kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Griffon d'arret à poil dur

Griffon d'arret à poil dur (korthals griffon) är en stående fågelhund från Frankrike. Den avlades fram med början 1874 av holländaren Edward Korthals (1851-1896) från Schooten nära Haarlem. Han flyttade till Frankrike där han avslutade avelsarbetet och fick rasen registrerad 1887. Korthals egen standard har inte ändrats sedan dess. Korthals syfte var att få fram en stående fågelhund som även klarade all slags apportarbete samt eftersök. För ändamålet använde han fågelhundar av typerna vorsteh och griffon, bland andra griffon à poil laineux (griffon Boulet), samt tillförde inslag av vattenhunden barbet (pudel). Tillkomsthistorien liknar således de för pudelpointer och strävhårig vorsteh.

Källor
 Renée Willes: All världens hundraser, Bromma 2003, 
 Carl-Johan Adlercreutz: Hundar i världen, Västerås 2006, 
 Bo Bengtson: All världens hundar, Stockholm 1995, 
 Carl-Reinhold von Essen (red): Hundboken, Stockholm 1955-1956
 Carl O. M. P. Leuhusen: Rashundar i ord och bild, Stockholm 1932
 Desmond Morris: Dogs, North Pomfret, Vermont 2008, 
 Ria Hörter: Eduard Karel Korthals and the Wire-haired Pointing Griffon, Dogs in Canada, januari 2005, Canadian Kennel Club (CKC)
Griffon d'arret à poil dur/korthals, Hundrasguiden, Svenska Kennelklubben (SKK) (läst 2011-05-31)
 Wirehaired Pointing Griffon, Meet the Breeds, American Kennel Club (AKC) (läst 2011-07-29)
 Griffon à poil dur - Korthals, Fiche de race, Société Centrale Canine (SCC) (läst 2011-07-29)

Externa länkar

Rasspecifik Avelsstrategi (RAS), Specialklubb för Kontinentala Fågelhundar 
Club Française  du Griffon d'Arrêt à Poil Dur Korthals, 

Stående fågelhundar
Hundraser från Frankrike
Venus från Lespugue

Venus från Lespugue är en venusfigurin som upptäcktes i Frankrike.

Venus från Lespugue är daterad från gravettienkulturen för mellan 24 000 och 26 000 år sedan och upptäcktes 1922 av René de Saint-Périer (1877-1950) i Rideauxgrottan i Lespugue i Haute-Garonne i Frankrike vid foten av Pyreneerna.

Figurinen, som är 14,7 cm hög och snidad i mammutelfenben, skadades vid utgrävningen. Om rekonstruktionen är korrekt gjord, är denna figurin den venusfigurin från tidig paleolitikum som visar de mest överdrivna kvinnliga sexuella attributen, speciellt ytterligt stora bröst.

Enligt textilexperten Elizabeth Wayland Barber visar statyetten, med sin tygkjol på höften, den tidigaste kända avbildningen av spunnen tråd,

Venus från Lespugue finns på Musée de l'Homme i Paris.

Källor
Christopher L.C.E. Witcombe: Women in Prehistory. The "Venus" of Lespugue på arthistory.sbc.edu, läst 2 juni 2011

Noter

Lespugue
1922 i Frankrike
Vetenskapsåret 1922
Fornfynd i Frankrike
Fornfynd från stenåldern
Skulpturer i Paris
Jean-Baptiste Daniel-Dupuis

Jean-Baptiste Daniel-Dupuis, född 15 februari 1849, död 1899, var en fransk skulptör och medaljgravör.

Jean-Baptiste Dupuis utförde med säkerhet och finhet en mängd reliefer; både kompositioner som Chloe vid källan, Madonnan med Jesusbarnet samt porträtt, och blev särskilt berömd som medaljgravör.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1931

Franska skulptörer
Franska gravörer
Födda 1849
Avlidna 1899
Män
Abington, Massachusetts

Abington är en stad i Plymouth County i delstaten Massachusetts i USA. Den ligger 32 km sydöst om Boston. Vid folkräkningen 2010 fanns det 15 985 invånare i staden.

Källor

Externa länkar 

Orter i Massachusetts
Plymouth County, Massachusetts
Sylvain Dupuis

Sylvain Dupuis, född 9 oktober 1856, död 28 september 1931, var en belgisk tonsättare och dirigent.

