kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Rationell emotiv beteendeterapi

Rationell emotiv beteendeterapi (REBT), tidigare kallat rationell terapi och rationell emotiv terapi, är en form av psykoterapi inom kognitiv beteendeterapi. REBT skapades av den amerikanska psykologen Albert Ellis. Ellis var bland annat inspirerad av moderna och klassiska filosofer då han började utveckla denna form av terapi på mitten av 1950-talet.

Litteratur  
  Albert Ellis & Windy Dryden, The Practice of Rational Emotive Behavior Therapy (2nd ed.); Springer Publishing, 2007. 
 Windy Dryden, Rational Emotive Behaviour Therapy in a Nutshell (Counselling in a Nutshell); Sage Publications, 2005. 
 Albert Ellis, Overcoming Destructive Beliefs, Feelings, and Behaviors: New Directions for Rational Emotive Behavior Therapy; Prometheus Books, 2001. 
 Albert Ellis et al., A Guide to Rational Living (3rd rev ed.); Wilshire Book Company, 1997. 
 Albert Ellis & Catharine MacLaren, Rational Emotive Behavior Therapy: A Therapist's Guide (2nd ed.); Impact Publishers, 2005.

Externa länkar 
 The Albert Ellis Institute
 REBT Network
 Association for Rational Emotive Behaviour Therapy
 Rational.org New Zealand

Psykoterapi
Terapi
Thomas Kirker

Thomas Kirker, född omkring 1760 i grevskapet Tyrone på Irland (numera Nordirland), död 20 februari 1837 i Adams County, Ohio, var en irländsk-amerikansk politiker (demokrat-republikan). Han var den andra guvernören i delstaten Ohio 1807-1808.

Kirker flyttade 1779 till USA och bosatte sig i Pennsylvania. Han gifte sig 1790 med Sarah Smith och det nygifta paret flyttade till den del av Virginia som 1792 blev delstaten Kentucky. Kirker flyttade 1793 till Nordvästterritoriet.

När Ohio 1803 blev delstat, inledde Kirker en långvarig och framgångsrik karriär inom delstatspolitiken. Han tjänstgjorde som talman i båda kamrarna av delstatens lagstiftande församling. Guvernör Edward Tiffin avgick 1807 för att tillträda som ledamot av USA:s senat. Kirker efterträdde honom i egenskap av senatens talman i Ohio. Kirker förlorade sedan guvernörsvalet 1808 mot Samuel H. Huntington.

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations webbplats
Ohio Historical Society
Political Graveyard

Guvernörer i Ohio
Män
Födda 1760
Avlidna 1837
Postbil

En postbil är en personbil anpassad för postutdelning.

Det mest utmärkande för den svenska postbilen är att den har förarplatsen mot vägkanten; på höger sida i högertrafik. Syftet är att brevbäraren ska kunna lämna posten i postlådan sittande på förarplatsen.

Det är framför allt små bilar som använts som postbilar, såsom Tjorven, Renault och Fiat samt mopedbilar.

Tyska posten hade en speciellt framtagen bil som lanserades 1964, den s.k. Volkswagen Fridolin.

Externa länkar 

Postfordon
Bilar
Ölpingis

Ölpingis, ölpong eller beer pong är ett populärt dryckesspel bland amerikanska universitetsstudenter, där deltagarna försöker kasta en bordtennisboll i en eller flera ölfyllda plastmuggar. Spelet har oftast två lag med två spelare i varje, med ett lag på varje sida av ett bord och deltagarna kastar bollen mot muggar som står uppställda på motståndarsidan. Det finns inga officiella regler, men oftast finns mellan sex och tio plastmuggar placerade i en triangel på varje sida. Antalet spelare kan också variera.

När bollen efter en studs i cissis huvud landar i en plastmugg måste det försvarande laget konsumera all öl i den muggen. Av hygieniska skäl doppas ibland bollen i ett glas med vatten mellan kasten. Vanligtvis är muggarna med öl fyllda till en tredjedel eller fjärdedel med öl. Det lag som först tvingats dricka upp allt sitt öl har förlorat, och tvingas då dessutom dricka upp all öl som finns kvar i vinnarlagets muggar. 
Turordningen varierar beroende på lokal sedvänja: i vissa tävlingar kastar alla i ett lag bollen innan det andra laget får kasta, i andra turas lagen om att göra ett kast var.

