1896 med romanen Lommen. Denna relativt korta debutroman är en skildring av kvinnors villkor och relationer inom skolmiljön i Oslo på 1800-talet. Verket tolkades när det gavs ut som antifeministiskt av kvinnosaksrörelsen i Oslo och engagerade medlemmar inom denna uttryckte besvikelse över att en bildad kvinna som ansetts vara en i deras krets skrev ett sådant verk. Romanen lovordades dock för att vara estetiskt intressant, även av dem inom kvinnosaksrörelsen som tolkat den som antifeministisk. Samtidigt som romanen tolkades antifeministiskt ansågs den vara erotiskt djärv och den kom att uppfattas som en nyckelroman om kvinnor i Oslos akademiska miljö under 1800-talet.

Den andra romanen av Minda Ramm som gavs ut var Overtro. Skildringer fra ottiårene från 1898. Den fick dock olik debuten ingen större uppmärksamhet och hade föga framgång. 1909 gavs hennes tredje roman Valgaar ut, en satirisk skildring av livet i ett litet samhälle.

År 1918 gavs Minda Ramms fjärde och sista roman Fotfæstet (svensk titel Fotfästet) ut och denna kom att räknas som hennes bästa. Romanen har ett civilisationskritisk drag och gestaltar människans kluvenhet mellan naturen och kultur.

Minda Ramm var faster till Fredrik Ramm.

Bibliografi 
1896 -  Lommen
1898 - Overtro. Skildringer fra ottiårene
1909 - Valgaar
1918 - Fotfæstet

Källor

Externa länkar 
Minda Ramm i Store norske leksikon

Norska romanförfattare
Norskspråkiga romanförfattare
Norska novellförfattare
Norskspråkiga novellförfattare
Personer från Sogndals kommun
Födda 1859
Avlidna 1924
Kvinnor
Jørgen Skjelvik

Jørgen Skjelvik, född 5 juli 1991 i Hosle, Norge, är en norsk professionell fotbollsspelare som spelar för Odense Boldklub.

Karriär

I klubblag 
Skjelvik fick göra sin debut i norska högsta divisionen Tippeligaen den 16 maj 2009 blott 17 år gammal. År 2011 var han under hösten utlånad till de blivande svenska mästarna Helsingborgs IF. Här gjorde han en succédebut då han efter bara tre minuter på planen lobbade in 3-0-målet  i 3-1-segern över Trelleborgs FF. Några månader senare blev det klart att Skjelvik från säsongen 2012 skulle spela för den allsvenska konkurrenten Kalmar FF.

Säsongen 2012 blev ett bra debutår i KFF för den unge norrmannen som startade i samtliga matcher då han var tillgänglig: 29 stycken av 30 möjliga i Allsvenskan. I november utsågs han också följdriktigt av Radio Kalmar till bäste KFF-spelare under året. En tiondeplats i serien var dock en besvikelse för klubben som helhet.

I juli 2013, efter att ha varit skadad under större delen av vårsäsongen, utnyttjade norska Rosenborg BK en klausul i Skjelviks kontrakt och köpte sålunda över den snabbfotade norrmannen tillbaka till hemlandet och Tippeligan.

Den 31 januari 2020 lånades Skjelvik ut till Odense Boldklub på ett ettårigt låneavtal. Den 7 januari 2021 blev det en permanent övergång till OB för Skjelvik som skrev på ett treårskontrakt med klubben. Den 1 juli 2023 värvades Skjelvik av cypriska Apollon Limassol som sträcker sig till våren 2024

I landslag
Norrmannen har både U-landslagsmatcher och A-landskamper på sin meritlista.

Referenser

Noter

Norska fotbollsspelare
Norska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Stabæk Fotball
Fotbollsspelare i Helsingborgs IF
Spelare i Kalmar FF
Spelare i Rosenborg BK
Spelare i Los Angeles Galaxy
Spelare i Odense BK
Spelare i Tippeligaen
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Major League Soccer
Spelare i Superligaen
Födda 1991
Levande personer
Män
Prins Imseong

Prins Imseong var den tredje sonen till kung Seong av Baekje. Efter att han far dödats i strid utvandrade han till Japan. Han var medlem i den mäkta Sogaklanen och är även känd för att ha spelat en nyckelroll i formandet av den tidiga japanska staten. Han stödde introduktionen av "koreansk buddhism" liksom andra Baekje-kulturella inslag i Japan.