Dupuis var lärare i kontrapunkt vid Lièges konservatorium, blev 1900 kapellmästare vid Monnaiteatern och ledare för populärkonserterna i Bryssel samt var från 1911 direktör för Liègekonservatoriet. Dupuis har skrivit orkestersviter, kantater, manskörer, klaverstycken, violinlyrik samt operorna Cour d'Ognon och Moïna.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Belgiska klassiska kompositörer
Belgiska dirigenter
Födda 1856
Avlidna 1931
Män
Personer från Liège
Monajat (programvara)

Monajat är ett program för GNU/Linux och Windows som visar Azkar meddelanden. Det körs i notifieringsytan och visar hadith.

Sabily Team tillhandahåller Monajat.

Se även 
 Zekr
 Sabily
 Minbar (programvara)

Referenser

Externa länkar 
 Monajat i Launchpad webbplats 

Fri programvara och öppen källkod
Tillämpningsprogram
Jean Dupuy

Jean Dupuy, född 1 oktober 1844, död 31 december 1919, var en fransk politiker och journalist. Han var far till Paul Jacques Dupuy.

Dupuy blev 1886 direktör för tidningen Le siècle, och var 1888–1919 direktör för Le petit parisien, som under hans ledning drevs fram till en av Frankrikes och Europas mest lästa tidningar. Från 1897 var han ordförande i det parisiska pressyndikatet och utövade som sådan stort inflytande. År 1891 blev Dupuy senator, som republikans radikal och ständigt återvald. Han spelade i senaten en betydande roll, särskilt inom marin- och finansutskotten. Dupuy var jordbruksminister 1899–1902 i Pierre Waldeck-Rousseaus regering och handelsminister 1909–1911 i Aristide Briands regering och var minister för offentliga arbeten 1912–1913 i Raymond Poincarés regering. Åren 1913–1914 var han en av senatens vicepresidenter och i juni 1914 medlem i Alexandre Ribots kortvariga regering. Under första världskriget var han 1915 medlem av senatens utrikesutskott, var 1917 minister utan portfölj i Paul Painlevés regering samt medlem av krigskommittén.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Externa länkar 
 

Franska journalister
Frankrikes jordbruksministrar
Frankrikes handelsministrar
Frankrikes ministrar för offentliga arbeten
Franska senatorer
Franska politiker under 1800-talet
Franska politiker under 1900-talet
Födda 1844
Avlidna 1919
Män
Svensk uppslagsbok
Daqiqi

Abu Mansur Daqiqi (persiska ابو منصور دقیقی), död 980, var en persisk diktare, som verkade som  hovdiktare vid samanidernas hov i Bukhara och vid Chaghanidernas hov i närheten av Termez i nuvarande Uzbekistan. Daqiqi var en av de främsta bärarna av den persiska litterära renässans som blomstrade i Persien och Centralasien mellan 900- och 1100-talen. Daqiqi var sannolikt zoroastrier trots sitt muslimska namn.

Epik 
På den samanidiske fursten Nuh II:s önskan företog Daqiqi sig att poetiskt omarbeta de folkliga kungalegenderna till Shahname, en poetisk beskrivning av Persiens nationalhistoria. Efter att ha fullbordat omkring 1 000 verser mördades dock Daqiqi, och Ferdousi fortsatte hans arbete och införlivade Daqiqis texter i sitt arbete. 

Daqiqis arbete handlar signifikativt nog om profeten Zarathustras framträdande vid det kayanidiska hovet, kung Goshtasps (Vishtaspa) omvändelse till zoroastrismen och början på det krig som Iran utkämpar i konflikten mot ärkefienden Turan. Daqiqis verk går tillbaka på den sassanidiska kungaboken Khodāynāmag, ett kompendium berättelser som skrevs ned på basis av en muntlig tradition i slutet av den sassanidiska perioden.

