kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Otto Lenel

Otto Lenel, född 13 december 1849 i Mannheim, död 7 februari 1935 i Freiburg im Breisgau, var en tysk jurist.

Lenel blev professor 1882 i Kiel, 1884 i Marburg, 1885 i Strassburg och 1907 i Freiburg im Breisgau. Han var en av sin tids främsta forskare på den romerska rättens område; särskilt vad gäller pretorsedikten. Hans förnämsta verk är Das edictum perpetuum (1883, 1907, fransk översättning 1901), i vilken han försökte rekonstruera ediktet och inpassa detsamma i dess historiskt riktiga miljö. Likaså lämnade han i det stora verket Palingenesia juris civilis (1887–89) en bestående framställning av de i corpus juris civilis excerperade författarnas bevarade fragment i deras sannolika sammanhang.

Lenel var jude, vilket medförde att ingen dödsruna publicerades efter hans frånfälle. Den 22 oktober 1940 sändes hans änka Luise (född Eberstadt den 25 februari 1857 i Frankfurt am Main) och dottern Bertha (född 7 mars 1882 i Freiburg im Breisgau) till koncentrationslägret i Gurs (Frankrike). Änkan avled där den 7 november 1940, medan dottern överlevde och dog den 13 augusti 1973. Den 7 februari 1985, 50 år efter Otto Lenels död, uppsattes en minnestavla vid hans sista bostad på Holbeinstraße 5 i Freiburg.

Övriga skrifter i urval
Ursprung und Wirkung der Exceptionen (1877)
Beiträge zur Kunde des prätorischen Edikts (1878)
Das Sabinussystem (1892)
Neue Ulpianfragmente (1904)
Praktikum des bürgerlichen Rechts (1902)

Källor

Tyska rättshistoriker
Tyska professorer i juridik
Personer verksamma vid Marburgs universitet
Personer verksamma vid Freiburgs universitet
Tyska forskare under 1800-talet
Tyska forskare under 1900-talet
Födda 1849
Avlidna 1935
Män
Ugglan
Personer från Mannheim
Venus från Vinča

Venus från Vinča är en figurin från neolitikum, som hittats i Serbien. 

Venus från Vinča är gjord i keramik som varit ockrafärgad och är omkring 6 000 år gammal. Den har en ett fågelhuvud på en kvinnokropp, och händerna kan möjligen ha hållit i vingar.
 
Venusfigurinen har hittats på boplatsen Vinča utanför Belgrad i Serbien.

Källor
Marija Gimbutashe: Goddesses and Gods of Old Europe: Myths and Cult Images, sidorna 136-379, läst 2 juni 2011

Externa länkar
Foto av Venus från Vinča

Vinca
Beautiful Sunday

Beautiful Sunday är en sång skriven av Daniel Boone och Rod McQueen, och inspelad av Daniel Boone och utgiven på singel 1972.

Anders Glenmark spelade in låten på svenska, som "Söndag, min lediga dag" samma år.  och fick in sin version på Svensktoppen där den låg i nio veckor det året under perioden 30 juli-24 september.

Listplaceringar

Referenser 

Musiksinglar 1972
Svensktoppsmelodier 1972
Engelskspråkiga sånger
Pretty Belinda

Pretty Belinda är en sång skriven av Chris Andrews, och inspelad av honom och utgiven på singel 1969.

Ola Håkansson spelade in låten på svenska, som "Söta Belinda", och släppte den på singel 1970.  och fick in sin version på Svensktoppen där den låg i 11 veckor det året under perioden 26 juli-4 oktober 1970, med tredjeplats som främsta placering.  Britt Lindeborg skrev den svenska texten.

Sången användes som signaturmelodi till Filip och Fredriks humorprogram 100 höjdare som sändes i Kanal 5 mellan 2004 och 2008. Signaturmelodin spelas av dragspelaren Roland Cedermark som även deltar i introklippet.

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Musiksinglar 1969
Svensktoppsmelodier 1970
Engelskspråkiga sånger
Singlar utgivna på RCA Victor
Segugio italiano

Segugio italiano, även italiensk stövare, är en hundras från Italien vilken används som jakthund. 