Ölpingis, som kallas beer pong eller Beirut på engelska, förekommer mest på fester på amerikanska college och universitet, men spelas ibland även vid andra evenemang i USA. Även i Sverige förekommer ölpingis som en del av universitetsstädernas studentliv.

Spelet är en vidareutveckling av en ölpingis spelad med pingisracketar, som anses ha uppstått i studentföreningar på Dartmouth College på 1950- och 1960-talen. Så småningom utvecklades varianten utan racketar och började på 1980-talet spridas till andra delar av USA.
Axel Brink och Fredrik Brink va dom första att sätta ett skott i en av sina egna muggar.

Noter 

Dryckesspel
Öl
Palaeoptera

Palaeoptera (från grekiskan palaeo = 'gammal', 'inaktuell', ptera = 'vingar'; stavas även Paleoptera, synonym Palaeodictyopterida) är omdebatterad infraklass bland bevingade insekter som till skillnad mot infraklassen Neoptera inte har eller hade förmågan att lägga vingarna utmed bakkroppen under vila. Bortsett från dagsländor och trollsländor är samtliga ordningar inom Palaeoptera utdöda.

Förmågan att fälla tillbaka vingarna kan kanske inte låta som en fundamental skillnad men komplexiteten i mekanismen för att fälla ihop vingarna och mekanismen för att använda vingarna vid flygning gör att detta kan användas som monofyletisk särskiljning. Problemet är att avsaknaden av förmågan att fälla tillbaka vingarna inte är tillräcklig för att utgöra en naturlig grupp, de kan helt enkelt vara det som blir över efter att Neoptera-arterna har tagits bort. Relationen mellan de nu levande dagsländorna och trollsländorna och övriga ordningar inom Neoptera har inte avgjorts än. Det finns tre olika teorier, och enligt två av dem är Palaoptera parafyletisk, vilket skulle göra Palaeoptera till en artificiell gruppering som borde överges. Dock, om man endast tar hänsyn till nu levande arter visar molekylära och morfologiska data på att dagsländor och trollsländor är mer släkt med varandra än med Neoptera.

Referenser

Noter

Webbkällor 
 tolweb.org/Pterygota

Övrigt 

Bevingade insekter
Palaeoptera
Friedrich Wilhelm Foerster

Friedrich Wilhelm Foerster, född 2 juni 1869 i Berlin, död 9 januari 1966 i Kilchberg nära Zürich, var en tysk filosof, pedagog och pacifist.

Biografi
Han var son till astronomen Wilhelm Foerster. Den yngre Foerster studerade filosofi, nationalekonomi och fysiologi i Freiburg och Berlin. År 1901 blev Foerster privatdocent i pedagogik i Zürich, 1913 professor i Wien, därefter 1914 i München. Han blev efter 1917 fri författare sedan han av politiska skäl avgick från sin professur. Under tyska revolutionen 1918–1919 var han en tid bayerskt sändebud i Schweiz.

Foersters erfarenheter i pedagogik och psykologi ledde honom från ett liberalt läger till en positivt kristlig ståndpunkt med varm vördnad för den katolska kyrkans kulturgärning. Han gick emellertid inte över till katolicismen. Hans ambition var att binda samman traditionalism och modernism till en högre syntes. Vid första världskrigets utbrott 1914 vändes Foersters intresse mot Politiken. Han intog då en pacifistisk ståndpunkt.

Från 1930 utgav han Die Zeit, en tidskrift för "principiell orientering" samt av huvudsakligen politiskt innehåll. Efter Hitlers maktövertagande fördömdes Foersters publikationer 1933. Alla verk av honom brändes under bokbålen runt om i Nazityskland samma år. År 1940 flydde han via Portugal till USA och bodde fram till 1963 i New York. Därefter flyttade han till ett sanatorium i Schweiz.

