kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Örsås församling

Örsås församling var en församling i Göteborgs stift och i Svenljunga kommun. Församlingen uppgick 2006 i Svenljungabygdens församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung och var till 1992 annexförsamling i pastoratet Svenljunga, Örsås, Revesjö, Redslared och Ullasjö. Från 1992 till 2006 var den annexförsamling i pastoratet Svenljunga-Ullasjö, Örsås, Revesjö och Redslared. Församlingen uppgick 2006 i Svenljungabygdens församling.

Kyrkor 
 Örsås kyrka
 Strömsfors kapell

Se även
Örsås socken

Källor 

Historiska församlingar i Göteborgs stift

Indelningar i Svenljunga kommun
Gustaf Hilleström

Gustaf Ernst Otto Rae Hilleström, född 18 juli 1911 i Göteborg, död där 17 januari 1994, var en svensk museiman och författare. Han var son till kapten Gustaf Hilleström och Blenda, född Rae, och sonsons sonsons son till Pehr Hilleström. Han gifte sig 1950 med Mona Swalander, dotter till kamrer Josef Swalander och Axa, född Danielsson.

Hilleström blev filosofie licentiat 1945, anställdes som amanuens vid Drottningholms teatermuseum 1942 och var 1:e intendent där 1965–1968 samt chef för teaterverksamheten där 1945–1967, då han lade grunden till teaterns nuvarande ryktbarhet. Han var 1:e intendent vid Musikaliska akademien 1968–1976, sekreterare i föreningen Drottningholmsteaterns vänner 1956–1967, ordförande i Jenny Lindsällskapet 1962–1982, hedersordförande där från 1982, vice ordförande i stiftelsen Marsyasteatern 1964, ordförande där 1966–1979 och styrelseledamot i Östasiatiska museets vänner från 1965.  

Hilleström publicerade skrifter, bland annat om Drottningholmsteatern och Musikaliska Akademien. Han valdes till ledamot nr. 732 av Kungliga Musikaliska Akademien 28 februari 1967.

Bibliografi
 Bilder från Drottningholm, 1952
 Andreas Halléns operor, 1945
 Dramatik på Drottningholm, 1975 
 Drottningholms föreställningar 1922–1966, 1966
 Drottningholmsteatern förr och nu, 1956 
 Göteborgs symfoniker 75 år, 1980 
 Kungl. Musikaliska akademien – matrikel 1771–1971, 1971
 Levande 1700-tal – Drottningholms slottsteater,  1981
 Längtans vagabonder, 1945
 The Royal opera, Stockholm,1960
 Slottsteatern på Drottningholm,  1960
 Stora teatern 125 år, 1984
 Studia instrumentorum musicae popularis. 3, 1974
 Svenska musikperspektiv – minnesskrift vid Kungl. Musikaliska akademiens 200-årsjubileum 1971, 1971

Källor

Uppslagsverk
Hilleström, Gustaf: Kungl. Musikaliska Akademien, Matrikel 1771–1971
Nationalencyklopedin
Sohlmans musiklexikon

Noter

Externa länkar
Gustaf Hilleströms arkiv, Musik- och teaterbiblioteket (Musikverket) 

Svenskt museifolk
Svenska teaterchefer
Svenska teaterhistoriker
Svenska musikhistoriker
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Musikologer under 1900-talet
Svenska forskare under 1900-talet
Forskare från Göteborg
Födda 1911
Avlidna 1994
Män
Azamgarh (distrikt)

Azamgarh är ett distrikt i den indiska delstaten Uttar Pradesh, och hade 3 939 916 invånare år 2001 på en yta av 4 210 km². Det gör en befolkningsdensitet på 935,8 inv/km². Den administrativa huvudorten är staden Azamgarh. De största religionerna är hinduism (84,59 %) och islam (15,07 %).

Administrativ indelning 
Distriktet är indelat i sju kommunliknande enheter, tehsils:
 Azamgarh, Burhanpur, Lalganj, Mehnagar, Nizamabad, Phulpur, Sagri

Städer 
Distriktets städer är huvudorten Azamgarh samt Amilo, Atraulia, Azmatgarh, Bilariaganj, Hafizpur, Ibrahimpur, Jiyanpur, Katghar Lalganj, Mahrajganj, Mehnagar, Mubarakpur, Nizamabad, Phulpur och Sarai Mir.

