kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Blåstrupig safir

Blåstrupig safir (Chlorestes eliciae) är en fågel i familjen kolibrier. Den förekommer huvudsakligen i Centralamerika men också in i nordvästra Colombia. Arten minskar i antal men beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende 
Blåstrupig safir är en rätt liten kolibri med lysande röd näbb och guldgrön stjärt (som dock ofta verkar gråaktig). Hanen har blålila strupe, medan honan har violetta fläckar.

Utbredning och systematik 
Blåstrupig safir förekommer huvudsakligen i Centralamerika. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Chlorestes eliciae eliciae – förekommer i låglandet från sydöstra Mexiko och Belize till södra Costa Rica
 Chlorestes eliciae earina – förekommer i västra Panama, på ön Coiba, på öar i Panamaviken samt i nordvästra Colombia

Släktestillhörighet 
Blåstrupig safir placeras traditionellt i släktet Hylocharis, men genetiska studier visar att arterna i släktet inte står varandra närmast. Blåstrupig safir har därför flyttats till Chlorestes.

Levnadssätt 
Blåstrupig safir är en ovanlig och lokalt förekommande fågel i tropiska låglänta områden och förberg. Där ses den fuktiga skogsbryn, plantage och skogslandskap. Den både sitter och födosöker huvudsakligen i medelhögt till högt i undervegetationen och kanter.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 50 000 till en halv miljon vuxna individer.

Namn 
Jules Bourcier och Étienne Mulsant som beskrev arten 1846 dedikerar den till en viss Elicia Alain, därav det vetenskapliga artnamnet eliciae.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Safirsmaragd

Safirsmaragd (Chrysuronia grayi) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende 
Hane safirsmaragd är en vacker kolibri med blått huvud, glittrande grön kropp och mestadels röd näbb med svart spets. Honan är mer färglös, med gråaktig undersida och grönfläckad strupe. Den är mycket lik safirpannad smaragd men är till skillnad från den bergslevande.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i västra Colombia och norra Ecuador. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktena Hylocharis eller Amazilia, men genetiska studier visar att arterna i båda släktena inte står varandra närmast. Safirsmaragden står nära bronsstjärtad smaragd (Chrysuronia oenone) och har därför flyttats till Chrysuronia.

Levnadssätt 
Safirsmaragden hittas i högt belägna bergsdalar, på mellan 1200 och 2200 meters höjd. Den ses framför allt i torrt och buskigt skogslandskap.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den engelske ornitologen John Edward Gray (1800-1875).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Safirpannad smaragd

Safirpannad smaragd (Chrysuronia humboldtii) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende 
Safirpannad smaragd är en rätt liten kolibri. Hanen är distinkt med mestadels grön fjäderdräkt, blått på strupe och hjässa, vitt på undre stjärttäckarna och en vit strimma uppför buken. Näbben är lysande röd med svart spets. Honan är smutsvit under med viss grön fläckning på hals och flanker. På näbben syns rött längst in.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från allra sydöstligaste Panama till Colombia och nordvästra Ecuador. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktena Hylocharis eller Amazilia, men genetiska studier visar att arterna i båda släktena inte står varandra närmast. Humboldtsmaragden står nära bronsstjärtad smaragd (Chrysuronia oenone) och har därför flyttats till Chrysuronia.

Levnadssätt 
Safirpannad smaragd hittas i buskig ungskog och mangroveskogar i kustnära låglänta områden. Den ses vanligen kring blommande buskar och träd.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 20 000 till 50 000 vuxna individer.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Alexander von Humboldt (1769-1859), preussisk vetenskapsman och upptäcktsresande. Tidigare kallades den humboldtsmaragd även på svenska, men justerades 2023 till ett mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Rödhakad smaragd