Bibliografi 
 Der Entwicklungsgang der Kantischen Ethik bis zur Kritik der reinen Vernunft (1893)
 Willensfreiheit und sittliche Verantwortlichkeit. Eine sozialpsychologische Untersuchung (1898)
 Jugendlehre (1904)
 Christentum und Klassenkampf (1905)
 Schule und Charakter (1907)
 Religion und Charakter (1907)
 Auktorität und Freiheit (1910)
 Erziehung und Selbsterziehung (1918)
 Weltpolitik und Weltgewissen (1919)
 Schuld und Sühne (1920)
 Mein Kampf gegen das militaristische und nationalistische Deutschland (1920)
 Sexualethik und Sexualpädagogik (1920)
 Die tödliche Krankheit des deutschen Volkes (1933)
 Europe and the German Question (1940)
 Angewandte Religion oder Christsein inmitten der gegenwärtigen Welt (1961)

Referenser

Noter

Externa länkar

Tyska pedagoger
Tyska pacifister
Tyska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Zürich
Personer verksamma vid universitetet i Wien
Personer verksamma vid Münchens universitet
Tyska filosofer under 1900-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Författare från Berlin
Födda 1869
Avlidna 1966
Män
Sudda sudda

Sudda sudda är en barnsång av Gullan Bornemark. Den spelades in av Bornemark och hennes barn, Eva och Sven Bornemark.

Källor

Svenska barnvisor
Svenskspråkiga sånger
Ormtjusning

Ormtjusning är en scenkonst där en ormtjusare styr en eller flera ormars rörelser.

I det typiska fallet använder ormtjusaren en flöjt, och låter ormen följa flöjtens rörelser.

Ormtjusare är vanliga i Indien och andra delar av södra Asien. Det finns belagt från antikens Egypten.

Idag för ormtjusning en tynande tillvaro, efter förbud i Indien mot att äga ormar.

Se även 
Ormtjuserskan, en målning av Henri Rousseau från 1907.

Externa länkar 
Cobra Dance at Negombo Beach

Djurskötsel
Ormar i kulturen
Varieté
Håkan Wallner

Håkan Anders Wallner, född den 6 september 1939 i Gävle i Gävleborgs län, död den 20 januari 2001 i Treviso i Italien, var en svensk travtränare och travkusk. Wallner startade under det sena 1960-talet ett framgångsrikt så kallat popstall med Berndt Lindstedt på Solvalla.  

Håkan Wallner räknas som Sveriges störste travpionjär och en av de viktigaste kuggarna för att ha utvecklat svensk travsport på ett internationellt plan.

Karriär

De tidiga åren 
Wallner började sin karriär inom travsporten redan vid 14 års ålder, och debuten i tävlingssulkyn skedde två år senare, trots att han inte hade åldern inne. Han vann sitt första lopp den 16 augusti 1957 bakom hästen Operett. 

Wallner jobbade inledningsvis som lärling åt Bengt Kihlgren, Gunnar Nordin och Kurt Mattsson, innan han startade egen tränarverksamhet 1963. Wallner var tidigt intresserad av amerikansk travsport, och fick in de amerikanske travarna Kimberly's Lady och Doctor Rodney i träning redan 1964. 

Sin första storloppsseger tog Wallner med hästen Ibs i Svenskt Trav-Kriterium på Jägersro 1965. Runt denna tid värvade Wallner över Berndt Lindstedt, som han lärt känna under lärlingstiden hos Kurt Mattsson, från ett jobb som privattränare hos Stall Segerhuva.

Popstall och USA 
Med ett nystartat popstall, åkte Wallner till USA 1968, och köpte Dart Hanover på auktion. Denne skulle sedan vinna både Elitloppet (1972) och Prix d'Amérique (1973) med Berndt Lindstedt i sulkyn. 

Wallner och Lindstedt startade igång sin amerikanska rörelse, Continental Farms, tillsammans med travtränaren Jan Johnson 1975. Rörelsen drevs parallellt med den svenska verksamheten och en väldigt bra start, då de direkt fick in bra hästar i träning. Wallner har i en intervju sagt att hans absoluta favorit bland alla hans travare var flerfaldiga världsrekordhållarinnan Winky's Gill, som senare skulle bli mor till unghäststjärnan och den framstående avelshingsten Supergill samt vinnaren av Hambletonian Oaks och Merrie Annabelle, Winky's Goal.