Lyrik 
Utöver den episka berättelsen om Goshtasp som bevarats i Shahname finns omkring 150 fragment av lyriska dikter av Daqiqis verk. Han är särskilt berömd för sin hyllningsdikter till vinet och till Zarathustras religion. Daqiqis lyrik har sammanställts och översatts till franska av Gilbert Lazard.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö, 1931.
 Nizami Aruzi, Fyra skrifter, övers. Ashk Dahlén, Stockholm: Atlantis förlag, 2010. (Centralt verk om persiska litterära renässansen där Daqiqi omnämns i flera stycken.)
 Gilbert Lazard, Les premiers poetes per sans (ixe-xe siecles): fragments rassemblees, Bibliotheque Iranienne, 2 vols, Paris, 1964.
 Ashk Dahlén, He addressed the Kayānian king: “I am a prophet!” – The Image of Zoroaster in the Dāstān-e Goshtāsp (Tale of Goshtāsp), Orientalia Suecana, vol. 60, Uppsala, 2011.
 Annemarie Schimmel: A Two-Colored Brocade: The Imagery of Persian Poetry, University of North Carolina Press, 1992. 
 B. W. Robinson: The Persian Book of Kings: An Epitome of the Shahnama of Firdawsi, Curzon Press, 2002. 
 A. J. Arberry: Classical Persian Literature, Routledge/Curzon, 1995.
 Jan Rypka: History of Iranian Literature, Reidel Publishing Company, 1968. 

Epiker
Persiskspråkiga författare
Iranska poeter
Födda 900-talet
Avlidna 900-talet
Män
Zoroastrism i Iran
Personer i Iran under 900-talet
Froude

Froude är ett engelskt efternamn, som burits av bland andra:

 Hurrell Froude (1803–1836), engelsk teolog
 James Anthony Froude (1818–1894), brittisk historiker
 Richard Hurrell Froude (1803–1836), brittisk teolog
 William Froude (1810–1879), brittisk ingenjör

Engelska efternamn
Barna från Blåsjöfjället (bok)

Barna från Blåsjöfjället är en svensk bok av Björn Norström och Jonas Sima illustrerad av Cecilia Torudd-Levan, utgiven 1974 på Tidens förlag.

Boken filmatiserades 1980 med regi av Jonas Sima som Barna från Blåsjöfjället.

Referenser 

Svensk ungdomslitteratur
Friedrich Spanheim

Friedrich Spanheim kan syfta på:

 Friedrich Spanheim den äldre (1600-1649), kalvinistisk teolog och historiker
 Friedrich Spanheim den yngre (1632-1701), kalvinistisk teolog och historiker.
Friedrich Spanheim den yngre

Friedrich Spanheim, född den 1 maj 1632 i Genève, död den 18 maj 1701 i Leiden, var en schweiziskfödd nederländsk kyrkohistoriker, son till teologen Friedrich Spanheim den äldre, bror till statsmannen och juristen Ezechiel von Spanheim.

Spanheim studerade vid universitetet  i Leiden. Efter att ha fullbordat sina studier erhöll han 1656 en professur i teologi vid universitetet i Heidelberg och därefter 1670 i Leiden. 

Han gjorde sig känd som polemiker och som forskare inom facket kyrkohistoaria och var från 1672 till 1701 bibliotekarie vid universitetsbiblioteket i Leiden.

Hans verk utkom samlade, med undantag för dem som skrevs på franska, i 3 band (Leiden 1701–03).

Källor 
 

Schweiziska teologer
Nederländska teologer
Reformerta teologer
Nederländska kyrkohistoriker
Nederländska professorer
Personer verksamma vid Heidelbergs universitet
Personer verksamma vid Leidens universitet
Födda 1632
Avlidna 1701
Män
Alumner från Leidens universitet
Dupuis

Dupuis är ett belgiskt förlag, grundat 1922. Utöver den franskspråkiga utgivningen, som också distribueras till andra delar av den fransktalande världen, ger förlaget också ut tecknade serier på den nederländskspråkiga marknaden. Förlagets viktigaste utgivning kretsar kring serietidningen Spirou, vid sidan av den långlivade radio- och TV-tidningen Le Moustique. Sedan 2004 ingår förlaget i förlagsgruppen Média-Participations.

Historia

Tidiga år 
Verksamheten grundades 1898 som ett tryckeri, av Jean Dupuis i sydbelgiska Charleroi. Man utökade aktiviteterna under mellankrigstiden, genom att 1922 starta den litterära tidskriften Les Bonnes Soirées och två år senare den humor- och radiorelaterade veckotidningen Le Moustique. Den senare bytte efter andra världskriget namn och inriktning, som Télémoustique.

1934 lanserade man sig på den nederländskspråkiga marknaden med Humo-Radio (motsvarighet till Le Moustique) och De Haardvriend (senare Mimosa och Mimo). Man ökade under samma tid även verksamheten som utgivare av skönlitteratur i olika genrer.