Segugio är bildat av italienskans seguire, följa. Den anses stå nära de mest ursprungliga braquehundarna, en drivande hund med drag av vinthund och som förr användes för parforsjakt då man släppte hundarna i stora koppel (pack). Idag används den mest som drivande hund på hare, kanin och vildsvin. Den driver under galopp och har ett drevskall med olika tonlägen under olika faser av drevet. I Italien är den en av de populäraste hundraserna.

Se även
Segugio dell'Appennino
Segugio Maremmano

Källor
 Renée Willes: All världens hundraser, Bromma 2003, 
 Carl-Johan Adlercreutz: Hundar i världen, Västerås 2006, 
 Bo Bengtson: All världens hundar, Stockholm 1995, 
Segugio Italiano, Breed Information Centre, The Kennel Club (läst 2011-06-02)
Le razze italiane, Ente Nazionale della Cinofilia Italiana (ENCI) (läst 2011-06-02)

Externa länkar
 Società Italiana Pro Segugio 

Drivande hundar, samt sök- och spårhundar
Hundraser från Italien
Downtown (sång)

Downtown är en sång från 1964 skriven och producerad av Tony Hatch framförd av Petula Clark. Tony Hatch har berättat att han inspirerades att skriva låten efter att hösten 1964 promenerat runt olika gator i New York vid Times Square och Broadway, just som neonskyltarna började tändas. Jimmy Page som vid denna tid arbetade som studiomusiker medverkar med gitarr på låten.

Med inspelningen blev Petula Clark den första kvinnliga brittiska artisten att nå förstaplatsen på amerikanska singellistan Billboard Hot 100 under rockeran, och singeln kom att sälja guld i USA. Den tilldelades en Grammy i kategorin "bästa rock'n'roll-inspelning".

Låten har en prominent plats i filmen Stulna år år från 1999.

Listplaceringar

Källor

Fotnoter 

Musiksinglar 1964
Engelskspråkiga sånger
Singelettor i USA
Jolanda av Konstantinopel

Yolanda av Flandern, född 1175, död 1219, var regerande markisinna av Namur och latinsk kejsarinna av Konstantinopel, gift med kejsar Peter II de Courtenay. Hon var det latinska kejsardömet Konstantinopels regent från 1216 till 1219. Yolanda var regerande vasallmarkisinna av Namur 1212-1216.

Hon var dotter till Margareta I av Flandern och greve Balduin V av Hainaut och Namur och gifte sig med Peter II de Courtenay. Hon blev regerande markisinna av Namur år 1212. Yolandas bröder var i tur och ordning kejsare i Konstantinopel, men hade båda dött år 1216. Hennes man blev år 1216 vald till kejsare i Konstantinopel, och skickade då henne dit, medan han själv stannade på vägen för att bedriva krig mot despotatet Epirus. 

Då hon kom fram till Konstantinopel tog hon kontrollen över regeringen som regent, och eftersom makens öde var okänt, behöll hon den. Hon skapade en allians med Bulgarien och slöt fred med Nicaea.

Referenser 

 

Latinska kejsare av Konstantinopel
Födda 1175
Avlidna 1219
Kvinnor
Kvinnliga regenter under 1200-talet
Gardiner (efternamn)

Gardiner är ett engelskt efternamn, ett variant av gardener (engelska: "trädgårdsmästare"), och som burits av bland andra:

 Alan Gardiner
 Alfred Gardiner
 Allen Francis Gardiner
 Anthony Gardiner
 Charlie Gardiner
 Greg Gardiner
 Herb Gardiner
 Jake Gardiner
 Jeane Gardiner
 John Eliot Gardiner
 Margaret Gardiner
 Marguerite Gardiner, grevinna av Blessington
 Peter Gardiner
 Reginald Gardiner
 Ronnie Gardiner
 Samuel Rawson Gardiner
 Stephen Gardiner
 Steven Gardiner
 Sue Gardiner
 William Tudor Gardiner