Urbaniseringsgraden låg på 7,55 procent år 2001.

Källor 

Distrikt i Uttar Pradesh
Gustav August Nilspeter Nilsson

Gustav August Nilspeter Nilsson, född 5 september 1838 i Kalmar, död 19 maj 1909 i Apia, Samoa, var en svensk sjöman och utvandrare. Nilsson var stamfader för Nelsonsläkten på Samoa.

Biografi
Lite är känt om Gustav August Nilspeter (ofta även "Nilspiter") Nilssons tidiga liv annat än att han föddes i Ödängla, Mönsterås utanför Kalmar och gick till sjöss omkring 1850 vid en ålder av 12 eller 13 år.

Nilsson arbetade som sjöman i cirka 7 år innan han slog in sig på guldgrävning först i Hokitikaområdet i Nya Zeeland och sedan även i Australien dock utan att bli rik. Han ville då pröva sin lycka med koprahandel som var en lukrativ verksamhet på många öar i Söderhavet.

Bosättning i Söderhavet

Nilsson lämnade Sydney i början på 1868 och anlände till Apia den 9 mars samma år. Där slog han ihop sig med brittiske F. Cornwall och tillsammans grundade de ett handelsbolag i byarna Falelatai och Gagaemalae på Savaii och införskaffade två skonare till verksamheten. Båda fartygen förliste dock och Cornwall började med markaffärer medan Nilsson fortsatte med handelsverksamhet på Savaiis södra del.

Nilsson bytte nu namn till Augustus Nelson, affärerna gick bra och han blev en välbärgad man. 1878 flyttade han till byn Safune på den norra delen av ön. Där mötte han den samoanska kvinnan Sine Gogo Tugaga Maso' (även Sina Masoe) vars familj hade rötter i den lokala adelssläkten Sa Tupua. De gifte sig senare och paret fick sex barn med sonen Olaf som första barn.

Senare liv
Nelson stannade i Safune fram till 1903 då han överlämnade affärsrörelsen till sin son Olaf och familjen flyttade till Apia. Den 19 maj 1909 avled Gustav Nelson i sitt hem i Apia 71 år gammal.

Eftermäle
Nelsons son skulle bli en ledande person i Samoas arbete för självständighet och Nelsonsläkten har sedan dess spelat en aktiv roll i landets ekonomiska och politiska utveckling.

1959 invigdes biblioteket "the Nelson Memorial Public Library" mitt i Apia som delvis är donerat av familjen. Biblioteket var det första i Söderhavet som senare kom att införa Koha-systemet bl. a. med bistånd från Unesco.

1967 erhöll Kalmar läns museum en minnesgåva i form av ett traditionellt samoanskt plagg (`ie toga) till hans minne, pläden hade överlämnats till ambassadören Olof Kaijser under ett besök i Safune på Samoa året innan.

Referenser

Litteratur

Noter

Externa länkar
 bild Gustav August Nelson (Libraries Auckland cuncil)
 bild Gustav August Nelson (Facebook)
 bild Nelsons butik i Apia (Getty Images)
 bild Augustus Nelson gravsten (Billion Graves)
 kort om Nelsonsläkten
 om Nelson Memorial Public Library

Personer från Kalmar
Svenska sjömän
Personer inom Sveriges näringsliv
Svenskar i Oceanien
Samoaner
Samoas historia
Födda 1838
Avlidna 1909
Män
Nils Peter Angelin

Nils Peter Angelin, född 23 juli 1805 i Lunds stadsförsamling, där fadern Tuve Angelin var smed, modern Brita Kristina Risberg, död 13 februari 1876, var en svensk paleontolog.

Biografi 
Vid sexton års ålder inskriven som akademisk medborgare i sin födelsestad ägnade Angelin sig åt naturvetenskaperna, bland vilka geologin och paleontologin efterhand blev hans huvudämnen. Han företog otaliga resor och fotvandringar genom nästan alla trakter av Skandinavien. Det var först sedan han förvärvat sig ett vetenskapligt namn i utlandet som han började få uppmärksamhet i sitt hemland.

