kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Frankrike i olympiska vinterspelen 1972

Finland deltog i olympiska vinterspelen 1972.Truppen bestod av 40 idrottare, 33 män och 7 kvinnor, som deltog i 9 sporter.

Medaljer

Silver
Alpin skidåkning
Damernas slalom:  Danièle Debernard

Brons
Alpin skidåkning
Damernas slalom:  Florence Steurer

Konståkning
Herrar:  Patrick Pera

Trupp

Danièle Debernard 
Florence Steurer
Jean-Noël Augert
Bernard Charvin
Henri Duvillard
Annie Famose
Michèle Jacot
Britt Lafforgue
Isabelle Mir
Bernard Orcel
Alain Penz
Roger Rossat-Mignod

René Arpin
Paul Chassagne
Daniel Claudon
Aimé Gruet-Masson
     
Noël Turrell
Yves Bonsang
Gérard Christaud-Pipola
Jacques Christaud-Pipola
Gilles Morda
Pierre Parisot
Alain Roy

Daniel Cerisey
Gilbert Faure
Gérard Granclement
Roland Jeannerod
Jean Jobez
Jean-Paul Vandel
   
Patrick Pera 
Florence Cahn
Didier Gailhaguet
Jacques Mrozek
Jean Racle
   
Pierre Larchier
 
Jacques Gaillard (Deltog även i nordisk kombination)     
Alain Macle     
Gilbert Poirot
Yvan Richard
 
Richard Tourne

Källor
SR/Olympic Sports

1972 i Frankrike
1972
Nationer i olympiska vinterspelen 1972
Tandlösa gälsalamandrar

Tandlösa gälsalamandrar (Sirenidae) är en familj i ordningen stjärtgroddjur (Caudata) som förekommer i sydöstra USA och norra Mexiko. Metamorfosen avslutas inte av familjens medlemmar och de blir redan könsmogna som larv (jämför neoteni). Dessa groddjur utvecklar inga bakre extremiteter. Upphittade fossil från denna familj är upp till 130 miljoner år gamla.

Tandlösa gälsalamandrar liknar ålfiskar i utseende och har ett reducerat skelett. Förutom de bakre extremiteterna saknar de bäcken och överkäksben. Vuxna individer har tre par gälar samt lungor. Arterna når en kroppslängd mellan 25 och 95 centimeter. De saknar tänder men har ett slags knivsegg av hornämne i munnen. Arter i släktet Siren har fyra fingrar och medlemmar i släktet Pseudobranchus bara tre fingrar vid de främre extremiteterna. Dessutom utbildar vuxna individer av släktet Siren en grövre hud som ger individen möjligheten att lämna vattnet tillfälligt. Tandlösa gälsalamandrar har sina gälar under hela livet men de andas även luft.

Födan utgörs huvudsakligen av maskar, små snäckor, räkor och alger.

Systematik 

 Siren
 Armsalamander S. lacertina
 Mindre siren S. intermedia
 Pseudobranchus
 P. axanthus
 P. striatus

Referenser 

 ITIS-Taxonomie för ordning Caudata (Urodela)

Externa länkar 

Stjärtgroddjur
Trollskog: mer svensk folkmusik på beat

Trollskog: mer svensk folkmusik på beat är ett musikalbum av Merit Hemmingson, utgivet 1972 av EMI. På albumet fortsätter Hemmingson med att framföra psalmer och svensk folkmusik i nya arrangemang. På skivan medverkar även spelmännen Pers Hans och Björn Ståbi som två år tidigare utgav skivan Bockfot!!! som blev en storsäljare.

Låtlista
Alla låtar är traditionella om inget annat anges.

Sida A: Första sviten
"Mandom mod och morske män" – 3:10
"Lill-Pelle kùut fort!" – 0:49
"Jag ser uppå dina ögon" – 1:23
"Brudmarsch efter Lisme Per" – 2:00
"Amerikavisa" – 0:54
"Leksands brudmarsch" – 2:10
"Vallåtspolska efter Blecko Anders" – 3:34
"Allt under himmelens fäste" – 2:03
"Oxdansen" – 2:04
"Fyllepolska från Jät" – 0:45

Sida B: Andra sviten
"Fäbodpsalm av Oskar Lindberg" – 4:31
"Brudmarsch efter Florsen i Burs" – 2:05
"Så ödsligt molnen på fästet gå" – 2:17
"Skänklåt av Pers Erik Olsson" – 3:24
"Engelbrekt och hans dalkarlar" – 0:40
"Eklundapolska" – 2:00
"Jämtländsk gejttrall" – 0:44
"Jag vet en dejlig rosa" – 2:16
"Visa från Medelpad" – 2:21
"Vallåt från Ärentuna" – 1:24