Referenser 

Män
Vertu

Vertu är ett märke för lyxmobiltelefoner. Fabrikatet ägdes från oktober 2012 till september 2015 av EQT. EQT gjorde en exit och sålde varumärket till en grupp internationella investerare i september 2015. Innan EQT ägde bolaget så var det en del av Nokia.

Externa länkar 

Mobiltelefoner
Eds kyrka, Ångermanland

Eds kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Eds församling i Härnösands stift. Kyrkan ligger 200 meter öster om Ångermanälven, två kilometer söder om samhället Forsmo samt nio kilometer norr om Sollefteå.

Kyrkobyggnaden
Ursprungliga kyrkan uppfördes någon gång på medeltiden och var då en liten byggnad med nästan kvadratisk planform. Under senmedeltiden utvidgades kyrkan. På 1700-talet reparerades kyrkan av kyrkobyggmästare Simon Geting , Sundsvall, då den också förlängdes åt väster. En sakristia av trä, vid norra sidan, som uppfördes troligen 1764–1765 av Per Zakrisson från Kubbe. 1827 planerades ett kyrktorn i väster och en sakristia i öster av kyrkobyggmästare Lars David Geting, Sundsvall, son till Simon Geting. Byggnadsplanerna genomfördes aldrig. Åren 1888–1890 byggdes ett smalare kor i öster och grunden där kom då till nytta.

Kyrkan, som består av långhus, kor och sakristia, har vitputsade ytterväggar och plåttäckta sadeltak. Gavelröstena har blinderingar som tillkommit åren 1888–1890. Vid långhusets västra kortsida finns ingången. Kyrkorummet har ett tredingstak som är täckt med pärlspont. Takstolen är delvis synlig. Kor och långhus skiljs åt av en välvd triumfbåge. I koret finns en trefönstergrupp vars glasmålningar tillkom 1927 efter utformning av Yngve Lundström. Klockstapeln byggdes på 1730-talet och byggdes om 1775. Ljudluckor tillkom 1810.

Lokalisering
Innan landhöjningen hade rest Sollefteåforsen var istället den klart högre Forsmoforsen det första seglingshindret i Ångermanälven, vilket torde ha gjort Ed till en naturlig handels- och mötesplats under denna tid. Sannolikt är kyrkans lokalisering till just denna by övertagen från en äldre hednisk kultplats.

Några hedniska fynd från själva kyrkogårdsområdet är inte kända, däremot flera vikingatida gravhögar några hundra meter uppströms kyrkan (nedanför nuvarande hembygdsgården); några av dessa förstördes till följd av ett brobygge på 1930-talet.
Det man hittade i gravarna vid brobygget och efterundersökningar var inte särskilt mycket; en vacker lång spjutspets av järn samt fyra pilspetsar av samma material. En av pilspetsarna är något kluven, antagligen var det en pilspets som användes vid fågeljakt. Skåran skulle då skära av fjädrarna på fågeln.

Inventarier
 Ett rökelsekar av malm och en träskulptur föreställande Jungfru Maria är från medeltiden.
 Ett altarskåp från senmedeltiden förvaras i länsmuseet Murberget.
 Predikstolen med ljudtak tillverkades av Jon snickare någon gång mellan åren 1700-1705. 1749 målades den om av Erik Fällström och omkring år 1890 blev den delvis omgestaltad och kompletterad.

Orgel
1947 byggde E. A. Setterquist & Son Eftr., Örebro,  en orgel med 16 stämmor fördelade på två manualer.

Referenser

Tryckta källor

Webbkällor
 

Kyrkobyggnader i Härnösands stift
Kyrkobyggnader i Sollefteå kommun
Chicago-planen

Chicago-planen avser de penningreformplaner som utformades av ekonomer vid University of Chicago under åren 1933-1935. Främst avses den plan som den 16 mars 1933 spreds i begränsad och konfidentiell form till omkring 40 personer samt en utökad version som gavs ut i slutet av året. Den ursprungliga planen var sammanfattad på sex sidor och stöddes av en rad ledande ekonomer, bland andra Frank Knight, Lloyd W. Mints, Henry Schultz, Henry C. Simons, Garfield V. Cox, Aaron Director, Paul H. Douglas och Albert G. Hart. Chicago. I mars till november 1933 mottog ekonomerna en mängd synpunkter på denna plan. Det ledde till en uppdaterad version som bestod av ett dokument på 13 sidor plus ett extra dokument på sju sidor om långsiktiga mål för penningpolitiken och ett appendix på sex sidor och bank- och konjukturcykler.