År 1857 kallades han av universitetet i Breslau till filosofie doktor. Sedan han sålunda blivit nämnd och erkänd till denna värdighet och därigenom ett viktigt hinder blivit undanröjt för hans anställning som universitetslärare, utnämndes han till docent i paleontologi vid Lunds universitet samma år och till adjunkt i samma ämne 1860. Fyra år därefter befordrades han till professor och intendent vid Riksmuseets paleontologiska avdelning i Stockholm, till vilken han sedan avlämnat sina dyrbara samlingar. 1857 invaldes han som ledamot nummer 536 av Kungliga Vetenskapsakademien.

Angelins vetenskapliga system har till sina huvuddelar blivit bekantgjort genom hans två stora arbeten: Palæontologia suecica 1851 och Palæontologia scandinavica 1854. Han har därjämte på de skånska hushållningssällskapens bekostnad utgivit en synnerlig noggrann Geologisk öfversiktskarta öfver Skåne. Angelin var ogift.

Källor

Noter

Vidare läsning 
 

Svenska paleontologer
Personer verksamma vid Lunds universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1805
Avlidna 1876
Män
Mau

Mau kan avse:

 Mao Zedong (1893–1976), en marxist-leninistisk teoretiker, politiker och revolutionär
 August Mau (1840–1909), en tysk arkeolog
 Edvard Mau (1808–1885), en dansk präst och författare
 Egyptisk mau – en raskatt

Indien 
Mau (Madhya Pradesh), Bhind, 
Maunath Bhanjan, 
Mau (distrikt), Uttar Pradesh, 

Robotskapade Indienförgreningar
Mau (distrikt)

Mau är ett distrikt i den indiska delstaten Uttar Pradesh, och hade 1 853 997 invånare år 2001 på en yta av 1 713 km². Det gör en befolkningsdensitet på 1 082,3 inv/km². Den administrativa huvudorten är staden Maunath Bhanjan. De största religionerna är hinduism (80,60 %) och islam (19,04 %).

Administrativ indelning
Distriktet är indelat i fyra kommunliknande enheter, tehsils:
Ghosi, Madhuban, Maunath Bhanjan, Muhammadabad Gohna

Städer
Distriktets städer är huvudorten Maunath Bhanjan samt Adari, Amila, Dohrighat, Ghosi, Khairabad, Kopaganj, Kurthi Jafarpur och Muhammadabad.

Urbaniseringsgraden låg på 19,44 procent år 2001.

Källor

Distrikt i Uttar Pradesh
11 (musikalbum)

11 är ett studioalbum av Bryan Adams, släppt på den internationella marknaden den 17 mars 2008 och i USA den 17 maj samma år.

Låtlista
 "Tonight We Have the Stars" – 4:05
 "I Thought I'd Seen Everything" – 5:07
 "I Ain't Losin' the Fight" – 3:56
 "Oxygen" – 3:35
 "We Found What We Were Looking for" – 3:38
 "Broken Wings" – 3:37
 "Somethin' to Believe In" – 4:01
 "Mysterious Ways" – 4:28
 "She's Got a Way" – 4:41
 "Flower Grown Wild" – 3:53
 "Walk on By" – 2:53
 "Way of the World" (Storbritannien/Japan bonusspår) – 3:18
 "Miss America" (Itunes/singelspår) – 3:57

Listplaceringar

Album

Källor

Album av Bryan Adams
Musikalbum 2008
Engelskspråkiga musikalbum
Elmyr de Hory

Elmyr de Hory, född 14 april 1906 i Budapest (som Elmyr Hory), död 11 december 1976, var en ungerskfödd bildkonstnär och konstförfalskare.

de Hory hävdade att han sålt över 1000 förfalskningar till välkända gallerier över hela världen. Hans förfalskningarkarriär gjorde honom känd genom en bok av Clifford Irving och genom filmen F for Fake (en sorts dokumentär av Orson Welles). Uppmärksamheten kring förfalskningarna gjorde också de Horys egen konst mer efterfrågad.  