Engelska efternamn
Efternamn som syftar på yrken
Catherine II de Valois

Catherine II de Valois, född 15 april 1303, död i oktober 1346 i Neapel, var latinsk tronpretendent och titulärkejsarinna av Konstantinopel 1308-1346. Hon var genom äktenskap drottning av Albanien och furstinna av Taranto och Achaia. Catherine var regent i Achaia 1332-41 och guvernör av Kefalonia 1341-46. Hon var dotter till den latinska titulärkejsarinnan Catherine I de Courtenay och den franske prinsen greve Karl av Valois och halvsyster till Filip VI av Frankrike.

Biografi
Catherine ärvde sin mors anspråk på den latinska tronen i Konstantinopel 11 oktober 1307. Hennes far försvarade hennes tronanspråk fram till sin död 1325. Catherine trolovades med Hugo av Burgund som spädbarn den 15 april 1303, men trolovningen bröts 1312, och i juli 1313 gifte hon sig med furst Filip I av Taranto, kung av Albanien och furste av Achaia. Hennes make Filip blev genom äktenskapet titulärkejsare med namnet Filip II. Paret levde vid hovet i Neapel i Italien, där Catherine utövade en del inflytande. Hon ska också ha haft flera älskare, bland andra Niccolò Acciaioli. Hon deltog aktivt i äktenskapspolitiken och försökte förhindra äktenskapsalliansen mellan Maria av Kalabrien och hertig Karl av Durazzo.    

Filip dog 23 december 1332, och parets 12-årige son Robert efterträdde honom i Taranto. Året därpå blev Robert furste av Achaia efter ett avtal med sin farbror Johan av Gravina. Robert ansågs dock för ung att regera, och Catherine utsågs till hans medregent. Hon anlände till Achaia år 1338 och regerade fram till 1341. Hon gav asyl åt Nikephoros II Orsini av Epirus och stödde honom mot kejsar Andronikos III Palaiologos. År 1341 blev Robert myndig och hennes närvaro i Achaia var inte längre önskvärd. 

Hon utnämndes till guvernör av Kefalonia och ägnade sig åt detta ämbete fram till sin död fem år senare. År 1346 gav hon asyl åt Karl av Artois och dennes son Bertrand mot Johanna I, som misstänkte dem för att ha mördat hennes make Andreas av Ungern, och förklarade att hon skulle straffa dem själv om de visade sig skyldiga. Hon stödde sin son Ludvig av Taranto som make åt Johanna I av Neapel framför sin äldre son Robert.

Referenser

Noter 

Latinska kejsare av Konstantinopel
Furstinnor
Födda 1303
Avlidna 1346
Kvinnor
Tronpretendenter
Kvinnliga regenter under 1300-talet
Catherine I de Courtenay

Catherine I de Courtenay, född 25 november 1274, död 11 oktober 1308 i Paris, var latinsk tronpretendent och titulärkejsarinna av Konstantinopel 1283-1308. Hon var dotter till den latinske titulärkejsaren av Konstantinopel, Filip I de Courtenay, och Beatrice av Sicilien.

Biografi
Hennes farfar hade blivit avsatt då det latinska Konstantinopel återerövrats av bysantinerna år 1261, och den före detta dynastin hade sedan bott på Sicilien. 

Vid faderns död 1283 ärvde hon hans arvsrätt till den latinska kejsarvärdigheten i Konstantinopel och erkändes av de latinska vasallstaterna i Grekland som kejsarinna. 
Hon förlovades tre gånger innan hon år i 28 februari 1301 blev gift med den franske prinsen greve Karl av Valois i St Cloud utanför Paris. 23 april 1301 utropades maken till medregent. 

Hon fick en son, som dog tidigt, och tre döttrar, varav hennes äldsta dotter Catherine II de Valois ärvde hennes anspråk på den latinska kejsartronen.