Spirou 
Redan 1938 lanserades den tidning som sedan kom att fungera som förlagets flaggskepp – Spirou. Där kom under de kommande årtiondena att lanseras ett stort antal serier med internationell spridning, inklusiveTim och Tommy (1938), Lucky Luke (1946), Buck Danny (1947), Johan och Pellevin (1952), Max Jordan (1956), Gaston (1957), Smurfarna (1958), Blårockarna (1968) samt Yoko Tsuno och Natascha (båda 1970). Titelserien upplevde 1949–1969 en storhetstid under André Franquin, som lät Dupuis förlagshus i Charleroi-stadsdelen Marcinelle bli scen för de komiska förvecklingarna i hans egen skapelse Gaston. I den serien syntes bland annat förlagschefen Charles Dupuis (Jeans son) bland de i serien lätt prövade kontorsmedarbetarna. Serien i den inflytelserika tidningen utvecklades till en hel "skola", ofta benämnd Marcinelleskolan.

Bland de serier som skapats för Dupuis, men idag återfinns hos andra förläggare, märks Smurfarna, Lucky Luke och Gaston. Den nederländskspråkiga versionen av tidningen Spirou – Robbedoes – startades 1938 och lades ner 2005.

Senare år 
Förlaget har under senare decennier fortsatt att vara förknippat med tidningen Spirou och serierna omkring den. Under 1980- och 1990-talen lades de flesta av tidningens konkurrenter ner, och numera är Dupuis en av få franska serieutgivare som både är aktiva inom tidningar och album.

Numera är dock Dupuis endast en förlagsdel i en större verksamhet. 1985 såldes förlaget till ett konsortium inkluderande med aktieförvaltaren Groupe Bruxelles Lambert och franska Hachette, varefter Télémoustique såldes vidare till Éditions Mondiales. Sedan 2004 ägs Dupuis av forne rivalen Dargauds ägare Média-Participations.

2015 lanserade Dupuis, i samarbete med 12 andra förlagsaktörer, det internationella utgivningsprojektet Europe Comics. Detta är ett projekt medfinansierat inom programmet Creative Europe hos Europeiska kommissionen.

Galleri

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Belgiska serieförlag
Företag bildade 1922
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Charles Dupuis

Charles Dupuis kan syfta på bland andra:

 Charles Dupuis (förläggaare) (1918-2002), belgisk förläggare
 Charles Dupuis (gravör) (1685-1742), fransk gravör 
 Charles Dupuis (advokat) (1863-1938), fransk advokat 
 Charles François Dupuis (1742-1809), fransk vetenskapsman
Gojazan

Gojazan (azerbajdzjanska: Göyəzən) är ett berg i nordvästra Qazach rajon i Azerbajdzjan. Berget ligger i närheten av byarna Abbasbejli och Alpout. I närheten av berget har man funnit ruiner av en fästning.

Referenser 

Berg i Azerbajdzjan
Tomaskyrkan, Gävle

Tomaskyrkan är en kyrkobyggnad i södra delen av Gävle. Den tillhör Gävle församling i Uppsala stift.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan uppfördes efter ritningar av arkitekt Gustaf Lettström och invigdes 21 december 1958. Aposteln Tomas har sin helgondag den 21 december vilket gav kyrkan sitt namn.
1982 byggdes kyrkan till med församlingslokaler efter ritningar av arkitekt Peter Kautsky. Ännu en tillbyggnad gjordes på 1990-talet och nya församlingslokaler togs i bruk 1996.

Byggnaden har en stomme av betong och ytterväggar klädda med rött tegel samt ljust gulslammat tegel. De branta sadeltaken är belagda med plåt.

Kyrkorummet har ett golv belagt med tegel, vitputsade väggar och ett högt tak klätt med träpanel.

En fristående klockstapel av betong är invigd 1960.

Inventarier
 Altaret i grå kalksten är ritat av arkitekt Åsa Flarup Källmark och invigt 3 september 2006. På altarets framsida syns fem kornbröd och två fiskar i guld.
 Nuvarande orgel är byggd av Walther Thür och tagen i bruk 1992.