Medverkande
Merit Hemmingson — orgel, elpiano, cembalo, piano, Moog synthesizer, vibrafon, rytmeffekter, röster, arrangör
Bengt Palmers — elbas, gitarr, rytmeffekter, medarrangör
Björn Ståbi — fiol
Pers Hans — fiol
Mats Kuopala — nyckelharpa
Janne Schaffer — gitarr 
Björn J:son Lindh — flöjt, altflöjt 
Tommy Borgudd — trummor
Roger Palm — trummor 
Kjell Mattisson — elbas 
Bosse Häggström — elbas 
Maybritte Nicklasson — mandolin 
Sabu Martinez — congas
Beppe Wolgers — röst (Sida B: 5, 7)  
Sven Berger — sinka
Ingvar Holst — oboe
Bengt Belfrage — horn 
Hans Björkman — horn 
Eddy Johansson — fagott 
Sone Banger — dragspel

Musikalbum 1972
Svenska folkmusikalbum
Album producerade av Bengt Palmers
Sothästmyra

Sothästmyra (Camponotus vagus) är en art i insektsfamiljen myror som tillhör släktet hästmyror.

Beskrivning
Sothästmyran avviker utseendemässigt från andra hästmyror genom sin mattsvarta kroppsfärg och kraftiga, ljusa behåring. Både arbetarna, drottningen och hanarna är svarta. Kroppslängden för arbetarna är 6 till 12 millimeter och drottningarna är 14 till 16 millimeter. Hanarnas kroppslängd är 9 till 10 millimeter.

Utbredning 
Sothästmyran förekommer i delar av Europa och angränsande delar av Nordafrika och Asien, från Portugal i väster och öster ut via Ryssland till Altaj i Centralasien, samt norrut till södra Norden, och söderut till västra Nordafrika. Utbredningen är gles och fragmenterad i norra delen av utbredningsområdet, medan den är rikligare och mer sammanhängande i södra delen.

I Sverige har arten påträffats på Öland och på Gotland, dock senast under 1800-talet. Arten är rödlistad som nationellt utdöd från landet.

Arten förekommer i Finland, men den är mycket ovanlig. 21 observationer har gjorts, främst i Nyland (18 observationer mellan 1922 och 2022), men även en observation 2023 nära Torneå i sydvästra Lappland, och två 2021 i Egentliga Tavastland. Arten är rödlistad som starkt hotad ("EN")

Ekologi
Habitatet utgörs av torra, soliga marker som hällar och sandslätter. Sothästmyran är en samhällsbildande myra som gräver ut bon i marken, i murken ved eller under stenar. Drottningen kan bli mycket gammal, och bona kan bli mycket stora, vanligen mellan 1 000 och 4 000 arbetare, men stora bon kan rymma upp till 10 000 individer. Myrorna är starka och mycket aggressiva jämfört med andra hästmyror. Arten svärmar under maj och början av juni, tidigt på eftermiddagen.

Referenser

Externa länkar

Myror
Insekter i palearktiska regionen
Gottfrid Dubois

Gottfrid Dubois, född 28 december 1723 i Morkarla, död 4 februari 1790 i Stockholm, var en svensk läkare och provinsialläkare i Stockholm. Han gjorde Carl von Linné sällskap på resorna till Öland och Gotland.

Källor

Svenska provinsialläkare
Linnés lärjungar
Födda 1723
Avlidna 1790
Män
Personer från Morkarla socken
Texaco/Havoline 200 1998

Texaco/Havoline 200 1998 var ett race som var den fjortonde deltävlingen i CART World Series 1998. Tävlingen kördes den 16 augusti på Road America vid Elkhart Lake i Wisconsin. Dario Franchitti tog sin första seger i CART. Franchitti hade tidigare haft flera chanser att vinna tävlingar, men den lät vänta på sig till den andra halvan av säsongen. Alex Zanardi tog ännu ett steg mot mästerskapstiteln genom att bli tvåa. Franchittis seger var den första seger för Team KOOL Green i den form stallet tog efter att Jacques Villeneuve lämnat projektet Green/Forsythe efter att de vunnit mästerskapet 1995.