Referenser

 

Latinska kejsare av Konstantinopel
Födda 1274
Avlidna 1308
Kvinnor
Tronpretendenter
Kvinnliga regenter under 1200-talet
Franska prinsessor
Nazionale Piloti

Nazionale Piloti är ett italienskt fotbollslag bestående av racer-, rally- och roadracingförare. Laget grundades 1981 och samlar in pengar till välgörenhet. De spelar inte i någon speciell liga, utan möter lag som oftast består av andra idrottare, för det mesta racerförare och fotbollsspelare som avslutat sina aktiva karriärer. Deras matcher brukar direktsändas i italiensk TV, och ibland även i andra länder.

Historia 
År 1979 fick Mario di Natale en idé att skapa ett fotbollslag för racerförare. Detta förverkligades 1981, när den italienska Formel 1-föraren Riccardo Patrese stödde honom. Många kända förare har spelat för laget genom åren, bland annat Vittorio Brambilla, Andrea Montermini, Ayrton Senna, Andrea de Cesaris, Alessandro Nannini, Gianni Morbidelli, Jean Alesi, Elio de Angelis och Emanuele Naspetti. Pengarna som de tjänar, går till välgörenhet. Under tjugo år hade de samlat ihop närmare 125 miljoner svenska kronor till fattiga människor och forskning.

Spelare

Aktuell trupp 
Senast uppdaterad den 16 augusti 2012.

* Massaro och Cois har inte varit racerförare, utan tidigare fotbollsspelare.

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

Fotbollsklubbar i Italien
Sportklubbar bildade 1981
Välgörenhet
Motorsport
Marie av Brienne

Marie av Brienne, född 1225, död 1275, var latinsk kejsarinna av Konstantinopel, gift 1234 med kejsar Balduin II av Konstantinopel. Hon var Konstantinopels regent 1237-39 och 1243-57.

Biografi
Hon var dotter till Johan av Brienne och Berenguela av Leon och halvsyster till Isabella II av Jerusalem. 

Maries far Johan av Brienne hade år 1229 blivit vald till medkejsare och förmyndarregent för den omyndige latinske kejsaren Balduin II. Hon blev gift med Balduin 1234. År 1236 belägrades Konstantinopel av Bulgarien och Nicaea. Balduin reste till Västeuropa för att samla stöd, medan Maries far skötte försvaret av staden. 

Då hennes far avled 1237 och hennes mor strax därpå, efterträdde Marie, i egenskap av kejsarfamiljens enda representant, nominellt sin far rikets regent under kejsarens frånvaro. Balduin återvände först 1239. Paret fick en son, Filip. År 1243 reste Balduin återigen till Västeuropa. Marie utnämndes till ställföreträdande regent i hans frånvaro, och styrde landet ända fram till hans återkomst 1257 eller 1258. Hon regerade tillsammans med sin rådgivare och medregent Philippe de Toucy. 

År 1261 erövrades Konstantinopel i av det bysantinska Nicaea i en överraskningsattack medan stadens garnison befann sig på landsbygden. Den latinska garnisonen var just då upptagen med att utföra en räd mot en ö tillhörig Nicaea. Niceas armé sände då in några soldater i staden som öppnade portarna för armén innan stadens innevånare hann ana något. Marie och Balduin hann nätt och jämnt fly med sin son från hamnen på ett venetianskt skepp. 

Paret levde sedan i Frankrike, där de levde på att sälja en del av rättigheterna till olika titlar och landområden. År 1267 överläts merparten av dessa rättigheter på Karl I av Neapel, och paret levde sedan resten av sitt liv vid dennes hov.

Referenser

 

Kejsarinnor
Födda 1225
Avlidna 1275
Kvinnor
Kvinnliga regenter under 1200-talet
Berengaria av León

Berengaria av León, född 1204, död 1237, var latinsk kejsarinna av Konstantinopel, gift 1224 med kejsar Johan av Brienne.

Källor

Noter

Kejsarinnor
Födda 1204
Avlidna 1237
Kvinnor
Sabueso español

Sabueso español är en hundras från Spanien. 

