kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Pleasure Boys

Pleasure Boys är en låt av det brittiska New romantic-bandet Visage, släppt som singel på Polygram Records i oktober 1982. Den skrevs av bandmedlemmarna. Den låg tre veckor på englandslistan och nådde som bäst en fyrtiofjärde (44) placering. 

Titelspåret är Visage's enda som inte finns med på något album (förutom samlingsalbum).

Historia
Pleasure Boys var den första singeln från Visage efter att Midge Ure lämnat bandet. Ure hade hoppat av p.g.a. ökande motsättningar med Steve Strange angående musikstilen och sättet att promota dem (Strange hade velat promota The Anvil i USA genom att rida på en kamel genom Fifth Avenue i New York) samt hans missnöje över hur John Luongo mixade "Night Train" (han tyckte att remixen var för lik albumversionen). Några av låtarna på Visage's sista album skrevs under repetitionerna vid den här tiden.

Låtlista
7" vinyl:
Pleasure Boys (Single edit mix av John Luongo) - 3:35
The Anvil (Single edit mix av John Luongo) - 4:30

Medverkande
Steve Strange (sång)
Rusty Egan (elektrisk trumprogrammering)
Billy Currie (synthesizer)
Dave Formula (synthesizer)
Steve Barnacle (bas)

Brittiska musiksinglar
Musiksinglar 1982
Synthpoplåtar
CSB

CSB kan avse: 

 CSB-System AG – ett internationellt IT-företag
 CSB – IATA:s flygplatskod för en flygplats i Caransebeş, Rumanien, se Caransebeş Airport 
 Csb – en klimatkod i Köppens system
 csb – ISO 639-2 kof för språket kasjubiska
Târgu Mureș

Târgu Mureș är en stad i Transsylvanien, centrala Rumänien. Den är administrativ huvudort för județet Mureș och hade 134 290 invånare enligt folkräkningen 2011.

Bilder

Källor 

Orter i Rumänien
Ivan Klasnić

Ivan Klasnić, född 29 januari 1980 i Hamburg, Västtyskland, är en kroatisk före detta fotbollsspelare (anfallare). Klasnić debuterade i det kroatiska landslaget 2004 och spelade totalt 41 matcher. Han spelade bland annat för FC St. Pauli, SV Werder Bremen, FC Nantes och Bolton Wanderers FC.

År 2006 var Klasnić tvungen att genomgå en njurtransplation och fick en njure av sin mor. Operationen misslyckades, och han fick en av sin fars njurar istället. Klasnićs tillstånd var allvarligt, men han tillfrisknade. 

Klasnić gjorde 2 mål i EM 2008.

Födda 1980
Kroatiska fotbollsspelare
Kroatiska landslagsspelare i fotboll
Spelare i FC St. Pauli
Fotbollsspelare i SV Werder Bremen
Spelare i FC Nantes Atlantique
Spelare i Bolton Wanderers FC
Spelare i 1. FSV Mainz 05
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2004
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2008
Spelare i VM i fotboll 2006
Män
Levande personer
Frederick Niels Larsen

Frederick Niels Larsen, född den 15 januari 1932, död den	26 april 2019, var president i den Återstående Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga.

Bakgrund och familjeförhållanden 
Frederick N. Larsen var son till den danske immigranten Edward J. Larsen och Lois A. Smith, dotter till Frederick M. Smith (president i den Reorganiserade Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga, son till Joseph Smith III och sonson till mormonkyrkans grundare Joseph Smith).

Frederick N. Larsen äktade den 7 juni 1952 Mary Louise Malott, med vilken han hade fem barn.

Utbildning och yrkesliv 
Frederick N. Larsen växte upp på ett familjejordbruk öster om Independence, Missouri - en viktig plats i mormonkyrkans historia. Senare flyttade familjen Larsen till Santa Ana, California där han 1950 tog studenten vid Garden Grove Union High School. Frederick N. Larsen fortsatte sedan sina studier vid Graceland University i Lamoni, Iowa och University of Kansas City, Missouri där han tog en kemiexamen 1959.