Slutresultat

1998 i USA
Road America
1998
Viklau kyrka

Viklau kyrka är en kyrkobyggnad i Viklau socken på Gotland. Fram till 1 januari 2006 tillhörde kyrkan Viklau församling som därefter uppgick i Vänge församling. Viklau är kanske mest förknippat med den så kallade Viklaumadonnan, en träskulptur från 1100-talet, som numera förvaras på Historiska museet i Stockholm.

Kyrkobyggnaden
Medeltidskyrkan är byggd av sten i romansk stil och består av ett rektangulärt långhus med ett smalare, rakt avslutat kor i öster och ett kyrktorn i väster. Sakristian är inhyst i ett utrymme öster om koret i samma byggnadsdel som koret. Långhuset och det lägre koret har tegeltäckta sadeltak. Tornet har kolonettförsedda ljudgluggar och kröns av en kort tornspira. Exteriören är osmyckad med enkla rundbågiga portaler i långhusets och korets södra sidor samt i tornets västra sida. Kyrkorummet är enkelt och osmyckat och saknar kalkmålningar. Långhuset täcks av ett plant trätak medan koret täcks av ett tunnvalv. Mellan kor och långhus finns en vid spetsbågig muröppning.

Tillkomst och ombyggnader
Kyrkans äldsta del är koret. Långhuset uppfördes något senare och färdigställdes troligen vid slutet av 1100-talet. Medeltidskyrkan fullbordades vid mitten av 1200-talet då kyrktornet i väster tillkom. Sakristian tillkom så sent som 1852 - 1853 då kyrkan förlängdes åt öster och en ursprunglig korabsid revs. I det nya utrymmet öster om koret inhystes sakristian. Fönsteröppningarna fick sin nuvarande storlek vid mitten av 1800-talet, då även långhusets norra fönster togs upp. Kyrkan genomgick restaureringar 1930 och 1937, efter förslag av arkitekt Sven Brandel, samt 1984.

Inventarier
 I långhusets nordöstra hörn finns en kopia av Viklaumadonnan.
 Ett triumfkrucifix är från 1100-talet.
 En reliefprydd dopfunt av sandsten från 1100-talet är troligen gjord av en medhjälpare till Hegvald. I kyrkan finns även en dopfunt av sandsten från 1737.
 Nuvarande predikstol och bänkinredning tillkom på 1700-talet.

Orgel
 Nuvarande orgel är byggd 1989 av Septima Orgel AB i Umeå. Det är en elektrisk orgel. Alla stämmor kan fritt disponeras på två manualer och pedal.  Tidigare använde man ett harmonium.

Bildgalleri

Referenser

Tryckta källor

 Våra kyrkor, sidan 687, Klarkullens förlag, Västervik, 1990,

Webbkällor
 
 
 guteinfo
 orgelanders
 Medeltidens bildvärld, Historiska museet

Vidare läsning

Externa länkar
 Vänge församling

Kyrkobyggnader i Visby stift
Kyrkobyggnader i Gotlands kommun
Kyrkobyggnader invigda under 1100-talet
Johan Martin Reftelius

Johan Martin Reftelius, född 5 november 1740 i Skogs-Tibble socken, död 28 december 1799, var en svensk läkare och en av Linnés lärjungar. 

Johan Martin Reftelius var son till kyrkoherden Olof Reftelius och Elisabeth Westius. Professorn och rektorn för Uppsala universitet, Johannes Reftelius, var hans farfar. Han blev student i Uppsala 1758 och medicine doktor 1772. Samma år blev Reftelius fattigläkare i Stockholm. År 1777 blev han sekreterare i Collegium medicum varifrån han tog avsked 1797.

Linnés apostlar omtalas i den avhandling han försvarade inför Carl von Linné 1762, Reformatio botanices.

Källor

Externa länkar
 Johan Martin Reftelius, författarpresentation hos Litteraturbanken

Svenska läkare under 1700-talet
Linnés lärjungar
Bureätten
Personer från Skogs-Tibble socken
Födda 1740
Avlidna 1799
Män
Conny Palmkvist

Conny Palmkvist, folkbokförd Kjell Conny Palmqvist, född 8 oktober 1973 i Väsby församling i Malmöhus län, är en svensk författare och redaktör.

Biografi
Palmkvist växte upp i Jonstorp på skånska Kullahalvön. Han arbetar som litteraturkritiker på Helsingborgs Dagblad samt håller kurser i författande.

