kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Damernas störtlopp i alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2010

Damernas störtlopp under de olympiska vinterspelen 2010 i Vancouver hålls på Whistler Creekside i Whistler, British Columbia den 17 februari klockan 11.00 lokal tid (PST).

Medaljörer

Resultat 

DNF - Slutförde inte, DNS - Startade inte, DSQ - Diskvalificerad

Referenser 
 Ladies' Downhill från http://www.vancouver2010.com, hämtad 17 februari 2010.

Alpin skidåkning vid olympiska vinterspelen 2010
Niko Kapanen

Niko Kapanen, född 29 april 1978 i Hattula, Finland, är en ishockeyspelare (center) som sedan sommaren 2014 spelar i Jokerit i KHL. Kapanen valdes av Dallas Stars i den sjätte rundan (som nummer 173 totalt) av 1998 års NHL Entry Draft. Han inledde sin professionella karriär i det finska laget HPK i mitten på 1990-talet och flyttade till Nordamerika för spel i NHL-laget Dallas Stars 2001. I NHL spelade han även för Atlanta Thrashers och Phoenix Coyotes innan han skrev på för Ak Bars Kazan i den ryska ligan sommaren 2008. Innan han återvände till Finland spelade han en säsong för tjeckiska HC Lev Praha. 

Med landslaget har Kapanen bland annat vunnit OS-silver (OS 2006) samt två silver och två brons vid VM (VM 2001, VM 2007 respektive VM 2000 och VM 2008) och ett VM-guld (VM 2011).

Referenser

Födda 1978
Män
Levande personer
Finländska ishockeyspelare
Spelare i Dallas Stars
Spelare i Atlanta Thrashers
Spelare i Phoenix Coyotes
Spelare i HPK
Spelare i Ak Bars Kazan
Världsmästare i ishockey
Finländska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2010
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2010 från Finland
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2010
Finländska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2006
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2006 från Finland
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2006
Spelare i Utah Grizzlies (2001–2005)
Spelare valda i NHL Entry Draft 1998
Spelare valda av Dallas Stars i NHL Entry Draft
Sue Gardner

Sue Gardner, född 11 maj 1967 i Bridgetown på Barbados, är en kanadensisk journalist. Från 3 december 2007 till 30 maj 2014 var hon VD för Wikimedia Foundation i San Francisco. Hon har arbetat som radio- och TV-journalist och ledde tidigare webbsajten och nyheterna online för CBC.

Biografi
Gardner växte upp i Kanada, där hon 1990 tog examen i journalistik vid Ryerson University. Hon började därefter på CBC Radio One, på det internationellt sända nyhetsprogrammet As it happens. Hon var reporter, producent och dokumentärmakare i mer än tio år, både för CBC och för Newsworld International. Hennes fokus låg på populärkultur och samhällsfrågor, inklusive hur media agerade under Kuwaitkriget.  

Senare övergick hon till CBC och i mars 2006 tog hon över jobbet som chef för avdelningen för nya medier, som utvecklade webbplatsen CBC.ca.  

Under Gardners tid vann CBC.ca flera internationella priser och blev Kanadas mest populära nyhetssajt. Hon har också jobbat med British Broadcasting Corporation och National Public Radio.

Gardner är medlem i Online News Association, the Society for News Design, Women in Film and Television, the Canadian Association of Journalists och Canadian Women In Communications.

Wikimedia Foundation
I maj 2007 slutade Gardner på CBC, och började kort därefter som konsult för Wikimedia Foundation. Hennes område var framför allt organisationsstruktur. Mitt i Wikimedia Foundations insamlingskampanj, i december 2007, anställdes Gardner som stiftelsens VD. Hon efterträdde då Brad Patrick som varit interims-VD, såväl som Wikimedia Foundations juridiska ombud.

Gardner ledde från september 2007 Wikimedia Foundations flytt från Saint Petersburg, Florida till San Francisco, och såg till att kontoret fick fler anställda (från 8 stycken 2007 till över 30 stycken 2010).

I oktober 2009 utnämnde nättidningen Huffington Post Sue Gardner till en av de tio mest inflytelserika personerna i media under 2009 för arbetet med Wikimedia.

