kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Villa Elfkullen

Villa Elfkullen är en byggnadsminnesrmärkt villa i Uddevalla. 

Villa Elfkullen uppfördes 1886–1887 som sommarbostad av tidningsmannen Ture Malmgren. Något år efter bosatte sig makarna Malmgren där permanent och man byggde till huset 1901–1902. Huset med trädgård är tidstypiskt för sekelskiftet med sin engelska trädgård och speciella byggnadsdetaljer. Samtidigt är det också unikt med olika byggnadsstilar som till exempel en engelsk veranda, ett franskt torn och ett kinesiskt torn.

Efter fru Malmgrens död 1942 köptes huset av militären Dage Dahlström. Dahlström, som var mycket intresserad av historia, fick förtroendet att köpa och förvalta denna kulturskatt. Han bebodde huset med sin familj fram till 1978. Huset var strax före Dahlströms död rivningshotat, då det fanns intresse för att utöka Tureborgs detaljplan till förmån för tätbebyggelse. Efter hans död såldes huset till Uddevalla kommun med förbehåll att rädda huset från rivning. Genom eldsjälar i den då nystartade föreningen Föreningen Villa Elfkullen kunde man rädda huset till eftervärlden.

År 2001 blev villan förklarad som byggnadsminne.

Se även 
 Tureborgen

Referenser

Noter

Webbkällor

Tryckta källor 
 

Byggnader och anläggningar i Uddevalla
Byggnadsminnen i Västra Götalands län
Elfkullen
Arkitekturåret 1887
Power to the People

Power to the People är en låt av John Lennon, utgiven som singel den 12 mars 1971 i Storbritannien och 22 mars i USA. Lennon inspirerades att skriva låten efter att ha träffat Tariq Ali som då arbetade för den vänsterradikala tidningen Red Mole. Låten medtogs aldrig på något studioalbum, första gången den fanns tillgänglig på LP var på samlingsskivan Shaved Fish 1975.

Med anledning av Almstriden i Kungsträdgården, Stockholm 1971, kom samma år den uppmärksammade svenska coverversionen "Almarna åt folket" med bandet Envoys.

Musiker
 John Lennon - Sång, Gitarr, Piano.
 Rosetta Hightower - Bakgrundssång.
 Bobby Keys - Saxofon.
 Billy Preston - Piano, keyboard.
 Klaus Voormann - Bas.
 Alan White - Trummor.

Listplaceringar

Referenser 

Musiksinglar 1971
Låtar av John Lennon
The Northern Lights - Gabrielle

The Northern Lights - Gabrielle är ett musikalbum av Hootenanny Singers, släppt 1967.

Låtlista

A-Sidan

B-Sidan

Musikalbum 1967
Jealous Guy

Jealous Guy är en låt av John Lennon, inspelad 1971 och utgiven som singel den 18 november 1985. Låten, som finns på albumet Imagine, har gjorts i flera coverversioner, bland annat av Donny Hathaway, Black Crowes, Jeff Tweedy, Peter Criss, Roxy Music, Deftones och The Faces. Från början hette låten Child of Nature och skrevs i Rishikesh (Indien) när Beatles var där 1968. En demoversion spelades in hemma hos George Harrison men låten användes inte (vilket var avsikten) till The Beatles ("The White Album"). Även under inspelningen av Let It Be testades "Child of Nature". En kort snutt finns med på Let It Be... Naked.

Musiksinglar 1985
Låtar av John Lennon
Skenavrättning

Skenavrättning är en tortyrmetod där gärningsmännen får offret att tro att denne kommer att avrättas. Det kan antingen ske genom att man helt enkelt övertygar offret om att dennes avrättning kommer verkställas i det snaraste, alternativt att offret får genomgå brukliga förberedelser för en summarisk avrättning - denne kan till exempel beordras att gräva sin egen grav, sättas att bevittna verkliga eller iscensatta avrättningar eller iklädas ögonbindel och föras till en avrättningsplats. De påstådda bödlarna kan simulera en arkebusering men skjuta vid sidan av offret, med lösa skott eller med metoder liknande rysk roulette. Vid skenavrättning med halshuggning faller bilan och stannar precis ovanför offrets hals.