I romanen Hej då, allihopa (2005) bearbetade han sin mors sjukdom och död. Han tilldelades Helsingborgs Dagblads kulturpris 2007 för boken Två hus vid slutet av en väg, vann Umeå novellpris 2009 och det allra första Selmapriset 2015 för De flyende skyldiga.

Bibliografi 

  Håll inte tillbaka kärleken, William Holden. Stockholm: Bucket List Books. 2014. 
  Jag värmer te med dina brev: Bucket List Books. 2015. 
  Jag var här: Helsingborgshem. 2016. 
  Vintern: Bokförlaget Mormor. 2016. 
En morgon vaknar man: Bokförlaget Arnold. 2018. 
Sundets röda nejlikor, Bokförlaget Forum, 2020. 
En cowboy lämnar stan, Thorén & Lindskog, 2020. . 
Nästan bra på livet, Bokförlaget Forum, 2021,   
Mina fem regler för livet, Bonnier Carlsen, 2021, 
Den som inte saknar dig, Bokförlaget Forum, 2022, 
Fyra minuter över tolv, Bonnier Carlsen, 2022, 
Med hälsning från motståndsrörelsen : mordet på Jane Horney, Bokförlaget Forum, 2023.

Utmärkelser
Helsingborgs stads kulturstipendium 2006
Helsingborgs Dagblads kulturpris 2007
Umeå novellpris 2009
Årets Jon 2009 (för insatser för Jonstorp)
Författarfondens arbetsstipendium 2005, 2007, 2009, 2012, 2016 och 2018
Selmapriset 2015 för De flyende skyldiga 
Pristagare i Bonnier Carlsens stora barnbokstävling 2020 
Lengertz litteraturpris 2021 för Sundets röda nejlikor  
Gisela och Oscar Trapps minnespris 2021

Externa länkar
 Conny Palmkvists officiella webbplats

Källor

Svenska författare
Män
Födda 1973
Levande personer
Svenskspråkiga författare
Personer från Höganäs kommun
Lou Albano

Louis Vincent "Lou" Albano, även kallad Captain Lou Albano, född 29 juli 1933 i Rom, Italien, död 14 oktober 2009 i Carmel, Putnam County, New York, var en amerikansk wrestlare, direktör och skådespelare. Han utsågs till medlem i WWE Hall of Fame 1996, som skådespelare blev han mest känd som Mario i TV-serien Super Mario Bros. Super Show.

Albano avled den 14 oktober 2009 av en hjärtinfarkt. Han var 76 år gammal vid sin död.

Referenser

Externa länkar 
 Lou Albano

Amerikanska fribrottare
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska idrottare under 1900-talet
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Personer från Rom
Födda 1933
Avlidna 2009
Män
Isaac Olof Grufberg

Isaac Olof Grufberg, född 1736, död 1764, var en svensk läkare och lärjunge till Carl von Linné. Han blev sedermera sekreterare i Collegium medicum.

Källor
The Linnean Correspondence

Födda 1736
Avlidna 1764
Svenska läkare under 1700-talet
Män
Linnés lärjungar
Personer under frihetstiden
Joel Parker

Joel Parker, född 24 november 1816, död 2 januari 1888, var en amerikansk politiker som var guvernör i New Jersey 1863–1866 och 1871–1874.

Tidigt liv, familj
Parker föddes nära Freehold, New Jersey, som son till Charles och Sarah (Coward) Parker. Han gick på College of New Jersey (senare känt som Princeton University) och tog examen 1839. Han arbetade på Henry W. Greens advokatbyrå och antogs till advokatsamfundet 1842. Han gifte sig med Maria Mott-Gummere 1843, de fick två söner och en dotter.

Politisk karriär
Parker var medlem av Demokraterna och valdes till New Jerseys parlament 1847, där han tjänstgjorde till 1851, då han fick tjänst som "prosecutor of pleas" i Monmouth County. Han fortsatte att vara aktiv i politiken och var elektor för New Jersey i presidentvalet 1860, då han röstade för Stephen A. Douglas.

År 1860 utnämnde New Jerseys dåvarande guvernör Charles Smith Olden Parker till generalmajor av New Jerseys milis.

Guvernör
Han nominerades till guvernör 1862 och kandiderade som "krigsdemokrat" som stödde en militär lösning på amerikanska inbördeskriget snarare än förhandlingar eller acceptans av Konfedererade Staterna. Han besegrade Marcus L. Ward med den största marginalen som uppmätts dittills i delstatens historia.