Rödhakad smaragd (Hylocharis sapphirina) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende 
Rödhakad smaragd är en liten kolibri med rak näbb, röd med svart spets. Hanen är grön på ryggen med glänsande violettblå undersida, kopparfärgad stjärt och vit undergump. Honan är gråaktigt mörk under med vissa mörka fläckar på bröstet. Båda könen har roströd haka, men detta kan vara svårt att se.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från östra Colombia till Guyanaregionen, södra Venezuela, sydöstra Brasilien och nordöstra Argentina. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Saxstjärtskolibri

Saxstjärtskolibri (Hylonympha macrocerca) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende och läte 
Saxstjärtskolibrin är en slående långstjärtad kolibri med lång och något nedåtböjd svart näbb. Kroppslängden är 19 cm för hanen, varav stjärten är 10 cm, medan honnan är 12–13 cm lång. 

Hanen är huvudsakligen mörkgrön med glittrande violett hjässa och grönsvart bakre del av hjässan. Manteln är metalliskt grönglänsande med guldgul anstrykning. Bröstet är glittrande smaragdgrönt, medan resten av undersidan är mörkare grön, mot buken svartaktig. Den lilasvarta är mycket lång och kluven. 

Honan är mörkgrön ovan, undertill huvudsakligen grön med vita fläckar men vitt mitt på bröstet och kastanjebrunt på buk och undre stjärttäckare. Den kluvna stjärten är kortare än hanens med gröna blåspetsade centrala stjärtpennor beigespetsade kanelbruna yttre. 

Lätet är ett ljust och tunt metalliskt tjattrande ljud.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer endast i bergsområden på Pariahalvön i nordöstra Venezuela. Arten är den enda i släktet Hylonympha och behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som starkt hotad.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Venezuela
Violetthuvad kolibri

Violetthuvad kolibri (Klais guimeti) är en fågel i familjen kolibrier.

Utsende och läte 
Violetthuvad kolibri är en mycket liten och kompakt kolibri med kort och rak näbb och tydlig vit fläck bakom ögat. Hanen har bjärt violett på hjässa och strupe. På honan är hjässan ljusare blåaktig och strupen grå. Fågeln flyger ofta med stjärten något rest.

Utbredning och systematik 
Violetthuvad kolibri placeras som enda art i släktet Klais. Den delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Klais guimeti merritti – förekommer från östra Honduras till östra Panama
 Klais guimeti guimeti – förekommer från östra Colombia till Venezuela, Brasilien, östra Ecuador och norra Peru
 Klais guimeti pallidiventris – förekommer från östra Peru till västra centrala Bolivia

Levnadssätt 
Violetthuvad kolibri ses oftast när den födosöker efter nektar från små lilafärgade blommor i trädgårdar. Den ses också i skogsområden och skogsbryn.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen en halv till fem miljoner vuxna individer.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Jean Baptiste Guimet (1795-1871), fransk industrikemist som 1826 utvecklade en metod att syntetisera färgen ultramarinblått. Släktesnamnet Klais syftar på Kleis, dotter till poeten Sapfo (vars mor också hette Kleis).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Sammetsbröstad kolibri

Sammetsbröstad kolibri (Lafresnaya lafresnayi) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende 
Sammetsbröstad kolibri är en unik kolibri som lättast känns igen på sin långa, nedåtböja näbb och sin mestadels vita stjärt. Hanen är övervägande grön med svart buk. Honan är vitaktig eller beigefärgad undertill, tätt strödd med gröna fläckar.

Utbredning och systematik 
Sammetsbröstad kolibri är den enda i släktet Lafresnaya. Den delas in i sju underarter med följande utbredning:
 Lafresnaya lafresnayi liriope – Santa Marta-bergen (nordöstra Colombia)
 Lafresnaya lafresnayi longirostris – norra delen av centrala Anderna i Colombia
 Lafresnaya lafresnayi greenewalti – Anderna i västra Venezuela (nordöstra Táchira och Mérida och södra Trujillo)
 Lafresnaya lafresnayi lafresnayi – Sierra de Perijá, sydvästligaste Anderna i Venezuela (Páramo de Tamá i södra Táchira) och östra Anderna i Colombia
 Lafresnaya lafresnayi saul – västra Anderna i Colombia och båda sluttningarna av Anderna i Ecuador och norra Peru (norr och väster om Marañóndalen)
 Lafresnaya lafresnayi orestes – Andernas östsluttning i norra Peru (Amazonas, söder om Marañóndalen)
 Lafresnaya lafresnayi rectirostris – Andernas östsluttning i norra och centrala Peru (La Libertad till Cuzco)