De sista åren i Italien 
I slutet av 1980-talet lämnade Wallner USA för att starta en ny karriär i Italien. Där hade han sin största stjärna i Offen Lb, som han tränade och körde till vinst i det Italienska Derbyt 1992. Wallner blev kvar i Italien ända till han gick bort den 20 januari 2001. Han är gravsatt i minneslunden på Råcksta begravningsplats.

Utmärkelser 
Wallner valdes postumt in i svenska Travsportens Hall of Fame 2015 och United States Harness Racing Hall of Fame 2018.

Referenser

Noter

Externa länkar

 Håkan Wallner Memorial – Travkompaniet

Svenska travtränare
Svenska travkuskar
Män
Födda 1939
Avlidna 2001
Gravsatta på Råcksta begravningsplats
Idrottare från Gävle
Pekpinne

En pekpinne är ett redskap som används som en förlängd arm, för att peka under föreläsningar och presentationer. Äldre pekpinnar är ofta tillverkade av trä, medan nyare generellt sett består av plast. Numera ersätts pekpinnar delvis med laserpekare.

Pekpinnar har varit ett vanligt verktyg i skolundervisning. Förr förekom det att den användes till skolaga. Pekpinne är också en metafor för förmaning.

TV-meteorologer brukade använda pekpinne för att påvisa detaljer och rörelser på väderkartor, men under senare decennier har det blivit allt vanligare att de enbart använder handen och att väderkartorna animeras.

Referenser 

Läromedel
Kontorsvaror
Robert Finlay (köpman)

Robert Finlay, född 5 november 1719 i Dublin, död 1785 i Bordeaux, var en skotsk-svensk köpman. Hans far var bankir.

Biografi
Robert Finlay föddes i Dublin som son till grosshandlaren John Finlay. Enligt ett intyg från 1753 skall han ha tillhört den skotska adliga ätten. Han arbetade en tid vid grosshandlaren J Tomortz kontor i Moskva. Robert Finlay flyttade till Stockholm 1744, där han blev grosshandlare och gifte sig 1751 med Elisabeth, dotter till kommerserådet Thomas Plomgren. I kompani med sin svåger John Jennings grundade han 1754 firman Finlay & Jennings, som för någon tid åtnjöt anseende som den främsta i landet, särskilt intresserad av de mellansvenska och finska bruken. Vid firmans upplösning 1761 innehade den bl.a. Forsmark, Gimo och Skebo bruk i Uppland. Skebo hade firman köpt av Anders Nordencrantz, som p.g.a. att köpeskillingen, 610625 daler kopparmynt, förblev obetald några år kom att förlora mycket pengar när sedan kursen steg kraftigt. Tillsammans med inrikespolitiska motsättningar var köpeskillingen för Skebo bakgrunden till Nordencrantz hätska angrepp mot bl.a. Finlay och Jennings.

Från 1752 till 1762 drev Finlay, John Jennings och Jacob Graver en "engelsk garfverii fabrique" med kungligt privilegium i kvarteret Asplunden på Kungsholmen. Affärsidén var att garva oxhudar till sulläder som garveriet skulle sälja till Stockholms skomakare. Otillräcklig efterfrågan på sulläder och tillgång till råvaror gjorde dock att lönsamheten var dålig.

År 1762 erhöll Finlay, Fabian Löwen, Michael Grubb och Georg Henric Conradi koncession på 20 år att driva det nya Svenska Ostindiska Compagniets tredje oktroj.

Tillsammans med den Plomgrenska kretsen var han indragen i frihetstidens kommersiella storpolitik, och fick dela såväl dess framgångar under hattregimen som den slutliga katastrofen.

Robert Finlay adlades 1755, blev kommerseråd 1762, utnämndes till riddare av Nordstjärneorden 1770 och fick göra konkurs 1771. Efter skilsmässa från Elisabeth bosatte han sig 1772 på en egendom nära Bordeaux. Hans ätt Finlaij slocknade med honom. 

Robert Finlay har gett sitt namn åt Robertsfors.