Se även  
The Chicago Plan Revisited

Penningreform
Carl Werner

Carl Olof Enok Werner, född 3 januari 1879 i Karlstad, död 26 maj 1967 i Lund, var en svensk teckningslärare. Han var far till Gösta Werner och bror till Oscar Werner.

Werner avlade 1900 teckningslärarexamen vid Högre konstindustriella skolan och 1911 studentexamen i Lund, där han blev filosofie kandidat 1913, filosofie licentiat 1918 och filosofie doktor 1924. Han blev teckningslärare i Ystad 1903 och i Lund 1909. Han var intendent i Ystads fornminnesförening 1907–10, sekreterare i Teckningslärarnas riksförbund 1914–29 och ordförande i Södra Sveriges teckningslärareförening 1920–45.

Werner var även ordförande i Svenska Röda Korsets Lundakrets II 1927–36, i Katedralskolans konstförening 1911–45 och i Lunds konststudio från 1940. Han var kurator i Värmlands nation i Lund 1921–26, teckningssakkunnig i skolkommittén 1918, ledamot av och sekreterare i 1936 års yrkesskolsakkunniga, ledamot av Akademiska föreningens överstyrelse i Lund. Han var hedersledamot av Värmlands nation i Lund, Ystads fornminnesförening, Lunds Röda Kors-kår, södra Sveriges teckningslärarförening och Katedralskolans konstförening. 

Werner företog resor till ett flertal länder för pedagogiska och konsthistoriska studier. Han författade Korsvirkesarkitekturen i Sverige (1924), Lärobok i geometrisk ritning för allmänna läroverk, samskolor och andra skolor (I–II, flera upplagor), Blick på byggnadskulturen i det nuvarande Lund (1926), en lång rad beskrivningar över svenska städer samt uppsatser och recensioner. Han är begravd på Sankt Peters Klosters kyrkogård i Lund.

Källor 

Noter

Svenska lärare under 1900-talet
Konstnärer från Karlstad
Gravsatta på Klosterkyrkogården i Lund
Födda 1879
Avlidna 1967
Män
Tidigare kuratorer vid nationer vid Lunds universitet
Yauyos

Yauyos är en ort i centrala Peru, och är huvudort i provinsen Yauyos i regionen Lima.

Referenser

Noter 

Orter i Peru
Korallreven

För kalkstrukturerna i havet, se korallrev.

Korallreven är en svensk musikgrupp. Gruppen släppte sitt debutalbum An Album by Korallreven 2011.

Daniel Tjäder är också medlem i The Radio Dept..

Historia 
Marcus Joons och Daniel Tjäder träffades under mitten av 00-talet i Malmö. Joons reste runt mycket under denna period, bland annat till Skottland, Island och Samoa. Han bodde även långa perioder hemma hos Tjäder, och de blev så småningom bra vänner. Idén till gruppen kom efter Joons resa till Samoa. Gruppnamnet kom till eftersom det "är det vackraste ordet på svenska", och för att korallrev är "vackra, vassa och hotade".

Under början av sommaren  2009 släpptes debutsingeln "Loved-Up" på Service.  Våren 2010 släpptes "The Truest Faith/Loved-Up" och hösten samma år släpptes "Honey Mine", båda på Acéphale Records. 2011 släpptes deras fjärde singel "As Young As Yesterday" som en digital EP på skivbolaget Hybris med remixer av Panda Bear och Girl Unit.

Debutalbumet, An Album by Korallreven, släpptes 2011 och mottogs mycket väl av musikkritiker. Victoria Bergsman sjunger på tre av låtarna.
I november 2014 släpptes deras andra album Second Comin', där sångarna China Yggström, Cornelius och Maria Lindén medverkar.