Offret avrättas aldrig vid en skenavrättning och syftet är att bryta ner offrets psykiska hälsa utan uppenbara kroppsliga spår. Den extremt traumatiska upplevelsen kan ge men för livet och skenavrättningar räknas som psykologisk tortyr.

Källor

Se även
Skendränkning

Dödsstraff
Tortyr
Conselho de Igrejas Cristãs em Angola

Conselho de Igrejas Cristãs em Angola (CICA) är ett ekumeniskt kyrkoråd i Angola, bildat 1992 och anslutet till Kyrkornas världsråd.

Medlemskyrkor 
Igreja Evangélica Baptista em Angola
Igreja Evangélica Congregacional em Angola
Missão Evangélica Pentecostal de Angola
Igreja Evangélica Reformada de Angola
Anglikanska stiftet i Angola
Apostolic Faith Church i Angola
Christian Apostolic Mission
Evangelical Baptist Church in Angola
Evangeliska brödraförsamlingen
Evangelical Church of Angola
Evangelical Congregational Church in Angola
Evangelical Mennonite Church in Angola
Evangelical Pentecostal Mission in Angola
Evangelical Reformed Church of Angola
Full Gospel Church in Angola
Kimbanguistkyrkan i Angola
Mennonite Community Church in Angola
Twelve Apostles Church in Angola
United Methodist Church

Associerade organisationer 
KFUM
Church of God
Emmanuel Unido Seminar
Frälsningsarmén

Kristendom i Angola
Religiösa organisationer bildade 1992
Kristna organisationer
Ekumenik
Organisationer i Angola
Reason to Believe

Reason to Believe är det amerikanska punkrockbandet Pennywise nionde album, utgivet 2008. Albumet fick stor uppmärksamhet eftersom det släpptes helt gratis på bandets MySpace-sida. Det gavs även ut i fysisk form av MySpace Records i USA och av Epitaph Records i Europa. 60 låtar skrevs under produktionen av albumet, varav 14 fanns med på den slutgiltiga originalversionen.

Låtlista
"(Intro) As Long as We Can" - 3:09
"One Reason" - 2:55
"Faith and Hope" - 3:04
"Something to Live For" - 2:38
"All We Need" - 2:48
"The Western World" - 3:08
"We'll Never Know" - 2:42
"Confusion" - 3:01
"Nothing to Lose" - 2:57
"It's Not Enough to Believe" - 2:38
"You Get the Life You Choose" - 2:52
"Affliction" - 3:19
"Brag, Exaggerate & Lie" - 2:04
"Die for You" - 3:40
"Next in Line" - 2:50 (Bonusspår)
"One Nation" - 2:47 (Bonusspår)
"Just One More Day" - 3:18 (Bonusspår)

Musikalbum 2008
Album av Pennywise
Danska cupen

Danska cupen (Danska: DBU Pokalen, Pokalturneringen) är den officiella fotbollscupen i Danmark, styrs av Danska fotbollsförbundet. Cupen har spelats sedan säsongen 1954/1955 och finalen spelas oftast på Kristi himmelfärdsdag. Vinnaren kommer att kvalificera sig för Uefa Europa League följande år, där de kommer in i den 1:a kvalificeringsrundan.

Tidigare namn 
 1990–1996 Giro Cup
 1997–1999 Compaq Cup
 2000–2004 DONG Cup
 2008–2011 Ekstra Bladet Cup

Vinnare

Spelplatser och finalister

Alla titlar

Referenser

Externa länkar 
 Officiell lista över vinnare

 
Fotbollstävlingar i Danmark
Återkommande sportevenemang med premiär 1954
Sabbioneta

Sabbioneta är ort och kommun i provinsen Mantua i regionen Lombardiet, Italien, omkring 30 km norr om Parma, inte långt från floden Po, 19 meter över havet. Kommunen hade  invånare (2018). Staden blev tillsammans med Mantua ett världsarv 2008.