Därefter arbetade han på flera olika laboratorier innan han 1994 gick i pension.

Kyrklig karriär 
Larsen välsignades som spädbarn av sin morfar Frederick M. Smith. Han ordinerades 1956 till präst av sin äldre släkting Israel A. Smith, profet och president inom den Reorganiserade Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga 1946-1958. Larsen avskildes till äldste av en annan släkting, W. Wallace Smith. Han var i aktiv tjänst inom den reorganiserade kyrkan till 1984. År 1996 började han delta i en grupp kritiker inom kyrkan och blev en del av "the Conference of Restoration Elders". Larsen var en av de tolv som 1999 skrev under "Proclamation and Invitation to the Faithful". Den 6 april 2000 bildade man Återstående Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga, vilken man deklarerade var den enda sanna arvtagaren till den ursprungliga mormonkyrkan, grundad av Joseph Smith. Larsen utsågs ett år senare till ordförande för Högsta Prästrådet inom kyrkan. År 2002 förklarade Larsen för kyrkans generalkonferens att han, som ättling till Joseph Smith, kallats till president och profet för Kristi kyrka på jorden. Konferensen godkände hans anspråk och avskiljde honom för denna uppgift.

Personligheter inom sista dagars heliga-rörelsen
Religiösa personligheter i USA
Födda 1932
Avlidna 2019
Män
Julius Hatry

Julius "Uss" Hatry född 30 december 1906 i Mannheim död 7 november 2000, var en tysk filmskapare, ingenjör, flygplanskonstruktör och flygplansbyggare.

Hatry blev tidigt flygintresserad och blev medlem i Mannheims flygklubb 1922. Med klubben besökte han flygträffarna och de årliga flygtävlingarna på Wasserkuppe under 1920-talet. 1927 lyckades han flyga till sig ett C-diplom. Han studerade till ingenjör i München och kom där i kontakt med Akafleig-gruppen som i skolarbetet och på fritiden konstruerade och byggde olika luftfarkoster. Mellan 1927 och 1928 var han med i Akafleig och August Kuppers konstruktionsarbete av världens största segelflygplan Mü3 Kakadu 

Med referenser från Alexander Lippisch och Oskar Ursinus lyckades han få sitt första arbete som flygplanskonstruktör. Hans första egna konstruktion var en motorseglare som på grund av motorproblem inte kom i luften.

Efter att Lippisch och Fritz von Opel experimenterat med raketflygplanet Lippisch Ente 1928, ville von Opel fortsätta försöken, Lippisch föreslog att Hatry skulle konstruera ett flygplan från grunden till von Opels raketer. De båda inledde ett samarbete och året efter kunde von Opel och Hatry visa upp raketflygplanet Opel RAK 1 inför publik i Frankfurt-Rebstock. Raketflygplanet följdes av konstruktionen RAK 2, den blev inte färdigställd eftersom raketkonstruktören Max Valier omkom under utprovning av en ny raket 1930.

År 1935 drabbades han av de judiska raslagarna (Nürnberglagarna) som infördes av Nazitysklands regering, en av hans förfäder visade sig ha judiskt påbrå och han förbjöds att bedriva raketforskning. Ernst Udet som kände Hatry från deras gemensamma tid inom filmen och som flygare talade väl om honom. Hatry kunde med stöd av Udet återuppta arbetet som filmskapare och regiassistent. 1943-1945 var han produktionsledare och regissör vid Mars-Film. 1943 skapade han tillsammans med regissören Karl Anton komedin Die Wirtin zum Weißen Rößl. För Mars-Film producerade han ett flertal instruktionsfilmer för Luftwaffes räkning.

1950 ställde han upp i filmfestivalen i Venedig med filmen Reitvorschrift für eine Geliebte.

Från 1982 till sin död var han verksam i forskningsgruppen Deutsche Gesellschaft für Luft und Raumfahrt som arbetade med rymd- och flygforskning.