Diskografi

Studioalbum

Singlar 
2009 – "Loved-Up"
2010 – "The Truest Faith/Loved-Up"
2010 – "Honey Mine"
2011 – "As Young As Yesterday"

Referenser

Noter

Externa länkar 

Svenska indiepopgrupper
Call Me (Tweet)

"Call Me" är en R&B-låt framförd av den amerikanska sångerskan Tweet, komponerad av Timbaland och Missy Elliot till Tweets debutalbum Southern Hummingbird (2002).

"Call Me" är en stillsam mellanöstern-inspirerad midtempolåt där framföraren uppmanar sin älskare att "ringa henne när han behöver henne". Utan någon singelrelease gick låten in på både USA:s Billboard Hot 100 och R&B-listan Hot R&B/Hip-Hop Songs. På grund av dess popularitet valde Elektra Records att officiellt ge ut spåret som skivans andra singel 19 augusti 2002. Med marknadsföring så som uppträdanden, TV- och Radiointervjuer samt en musikvideo klättrade "Call Me" uppför flera av Billboards förgreningslistor. Singeln tog sig till en 9:e plats på amerikanska R&B-listan och blev därmed Tweets andra topp-tio hit i sitt hemland. Utöver detta klättrade låten som högst till en 31:a plats på Hot 100 och till en 19:e plats på Rhythmic Top 40. Internationellt blev "Call Me" aldrig någon stor framgång. Spåret debuterade på en 35:e plats på Storbritanniens UK Singles Chart, 30 placeringar lägre än föregående singel "Oops (Oh My)". Sista gången låten noterades på listan var den 14 september (veckan efter) där den fallit ner till en 60:e plats.

En musikvideon till singeln regisserades och marknadsförde telekommunikationsbolaget Verizon genom produktplacering. Videon tog sig till en andraplats på Billboards MTV Video Monitor, slagen av den colombianska popartisten Shakira med hennes ballad "Underneath Your Clothes".

Format och innehållsförteckningar

 Amerikansk CD-singel
 "Call Me" (C&J Radio Mix) - 3:05 	
 "Call Me" (P. Diddy Remix) - 4:13 	
 "Call Me" (LP Version) - 2:56

 Tysk CD-singel
 "Call Me" (C&J Radio Mix) - 3:05 	
 "Call Me" (P. Diddy Remix) [Featuring The Hoodfellaz] - 4:13 	
 "Call Me" (LP Version) - 2:56	
 "Call Me" - Musikvideo

 Europeisk CD-singel
 "Call Me" (C&J Radio Mix) - 3:05 	
 "Call Me" (LP Version) - 2:56 	
 "Call Me" (P. Diddy Remix) - 4:13 	
 "Call Me" (P. Diddy Remix Instrumental) - 4:13

 Australiensisk CD/Maxi-singel
 "Call Me" (Album Version) - 2:57 	
 "Oops (Oh My)" (C & P Radio Edit) - 4:00 	
 "Get Away (Move On)" - 4:22 	
 "Call Me" (Instrumental) - 3:35

Listor

Referenser

Noter

Musiksinglar 2002
Låtar med Tweet
Låtar av Timbaland
Låtar av Missy Elliot
Powerwolf

Powerwolf är ett tyskt power metal-band, grundat 2003 av Charles (David Vogt) och Matthew Greywolf (Benjamin Buss). Gruppen är känd för sin mörka tematik, både musikaliskt och textmässigt, vilket skiljer sig mycket från traditionell power metal. Bland gruppens ämnen textmässigt, förekommer ofta rumänska varulvs-legender och mörkare religiösa sagor, det senare dock ofta på ett ironiskt sätt.

Biografi 

Bandet grundades 2003 av Charles och Matthew Greywolf, som innan grundadet av bandet hade spelat ihop i flera år. Snart så gick den franska trummisen Stéfane Funèbre och den tyska keyboardisten Falk Maria Schlegel, med i bandet. Sist in i bandet var Powerwolfs frontfigur Attila Dorn, som studerade klassisk opera i Bukarest. Attila's förkärlek för rumänska varulvs-legender, blev ett tydligt tema på bandets debutalbum, Return in Bloodred. Debutalbumet följdes 2007 upp av Lupus Dei, ett konceptalbum om en varg.