Historia 
Staden stod under sin framväxt under Vespasiano Gonzagas skydd som dess hertig. Genom honom förvandlades samhället till en liten residensstad. Den var väl befäst och från denna period daterar sig hertigens palats (idag stadshus), teatern Teatro all'Antica ritades mellan 1588 och 1590 av Vincenzo Scamozzi. Kyrkan och sommarpalatset har fresker målade av konstnärer tillhörande Campifamiljen i Cremona. Det var också under denna period som staden blev ett mindre musikaliskt centrum; kompositörer som Benedetto Pallavicino arbetade här under Vespasiano, före hans flytt till staden Gonzaga.

Staden är också känd för sitt judiska getto och särskilt för sitt hebreiska tryckeri. 1567 satte Tobias Foa upp tryckeriet. Han publicerade dock några "antikristna böcker" och han tvingades därför lägga ned verksamheten. Hans arbeten och kanske även hans typer togs upp av den kristna boktryckaren Vincenzo Conte.

Referenser

Externa länkar 
 sabbioneta.org
 Sabbionetta (jewishencyclopedia.com)

Kommuner i provinsen Mantua
Orter i Lombardiet
Världsarv i Italien
Kent-sagan

Kent-sagan är en bokserie om familjen Kent. De gör en resa från fattigdom i Frankrike till välståndet i Amerika, genom krig och fred, kärlek och hat. Den första boken tar sin början strax före amerikanska revolutionen. Böckerna är publicerade av Wennerbergs förlag och skrivna av John Jakes. 

  

Bokserier
Bästa (album av Hootenanny Singers)

Bästa är ett samlingsalbum från 1967 av Hootenanny Singers

Låtlista

A-Sidan

B-Sidan

Album av Hootenanny Singers
Musikalbum 1968
Samlingsalbum
Songs of Tomorrow

Songs of Tomorrow är ett album från 2000 av producenten Richi M. På CD-skivan medföljer musikvideon till låten Lovely Lily.

Låtförteckning
 Meaning of Life (1.50)
 Lovely Lily (3.10)
 Emaho (08.00)
 Popcorn (3.40)
 RM. FM (1.00)
 Space Clubbin''' (6.32)
 Here I Am (4.18)
 Shandar (6.22)
 Area 51 (7.44)
 Another Day (3.30)
 Hear Me Calling Part 1 (5.48)
 Hear Me Calling Part 2 (6.01)
 The Songs of Tomorrow'' (8.59)

Källor

Musikalbum 2000
Album utgivna på Stockholm Records
Det bästa med Hootenanny Singers & Björn Ulvaeus

Det bästa med Hootenanny Singers & Björn Ulvaeus är ett samlingsalbum från 1968 av Hootenanny Singers.

Låtlista

A-sidan

B-sidan

Album av Hootenanny Singers
Musikalbum 1968
Samlingsalbum
Nässjö stadshus

Nässjö stadshus är en byggnad i centrala Nässjö, som inrymmer en del av Nässjö kommuns centrala förvaltning.

Byggnaden tillkom på initiativ av källarmästare Carl Peterson, som var ordförande för det dåvarande municipalsamhället, som 1914 skulle bilda Nässjö stad.

Tanken var att bygga ett rådhus med såväl magistrat som rådhusrätt. Så blev det emellertid inte, eftersom inga nybildade städer under 1900-talet fick egen jurisdiktion. Namnet Rådhusgatan minner dock fortfarande om dessa planer. I stället kom byggnaden att kallas stadshus.

Efter Carl Petersons död donerades 250 000 kronor till uppförandet av stadshuset. Det byggdes i nationalromantisk stil efter ritningar av arkitektfirman Ewe & Melin (Carl Melin och August Ewe) från Malmö. Byggnaden inrymde ursprungligen, förutom kommunalförvaltningen, även bland annat systembutik, festsal och polisstation.