Externa länkar

Födda 1906
Avlidna 2000
Flygplanskonstruktörer
Tyska segelflygare
Tyska filmregissörer
Män
Olivier Jacque

Olivier Jacque är en fransk roadracingförare född 29 augusti 1973 i Villerupt. Världsmästare i 250GP 2000. En minnesvärd insats var när han hoppade in i MotoGP-loppet Shanghais GP 2005 istället för den skadade Alex Hofmann och kom tvåa i regnet endast slagen av Valentino Rossi. Efter en skadefylld inledning på säsong 2007 då han körde MotoGP för Kawasaki tillsammans med landsmannen Randy De Puniet så meddelande Jacque i juni att han slutar med racing som förare men att han hoppas kunna fortsätta med racing i en roll vid sidan av banan.

Segrar 250GP

Källor 
 http://www.motogp.com/en/riders/Olivier+Jacque
 * Jacque meddelar att han slutar

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 Jacque meddelar att han slutar

Födda 1973
Franska roadracingförare
MotoGP-förare
500GP-förare
250GP-förare
Världsmästare i roadracing
Män
Levande personer
Love Glove

Love Glove är en låt av det brittiska New romantic-bandet Visage, släppt som singel på Polydor Records i augusti 1984. Den skrevs av Steve Strange, Rusty Egan och Steve Barnacle. Den låg på englandslistan i tre veckor och nådde som bäst en femtiofjärde (54) placering.

Titelspåret finns med på Visage's album Beat Boy.

Låtlista
7" vinyl:
Love Glove (Single edit) - 4:00
She's a Machine - 4:50

Medverkande
Steve Strange (sång)
Rusty Egan (trummor, elektrisk trumprogrammering)
Steve Barnacle (bas, synthesizer)
Andy Barnett (gitarr)
Marsha Raven (andrasång)
Karen Ramsey (andrasång)
Rose Patterson (andrasång)

Brittiska musiksinglar
Musiksinglar 1984
Synthpoplåtar
Church of Jesus Christ (Cutlerite)

Church of Jesus Christ ("Jesu Kristi kyrka") är ett samfund i Sista Dagars Heliga-rörelsen grundad av Alpheus Cutler, som bedrev mission bland indianerna vid tiden för Joseph Smiths mord. Cutler vägrade att avbryta detta arbete trots att Brigham Young bad honom att följa med honom till Utah.

Istället grundade han och några meningsfränder en egen kyrkan som idag endast finns i Independence i Missouri. 
Samfundet är känt för att hålla fast vid en del äldre levnadsregler och traditioner, som t.ex. Enoks orden. 

En utbrytargrupp ur denna kyrka är Restaurerade Jesu Kristi Kyrka av Sista Dagars Heliga.

Externa länkar
Church of Jesus Christ.  Officiell webbplats

Protestantiska samfund i USA
Organisationer i Missouri
Religiösa organisationer bildade 1853
Samfund inom sista dagars heliga-rörelsen
Chris Holmes

Christopher John Holmes, känd som Chris Holmes, född 23 juni 1958 i Glendale, Kalifornien, är en amerikansk hårdrocksgitarrist. Holmes är mest känd för att ha varit medlem i W.A.S.P.

Holmes spelade gitarr i olika band som Buster Savage, LAX och Slave, innan han träffade Blackie Lawless i början av 1980-talet. De spelade tillsammans i gruppen Sister. 1982 bildade Lawless gruppen W.A.S.P., och Holmes blev dess sologitarrist. Holmes lämnade W.A.S.P. 1990 och grundade bandet Psycho Squad. Han återkom dock till W.A.S.P. 1996 och hanterade sologitarren i fem år, innan han 2001 lämnade bandet för gott.