Ungerska målare
Män
Födda 1906
Avlidna 1976
Konstförfalskare
Klara Soppteater

Klara Soppteater, eller "Soppteatern" som administreras av Kulturhuset Stadsteatern bjuder vid lunchtid på teater och soppa i kombination. Vegetariskt alternativ utlovas. Namnet är hämtat från de traditionella soppkök, som religiösa och ideella organisationer genom åren upprättat för att mätta svältande människor och som förekommer världen över. Klara Soppteater startade 1989 och leddes under de första åtta åren av Helge Skoog, efterträdd av Med Reventberg och därefter Ole Forsberg. Hösten 2013 tog Albin Flinkas över som konstnärlig ledare och efterföljdes 1 januari 2019 av Sara Jangfeldt.

Referenser

Externa länkar 
Stadsteatern – Klara Soppteater

Teatrar i Stockholm
Brandon Convery

Brandon Convery, född 4 februari 1974, är en före detta kanadensisk ishockeyspelare. 

Brandon Convery listades som nummer 8 i draften 1992 av Toronto Maple Leafs. Han spelade i NHL mellan 1995 och 1999 för Toronto Maple Leafs, Vancouver Canucks och Los Angeles Kings. Säsongen 2001/2002 spelade han för Linköpings HC i Elitserien. Därefter gjorde han ett par säsonger i Nationalliga A som är Schweiz högsta serie. Som junior var Convery med och vann guld i junior-VM 1994. Han har även ett VM-brons med Kanada från 1995 på meritlistan.

Externa länkar
Eurohockey.net - Brandon Convery

Födda 1974
Kanadensiska ishockeyspelare
Levande personer
Män
Spelare i Belleville Bulls
Spelare i EHC Basel
Spelare i HC Ajoie
Spelare i HC Lugano
Spelare i EHC Kloten
Spelare i Linköping HC
Spelare i Long Beach Ice Dogs (1990–2000)
Spelare i Los Angeles Kings
Spelare i Niagara Falls Thunder
Spelare i Springfield Falcons
Spelare i St. John's Maple Leafs
Spelare i Sudbury Wolves
Spelare i Syracuse Crunch
Spelare i Toronto Maple Leafs
Spelare i Vancouver Canucks
Spelare valda i NHL Entry Draft 1992
Spelare valda av Toronto Maple Leafs i NHL Entry Draft
Umeå östra station

Umeå östra station är en järnvägsstation belägen nedanför Norrlands universitetssjukhus, strax öster om centrala Umeå. Stationen invigdes 28 augusti 2010  av kung Carl XVI Gustaf, men började användas redan 7 augusti då Umeå centralstation stängdes av för ombyggnad. Sedan ombyggnaden av centralstationen blev klar år 2012 finns det alltså två järnvägsstationer i Umeå. Vägviadukten vid namn Sjukhusbacken samt gång- och cykelbron Svingen går ovanför tågperrongen.

Umeå östra station byggdes i samband med byggandet av Botniabanan till Umeå. Till följd av närheten till Norrlands universitetssjukhus och det intilliggande Umeå universitet kommer det att vara det resecentrum i staden som används mest; cirka 35 000 människor arbetar eller studerar i området dagligen.

Stationsbyggnaden 
Resecentret ritades av Lennart Sjögren på White arkitekter och entreprenör för uppförandet var NCC. Till största delen är resecentret uppbyggt av glas och limträ. De väldiga balkarna på insidan av byggnaden ger fasaden ett väldigt karaktäristiskt utseende. Ett lokalt smeknamn, Kexchokladen, har redan vuxit fram eftersom mönstret på balkarna påminner om omslaget till Cloetta Kexchoklad. Byggnaden grenslar spår och perronger som ett upp-och-nedvänt U.

På översta våningen finns ett kafé och andra tjänsteinrättningar.

En gångtunnel har byggts under Blå vägen mellan resecentret och universitetsområdet för att ge en snabb och säker förbindelse mellan dem. I tunneln finns konstverket Ramble and Roam av Astrid Sylwan som består av 4 000 kakelplattor och som belönats med Stora Kakelpriset 2011.