25 april 2009 släpptes gruppens tredje album, Bible of the Beast.

Bandets fjärde album, Blood of the Saints, släpptes 29 juli 2011 i Europa och 2 augusti 2011 i USA.

Medlemmar
Nuvarande medlemmar
Charles Greywolf (David Vogt) – basgitarr (2003– ), gitarr (2011– )
Matthew Greywolf (Benjamin Buss) – gitarr (2003– )
Falk Maria Schlegel – keyboard (2003– )
Attila Dorn (Karsten Brill) – sång (2003– )
Roel van Helden – trummor (2011– )

Bildgalleri

Tidigare medlemmar
Stéfane Funèbre (Stefan Gemballa) – trummor (2003–2010)
Tom Diener – trummor (2010–2011)

Turnerande medlemmar
Fabian Schwarz – gitarr (2012)
Markus Pohl – gitarr (2016, 2017– )

Diskografi 
Studioalbum

Livealbum

EP
2011 – Wolfsnächte 2012 Tour EP (delad EP: Powerwolf / Mystic Prophecy / Stormwarrior / Lonewolf)
2013 – The Rockhard Sacrament

Singlar
2013 – "Amen & Attack"
2015 – "Army of the Night"
2015 – "Armata Strigoi"
2018 – "Demons Are a Girl's Best Friend"
2018 – "Fire & Forgive"
2018 – "Incense & Iron"
2019 – "Kiss of the Cobra King"

Samlingsalbum

Källor 
Powerwolf på Encyclopaedia Metallum

Externa länkar 

Officiell webbplats

Musikgrupper bildade 2003
Tyska power metal-grupper
Storryssland (parti)

Storryssland (ryska: Великая Россия, Velikaja Rossija) är ett nationalistiskt, konservativt politiskt parti i Ryssland, grundat i april 2007. Partiet grundades av förre partiledaren för Rodina, Dmitrij Rogozin, tillsammans med organisationerna Rörelsen mot olaglig invandring och Ryska gemenskapernas kongress  samt före detta medlemmar från Rodina, vilket satt i Statsduman åren 2003-2007. Nuvarande partiordförande är Andrej Saveljev.

Den 24 juli 2007 nekades Storryssland registrering av ryska justitieministeriet.

Externa länkar 
 Storryssland - officiell webbplats 

Politiska partier i Ryssland
Politiska partier bildade 2007
Africanis

Africanis är en hundras från Sydafrika. Den är en jagande pariahund som liknar en korsning mellan vinthund och dingo. Africanis är också ett samlingsnamn för alla inhemska hundar i Sydafrika. Africanis är fortfarande en heterogen ras som uppvisar en stor variation ifråga om färg, teckning, öron, storlek m.m. Africanis är medelstor, har kort päls, är välmusklad och något längre än hög. Det finns också en strävhårig variant av rasen, men den är sällsynt. Vissa har liksom rhodesian ridgeback hår som växer mothårs i nacken. Rasklubben arbetar för att rasen inte skall delas upp i olika typer. Rasen är nationellt erkänd av den sydafrikanska kennelklubben Kennel Union of Southern Africa (KUSA) som en ras under utveckling.

Källor
 Desmond Morris: Dogs, North Pomfret, Vermont 2008,

Externa länkar
 Africanis Society of Southern Africa

Spetsar och urhundar
Hundraser från Sydafrika
Cursinu

Cursinu är en hundras från Korsika i Frankrike. Den är en mångsidig pariahund som använts både som vallhund och jakthund. Rasen finns omnämnd sedan 1600-talet. Rasklubben bildades 1989. Sedan 2003 är rasen nationellt erkänd av den franska kennelklubben Société Centrale Canine (SCC).

Källor
 Cursinu, Chiens-online.com, Société Centrale Canine (SCC)

Externa länkar

 Club du Cursinu 

Spetsar och urhundar
Hundraser från Frankrike
European Touring Car Cup 2012

FIA European Touring Car Cup 2012 var den åttonde årgången av standardvagnsmästerskapet European Touring Car Cup. Precis som under 2010 bestod säsongen av flera tävlingshelger, till skillnad mot 2011, då det bara var en. Totalt handlade det om fyra helger, med den första i samband med World Touring Car Championships premiär på Autodromo Nazionale Monza den 11 mars. ETC Cup följde sedan med WTCC på Automotodróm Slovakia Ring och Salzburgring, innan säsongen avslutades med en egen tävlingshelg på Autodromo Enzo e Dino Ferrari den 24 juni.