Diskografi

W.A.S.P.
Album
 1984 – W.A.S.P.
 1985 – The Last Command
 1986 – Inside the Electric Circus
 1987 – Live...In the Raw
 1989 – The Headless Children
 1997 – Kill Fuck Die
 1998 – Double Live Assassins
 1999 – Helldorado
 2000 – The Sting: Live at the Key Club L.A.
 2001 – Unholy Terror

Externa länkar

 Chris Holmes på MySpace

Amerikanska rockgitarrister
Amerikanska musiker under 1900-talet
Amerikanska musiker under 2000-talet
Personer från Glendale, Kalifornien
Födda 1958
Levande personer
Män
Umuahia

Umuahia är en stad i Nigerdeltat i sydöstra Nigeria. Den har ungefär 200 000 invånare (uppskattning från 2006) och är administrativ huvudort för delstaten Abia. Umuahia ligger sedan 1916 på järnvägslinjen mellan Port Harcourt och Enugu. Bland näringar i området märks odling av jams, kassava, majs, taro, citrusfrukter och palmolja. 

Umuahia var från 28 september 1967 till 22 april 1969 huvudstad för Biafra, en kortlivad utbrytarstat som existerade under några år i slutet av 1960-talet.

Orter i Nigeria
Yola

Yola är en stad i nordöstra Nigeria. Den har ungefär 100 000 invånare (2006) och är administrativ huvudort för delstaten Adamawa. Yola var huvudort för delstaten Gongola fram till att denna upphörde 1991.

Orter i Nigeria
Beat Boy

Beat Boy är en låt av det brittiska New romanticbandet Visage. Den släpptes som singel på Polygram Records i november 1984. Den skrevs av Steve Strange, Rusty Egan, Steve Barnacle, Dave Formula och Andy Barnett. Den kom inte in på englandslistan.

Titelspåret finns med på Visage's album Beat Boy.

Låtlista
7" vinyl:
Beat Boy (Single edit) - 3:30
Beat Boy (Dance dub) - 3:48

Medverkande
Steve Strange (sång)
Rusty Egan (trummor, elektrisk trumprogrammering)
Steve Barnacle (bas)
Dave Formula (synthesizer)
Andy Barnett (gitarr)
Marsha Raven (andrasång)
Karen Ramsey (andrasång)
Rose Patterson (andrasång)

Brittiska musiksinglar
Musiksinglar 1984
Synthpoplåtar
Gongola

Gongola är en före detta delstat i nordöstra Nigeria. Området var på 1800-talet en del av det större fulaniriket, och inkorporerades 1903 i det brittiska protektoratet Northern Nigeria. Gongola upprättades som delstat 1976 av de tidigare provinserna Adamawa, Sardauna och Wukari. 1991 delades den upp i de två delstaterna Adamawa och Taraba. Den administrativa huvudorten var Yola.

Källor 

Nigerias delstater
Ison Glasgow

Carson-Ison Mc Kinley Glasgow, mer känd som Ison, född 8 oktober 1980 i Queens i New York, är en av medlemmarna av den svenska hiphopduon Ison & Fille.

Han har gjort ett fåtal sololåtar som finns på Ison & Filles album. Han är också medlem i Highwon-teamet som också består av Felipe Leiva Wenger (Fille), Sabo, Aleks, Hoosam och Gurmo.

Uppväxt 
Glasgow växte delvis upp i stadsdelen Queens i New York under 1980-talet, där han bodde med sin mor och mormoder. Våld och droger var ett växande problem i samhället. När han var i sexårsåldern flyttade modern till Sverige med honom i hopp om ett bättre liv. Efter ankomsten till Stockholm förlorade han kontakten med sin far som ursprungligen är från Barbados. Han och hans mor blev hemlösa och modern tjänade pengar genom att uppträda på gatorna.

Ison Glasgow spelade basket i JKS Basket i Bredäng. Där träffade han Felipe "Fille" Leiva Wenger som delade intresset för musik. Ison & Fille umgicks i studion på ungdomsgården i Skärholmen och bildade en hiphop-duo.

Karriär och utmärkelser 
Ison & Filles genombrott kom 2002, med debutalbumet Vår sida av stan och singeln När vi glider.