Byggnaden, som är byggnadsminne , inrymmer numera tre av kommunens förvaltningar. I tornet finns ett klockspel.

Källor

Noter

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Nässjö kommun
Stadshus i Sverige
Byggnadsminnen i Jönköpings län
Dietrich Ludwig Gustav Karsten

Dietrich Ludwig Gustav Karsten, född 5 april 1768 i Bützow, död 20 maj 1810 i Berlin, var en tysk mineralog, son till Wenceslaus Johann Gustav Karsten.

Karsten var chef för preussiska gruvväsendet och inlade stor förtjänst om det kungliga mineraliekabinettet i Berlin och skrev flera mineralogiska avhandlingar, bland annat Tabellarische Übersicht der mineralogischen einfachen Fossilien (1791; ny upplaga under titeln Mineralogische Tabellen, 1800), vars indelning av flötsbildningarna var gällande ännu vid 1800-talets mitt.

Källor

Tyska mineraloger
Personer från Bützow
Födda 1768
Avlidna 1810
Män
Sputnik (TV-program)

Sputnik var ett TV-program på TV4 hösten 2001. Det sändes enbart i digitala marknätet på den så kallade TV4 Digital-kanalplatsen, kanalplats 50 där TV400 senare sändes.

Utförande och tävling
Programmet var direktsänt från TV4:s studio i Stockholm. Varje avsnitt bestod av 3-4 spel och lekar, presenterade från en industrilokalsliknande studio av programledaren Mikael Tornving och tre ryska skådespelare. Som fond i spelen fanns en sketch producerad av Felix Herngren som ofta själv medverkade i bild. Tittaren kunde se det som pågick i bild som en sketch men kunde också delta genom att styra element i bilden med pilknapparna på fjärrkontrollen.

Efter varje spel ringde boxen försåvitt man hade kopplat in modemkabeln (vilket enligt marknadsundersökningar bara 10 procent av tittarna hade gjort) upp Teracoms modempool och rapporterade resultatet. Programledaren kunde därför inom några minuter efter avslutat spel berätta vilka tittare som hade lyckats bäst.

Spel
Exempel på spel som spelades i programmet:

Papi Raul ingriper mot Gotlands grisar
Papi Rauls haschjakt
Dan Bäckman på krogen Guldkaggen
Papi Raul traktorrazzia
Nu lurar vi hälsovårdsnämnden

Experimentell TV
Sputnik var världsunikt som TV-program eftersom det var det första exemplet på det som många då menade var framtidens TV: ett interaktivt TV-program som gjorde tittaren medverkande likt i till exempel ett TV-spel. Sputnik var det enda programmet som specialgjordes med denna möjlighet inom digital-TV. Boxer tillhandahöll dock vid den här tiden en mängd andra programspecifika applikationer som tittarna via sändningen kunde ladda ner till digitalboxen och som möjliggjorde t.ex. deltagande i omröstningar, att skicka in meddelanden till debattprogram eller att handla i den interaktiva kanalen eTV. Ett senare försök till interaktiv TV var Mediteve.

Medarbetande
Producent för programmet var Felix Herngren och exekutiv producent Malte Andreasson.

Humorprogram på TV
Svenska TV-program
Mozilla Fennec

Firefox for Android (Firefox för Android), tidigare känt under kodnamnet Fennec, är en Gecko-baserad webbläsare för mobiltelefoner och andra mobila enheter. Webbläsaren är utvecklad av Mozilla Foundation.

Fennec är tillgänglig i stabil version för Maemotelefonen Nokia N900 samt surfplattorna N810 och N800. Fennec befinner sig i alfaversion för Windows Mobile 6 eller senare och i pre-alfa för Android 2.0 eller senare. Tidigare versioner av dessa operativsystem stöds inte. Mozilla har inga planer för en Iphone-version av Fennec (Apples utvecklaravtal förbjuder det).