2013 annonserade Gardner att hon skulle avgå som VD från Wikimedia Foundation. 1 juni 2014 efterträddes hon som VD av Lila Tretikov och fortsatte därefter som stöd till den nya VD:n till slutet av maj 2016.

Källor

Externa länkar 

 "Sue Gardner to lead Wikipedia" Canadian Broadcasting Company
 Radio documentary by Gardner om Al Purdy, Canadian poet, for This Morning Sunday

Amerikanska wikipedianer
Födda 1967
Wikimedia
Kvinnor
Levande personer
Alumner från Ryerson University
Duncan Keith

Duncan Keith, född 16 juli 1983 i Winnipeg, Manitoba, är en kanadensisk professionell ishockeyspelare som spelar för Edmonton Oilers i NHL.

Han har tidigare spelat på NHL-nivå för Chicago Blackhawks.

Keith valdes av Blackhawks som 54:e spelare totalt i den andra rundan av 2002 års NHL-draft. Efter några år i AHL och WHL debuterade Keith i NHL den 5 oktober 2005 i en match mot Anaheim Ducks.

Han vann också silver med det kanadensiska landslaget i VM 2008 och guld i OS 2010.

2010 vann Keith James Norris Memorial Trophy som delas ut till NHL:s bästa back. Keith vann titeln som ligans back på nytt under 2014.

Han är en trefaldig Stanley Cup mästare med Blackhawks 2010, 2013 och 2015. Keith vann the Conn Smythe Trophy under slutspelet 2015 som slutspelets bästa spelare. Han är den första spelaren att vinna denna titel och göra det matchavgörande målet i ett Stanley Cup slutspel sedan Henrik Zetterberg gjorde det samma under 2008 års slutspel med Detroit.

Statistik

Klubbkarriär

Internationellt

Referenser

Födda 1983
Män
Levande personer
Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Chicago Blackhawks
Personer i Kanada under 2000-talet
Idrottare från Winnipeg
Spelare i Norfolk Admirals (2000–2015)
Spelare i Kelowna Rockets
Kanadensiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Kanada
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2014
Olympiska guldmedaljörer 2010
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2010 från Kanada
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 2010
Stanley Cup-mästare 2015
Stanley Cup-mästare 2013
Stanley Cup-mästare 2010
Ishockeyspelare i Michigan State Spartans
Alumner från Michigan State University
Vinnare av James Norris Memorial Trophy
Vinnare av Conn Smythe Trophy
Spelare som har spelat minst 1000 matcher i National Hockey League
Spelare valda i NHL Entry Draft 2002
Spelare valda av Chicago Blackhawks i NHL Entry Draft
Spelare i Edmonton Oilers
Finlands svenska publicistförbund

Finlands svenska publicistförbund är en förening för svenskspråkiga journalister och publicister i Finland. Förbundet grundades 1907 och har som mål att värna yttrandefriheten och en levande debatt på svenska i Finland.

Föreningen delar årligen ut Topeliuspriset - det finlandssvenska publicistpriset, i samarbete med Svenska folkskolans vänner.

Ordförande
 1922–1933 Max Hanemann
 1959–1967 Christoffer Schildt
 1988–1992 Staffan Bruun
 –2001 Marianne Carlsson
 2001–2004 Geo Stenius
 2004–2008 Björn Månsson
 2008–2010 Susanna Ginman
 2010–2012 Dan Ekholm
 2012–2016 Magnus Hertzberg
 2016-2018 Lasse Garoff
 2018- Mikael Sjövall

Externa länkar 
 Finlands svenska publicistforbund

Organisationer i Finland
Organisationer bildade 1907
publicist
Copa América 1989

Copa América 1989 spelades i Brasilien 1–16 juli 1989. Alla tio CONMEBOL-medlemmar deltog.

Brasilien vann turneringen för första gången sedan 1949, i finalen slog vann man mot Uruguay med 1 – 0 på Maracanã.

Skyttekung var Brasiliens Bebeto. Han gjorde sex mål, bland annat tre i det avslutande gruppspelet.

Spelorter och arenor

Spelartrupper

Första omgången
Turneringen spelades i två grupper med fem lag var. Alla lag i samma grupp möttes en gång. De två bästa lagen i varje grupp gick vidare till finalomgång.