Den är en braquehund med lång historia, omnämnd redan på 1300-talet. Den är en drivande hund som använts för parforsjakt där man släpper hundarna i stora koppel (pack). Idag används den mest som drivande hund för småviltjakt men används även för drevjakt på högvilt och som eftersökshund. Den sägs ha ett särskilt välljudande och frekvent drevskall.

Källor
 Renée Willes: All världens hundraser, Bromma 2003, 
 Carl-Johan Adlercreutz: Hundar i världen, Västerås 2006, 
 Bo Bengtson: All världens hundar, Stockholm 1995, 
 Desmond Morris: Dogs, North Pomfret, Vermont 2008,

Externa länkar

 Club del Sabueso Español 

Drivande hundar, samt sök- och spårhundar
Hundraser från Spanien
Venus från Petřkovice

Venus från Petřkovice , som ibland kallas Venus från Landek, är en venusfigurin, som upptäcktes i Tjeckien.

Venus från Petřkovice är 4,6 centimeter hög och huggen i hematit och uppskattas vara 23 000 år gammal. Den upptäcktes 1953 vid utgrävning av en boplats för mammutjägare från yngre gravettienkulturen på kullen Landek i Petřkovice, norr om Ostrava i  Tjeckiska Schlesien i Tjeckien, av arkeologen Bohuslav Klima.  

Venus från Petřkovice finns på det arkeologiska institutet i Brno.

Källor
Denna artikel är baserad på artikeln Petřkovická venuše på tjeckiska Wikipedia.

Petrovice
1953 i Tjeckoslovakien
Vetenskapsåret 1953
Fornfynd i Tjeckien
Skulpturer i Tjeckien
Tim Heed

Tim Heed, född 27 januari 1991, är en svensk ishockeyspelare (back) som spelar i Skellefteå AIK från och med säsongen 2013/2014. Tidigare har han spelat i Malmö Redhawks, Södertälje SK samt varit utlånad till Växjö Lakers.

Källor 
 

Svenska ishockeyspelare
Spelare i Malmö Redhawks
Födda 1991
Män
Levande personer
Ishockeyspelare i Södertälje SK
Ishockeyspelare i Skellefteå AIK
Idrottare från Göteborg
Svenska mästare i ishockey
Ishockeyspelare i Västerås IK
Spelare valda i NHL Entry Draft 2010
Spelare i San Jose Barracuda
Spelare i San Jose Sharks
Spelare valda av Anaheim Ducks i NHL Entry Draft
Paul Smith

Paul Smith, född 17 december 1979 i Epsom, är en engelsk fotbollsspelare som spelar för Southend United som målvakt.

Världsrekord

Smith blev känd när han gjorde ett mål efter 23 sekunder mot Leicester City i ligacupen 18 september 2007, vilket är det snabbaste målet gjort av en målvakt. Målet gjordes efter överenskommelse med Leicester City. Matchen var ett omspel då en match mellan lagen blivit avbruten för att Leicesterspelaren Clive Clarke kollapsat, då ledde Nottingham Forest med 1–0. Leicester City beslöt att det mest ärliga var att ge Nottingham Forest ett mål eftersom de ledde med det. Tränarna beslutade att låta målvakten göra målet.

Klubbar
1997–1998
Walton & Hersham FC  (Ej proffsklubb)

1998–1999
Charlton Athletic

1999–2000
Carshalton Athletic (Ej proffsklubb)

2000–2004
Brentford

2004–2006
Southampton

2006–
Nottingham Forest

2011
Middlesbrough (lån)

Engelska fotbollsspelare
Män
Födda 1979
Levande personer
Spelare i Charlton Athletic FC
Spelare i Brentford FC
Spelare i Southampton FC
Spelare i Nottingham Forest FC
Spelare i Middlesbrough FC
Spelare i Southend United FC
Personer från Epsom
Korherr-rapporten

Korherr-rapporten var en rapport om antalet judar i Europa i januari 1943, publicerad av den tyska tjänstemannen Richard Korherr. Dokumentet är ett samtida belägg för Förintelsen, och visar att antalet judar minskat med fyra miljoner.