Levnadssätt 
Sammetsbröstad kolibri hittas i höglänta skogar och skogsbryn, på mellan 2500 och 3400 meters höjd, tillfälligtvis lägre. Den besöker fågelmatningar men är rätt skygg.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Ametiststrupig bergsjuvel

Ametiststrupig bergsjuvel (Lampornis amethystinus) är en fågel i familjen kolibrier som förekommer i Centralamerika.

Utseende 
Ametiststrupig bergsjuvel är en stor (11,5–12,5 cm) och mörk kolibri med lång och något nedåtböjd svart näbb. Hanen har metalliskt glänsande purpurröd strupe, sotfärgad undersida och grå fläckar på stjärten. Fåglar i sydvästra Mexiko (margaritae, se nedan) har istället blåviolett strupe. Honans strupe är istället brungul.

Utbredning och systematik 
Ametiststrupig bergsjuvel förekommer i bergstrakter i Centralamerika. Den delas in i fem underarter med följande utbredning:
amethystinus-gruppen
 Lampornis amethystinus amethystinus – östra Mexiko (från södra Nuevo Léon och södra Tamaulipas till Veracruz och norra Oaxaca)
 Lampornis amethystinus circumventus – södra Mexiko (västra Sierra de Miahuatlán i sydvästra Oaxaca)
 Lampornis amethystinus salvini – södra Mexiko (Chiapas) till Guatemala och El Salvador
 Lampornis amethystinus nobilis – Honduras
 Lampornis amethystinus margaritae – sydvästra Mexiko (Michoacán, Guerrero och västra Oaxaca)

Tillfälligt har arten påträffats i USA.

Ametiststrupig bergsjuvel tros vara systerart till blåstrupig bergsjuvel (Lampornis clemenciae). Underarten margaritae har föreslagits utgöra en egen art på grund av avvikande utseende och läten. Möjligen förekommer den också sympatriskt med amethystinus i Oaxaca.

Levnadssätt 
Ametiststrupig bergsjuvel hittas i fuktiga städsegröna skogar och skogar med tall och ek i bergstrakter på mellan 900 och 3000 meters höjd. Födan består av nektar från bland andra Centropogon affinis, Fuchsia minutiflora och Penstemon kunthii. Fågeln häckar i oktober–december och maj–juli. Det skålformade boet som byggs av mossa och dekoreras med lavar placeras på hängande kvistar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 50 000 till en halv miljon vuxna individer.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Purpurstrupig bergsjuvel

Purpurstrupig bergsjuvel (Lampornis calolaemus) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende och läte 
Purpurstrupig bergsjuvel är en medelstor kolibri. Hanen är mycket praktfull med lysande purpurfärgad strupe, blå hjässa och ett vitt streck bakom ögat. Honan är mindre färgglad, men likväl karakteristisk, med bjärt beigefärgad undersida, svart kind och det vita strecket bakom ögat. Den liknar hona vitbukig bergsjuvel men har grönare stjärt.

Utbredning och systematik 
Purpurstrupig bergsjuvel förekommer i södra Centralamerika. Den delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Lampornis calolaemus calolaemus – förekommer i bergsområden i Costa Rica och västra centrala Panama
 Lampornis calolaemus pectoralis – förekommer i bergsområden i Nicaragua och nordvästra Costa Rica
 Lampornis calolaemus homogenes – förekommer i södra Costa Rica och västra Panama

Levnadssätt 
Purpurstrupig bergsjuvel hittas i skogsområden på medelhög höjd. Den ses också i skogsbryn och trädgårdar, där den gärna besöker kolibrimatningar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 50 000 till en halv miljon vuxna individer.