Ison Glasgow fick år 2012, tillsammans med Felipe "Fille" Leiva Wenger, SKAP-stipendium med motiveringen "Med mångsidigt låtmaterial och träffsäkra texter, ömsom allvarsamma ömsom lekfulla, har de etablerat sig som oundvikliga förgrundsfigurer inom svensk hip-hop.".

År 2012 var han värd för Sommar i P1 på Sveriges Radio. Där pratade han om sin uppväxt. Samma år var Ison Glasgow jurymedlem och coach i sångtävlingsprogrammet X Factor Sverige i TV4.

I oktober 2014 släpptes hans självbiografi När jag inte hade nåt, som är skriven tillsammans med journalisten Emil Arvidson. Han har därefter föreläst i svenska skolor för elever som läst boken.

Glasgow har även spelat Mike i TV-serien Leende guldbruna ögon från 2007 och en biroll som badvakt i långfilmen Psykos i Stockholm från 2020.

Diskografi solo

Som gästartist 
 (2007) - Ställ dej upp/rör dej in (Petter feat. Ison - från albumet "God Damn It")
 (2007) - D Som Var (Patrick El-Hag feat. Ison, Jan Allan och Ingrid Contardo - från albumet "Så där")
 (2010) - JKIBMM (Afasi & Filthy feat. Ison - från albumet "Hotell Stress 1 & 2")
 (2011) - Luftens hjältar (Newkid feat. Ison & Lorentz Alexander - från albumet "Alexander JR Ferrer")
 (2011) - Meningen (Aleks feat. Ison - från albumet "Inte Längre Fiender")
 (2011) - Hela Natten Lång (Sabo feat. Ison, Fille, Aleks, Gurmo, Hoosam - från albumet "Alla älskar Sabo")

Singlar 
 (2011) - ''Vafan händz?! (Grillat & Grändy feat. Ison)

Filmografi

Källor

Noter

Externa länkar 

Svenska hiphopmusiker
Sommarvärdar 2012
Män
Födda 1980
Levande personer
Deltagare i Så mycket bättre
Personer från Queens
Felipe Leiva Wenger

Felipe Andres Leiva Wenger, mer känd som "Fille" eller "Fille Danza", född 25 april 1980 i Chile, är en svensk hiphopartist. Han utgör tillsammans med Ison Glasgow hiphopduon Ison & Fille. 

Fille har gjort ett fåtal sololåtar som finns på Ison & Filles album (bland annat som karaktären Lilla Al-Fadji). Han är också medlem i Highwon-klicken.

Felipe Leiva Wenger kom till Sverige 1985 och växte därefter upp i Stockholmsförorten Vårberg. Felipe Leiva Wenger har medverkat i Kanal 5:s serie Lilla Al-Fadji & Co tillsammans med Fredrik "Big Fred" Eddari. Serien är en spin-off från Sen kväll med Pierre, som var en del av SVT:s humorsatsning Humorlabbet. I serien spelar Leiva Wenger huvudpersonen Lilla Al-Fadji, som tillsammans med affärsmannen Abu Hassan ger sig ut på en road-trip för att leta efter sin "baba" som försvann när Al-Fadji var barn och som tros bo i Norrland. 

På Sveriges Radios P3 gick radioserien Lilla Al-Fadji’s Hollywood Radio i P3, en humor-talkshow med gäster, fram till december 2017. Hösten 2020 och hösten 2021 sändes tv-serien Streams på SVT play, i regi av Tiffany Kronlöf. Totalt har två säsonger sänts.

Felipe Leiva Wenger är bror till Alejandro Leiva Wenger och Pablo Leiva Wenger.

Externa länkar

Svenska hiphopmusiker
Män
Födda 1980
Levande personer
Deltagare i Så mycket bättre
Propagandamodellen

Propagandamodellen är en modell över hur massmedias nyhetsrapportering är anpassat efter de politiskt och ekonomiskt inflytelserika i samhället. 

Modellen utvecklades främst i boken Manufacturing Consent från 1988 av Noam Chomsky och Edward S. Herman, och har studerats och bekräftats i efterföljande studier.