Den 18 januari 1943 gav Heinrich Himmler Korherr i uppdrag att upprätta en statistisk rapport över den slutgiltiga lösningen av judefrågan, d.v.s. Förintelsen, som den hade förlöpt fram till och med den 31 december 1942. En tidigare rapport, avfattad av Adolf Eichmanns avdelning IV B4 vid Reichssicherheitshauptamt och skickad till Himmler den 15 december 1942, hade av Himmler avfärdats, eftersom den ansågs vara av låg professionell standard. Himmler var i stort behov av en tillförlitlig rapport, då han hade mottagit kritik från Albert Speer, riksminister för vapen och ammunition, och Friedrich Fromm, generalöverste och befälhavare för den tyska reservarmén; kritiken gällde utrotningen av potentiella arbetare i den tyska vapenindustrin och även potentiella soldater.

Efter drygt två månader, den 23 mars, sände Korherr en 16-sidig rapport till Karl Brandt vid Himmlers personliga stab. Enligt Korherrs beräkningar hade 1 873 549 judar "evakuerats", d.v.s. förintats till och med den 31 december 1942. Himmler godkände Korherrs sammanställning, men krävde att Korherr skulle byta ut termen Sonderbehandlung ("specialbehandling"), som användes som omskrivning för "mord", mot formuleringen durchschleusen ("föra igenom", "slussa igenom"), i sammanhanget med böjningsformen durchgeschleust, med betydelsen "bearbetad" eller "genomförd". Dessa formuleringar förekommer i den andra versionen av rapporten som var en förkortad version på sex och en halv sida och som ställdes till Adolf Hitlers förfogande. Denna version var därtill uppdaterad till och med den 31 mars 1943. Korherr ger i den kortare versionen inte några exakta siffror för utvecklingen av Förintelsen fram till och med den 31 mars, men kvalificerade beräkningar har utförts. I boken Dimension des Völkermords anges att antalet förintade judar skall ha ökat till cirka 2 500 000.

Se även
Jägerrapporten

Referenser

Förintelsen
Svart snapper

Svart snapper (Apsilus dentatus) är en fisk i familjen Lutjanidae som finns i Västindien.

Utseende 
Den svarta snappern har en avlång, men relativt hög kropp med litet, trubbigt huvud. Båda käkarna har två rader tänder: En yttre, med stora, kraftiga, och en indre, med smala, spetsigare tänder. Ryggfenan består av två delar, en styv med 10 taggstrålar, och en mjukare med 9 till 10 mjukstrålar. Även analfenan har samma uppbyggnad, med 3 taggstrålar och 8 mjukstrålar. Bröstfenorna är långa, och når bakåt till anus. Kroppen är violett till mörkbrun på ovansidan, ljusnande mot nedre delen och buken. Ungfiskarna tenderar att vara enfärgat blå. Arten kan som mest bli 65 cm lång och väga 3,17 kg.

Vanor 
Arten lever nära rev på djup mellan 100 och 300 m, vanligen 120 – 180 m, gärna över klippbotten. Ungfiskar kan emellertid påträffas i högre vattenlager. Den blir könsmogen vid en längd mellan 40 och 50 cm, samt leker under större delen av året.

Betydelse för människan 
Den svarta snappern betraktas som en god matfisk, och ett visst kommersiellt fiske förekommer. Arten säljs både färsk och frusen.

Utbredning 
Arten finns i Västindien från Florida Keys och västra delen av Mexikanska golfen till farvattnen utanför Belize i Centralamerika.

Referenser 

Abborrartade fiskar
Perdigueiro português

Perdigueiro português är en stående fågelhund från Portugal. Perdigueiro kommer av det portugisiska namnet på rapphöna. Rasen är av en gammal typ och anses ha gemensamt ursprung med bracco italiano och den spanska pointern perdiguero de burgos. Perdigueiro português var en del av avelsunderlaget för den engelska pointern, som den delar den speciella konkava nosryggen med. Efter första världskriget var rasen närapå att dö ut, ett restaureringsarbete inleddes under 1920-talet. Stambok upprättades 1932 och rasstandarden skrevs 1938. I Portugal är den idag en av de populäraste hundraserna.