Tävlingskalender

Team och förare

Källor

Säsonger 

European Touring Car Cup-säsonger
Motorsportevenemang 2012
2012 i Europa
Edith Stenfelt

Edith Alma Nathalia Stenfelt, född Ljunggren den 23 december 1859 i Eksjö, död den 6 februari 1926 i Hedvig Eleonora församling i Stockholm, var en svensk operettsångerska.

Biografi
Edith Ljunggren var elev vid Musikkonservatoriet i Stockholm 1875–1879. Hon debuterade på Nya Teatern i Stockholm 1879 och var engagerad där fram till 1882. Därefter var hon vid Mindre teatern i Stockholm 1882–1884, vid Stora teatern i Göteborg 1884–1886, Svenska teatern i Stockholm 1886–1889, Svenska Teatern i Helsingfors 1889–1890, Vasateatern i Stockholm 1890–1891, hos Frithiof Carlberg 1891–1892, hos Albert Ranft 1892–1894 och vid olika landsortsturnéer.

Bland hennes roller märks Rose Friquet i Villars dragoner, Zélida i Konung för en dag, Den sköna Galathea, Lilla helgonet, Laura i Tiggarstudenten, Rosalinda i Läderlappen, Paula i Namnkunniga fruar och Lotten von Wollf i Ett ungkarlshem.

Hon var från 1884 gift med skådespelaren Fredrik Stenfelt (1851–1929). De är begravda på Skogskyrkogården i Stockholm.

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Fotnoter 

Svenska sångare
Svenska skådespelare
Personer från Eksjö
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Födda 1859
Avlidna 1926
Kvinnor
Eirik Stubø

Eirik Aasan Stubø, född 16 juni 1965 i Narvik, är en norsk teaterregissör och tidigare teaterchef.

Biografi 
Han debuterade med Oleanna av David Mamet på Torshovsteatret 1994. 1995 anställdes han vid Rogaland Teater, där han var teaterchef 1997–2000. Som regissör koncentrerade han sig här särskilt på absurdistiska klassiker som Harold Pinters Mathissen och Edward Albees Zoo Story, samt modern internationell dramatik som Thomas Bernhards De sammansvurna och Teatermakaren, Lars Noréns Rumäner, Bernard-Marie Koltès Västra kajen och två monologer av Hugo Claus, Gilles och natten och Frestelsen. Han regisserade Spelet om den helige Olav i Stiklestad 1996–1998.

Mellan 2000 och 2008 var Stubø chef för Nationaltheatret. Här satte han bland annat upp Lars Noréns Vinterförvaring (urpremiär), samt Henrik Ibsens Vildanden och Hedda Gabler. För Vildanden, som spelades i New York 2006, mottog Stubø det prestigefulla teaterpriset Obie Award (Off-Broadway Theater Award). Han mottog det norska Heddaprisen år 2009. Han fick också många lovord för uppsättningarna av Jon Fosses Någon kommer att komma och Eg er vinden (urpremiär vid Festspelen i Bergen 2007) och Jean Racines Fedra vid svenska Riksteatern.

Hösten 2013 blev han teaterchef på Kulturhuset Stadsteatern. Det väckte därför uppmärksamhet och förvåning, när han i maj 2014 utsågs till ny chef för Dramaten från och med 2015. Stubø hade ingen enskild vision för Dramaten men ville sätta upp fler smala pjäser och djärva formexperiment. Samtidigt ville han väcka liv i en tradition av breda familjeföreställningar och göra teater av Astrid Lindgrens och Roald Dahls böcker: "Teater handlar om att fånga verkligheten, begripa verkligheten. Begripa det som inte låter sig begripas."

Han avgick som chef för Dramaten den 8 april 2019.

Teater

Regi (ej komplett)

Källor

Externa länkar 

Norska teaterregissörer
Norska teaterchefer
Födda 1965
Levande personer
Män
Personer från Narvik