Bilder

Referenser 

Järnvägsstationer i Västerbottens län
Transport i Umeå
Byggnader och anläggningar i Umeå
Järnvägsstationer invigda 2010
2010 i Sverige
Medborgartågen för Sveriges frihet och oberoende

Medborgartågen för Sveriges frihet och oberoende var en manifestation som ersatte arbetarrörelsens förstamajtåg under andra världskriget 1940 och 1941. Manifestationen var ett resultat av ett beslut taget av den då sittande samlingsregeringen. Medborgartåget, vars syfte var att visa upp ett nationellt politiskt samförstånd över klass- och partigränser, fick ett stort genomslag i media och 1940 uppskattades publiken till 150 000.

Källor
Mats Jönsson (2008) Visuell fostran: Barnens Dag i Sverige under andra världskriget, ur antologin: Välfärdsbilder – Svensk film utanför biografen, red. Erik Hedling & Mats Jönsson, Statens ljud- och bildarkiv, ISBN 

Politik i Sverige 1940
1941 i Sverige
Högtider
Sverige under andra världskriget
Ballia (distrikt)

Ballia är ett distrikt i den indiska delstaten Uttar Pradesh, och hade 2 761 620 invånare år 2001 på en yta av 2 981 km². Det gör en befolkningsdensitet på 926,4 inv/km². Den administrativa huvudorten är staden Ballia. De största religionerna är hinduism (93,16 %) och islam (6,57 %).

Administrativ indelning
Distriktet är indelat i sex kommunliknande enheter, tehsils:
Bairia, Ballia, Bansdih, Belthara Road, Rasra, Sikanderpur

Städer
Distriktets städer är huvudorten Ballia samt Bansdih, Belthara Road, Chitbara Gaon, Maniyar, Rasra, Reoti, Sahatwar och Sikanderpur.

Urbaniseringsgraden låg på 9,77 procent år 2001.

Källor

Distrikt i Uttar Pradesh
Jaunpur (distrikt)

Jaunpur är ett distrikt i den indiska delstaten Uttar Pradesh, och hade 3 911 679 invånare år 2001 på en yta av 4 038 km². Det gör en befolkningsdensitet på 968,7 inv/km². Den administrativa huvudorten är staden Jaunpur. De största religionerna är hinduism (89,08 %) och islam (10,20 %).

Administrativ indelning
Distriktet är indelat i sex kommunliknande enheter, tehsils:
Badlapur, Jaunpur, Kerakat, Machhlishahr, Mariahu, Shahganj

Städer
Distriktets städer är huvudorten Jaunpur samt Dhanauha, Jafarabad, Kerakat, Kheta Sarai, Machhlishahr, Mariahu, Mogra Badshahpur och Shahganj.

Urbaniseringsgraden låg på 7,40 procent år 2001.

Källor

Distrikt i Uttar Pradesh
Archibald Yell

Archibald Yell, född 9 augusti 1797 i USA, död 1847 i Buena Vista, Coahuila, Mexiko, var en amerikansk demokratisk politiker och brigadgeneral. Yell var den andra guvernören i delstaten Arkansas 1840-1844. Han var ledamot av USA:s representanthus 1836-1839 och 1845-1846. Han stupade i slaget vid Buena Vista i mexikanska kriget.

Archibald Yell föddes i Sydstaterna till Moses och Jane Curry Yell. Fadern hade tre hustrur i var sin delstat och åtminstone åtta barn. Med Archibalds mor bodde han i Tennessee. Yell har själv skrivit att han föddes i den delstaten, men uppgifterna om hans födelseplats är osäkra och hans egen skrivkunnighet var mycket begränsad. Uppgiften om att han skulle ha varit född i North Carolina härstammar från gravstenen som restes 1881 då hans gravplats flyttades för andra gången. Fadern var pirat, militär i amerikanska revolutionen och plantageägare.

Yell deltog i 1812 års krig. Efter en mandatperiod i Tennessees lagstiftande församling flyttade han till Arkansasterritoriet. När Arkansas blev delstat, valdes han till USA:s representanthus. Yell var en framträdande frimurare i redan Tennessee. Han startade den första frimurarlogen i Arkansas.