Trots att han var för kriget, var Parker mycket kritisk till Abraham Lincolns regerings inskränkningar av medborgerliga rättigheter med hänvisning till krigsansträngningarna. Han kritiserade Lincoln för att ha upphävt habeas corpus och för vad han såg som den grundlagsstridiga Emancipation Proclamation.

Parker var med 1863 vid ceremonin på soldatkyrkogården i Gettysburg, där Lincoln höll Gettysburgtalet.

Parker valdes till en andra mandatperiod som guvernör från 1871 till 1874. Han blev sedan Attorney General i New Jersey 1875 och tjänstgjorde som domare i delstatens högsta domstol från 1880 till 1888.

Han begravdes på Maplewood Cemetery, Freehold, New Jersey.

Se även
Lista över guvernörer i New Jersey

Referenser

Externa länkar
Biography of Joel Parker, New Jersey State Library
New Jersey Governor Joel Parker, National Governors Association
Political Graveyard information for Joel Parker
Dead Governors of New Jersey bio for Joel Parker

Födda 1816
Avlidna 1888
Guvernörer i New Jersey
Män
Alumner från Princeton University
Hui Liangyu

Hui Liangyu, född 1944, är en kommunistisk kinesisk politiker. 2003 blev han utnämnd till vice premiärminister med ansvar för jordbruk och 2002-12 var han ledamot av politbyrån i Kinas kommunistiska parti. Hui Liangyu är huikines och var därmed den ende ledamoten i politbyrån som tillhörde en etnisk minoritet under sin mandatperiod.

Hui Liangyu är utbildad till lantbruksekonom och tog sin examen vid lantbrukshögskolan i Jilin 1964, varefter han arbetade på en jordbruksbyrå i hemstaden Yushu, som ingår i Changchun. Under kulturrevolutionen sändes han till en sjunde maj-kaderskola för att omskolas, men återvände till sitt arbete 1969.

1977 tog hans karriär snabbt fart och han utnämndes till en rad viktiga positioner i hemprovinsen. Han var vice guvernör i Jilin 1987-1990. Därefter lämnade han sin provins och tjänstgjorde han som ordförande i folkets politiska rådgivande konferens i Hubei, 1993-1994, var sedan guvernör i Anhui 1994-1998,  partisekreterare i Anhui 1998-1999 och partisekreterare i Jiangsu 1999-2002. 2002 blev han invald i politbyrån och började arbeta för centralregeringen.

Externa länkar
 China Vitae: Hui Liangyu

Män
Födda 1944
Kinesiska kommunister
Levande personer
Personer från Changchun
WP:Projekt Kina
Vildsvinsspindling

Vildsvinsspindling eller vildsvinsspindelskivling (Cortinarius aprinus) är en svampart i ordningen skivlingar.

Svampens hatt är välvd och 4–10 centimeter bred, något klocklik i formen och ljust gråbrun till umbrabrun i färgen. På hatten finns en mörkare ådring eller marmorering. 

Den har gråbruna skivor och foten, som blir 4–9 centimeter hög, är klubblikt vidgad nedtill. Foten är till den övre delen ljusgrå, ibland med en violett anstrykning, och nedtill mer gråbrun. 

Svampen är inte ätlig och har heller ingen framträdande smak eller lukt. Den växer i lövskog med träd som bok, ek och hassel och fruktkroppen framträder under hösten

Källor 
Nylén, Bo. Svampar i Norden och Europa, 2000.

Externa länkar 
Bild på vildsvinsspindling

Skivlingar
Sadyattes

Sadyattes var en lydisk kung i 12 år i slutet av 600-talet f.Kr. Han var av mermnadernas dynasti, son till Ardys och far till Alyattes.

Inte mycket är känt om Sadyattes, men liksom sin far höll han sig väl med Assyrien. Herodotos berättar att Sadyattes fördrev kimmerierna ur Mindre Asien och försökte lägga de joniska grekerna under sig. Han intog Smyrna och förde krig mot Miletos och Klazomenai.

Noter 

Lydiska kungar
Män
Avlidna 617 f.Kr.
Födda okänt år
Andreas Thomsson

Andreas Thomsson, född 27 maj 1971 i Kalmar, är en svensk fotbollstränare som sedan 31 augusti är tränare för Åtvidabergs FF. Han var tidigare tränare för Östers IF dit han gick i december 2012 efter två och ett halvt år som huvudtränare för Åtvidabergs FF. 