Se även 
 Tomaskyrkan, Linköping

Referenser

Tryckta källor

Webbkällor
 Heliga Trefaldighets församling
 
 

Kyrkobyggnader i Uppsala stift
Kyrkobyggnader i Gävle kommun
Kyrkobyggnader invigda 1958
1958 i Sverige
Guludasj

Guludasj (azerbajdzjanska: Quludaş zirvəsi) är ett berg i bergskedjan Talysj i sydöstra Azerbajdzjan.

Berg i Azerbajdzjan
Planschverk

Ett planschverk (förkortat pl.) är ett slags illustrerad litteratur som regel i folioformat där bilderna dominerar verket och bilderna har klistrats fast på kartong.

Illustrationerna består av tryckta eller graverade bilder som kolorerats för hand, vilka sedan de blivit färdiga klistras fast på kartong (planschpapper), det vill säga planscher som upptar hela sidstorleken och ofta är i folioformat. Sådana planscher kan sedan sammanställas på olika sätt till olika slag av litteratur. Planschverk kan bestå av olika material där planschen är en bild som klistrats på kartong och den eventuella texten är tryckt på papper. Planscherna häftas eller binds sedan till en bok eller ett häfte med den eventuella texten. Planschband består uteslutande av sammanhäftade planscher, och hör till ett bokverk där texten framställs i separata band.

Planschverk var en teknik att förse behovet av illustrationer, till exempel för verk i botanik, zoologi och anatomi. Med yngre typografiska tekniker (flerfärgsteknik) och med fotografiets uppkomst, kunde sedan illustrationer framställas på samma papper som texten varmed planschverken blev färre.

Motiven kan vara med inriktning på resor, pittoreska vyer, karikatyr, satir, häst- och jakt, anatomi och naturvetenskap.

Se även 
Skolplansch

Bokbinderi
Icloud

Icloud, av Apple skrivet iCloud, är Apples molnbaserade tjänst som lanserades i juni år 2011. Icloud är en efterföljare till den något utgångna molnbaserade tjänsten Mobileme som även den skapades av Apple. Man får med en e-postadress och kan synkronisera sina bilder, filmer och andra filer mellan datorer och IOS-enheter.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 iClouds officiella hemsida

Apple-tjänster
Molnlagring
Paul Jacques Dupuy

Paul Jacques Dupuy, född 1878, död 1927 var en fransk politiker och tidningsförläggare. Son till Jean Dupuy.

Efter faderns död var han chef för Le petit parisien och dess avläggare Excelsior, Science et vie, Omnia, Miroir des sports, L'agriculture nouvelle och Nos loisirs. Han var deputerad från 1910 och blev senator 1920.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter

Franska politiker
Franska journalister
Födda 1878
Avlidna 1927
Män
Hallandssamlingen

Vid Högskolan i Halmstad finns i biblioteket en förnämlig specialsamling av Hallandslitteratur. Hallandssamlingens kärna består av Eric Rasmussons donation av hallandslitteratur. Samlingen är omfattande med över 6000 titlar, dess äldsta delar härrör från 1600-talet. 

1600-talslitteraturen består av 20-talet skrifter, exempelvis de tryckta versionerna av fredsfördragen i Brömsebro 1645 och Roskilde 1658.

Externa länkar
 Hallandssamlingen - Högskolan i Halmstads bibliotek

Halland
Bibliotek i Sverige
Mille Markovic

Milentije "Mille" Markovic (), född 11 juni 1961 i Kragujevac, Socialistiska republiken Serbien, SFR Jugoslavien, död 23 januari 2014 i Ulvsunda i Bromma (mördad), var en svensk proffsboxare och känd brottsling.

Markovic var dömd för misshandel, förberedelse till utpressning, skattebrott, vapenbrott, olaga hot, narkotikabrott med mera och förekom i samband med tillslag mot flera olika porrklubbar i Stockholm. Markovic var en av de ledande aktörerna i det så kallade Porrkriget.

Biografi 

Milentije Markovic föddes 1961 i Kragujevac i dåvarande Jugoslavien, nuvarande Serbien. När han var tre eller fyra år gammal mördades hans mor. Han flyttade sedan till Sverige tillsammans med sin far. År 1982 beviljades han svenskt medborgarskap.

År 1977 blev han svensk boxningsmästare i bantamvikt. Han drog sig tillbaka från boxningen 1989.