Se även 
Mozilla Firefox – en av Mozillas webbläsare för skrivbordsdatorer
Firefox Focus – Mozillas integritets- och sekretessinriktade mobila webbläsare
Minimo (förkortning av Mini Mozilla) – ett projekt vars syfte var att skapa en Mozillabaserad webbläsare för handdatorer och mobiltelefoner
MicroB – en annan Mozillabaserad webbläsare för mobila datorer från Nokia

Referenser

Externa länkar
 Mozillas sida för Fennec

Mozilla
Giovanni Agnelli (1921–2003)

Giovanni Agnelli, mer känd som Gianni Agnelli, född 12 mars 1921 nära Turin, Piemonte, död 24 januari 2003 i Turin, Piemonte, var en italiensk industriman och chef för Fiatkoncernen.

Biografi

Giovanni Agnelli var son till Edoardo Agnelli (1892–1935) och Virginia Bourbon Del Monte (1899–1945). Han var barnbarn till Fiats grundare Giovanni Agnelli. Agnelli kom att uppfostras av en engelsk guvernant och lärde sig tala engelska felfritt. Efter faderns död 1935 kom han att fostras till att ta över Fiat av farfadern. Han studerade juridik på Turins universitet och under andra världskriget tjänstgjorde han på östfronten och i Nordafrika. Hans liv fram till 40 års ålder kännetecknades av en playboy- och jetsetlivsstil  innan han tog över ledningen av Fiat. Han byggde upp en konstsamling och höll sig med flera hus, yachter och privatjet. 1952 skadade han sig i en bilolycka i Monte Carlo.

Fiat

Agnelli blev vicepresident i Fiat 1953 som då leddes av Vittorio Valetta efter farfaderns död 1945. Agnelli tog över ledningen av Fiatkoncernen 1966. Under hans ledning fortsatte Fiat att växa och bredda sin verksamhet, bland annat genom skapandet av Iveco samt förvärv av tillverkare som Lancia (1969) och Alfa Romeo (1986). Fiat kom också att expandera genom licenstillverkning i bland annat Spanien, Polen, Sovjetunionen och Jugoslavien. Fiat kom också att köpa bolag inom bankväsendet, försäkringsbranschen, flygindustrin (Aeritalia), telekommunikation, militärindustrin samt dagstidningen La Stampa. Gianni Agnelli var en av de mest kända italienarna utomlands och hade ett stort politiskt och ekonomiskt inflytande i hemlandet. 1974 utsågs han till ordförande för Confindustria, den italienska arbetsgivarorganisationen.

Fiat var mycket framgångsrikt under 1980-talet men under 1990-talet blev tiderna sämre för koncernen som tappade stora marknadsandelar i den italienska hemmamarknaden. 2000 såldes delar av bolaget till General Motors. Agnelli lämnade ledningen av Fiat 1996.

Stilikon
Agnelli kom att bli en stilikon och har inspirerat herrmodet i många år. Hans stil utmärkte sig för klassiska kostymer kombinerade med personliga detaljer. Han var bland annat känd för att ha sitt armbandsur på utsidan av skjortan.

Familj

Han var bror till Clara Agnelli (f. 1920, gift med prins Tassilo zu Fürstenberg samt mor till Egon von Fürstenberg och Ira von Fürstenberg), Susanna Agnelli (1922–2009), Maria Sole Agnelli (f. 1925), Cristiana (f. 1927) gift med greve Brandolino Brandolini d'Adda, Giorgio Agnelli (1929–1965) och Umberto Agnelli (1934–2004).

Agnelli var gift med prinsessan Marella Caracciolo di Castagneto (1927–2019) från 1953 fram till sin död. Med henne hade han sonen Edoardo Agnelli (1954–2000) och en dotter. Barnbarnet John Elkann, son till Margherita Agnelli de Pahlen, tog över kontrollen av familjens ägande efter hans död.