Yell efterträdde 1840 James Sevier Conway som guvernör i Arkansas. Han avgick 1844 för att kandidera i kongressvalet. Han avgick 1846 som kongressledamot för att delta i mexikanska kriget. Han stupade i februari 1847. Hans första gravplats var i Mexiko. Gravplatsen flyttades efter fem månader till familjekyrkogården i Arkansas. Därifrån flyttade frimurarlogen sedan 1881 alla begravda till Evergreen Cemetery i Fayetteville, Arkansas.

Yell County och staden Yellville har fått sina namn efter Archibald Yell.

Källor

Externa länkar
Archibald Yell på National Governors Associations hemsidor

Encyclopedia of Arkansas

Födda 1797
Avlidna 1847
Ledamöter av USA:s representanthus från Arkansas
Guvernörer i Arkansas
Amerikanska demokrater
Amerikanska generaler
Personer som stupat i strid
Män
Sund, Trosa kommun

Sund är en tätort i Trosa kommun i Södermanlands län.

Befolkningsutveckling

Se även
Vagnhärads socken

Referenser 

Orter i Trosa kommun
Tätorter i Sverige
Top lista nadrealista

Top lista nadrealista (Surrealisternas topplista), i folkmun kallad "Nadrealisti" (Surrealisterna), var en populär  komedishow i forna Jugoslavien med blandade komedisketcher. Serien startades av några ungdomar från Sarajevo som idag är kända skådespelare i Jugoslaviens efterföljarstater. En av dem som kallas "Duro" har även haft en av huvudrollerna i krigsfilmen Ingen mans land. TV-programmet emitterades åren 1984–1991 TV-stationen Televizija Sarajevo.

Humor
Jugoslaviska TV-program
DVI

DVI kan syfta på:

Teknik
 Digital Visual Interface – digital anslutningstyp för överföring av rörliga bilder
 Direct Voice Input – röststyrningssystem bland annat använt i flygplan
 .dvi – filformat använt av TeX typesetting system, se Device independent file format

Övrigt
 DVI – 506 i det romerska talsystemet
 dvi (prefix) – plasthållarprefix för oupptäckta grundämnen 
 Disaster Victim Identification – internationell rättsantropologisk standard för identifiering av lik vid katastrofer med ett flertal dödsoffer

Källor
SAB

SAB kan syfta på:
SAB:s klassifikationssystem för bibliotek.
SAB - sopran, alt och baryton - de tre stämmorna i en trestämmig blandad kör.
 SAB, anropssignalen för Göteborg radio
Rötter (roman)

Rötter, engelsk originaltitel Roots: The Saga of an American Family, är en bok från 1976 av Alex Haley som handlar om hans afroamerikanska förfäder, tillbaka till Kunta Kinte, hans mormors farfars morfar, som skeppades över Atlanten som slav.

Boken Rötter låg till grund för en uppmärksammad miniserie från 1977 under samma namn, och en nyinspelning 2016.

Källor

Fotnoter

Engelskspråkig skönlitteratur
Afrika i skönlitteratur
Amerikanska romaner
1700-talet i skönlitteratur
1800-talet i skönlitteratur
Skönlitteratur 1976
Ghazipur (distrikt)

Ghazipur är ett distrikt i den indiska delstaten Uttar Pradesh, och hade 3 037 582 invånare år 2001 på en yta av 3 377 km². Det gör en befolkningsdensitet på 899,5 inv/km². Den administrativa huvudorten är staden Ghazipur. De största religionerna är hinduism (89,64 %) och islam (9,89 %).

Administrativ indelning
Distriktet är indelat i fem kommunliknande enheter, tehsils:
Ghazipur, Jakhanian, Mohammadabad, Saidpur, Zamania

Städer
Distriktets städer är huvudorten Ghazipur samt Bahadurganj, Dildarnagar Fatehpur Bazar, Jangipur, Mohammadabad, Sadat, Saidpur och Zamania.

Urbaniseringsgraden låg på 7,68 procent år 2001.