Bilder

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Vitstrupig bergsjuvel

Vitstrupig bergsjuvel (Lampornis castaneoventris) är en fågel i familjen kolibrier inom ordningen seglar- och kolibrifåglar.

Utbredning och systematik 
Vitstrupig bergsjuvel förekommer i bergsskogar i allra västligaste Panama och behandlas vanligen som monotypisk. Vissa inkluderar dock gråstjärtad bergsjuvel i södra Costa Rica i arten.

Status 
Vitstrupig bergsjuvel har ett begränsat utbredningsområde, men beståndet anses vara stabilt. IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Blåstrupig bergsjuvel

Blåstrupig bergsjuvel (Lampornis clemenciae) är en fågel i familjen kolibrier. Den förekommer i sydvästligaste USA och Mexiko.

Utseende och läte 
Blåstrupig kolibri är en förhållandevis stor kolibri som mäter 11,5 till 12,5 cm och väger sex till tio gram. Den har en relativt lång och bred svart stjärt som ofta hålls utspärrad, varvid de vita hörnen är iögonfallande. Noterbart är också grå undersida, vitt streck bakom ögat och vitt strupsidestreck samt bronsfärgad övergump. Hanen har blå strupe. Sången består av ett dämpat mekaniskt och väsande skallrande ljud. Lätet är ett genomträngande och klart "seek".

Utbredning och systematik 
Blåstrupig bergsjuvel delas in i tre underarter:
 Lampornis clemenciae bessophilus förekommer i bergsområden i sydvästra USA (sydöstra Arizona och sydvästra New Mexiko) samt nordvästra Mexiko söderut till Durango
 Lampornis clemenciae phasmorus häckar i sydvästra USA (Chisos Mountains i Texas). Populationen i centrala västra Nuevo Leon i Mexiko utgörs möjligen av denna underart. Taxonet är flyttfågel, men utbredningsområdet utanför häckningstid är okänt.
 Lampornis clemenciae clemenciae förekommer i bergstrakter i östra och centrala Mexixko, på centrala platån och i Sierra Madre Oriental söderut till Oaxaca.

Arten är troligen närmast släkt med ametiststrupig bergsjuvel (Lampornis amethystinus).

Levnadssätt 
Blåstrupig bergsjuvel hittas i blandskog i skuggiga bergskanjoner. Födan består som hos andra kolibrier av nektar, från bland annat lobelior, Nicotinia, Penstemon och Salvia. I USA häckar den huvudsakligen mellan maj och juli, i Mexiko mer varierat beroende på blomning.

Namn 
René Lesson som beskrev arten 1829 gav den namnet clemenciae för att hedra sin hustru Marie-Clémence Lesson (1800-1834), fransk illustratör av växter

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och tros öka i antal. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i nearktiska regionen
Vitbukig bergsjuvel

Vitbukig bergsjuvel (Lampornis hemileucus) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Centralamerika från Costa Rica till västra Panama. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Grönbröstad bergsjuvel

Grönbröstad bergsjuvel (Lampornis sybillae) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i fuktiga bergsskogar i östra Honduras och norra centrala Nicaragua. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Grönstrupig bergsjuvel

Grönstrupig bergsjuvel (Lampornis viridipallens) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende 
Grönstrupig bergsjuvel är en rätt stor kolibri med mörk ögonmask, vitaktig strupe (grönfläckad hos hanen) och grön ovansida. I flykten syns ordentligt med ljusgrått på stjärtsidorna.