Referenser

Externa länkar 

Personer inom Italiens näringsliv under 1900-talet
Personer med anknytning till Fiat
Alumner från universitetet i Turin
Män
Födda 1921
Avlidna 2003
Italienska miljardärer
Italienska företagsledare
Anna Casparsson

Anna Charlotta Sophia Casparsson, född von Feilitzen 10 oktober 1861 i Skeda socken, död 24 september 1961 i Saltsjöbaden, var en svensk textilkonstnär och pianist.

Levnad 

Anna Casparsson föddes på gården Lövingsborg (Löfvingsborg) strax söder om Linköping. Hennes föräldrar var skriftställaren Urban von Feilitzen och pianisten Lotten Lindblad, dotter till tonsättaren Adolf Fredrik Lindblad. Hon var gift med försäkringstjänstemannen Edvard Casparsson (1856–1923) och hade fyra barn, bland dem målaren Marja Casparsson.

Anna Casparsson och hennes man, som var utrikeskorrespondent i försäkringsbolaget Skandia, hade vid förra sekelskiftet nära kontakt med flera konstnärer i kretsen kring Konstnärsförbundet, bland annat Ernst Josephson och Anders Zorn. Makarna lät uppföra en av de första patriciervillorna i Saltsjöbaden 1896, Villa Snäckan. Där hölls salong för konstnärer, där Anna Casparsson spelade piano. Makarna är begravda på Skogsö kyrkogård.

Konstnärskap
Anna Casparsson började brodera på allvar mer än 60 år gammal på 1920-talet efter det att hennes son och hennes man dött. Hon hade ingen formell konstnärlig utbildning utanför musikens område. Först år 1945, vid 84 års ålder, hade hon sin offentliga debut, på en utställning i Saltsjöbaden. Samma år deltog hon i utställningen Nordiska konstnärinnor på Liljevalchs konsthall i Stockholm. År 1960 visades hennes verk på en separatutställning på Moderna Museet i Stockholm, vilken därefter i något mindre version visades på Göteborgs, Lunds och Skövde konsthallar, Norrköpings, Sundsvalls och Värmlands museer samt Eskilstuna konstmuseum.

Broderierna var vanligen utförda på ett bottenmaterial av siden eller sammet. På detta arbetade hon fram motiv med brodyrtråd, olikfärgade tygbitar, tofsar, spetsar, glasbitar, snörmakerier, pärlor, smycken och någon gång med oljefärg. Motiv hämtade hon ofta från sagornas värld. Casparsson finns representerad vid Nationalmuseum och Moderna Museet i Stockholm.

Film om Anna Casparsson
Anna Casparsson, kortfilm av Peter Weiss, 1960

Litteratur om Anna Casparsson
 von Feilitzen, Fredrik, Anna Casparsson, i Robbert, Louise (Red.) "Den otroliga verkligheten" 13 kvinnliga pionjärer (Stockholm1994) sid. 90-105, 118-122, 229. Litteraturförteckning sid. 241.

Theliander, Christina (2012). Anna Casparsson och konstnärsrollen. C-uppsats, Konst- och bildvetenskap. Institutionen för kulturvetenskaper, Göteborgs universitet.

Fotnoter

Källor
Svenskt konstnärslexikon del I sid 290 Allhems förlag Malmö

Externa länkar 
 

 
Svenska textilkonstnärer under 1900-talet
Representerade vid Nationalmuseum 
Representerade vid Moderna museet
Svenska pianister under 1900-talet
Svenska pianister under 1800-talet
Personer från Skeda socken
Anna
Gravsatta på Skogsö kyrkogård
Födda 1861
Avlidna 1961
Kvinnor
Setanta Sports

Setanta Sports (uttalat [sɛˈtantə]), också känt som 'Sultana Sports', är ett TV-nätverk på Irland med 12 kanaler i 24 länder. Nätverket bildades 1990 för att underlätta sändningar av irländska sportevenemang till irländare i utlandet. På senare tid har nätverket ökat och sänder i dag olika idrottsevenemang live till sin internationella engelsktalande publik.