Källor

Distrikt i Uttar Pradesh
Magnus Ahlgren (arkitekt)

Bror Magnus Edvard Ahlgren, född 3 februari 1918 i Sätila församling, Älvsborgs län, död 7 november 2005 i Tullinge, var en svensk arkitekt.

Biografi
Efter studentexamen 1938 vid Högre allmänna läroverket i Skara utbildade sig Ahlgren till arkitekt vid Kungliga Tekniska högskolan i Stockholm 1939–1943. Åren 1943–1945 var han anställd vid Kooperativa Förbundets Arkitektkontor under Erik Ahlsén och tillhörde 1945–1948 Kungliga Tekniska högskolans byggnadskommitté. Han var lärare vid Architectural Association School of Architecture i London 1948–1949 och tjänstgjorde vid Stockholms stads stadsplanekontor under Sven Markelius 1950–1952. Åren 1952–1958 var han chefsarkitekt vid tunnelbanans arkitektkontor. Där ritade han bland annat huvudkontoret för Stockholms Spårvägar i kvarteret Icarus (nuvarande Munkbrohallen).

Magnus Ahlgren arbetade huvudsakligen ihop med sina arkitektkollegor Sven Silow och Torbjörn Olsson under namnet AOS arkitektkontor som grundades 1950. Tillsammans utförde de en mängd uppdrag, däribland ombyggnaden av Rosenbad i Stockholm till regeringskansli i mitten av 1950-talet, samt ombyggnaden 1975–1983 av riksdagshuset i Stockholm för den nya enkammarriksdagen. Ahlgren finns representerad vid Nationalmuseum. Han är begravd på Tullinge parkkyrkogård.

Källor

Noter

Externa länkar

Svenska arkitekter under 1900-talet
Representerade vid Nationalmuseum
Alumner från Arkitekturskolan KTH
Personer från Sätila socken
Födda 1918
Avlidna 2005
Män
Juhan Kukk

Juhan (Johann) Kukk, född 13 april 1885 (nya stilen) i Salla i Wierland i Guvernementet Estland i Kejsardömet Ryssland, död 4 december 1942 i Archangelsk oblast i Sovjetunionen, var en estnisk ekonom och politiker under mellankrigstiden.

Biografi 
Kukk tog studentexamen i Tartu och studerade från 1901 till 1910 inom handelsfakulteten vid Polyteknikum i Riga och i Tyskland. 1910 började han sin karriär inom näringslivet som finansrådgivare på en bank i Tartu och som publicist för näringslivspressen. Under första världskriget var han medlem av guvernementet Estlands livsmedelskommitté.

Han blev 1917 chef för finansavdelningen inom den estländska provinsregeringen och verkade aktivt för Estlands självständighet. Han var medförfattare till Estlands självständighetsförklaring som proklamerades 23 februari 1918 i Pärnu och var 1919 till 1920 ledamot av Estlands konstituerande församling.

Från 1918 till 1920 var han Estlands finansminister, handels- och industriminister från 1920 till 1921, talman i Riigikogu från 1921 till 1922 och från 1922 till 1924 centralbankschef för Eesti Pank. Hans finansreformer möjliggjorde skapandet av en estnisk inhemsk valuta, estniska mark.

Från 1920 till 1926 var han ledamot av Riigikogu och från 21 november 1922 till 2 augusti 1923 riksäldste, stats- och regeringschef. Efter sin politiska karriär var han styrelseledamot i många estländska företag, från 1933 till 1940 verkställande direktör för Kreenbalt AS och 1937 till 1940 styrelseledamot i Estlands industri- och handelskammare. 

Kukk häktades av NKVD i juli 1940 efter Sovjetunionens ockupation av Estland. Han deporterades och dog i ett sovjetiskt fångläger, enligt vissa källor i Kargopol nära Archangelsk.

Källor

Juhan (Johann) Kukk
Kukk, Svensk uppslagsbok, 1955.

Riksäldstar
Estlands finansministrar
Estländska ekonomer
Personer från Lääne-Virumaa
Födda 1885
Avlidna 1942
Män
Alumner från Rigas tekniska universitet