Sammanfattning 
Propagandamodellen menar att "propaganda är för en demokrati vad våld är för en diktatur". 

Modellen innebär att det i massmedia finns fem filter som bestämmer vilka och hur nyheter rapporteras. Dessa fem filter är: 

 Ägande
 Finansiering
 Källor
 Negativ respons
 Antikommunism
Även om modellen huvudsakligen baserades på USA:s medialandskap, tror Chomsky och Herman att teorin är lika tillämplig på vilket land som helst som delar den grundläggande ekonomiska strukturen och de organiserande principerna som modellen beskriver som orsaken till medias partiskhet.

Källor

Externa länkar 

 Herman, Edward S.; Chomsky, Noam (2010). Manufacturing Consent: The Political Economy of the Mass Media. Random House.
 Medievärldens arkiv: Röster om Chomsky
 The Propaganda Model in 2011: Stronger Yet Still Neglected in UK Higher Education?
 Video: The Myth of the Liberal Media: The Propaganda Model of News
 Video: Chomsky media interview by Marr
 Video: Noam Chomsky - The 5 Filters of the Mass Media Machine
 Video: Noam Chomsky in conversation with Jonathan Freedland

Massmedia
Politisk ekonomi
Politiska åskådningar
Självcensur
Lanseringar 1988
Propaganda
Noam Chomsky
Uyo

Uyo är en stad i Nigerdeltat i sydöstra Nigeria. Den är administrativ huvudort för delstaten Akwa Ibom och har ungefär 100 000 invånare (2006). Staden har ett universitet, University of Uyo (UNIUYO), tidigare University of Cross River State. Strax utanför ligger flygplatsen Akwa Ibom Airport.

Orter i Nigeria
Francis Ponge

Francis Jean Gaston Alfred Ponge , född 27 mars 1899 i Montpellier, död 6 augusti 1988 i Le Bar-sur-Loup, var en fransk essäist och poet.

Biografi
Francis Ponge föddes i Montpellier 1899. Han studerade juridik i Paris och litteratur i Strasbourg. Under första världskriget arbetade han som journalist och redaktör, sedan hade han kontakt med den surrealistiska rörelsen. 1937 gick han med i Franska kommunistpartiet, som han lämnade 1947. Han levde senare en tid i Algeriet.

Verk
Hans mest berömda verk är Le parti pris des choses där han beskriver apelsiner, potatisar och cigaretter på ett poetiskt vis. Hans verk förknippades av Jean-Paul Sartre med fenomenologin.

Bibliografi på svenska
 Ur tingens synpunkt (1977; övers. av Jesper Svenbro)
 Tallskogshäftet (2006; övers. av Malte Persson)

Bibliografi
 Le Parti pris des choses (1942)
 Proêmes (1948)
 La Rage de l'expression (1952)
 Le Grand Recueil (I. "Méthodes", 1961 ; II. "Lyres", 1961 ; III "Pièces", 1962)
 Pour un Malherbe (1965)
 Le Savon (1967).
 Interviews with Philippe Sollers (1970).
 La Fabrique du Pré (1971).
 Comment une figue de parole et pourquoi (1977)
 Pages d'atelier, 1917-1982, Gallimard, Paris, 2005

Litteratur
Jacques Derrida, in his essay, "Psyche: Inventions of the Other," minutely analyzes Ponge's poem, "Fable." 
Philippe Sollers, in his essay Francis Ponge, Seghers éditions, Paris, 2001.

Priser
Neustadtpriset 1974

Källor

Externa länkar
'The Table' (excerpts), World Literature Today, September-October 2006, pp. 52-55. 
A brief biography and a few selected works
Preface to a Bestiary a fascicle.com
An analysis of Ponge's works 

Franska poeter
Alumner från Paris universitet
Officerare av Hederslegionen
Kommendörer av Hederslegionen
Födda 1899
Avlidna 1988
Män
Surrealister
De svarta flaggorna

De svarta flaggorna var en väpnad grupp som verkade i norra Vietnam i slutet av 1800-talet.  