TV-bolag
Lars Norin

Bror Lars Norin, född 16 mars 1812 i Hudiksvalls församling, Gävleborgs län, död 24 februari 1898 i Hedvig Eleonora församling, Stockholms stad, var en svensk jurist och riksdagsman.

Norin var polismästare i Göteborg 1850 och häradshövding i Norrvikens domsaga 1857–1878. Han var ledamot av andra kammaren 1870–1872, invald i Norrvikens domsagas valkrets.

Referenser 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Födda 1812
Avlidna 1898
Män
Personer från Hudiksvall
Umberto Agnelli

Umberto Agnelli, född 1 november 1934 i Lausanne, Schweiz, död 27 maj 2004 i Venaria Reale, Piemonte, var en italiensk företagsledare. Umberto Agnelli styrde tillsammans med brodern Giovanni Agnelli Fiatkoncernen. Han hade från 1968 hand om Fiatkoncernens internationella affärer. 1970–1976 var han styrelseordförande för Fiat. När hans bror avled 2003 tog han över som koncernchef. Umberto Agnelli var president i Juventus 1956–1967, och president för Italiens fotbollsförbund 1959–1961.

Källor

Personer med anknytning till Fiat
Män
Födda 1934
Avlidna 2004
Personer inom Italiens näringsliv under 1900-talet
Personer inom Italiens näringsliv under 2000-talet
Alumner från universitetet i Turin
Eli (biblisk person)

Eli var enligt Första Samuelsboken överstepräst vid templet i Shilo där förbundsarken förvarades. Han uppges ha varit domare i Israel i fyrtio år. (1 Sam 4:18)

Eli enligt Första Samuelsboken 
Eli omtalas första gången i Första Samuelsboken kapitel 1, vers 3 där berättas att Hanna och hennes man Elkana årligen kom till Silo, där Elis båda söner Hofni och Pinehas var präster. I episoden berättas även om den ofrivilligt barnlösa Hanna från Rama inne i templet tillber Gud i förhoppningen att bli gravid. Hon ber inför Herren med mycket hängivelse och Eli ger akt på att bara hennes läppar rörs men hennes röst hörs inte. Då misstänker Eli felakigt att Hanna är alkoholpåverkad under bönen, men Hanna svarar till Eli "Nej, min herre. Jag är en hårt prövad kvinna. Vin och starka drycker har jag icke druckit, men jag utgöt nu min själ för HERREN. Anse icke din tjänarinna för en ond kvinna..." (1 Sam 1:15). Hanna föder sedan pojken Samuel.

Eli var far till pojkarna Hofni och Pinehas, två odygdspåsar, vilka omnämns som onda i andra kapitlet. Bland annat skapar sönerna oreda genom att hota med våld när israeliterna kommer till uppenbarelsetältet för att offra. De uppges även ligga med templets tjänstekvinnor, men när fadern, Eli, manar dem att skärpa sig, tar de ingen som helst notis. (1 Sam 2:12-25)

Eli är gammal och skumögd när Samuel kommer till templet. Inför Samuel uppenbarar sig Gud en natt och förbannar Eli för att denne inte har satt stopp för sönernas otukt. Gud är tydlig: de har alla begått synder som inga offer kan uppväga. Morgonen därpå berättar Samuel för Eli vad Gud har sagt. (1 Sam 3)

Mellan Israel och filistéerna utbryter sedan krig. Israel lider stora förluster och i ett försök att ingjuta moral hämtas förbundsarken, det synliga beviset på Guds närvaro, till slagfältet. Filistéerna visar dock ingen nåd, utan krossar Israel i bataljen och stjäl arken. Elis båda söner dödas, och när en budbärare upplyser Eli om detta samt om förlusten av förbundsarken dör Eli efter att ha ramlat av stolen och brutit nacken i fallet. (1 Sam 4)

Externa länkar
 

Domare i Gamla Testamentet