Seger gav två poäng, oavgjort en och förlust noll.

 Samma poäng
 Om båda lagen hamnade på samma pong användes följande metoder för att skilja dem åt:
 Bäst målskillnad i alla gruppspelsmatcher;
 Flest antal gjorda mål i alla gruppspelsmatcher;
 Inbördes möte;
 Lottdragning.

Grupp A

Grupp B

Finalomgång

Statistik

Målskyttar

6 mål
  Bebeto

4 mål

  Rubén Sosa

  Carlos Maldonado

3 mål

  Romário

  Arnoldo Iguarán

2 mål

  Claudio Caniggia
  Juvenal Olmos
  Buenaventura Ferreira

  Adolfino Cañete
  Alfredo Mendoza
  Gustavo Neffa

  Jorge Hirano
  Antonio Alzamendi

  Enzo Francescoli
  Santiago Ostolaza

1 mål

  Baltazar
  Geovani
  Fernando Astengo
  Juan Carlos Letelier

  Jaime Pizarro
  Jaime Ramírez
  Oscar Reyes
  Antony de Ávila

  René Higuita
  Ney Avilés
  Hermen Benítez

  Franco Navarro
  Juan Reynoso
  Rubén Paz

Självmål
  José del Solar

Sluttabell

Referenser

Fotnoter

Källor
Död räkning

Död räkning är en metod för navigation som används i sjöfart och luftfart. Principen för död räkning är att om man vet hur länge, hur fort och åt vilket håll man har förflyttat sig från en viss punkt så vet man också var man befinner sig.

Metod
Död räkning utförs genom att man med hjälp av logg och klocka beräknar hur lång sträcka man förflyttat sig från utgångspunkten och med hjälp av en kompass uppskattar i vilken riktning man har färdats. Därmed kan man dra en linje på sjökortet och fastställa en beräknad position eller utföra motsvarande trigonometriska beräkning.

Problem 
Flera felkällor påverkar beräkningen och eftersom man utgår från en tidigare känd position kommer felen att ackumuleras, om man inte har möjlighet att kontrollera positionen på andra sätt. Framförallt behöver kurs och fart genom vatten eller luft inte motsvara kurs och fart över grund eller markyta, beroende på strömmar och vindar. Dessa kan sällan mätas, utan måste uppskattas. Avdrift på grund av vind och vågor gör att inte ens kurs genom vatten sammanfaller med styrd kurs. Därtill kommer sedvanliga mätfel och svårighet att hålla rätt kurs, i synnerhet i sjögång.

Vid död räkning till sjöss är kurs genom vatten, fart genom vatten, avdrift, kurs över grund och fart över grund centrala begrepp. Motsvarande begrepp används för flyg. Det finns olika metoder för att uppskatta felkällorna och korrigera för dem, men en position man fått genom död räkning räknas i allmänhet som mycket mindre säker än en man fått genom direkta observationer.

Användning
Död räkning användes främst innan GPS-systemet skapades. Vid dåligt väder på öppet hav kan man inte få ut någon position genom astronomisk navigation med sextant, utan måste istället använda sig av död räkning från den senast kända positionen, om man inte har tillgång till satellitnavigator, radiofyrar eller liknande. Död räkning används fortfarande av ubåtar i undervattensläge, då de inte kan använda sig av GPS-systemet. Likaså måste död räkning användas av mindre båtar utan satellitnavigator, då de skall hitta i mörker eller nedsatt sikt, eller i båtar med sådan då den inte fungerar. Död räkning används också för att göra rimlighetsbedömning av det värde elektroniken visar. Motsvarande beräkningar görs i förväg för att beräkna vilken kurs man skall styra, med beaktande av förväntad ström och vind.

Referenser

Noter

Se även
 Bestick (navigation)
 Tröghetsnavigering

Navigation
Copa América 1991

Copa América 1991 spelades i Chile 8–21 juli 1991. Turneringen anordnades av CONMEBOL, och alla tio medlemmar deltog.

Detta var sista gången som bara CONMEBOL-medlemmar deltog. Kommande turneringar kom att innehålla två inbjudna lag utanför CONMEBOL-området, för att utöka antalet lag till 12.