Källor
 Renée Willes: All världens hundraser, Bromma 2003, 
 Carl-Johan Adlercreutz: Hundar i världen, Västerås 2006, 
 Bo Bengtson: All världens hundar, Stockholm 1995, 
 Desmond Morris: Dogs, North Pomfret, Vermont 2008, 
Portuguese Pointer, Meet the Breeds, American Kennel Club (läst 2011-06-02)
Perdigueiro Portugues, Rasselexikon, Verband für das Deutsche Hundewesen (VDH) (läst 2011-06-02)

Externa länkar
Associação do Perdigueiro Português, 

Stående fågelhundar
Hundraser från Portugal
Venus från Gavà

Venus från Gavà är en figurin från neolitikum, som upptäckts i Spanien.

Venus från Gavà är utförd i polerad svart keramik med och har måtten 17 x 12 x 13 cm. Den har mönster i relief och utskärningar fyllda med vit massa som återger ögon, näsa och bröst. Armarna har armbågarna böjda och är prydda med armband. 

Figurinen upptäcktes i malmgrop nr 16 i de förhistoroiska gruvorna i Gavà nära Barcelona och uppskattas vara 5 700 år gammal.

Venus från Gavà finns på Museu i Mines Prehistòriques de Gavà.

Litteratur
Josep Bosch Argilagós och Alicia Estrada Martín: La venus de Gava (Barcelona) - una aportación fundamental para el estudio de la religión neolítica del suroeste europeo, i Trabajos de prehistoria, ISSN 0082-5638, volym 51, 1994:2 , sidorna 149-58

Källor
Om Venus från Gavá på webbplatsen för Museu i Mines Prehistòriques de Gavà, läst 2 juni 2011
José Vicente Mestre Chust: La Venus de Gavà 2011-03-08, läst 8 mars 2011

Externa länkar
  Webbplats för Parque Arqueológico Minas de Gavà

Gava
Fornfynd i Spanien
Sekundærrute 180

Sekundærrute 180 är en väg i Kronjylland, Himmerland och Vendsyssel i Danmark. Vägen går från stadsdelen Viby i sydvästra Aarhus på Jylland via ringleden Ring 2 och Randersvej till Randers, Hobro, Aalborg, Nørresundby, Sæby och slutar i Frederikshavn.

Vägen följer i stort sett den gamla motorvägen A10 mellan Aarhus och Fredrikshavn. A10 är nu ersatt av europavägen E45.

Väg 180 är med sin längd på cirka 190 km den längsta Sekundærrute.

Trafikplatser

|}

Vägar i Danmark
Henry Mortimer Durand

Henry Mortimer Durand, född 14 februari 1850, död 8 juni 1924, var en brittisk diplomat. Han var son till Henry Marion Durand.

Durand var under det afghanska fälttåget politisk sekreterare hos general Abraham Roberts, 1880-84 understatssekreterare i indiska utrikesdepartementet, 1884-94 utrikessekreterare där, 1894-1900 brittisk minister i Teheran, 1900-03 ambassadör i Madrid, och 1903-06 i Washington, D.C.. Durand författade biografier över sin far (2 band, 1883) samt över Nadir Shah (1908), sir Alfred Comyn Lyall (1913) och sir George Stuart White (1915).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Externa länkar 
 

Brittiska diplomater
Födda 1850
Avlidna 1924
Män
Svensk uppslagsbok
Guillaume Durand (liturgist)

Guillaume Durand, född omkring 1237, död 1296, var en fransk rättslärd och liturgisk författare.

Durands mest berömda verk är Rationale divinorum officiorum (1459), som utförligt behandlar romersk-katolsk ritual, den rituella symboliken, klädedräkten med mera. Av hans övriga skrifter märks arbeten i kanonisk rätt.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Externa länkar 
 

Franska biskopar
Franska kanonister
Medeltida teologer
Franska författare under 1200-talet
Födda 1230-talet
Avlidna 1296
Män
Gravsatta i Santa Maria sopra Minerva