Tränarkarriären började i Linköpings FF, genom samarbetet Åtvidabergs FF- Djurgårdens IF. Han var med och startade fotbollsgymnasiet i Åtvidaberg, tillsammans med gymnasieskolan Bildningscentrum Facetten och Åtvidabergs FF och jobbade även som instruktör där. Thomsson genomgick UEFA:s tränarkurs, i SvFF:s regi, UEFA PRO Level år 2012.

Den 3 december 2012 bekräftades det att Thomsson skrivit på ett 2+1 års långt kontrakt som huvudtränare för Östers IF. 7 januari 2014 presenterades Thomsson som huvudtränare för hårdsatsande FC Linköping City i division 2. I december 2014 blev han klar som assisterande tränare för Åtvidabergs FF.

I slutet av augusti 2017 blev det klart att han tar över som huvudtränare för Åtvidabergs FF.

Klubbar som spelare
Moderklubb:Mörbylånga GoIF → 1989
Kalmar FF 1990-93
Färjestadens GoIF 1994-96
Kalmar FF 1997-2000
Sandefjord Fotball (Norge)
Åtvidabergs FF 2002-04

Klubbar som tränare
Linköping FF (huvudtränare) hösten 2004-05. Avancemang till div 2.
Åtvidabergs FF (ass) 2006 tillsammans med Kent Karlsson. Superettan 12:e plats, 6 matcher i UEFA-cupen
Åtvidabergs FF (ass) 2007-08 tillsammans med Peter Swärdh. 6:e placeringar båda år.
Åtvidabergs FF (ass) 2009 tillsammans med Daniel Wiklund.
Åtvidabergs FF (huvudtränare) 2010-2012
Östers IF (huvudtränare) december 2012-december 2013
FC Linköping City (huvudtränare) januari 2014-oktober 2014
Åtvidabergs FF (ass) december 2014-

Källor 

Svenska fotbollsspelare
Svenska fotbollstränare
Fotbollstränare i Östers IF
Tränare i Åtvidabergs FF
Tränare i Linköpings FC
Spelare i Åtvidabergs FF
Spelare i Sandefjord Fotball
Spelare i Kalmar FF
Idrottare från Kalmar
Födda 1971
Levande personer
Män
Opisthocoelicaudia

Opisthocoelicaudia var ett dinosauriesläkte som levde i Asien under Krita för ungefär 70 miljoner år sedan. Den kunde bli upp till 12 meter lång. Opisthocoelicaudia levde i öppna skogslandskap i Mongoliet, i övergången mellan skog och slätt med låga växter. Den var en av de sista sauropoderna, och även om de flesta forskare anser att den tillhör camarasauriderna, finns det några som menar att den tillhörde en annan grupp - titanosaurier. Beklagligtvis har man hittat vare sig kranium eller hals av Opisthocoelicaudia, så det är inte lätt att lösa mysteriet med grupptillhörighet. Man har hittat dess svansbenen, och eftersom de var ovanligt kraftiga för att tillhöra en sauropod undrar forskarna om den kan ha vilat på svansen och lyft frambenen från marken för att nå högt belägna trädkronor.

Dinosaurier från kritaperioden
Dinosaurier från Asien
Titanosaurier
Macronaria
Johan Peter Westring

Johan Peter Westring, född 24 november 1753 i Linköping, död 1 oktober 1833 i Norrköping, var en svensk läkare och naturforskare.

Biografi
Fadern var skomakare. Westring kunde till följd av ett mindre stipendium bli student i Uppsala 1772. Där försvarade han även en avhandling under Carl von Linné den 25 oktober 1775 och promoverades till medicine doktor 1780. Därefter flyttade han sig i Norrköping och bodde kvar där resten av sitt liv. 

År 1781 tog Westring nya vattenprover i Himmelstalunds hälsobrunn och blev brunnens intendent. År 1794 fick han namn, heder och värdighet av kunglig livläkare ("livmedikus") och 1809 av förste kunglig livläkare. Han blev ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien 1822 och adlades samma år med nummer 2291. Adelsätten dog ut med sonen Pehr Christopher Westring 1844.

Han utgav bland annat skriften Svenska lafvarnas färghistoria, eller Sättet att använda dem till färgning och annan hushållsnytta.

Källor

Noter

Svenska kungliga livmedici och arkiatrer
Alumner från Uppsala universitet
Linnés lärjungar
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Svensk obetitlad adel
Män
Födda 1753
Avlidna 1833
Läkare från Linköping