Argentina vann turneringen för första gången sedan 1959.

Spelorter och arenor

Spelartrupper

Första omgången
Turneringen spelades i två grupper med fem lag var. Alla lag i samma grupp möttes en gång. De två bästa lagen i varje grupp gick vidare till finalomgång.

Seger gav två poäng, oavgjort en och förlust noll.

 Samma poäng
 Om båda lagen hamnade på samma pong användes följande metoder för att skilja dem åt:
 Bäst målskillnad i alla gruppspelsmatcher;
 Flest antal gjorda mål i alla gruppspelsmatcher;
 Inbördes möte;
 Lottdragning.

Grupp A

Grupp B

Finalomgång

Statistik

Målskyttar

6 mål
  Gabriel Batistuta

5 mål
  Iván Zamorano

3 mål

  Branco
  Hugo Rubio

  Anthony de Avila

  Luis Monzón

  Peter Méndez

2 mål

  Claudio Caniggia
  Darío Franco
  Diego Simeone

  João Paulo
  Luiz Henrique
  Mazinho Oliveira

  Arnoldo Iguarán
  Álex Aguinaga
  Ney Avilés

  José del Solar
  Jorge Hirano
  Eugenio La Rosa

1 mål

  Leonardo Astrada
  Néstor Craviotto
  Claudio García
  Diego Latorre
  Erwin Sánchez
  Juan Suárez

  Márcio Santos
  Neto
  Renato
  Jorge Contreras
  Fabián Estay

  Jaime Vera
  Carlos Antonio Muñoz
  Erwin Ramírez
  José Cardozo
  Carlos Guirland

  Gustavo Neffa
  Vidal Sanabria
  Alfonso Yáñez
  Flavio Maestri
  Ramón Castro

Självmål
  José del Solar (för Venezuela)
  Robert Cavallo (för Peru)

Sluttabell 
Resultat efter ordinarie tid; vinst ger två poäng, oavgjort en poäng och förlust ger inga poäng.

Referenser

Fotnoter

Källor
Copa América 1993

Copa América 1993 spelades i Ecuador 15 juni-4 juli 1993. Alla 10 Conmebol-medlemmar deltog, samt två inbjudna lag utanför CONMEBOL-området. Mexiko och USA representerade Concacaf. Argentina besegrade Mexiko med 2 – 1 i finalen.

Spelorter och arenor

Spelartrupper
Se Spelartrupper under Copa América 1993

Gruppspel
Lagen lottades i tre grupper, alla med fyra lag var. Varje lag i samma grupp möttes och seger gav två poäng, oavgjort en och förlust noll. Ettorna, tvåorna och två bästa treorna till kvartsfinaler.

 Samma poäng
 Om båda lagen hamnade på samma pong användes följande metoder för att skilja dem åt:
 Bäst målskillnad i alla gruppspelsmatcher;
 Flest antal gjorda mål i alla gruppspelsmatcher;
 Inbördes möte;
 Lottdragning.

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Ranking av grupptreorna
Efter gruppspelet jämfördes grupptreorna. De två bästa gick vidare till kvartsfinal.

Utslagsspel

Kvartsfinaler

Semifinaler

Match om tredje pris

Final

Statistik

Målskyttar
4 mål
  José Luis Dolgetta

3 mål

  Gabriel Batistuta
  Palhinha

  Ney Avilés

  Eduardo Hurtado

  José del Solar

2 mål

  Müller
  Richard Zambrano
  Adolfo Valencia

  Álex Aguinaga
  Ángel Fernández
  Zague

  Alberto García Aspe
  David Patiño

  Fernando Kanapkis
  Marcelo Saralegui

1 mål

  Leonardo Rodríguez
  Oscar Ruggeri
  Diego Simeone
  Marco Etcheverry
  Edmundo
  José Luis Sierra

  Víctor Aristizábal
  Orlando Maturana
  Luis Carlos Perea
  Freddy Rincón
  Carlos Antonio Muñoz
  Raúl Noriega

  Benjamín Galindo
  Ramón Ramírez
  Hugo Sánchez
  Roberto Cabañas
  Luis Monzón
  Juan Reynoso

  Santiago Ostolaza
  Alexi Lalas
  Chris Henderson
  Dominic Kinnear
  Miguel Echenausi
  Stalin Rivas

Självmål
  Mario Ramirez

Sluttabell

Referenser

Fotnoter

Källor
Robert Lagerborg

Robert Olof Lagerborg, född 24 november 1835 i Uleåborg, död 5 november 1882 i Helsingfors, var en finländsk tidningsman.