I mitten av 1990-talet ägde Markovic porrklubben Club Privé i Stockholm. År 1995 dömdes Markovic till ett års fängelse för förberedelse till utpressning och grov skadegörelse för att ha förberett en lokal med dolda kameror. Planen var att locka kändisar dit och filma dem då de hade sex med kvinnor från Markovics klubbar och använde narkotika. Dessa filmer skulle sedan användas för utpressning.

Den motvillige monarken 
Markovic uppmärksammades stort i massmedia 2010 i samband med att boken Den motvillige monarken släpptes, där han var en av källorna. I boken finns uppgifter om kungens påstådda festande på svartklubbar ägda av Markovic. Markovic gick, strax efter att boken hade släppts, ut med att han hade komprometterande fotografier av kungen tillsammans med strippor. När han så småningom visade upp en bild konstaterades det snabbt av en användare på internetforumet Flashback att bilden var förfalskad. Kungens ansikte hade tagits från en SVT-intervju gjord 1976 och klippts in bland lättklädda damer.

Dödsskjutningen
På kvällen den 23 januari 2014 sköts Markovic ihjäl med fyra skott i huvudet, sittande i sin bil vid Ståltrådsvägen  i Ulvsunda i Bromma. Han hade vid dödsskjutningen skottsäker väst på sig.   En 54-årig man anhölls för mordet den 12 maj samma år. Mannen har tidigare dömts till fängelse, bland annat 2010 till 4,5 år för grovt narkotikabrott, och han förekom under ett drygt 20-tal avsnitt i belastningsregistret. 54-åringen häktades den 15 maj och ytterligare två män (en 27-åring och en 25-åring) frihetsberövades i samband med dådet. Alla tre avfördes senare från utredningen. Mordet är fortfarande (2023) ouppklarat.

Domar
1994: villkorlig dom för olovligt innehav av alkoholdrycker samt försäljning av alkoholdrycker.
1995: fängelse i ett år för förberedelse till utpressning samt grov skadegörelse.
2008: två års och tre månaders fängelse för grovt skattebrott, grovt bokföringsbrott, grovt vapenbrott, narkotikabrott, rattfylleri och häleri.
2009: fängelse i nio månader för två fall av olaga hot, ofredande och narkotikabrott.

Referenser

Vidare läsning

Svenska boxare
Personer från Kragujevac
Födda 1961
Avlidna 2014
Män
Personer som blivit mördade i Sverige
Svenska brottslingar
Wikipedia:Projekt neutralitet
Samedi

Samedi var en svensk syntpopgrupp, aktiv mellan 1983 och 1990.

Bandet bildades i Bollnäs 1983 och var en av få svenska synthpopgrupper på den tiden. Inspirerade av band som Depeche Mode, Human League och Simple Minds började man skriva egna låtar. Från en spretande försiktig början med Mats Kjellberg, Kent Jonsson, Per Norin och Annika Engström blev de snart ett synthband bestående av Mats Kjellberg, Per Norin och Jimmy Lindquist. Maskinerna som användes i början var Yamaha CS01, Korg Poly61, Boss DR110 och Korg Poly800. De började spela live på olika klubbar och skolor i Hälsingland, och blev snart en kvartett igen när Mats bror Hans anslöt sig till bandet. Det satsades ganska stort på nya maskiner och man började komponera låtarna på en Yamaha CX5. Under den perioden använde man även Sequential Serquits Drumtraks, Roland JX8P, Oscar och en Crumar BIT99.

1987 startade de ett eget skivbolag, Canned Music. Bandet bestod då av Mats Kjellberg, Hans Kjellberg och Per Norin. De spelade in sin första singel "Between Two Hearts" som bland annat bubblade på Trackslistan. 1989 köpte de in en egen inspelningsstudio och arbetade med albumet Doubts & Beliefs. Samedi spelade på många platser runt om i Sverige och släppte totalt tre singlar och en LP. Bandet gjorde sin sista spelning 1990 i Emmaboda och började jobba mer med sin inspelningsstudio.

Diskografi 
CAN 01 "Between two hearts"/"World" (singel) 1987
CAN 02 "Come with me"/"In lace" (singel) 1987
CAN 03 "Open up"/"Darker side" (singel) 1989
CAN101 Doubts & Beliefs (LP) 1989

Källor 
Samedi på Discogs
Samedi på Last FM
Samedi på myspace

Musikgrupper bildade 1983
Musikgrupper upplösta 1990
Upplösta svenska popgrupper
Svenska synthpopgrupper
Svenska popgrupper