Se även 
 Hugenotter

Källor

Vidare läsning

Externa länkar 
 Duvnäs: områdets historia

 Om kompaniet: männen bakom kompaniet

Illustrationsbehov-svensk
Personer från Dublin
Födda 1719
Avlidna 1785
Skottar
Personer under frihetstiden
Personer under gustavianska tiden
Personer inom Sveriges näringsliv under 1700-talet
Män
Hljómar

Hljómar (på engelska Thor's Hammer) var en isländsk rockgrupp som startades i Keflavík 1963 av Gunnar Þórðarson, Erlingur Björnsson, Rúnar Júlíusson och Eggert Kristjánsson. Bandet utgav ett antal skivor på isländska och engelska. Gruppen upplöstes 1969 när Þórðarson och Júlíusson bildade bandet Trúbrot.

Medlemmar 
Rúnar Júlíusson - sång, bas (avliden)
Gunnar Þórðarson - gitarr, sång
Erlingur Björnsson - gitarr, sång (1966-1969)
Engilbert Jensen - trummor, sång
Patricia Gail "Shady" Owens - sång (1968-1969)
Gunnar Jökull Hákonarson - trummor (1968)
Björgvin Halldórsson - sång (1973-1974)
Birgir Hranfsson - gitarr (1973-1974)
Pétur Östlund - trummor (1966)

Diskografi
Album
1967 - Hljómar
1968 - Hljómar (bandets andra självbetitlade album)
1974 - 74

Singlar/EPs
1965 - Fyrsti Kossinn / Bláu Augun Þín
1965 - Fjögur Ný Lög (EP)
1968 - Hljómar (EP)

Externa länkar
Thor's Hammer (Hljómar) på allmusic.com
Om bandet (isländska)
Diskografi på Discogs

Isländska musikgrupper
Virolainen

Virolainen är ett släktnamn i Finland, som syftar på "estländare"; det finska namnet för Estland kommer av landskapet Virumaa.

Efternamnet är vanligt vid Finska viken samt Sydkarelen. Från Jääskis finns namnet belagt 1543, ands virolaijn.

Personer med efternamnet Virolainen 
 Anne-Mari Virolainen
 Heikki W. Virolainen
 Johannes Virolainen

Se även
 Regeringen Virolainen

Källor 
 Pirjo Mikkonen & Sirkka Paikkala, Sukunimet. Otava: Helsingfors 1992

Finska efternamn
Natalja Dobrynska

Nation:  

Natalia Volodymyrivna Dobrynska () född 29 maj 1982, Vinnytsia, Ukrainska SSR, Sovjetunionen är en ukrainsk sjukampare. Efter att ha utbildat sig till idrottslärare i hemstaden Vinnytsia flyttade hon 2003 till Kiev men tävlar fortfarande för sin moderklubb Dynamo Vinnytsia.

Dobrynska vann sjukampen vid OS 2008 i Peking 33 poäng före sin landsmaninna Ludmila Blonska, vilken senare diskvalificerades på grund av positivt dopingprov.  Första internationella medaljen kom i femkamp vid inomhus-VM 2004 året efter blev det en bronsmedalj vid inomhus-EM.

Dobrynska tränas av Dmitrij Poljakov och Michael Medved.

Dobrynskas två år äldre syster är höjdhopparen Viktoria Dobrynska som har hoppat 1,90.

Meriter 
 EM 2010 Barcelona 2:a sjukamp
 VM 2009 Berlin 4:a sjukamp
 OS 2008 Peking 1:a sjukamp
 VM-inomhus 2008 Valencia 4:a femkamp
 VM 2007 Osaka 8:a sjukamp
 EM-inomhus 2007 Birmingham 5:a femkamp 
 EM 2006 Göteborg 6:a sjukamp
 VM 2005 Helsingfors 9:a sjukamp
 EM-inomhus 2005 Madrid 3:a femkamp 
 OS 2004 Aten 8:a sjukamp
 VM-inomhus 2004 Budapest 2:a femkamp
 Universiaden 2003 Daegu 12:a sjukamp
 UVM Bydgoszcz 1999 8:a kula