Utbredning och systematik 
Grönstrupig bergsjuvel delas in i fyra underarter:
 Lampornis viridipallens amadoni – förekommer i södra Mexiko (Cerro Baul i Oaxaca)
 Lampornis viridipallens ovandensis – förekommer i högland i södra Mexico (Chiapas) och nordvästra Guatemala
 Lampornis viridipallens viridipallens – förekommer i höglandet i Guatemala, norra El Salvador och västra Honduras
 Lampornis viridipallens nubivagus – förekommer i övre tropiska El Salvador

Levnadssätt 
Grönstrupig bergsjuvel hittas i fuktiga städsegröna bergsskogar. Där rör den sig rätt oansenligt i skuggig undervegetation och skogsbryn, födosökande bland blommor.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 50 000 till en halv miljon vuxna individer.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Granatstrupekolibri

Granatstrupekolibri (Lamprolaima rhami) är en fågel i familjen kolibrier.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i bergsområden i Centralamerika från södra Mexico till Guatemala, El Salvador och Honduras. Arten är den enda i släktet Lamprolaima.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Henri-Casimir de Rham (1785-1873), schweizisk diplomat i USA tillika grundare av New York Swiss Benevolent Society, affärsman, naturforskare och samlare av specimen.

Referenser

Externa länkar

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Safirstrupig smaragd

Safirstrupig smaragd (Chrysuronia coeruleogularis) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende 
Safirstrupig smaragd är en medelstor kolibri med relativt lång och kluven stjärt. Hanen är mestadels glittrande smaragdgrön med mörkt purpurblå strupe som dock kan verka svart i dåligt ljus. Honan är grön ovan och vitaktig under.

Utbredning och systematik 
Safirstrupig smaragd förekommer från västra Panama in i norra Colombia. Den delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Chrysuronia coeruleogularis coeruleogularis – förekommer i västra Panama (Chiriquí till Panamakanalzonen)
 Chrysuronia coeruleogularis confinis – förekommer i östra Panama (Darién) och näraliggande nordvästra Colombia
 Chrysuronia coeruleogularis coelina – förekommer i norra Colombia (norra Chocó till Santa Marta regionen)

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Lepidopyga, men genetiska studier visar att arterna i släktet bildar en närbesläktad grupp tillsammans med några Amazilia- och Hylocharis-kolibrier samt bronsstjärtad smaragd (Chrysuronia oenone). Alla dessa placeras därför numera i ett och samma släkte, där Chrysuronia har prioritet.

Levnadssätt 
Safirstrupig smaragd hittas i torrt skogslandskap, buskmarker och mangroveträsk. Den ses ofta vid blommande träd.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 50 000 till en halv miljon vuxna individer.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen
Grönglanssmaragd

Grönglanssmaragd (Chrysuronia goudoti) är en fågel i familjen kolibrier.

Utseende 
Grönglanssmaragden gör skäl för sitt namn med sin helt glittrigt gröna fjäderdräkt, på hjässa och buk med blå anstrykning. Stjärten är relativt lång och tydligt kluven. Näbben är något nedåtböjd och det mesta av undre näbbhalvan är matt rödaktig. HOnan är mer fläckad under än hanen.

Utbredning och systematik 
Grönglanssmaragden förekommer i Colombia och Venezuela i norra Sydamerika. Den delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 Chrysuronia goudoti goudoti – förekommer i norra centrala Colombia (mellersta och övre Magdalenadalen)
 Chrysuronia goudoti luminosa – förekommer i kustnära lågland i norra Colombia
 Chrysuronia goudoti zuliae – förekommer i norra och västra Maracaibosänkan (nordvästra Venezuela, allra nordöstligaste Colombia)
 Chrysuronia goudoti phaeochroa – förekommer i nordvästra Venezuela (södra och östra Maracaibosänkan)

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Lepidopyga, men genetiska studier visar att arterna i släktet bildar en närbesläktad grupp tillsammans med några Amazilia- och Hylocharis-kolibrier samt bronsstjärtad smaragd (Chrysuronia oenone). Alla dessa placeras därför numera i ett och samma släkte, där Chrysuronia har prioritet.

Levnadssätt 
Grönglanssmaragden hittas i öppen skog och buskiga miljöer. Där ses den ofta födosöka vid blommor i trädtaket.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och tros öka i antal. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Justin-Marie Goudot (1802-1848), fransk naturforskare och botaniker samt samlare av specimen verksam i Colombia.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Kolibrier
Fåglar i neotropiska regionen