De deltog ursprungligen i Taipingupproret men rörde sig ner till norra Vietnam jagade av kinesiska styrkor samtidigt som de levde av de vietnamesiska bönderna. Den hårt trängda vietnamesiska kejsaren Tự Đức "anställde" bandet att ha som en armé mot de franska trupperna som allt mer hotade den vietnamesiska självständigheten. De svarta flaggorna nådde vissa framgångar mot fransmännen och slogs till och med tillsammans med kinesiska armén vid Son Tay men till slut blev de besegrade och upplöstes. Namnet kommer av att gruppens ledare Liu Yongfu använda svarta flaggor för att signalera till förbandet.

Se även
De gula flaggorna

Referenser

Vietnam under 1800-talet
De gula flaggorna

De gula flaggorna var en väpnad grupp som verkade i norra Vietnam i slutet av 1800-talet, grundad av Huang Chongying. 

De deltog ursprungligen i Taipingupproret men rörde sig ner till norra Vietnam jagade av kinesiska styrkor samtidigt som de tillsammans med de mer kända De svarta flaggorna levde av de vietnamesiska bönderna. De var från början allierade med de svarta flaggorna men hamnade senare i konflikt med dessa. 1869 samarbetade de svarta flaggorna och den kinesiska armén mot de gula flaggorna, och de gula flaggorna blev slagna och kom att minska i betydelse.

Referenser

Vietnam under 1800-talet
Opel RAK 1

Opel RAK 1 var ett tyskt raketflygplan konstruerat av Julius Hatry i slutet av 1920-talet.
 
Opel RAK 1 var världens första från grunden konstruerade raketflygplan. Ett år före Opel RAK 1 flög visserligen Lippisch Ente men det var ett segelflygplan som modifierades för att kunna drivas med raketer.

Fritz von Opel som experimenterat med raketdrift för bilar för Opels räkning blev av Alexander Lippisch rekommenderad att samarbeta med Hatry om utvecklandet av ett nytt flygplan som kunde drivas med raketer.

Hatry konstruerade flygplanet enligt dåtidens segel- och glidflygplanskonstruktioner. Flygplanet var högvingat monoplan med en enda lång vinge. Under vingens mittpunkt hängde en flygplanskropp som var fäst med fyra stöttor mot vingens undersida. Stabilisatorn bars upp av en balk från vingen och var placerad i samma höjd som vingen för att inte skadas av det varma utblåset från raketerna. Flygplanskroppen gav plats för en pilot, bakom piloten var 16 raketer monterade. Flygplanskroppen bakkant var i nivå med vingens bakkant, från flygplanskroppen löpe två stag upp till stabilisatorn. Flygplanet som saknade hjul använde en skida som landställ.

von Opel flög flygplanet första gången 30 september 1929 inför en stor folkmassa utanför Frankfurt am Main. Han lyckades under en 75 sekunder lång flygning flyga en sträcka på drygt 1,5 kilometer.
Vid landningen satte han ner flygplanet hårt, och det blev så illa skadat att det inte kunde repareras. von Opel funderade på att låta bygga ytterligare ett raketdrivet flygplan, men när Max Valier omkom under utprovning av en raket tappade han intresset för vidare försök. 

Flygplanet har haft stora namnproblem genom tiderna och namges under olika namn i böcker, Friedrich Sander som tillverkade raketerna till flygplanet fick äran att få flygplanet namngett som Opel-Sander RAK 1. von Opel själv ansåg att namnet borde vara RAK 3 för att man inte skulle förväxla namnet med bilarna RAK 1 och RAK 2. Hatry ansåg att hans namn borde vara med, slutligen löste man namproblemet med att samtliga namn finns med. På Flygplanskroppen målades med stora bokstäver OPEL samt med något mindre text SANDER RAK och slutligen på fenorna HARTY FLUGZEUG

Externa länkar

Raketflygplan