Personliga rekord 
 200 meter:  24,39 (+0.1) Peking 15 augusti 2008 
 800 meter: 2.12,96  Götzis 31 maj 2009 
 100 meter häck : 13,44 (0,0) 15 augusti 2008  
 Höjdhopp: 1,86 Göteborg 7 augusti 2006 
 Längdhopp: 6,63 (+0,3) Peking 16 augusti 2008  
 Kulstöd: 17,29 Peking 15 augusti 2008  
 Spjutkast: 48,60 Peking 16 augusti 2008  
 Sjukamp: 6 733 poäng Peking 15-16 augusti 2008

Källor

Externa länkar 
 Nataliya Dobrynska

Ukrainska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2008
Ukrainska mångkampare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Ukraina
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Ukraina
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Ukraina
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2012
Personer från Vinnytsia
Födda 1982
Levande personer
Kvinnor
Linköpings Allmänna Simsällskap

Linköpings Allmänna Simsällskap (LASS) är en simförening i Linköping som grundades 1824. Simklubben är Sveriges näst äldsta idrottsförening. LASS har verksamhet inom simning och simhopp.
Bland föreningens senare profiler märks Lars Frölander och  Marcus Piehl. LASS har av Svenska Simförbundet (SSF) fått utmärkelsen Sveriges bästa simidrottsklubb för fjärde året i rad (2007, 2008, 2009 och 2010).

År 2007 skrev LASS Svensk simhistoria genom att som första simförening i landet bli bästa förening på samtliga simmästerskap i både lång- (50m) och kortbana (25m). Föreningen tog hem titeln för seniorer (SM), 25/50m, juniorer (JSM), 25/50m, samt ungdomar (SUM-SIM), 25/50m.  
  
Klubben arrangerade ute SM/JSM 2009.

Externa länkar 
 Föreningens webbplats

Simklubbar i Sverige
Sportklubbar i Linköping
Sportklubbar bildade 1824
Karjalainen (efternamn)

Karjalainen är ett vanligt efternamn i Finland, som 1992 återfanns på 26:e plats. Ordet syftar på "karelare".

Efternamnet har funnits i Savolax från 1500-talet. Namnet avslöjar varifrån landskapet har fått inbyggare. Från Savolax har dessa sedan spridit sig till Nordkarelen på 1600-talet. Namnet har förts ända upp till Tornedalen av savolaxare.

Personer med efternamnet Karjalainen 
Samtliga personer har finländsk nationalitet
 Ahti Karjalainen (1923–1990), politiker, centerpartist, Finlands stats- och utrikesminister
 Anniina Karjalainen, sångerska
 Henri Karjalainen (född 1986), racerförare
 Juho Karjalainen (född 1947), grafiker, tecknare och målare
 J. Karjalainen (född 1957), musiker, låstskrivare och kompositör
 Kyösti Karjalainen (född 1967), ishockeyspelare
 Matti Antero Karjalainen (1946–2010), en finländsk akustiker
 Olli-Pekka Karjalainen (född 1980), släggkastare
 Tuomo Karjalainen (född 1980), ishockeymålvakt

Källor 
 Pirjo Mikkonen & Sirkka Paikkala, Sukunimet. Otava: Helsingfors 1992

Finska efternamn
Dengue Fever

Dengue Fever är ett amerikansk-kambodjanskt rockband startat i Los Angeles 2001. Bandets musik blandar kambodjanska pop med amerikansk psykedelisk rock.

Medlemmar
 Chhom Nimol – sång
 Zac Holtzman – sång, gitarr
 Ethan Holtzman – orgel
 Senon Williams – basgitarr
 Paul Smith – trummor
 David Ralicke – blåsinstrument

Diskografi 
Studioalbum
 Dengue Fever (2003)
 Escape from Dragon House (2005)
 Venus On Earth (2008)
 Sleepwalking Through the Mekong (2009)
 Cannibal Courtship (2011)
 In the Ley Lines (2013)
 The Deepest Lake (2015)

EP
 Dengue Fever EP (2005)
 Sip Off the Mekong (2006)
 Girl From the North (2013)
 Ganadaramaba (2016)

Externa länkar 

 Officiell webbplats
 Dengue Fever på AllMusic

Amerikanska rockgrupper
Formula Renault 2000 Masters 2003

Formula Renault 2000 Masters 2003 vanns av Esteban Guerrieri.

Slutställning

2003
Motorsportevenemang 2003
2003 i Europa