Biografi 
Lagerborg var son till landshövding Robert Wilhelm Lagerborg och Karolina Sofia Margareta Virgin och bror till generalpostdirektör Hjalmar Lagerborg.

Robert Lagerborg genomgick Finska kadettkåren, ingick 1854 i rysk krigstjänst och blev 1856 löjtnant vid finska livgardet. Han blev 1859 lärare vid livgardets undervisningsbataljon och 1860 stabskapten. Men han greps av tidens politiska strömningar och beslöt att ägna sig åt pressen.

Han skrev först i Papperslyktan under signaturen "Rolf". Han tog 1861 avsked ur militärtjänsten och gick in i redaktionen av Helsingfors Dagblad när den grundades. 1865 efterträdde han Edvard Bergh som tidningens huvudredaktör. Lagerborg bidrog starkt att höja den medborgerliga andan i Finland. I frågan om finska språkets ställning höll han en kompromisslinje. Han hade en lekande och behaglig stil, som gjorde sig gällande i synnerhet på det lätta kåseriets samt den historiska och biografiska teckningens områden.

Som representant för den adliga släkten Lagerborg var han en inflytelserik ledamot av ridderskapet och adeln vid lantdagarna 1863-1882.

Källor

Noter 

Ridderskapet och adelns lantdagsledamöter
Finländska journalister
Personer från Uleåborg
Födda 1835
Avlidna 1882
Män
Ugglan
Robert
WTCC i Nederländerna

FIA WTCC Race of the Netherlands var den nederländska deltävlingen i FIA:s världsmästerskap i standardvagnsracing. Deltävlingen kördes endast säsongen 2007, då på Circuit Park Zandvoort nära Zandvoort. Tävlingen tillkom på kalendern då FIA WTCC Race of Mexico ströks efter att Autódromo Miguel E.Abed ansågs vara för farlig. Den mexikanska deltävlingen kom tillbaka efter ombyggnation 2008.

2010 ströks FIA WTCC Race of Mexico igen, den här gången på grund av droghandel och översvämningar som skapat oro i landet. Circuit Park Zandvoort är då villiga att ersätta tävlingen. Problemet är bara att hinna med alla förberedelser, då tävlingen ska gå 11 april.

Säsonger

Källor

WTCC-deltävlingar

Nederländerna
Motorsportevenemang i Nederländerna
Charles Mathias

Charles McCurdy "Mac" Mathias, Jr., född 24 juli 1922 i Frederick, Maryland, död 25 januari 2010 i Chevy Chase, Maryland, var en amerikansk republikansk politiker. Han representerade delstaten Marylands sjätte distrikt i USA:s representanthus 1961–1969. Han var sedan ledamot av USA:s senat från Maryland 1969–1987. Från och med 2022 är han den siste republikanen som har tjänstgjort som amerikansk senator från Maryland.

Mathias deltog i andra världskriget i USA:s flotta. Han utexaminerades 1944 från Haverford College och studerade sedan vidare vid Yale University. Han avlade 1949  juristexamen vid University of Maryland School of Law.

Mathias var stadsåklagare i Frederick 1954–1959. Han besegrade sittande kongressledamoten John R. Foley i kongressvalet 1960. Han omvaldes 1962, 1964 och 1966. Mathias besegrade sittande senatorn Daniel Brewster i senatsvalet 1968. Han besegrade demokraten Barbara Mikulski i senatsvalet 1974 med 57% mot 43% för Mikulski. Han vann sedan lätt mot Edward T. Conroy i senatsvalet 1980. Demokraten Conroy profilerade sig som mera konservativ än Mathias. Som liberal republikan hade Mathias ett svårt förhållande till Ronald Reagan och han bestämde sig för att inte ställa upp i senatsvalet 1986. Mathias efterträddes i januari 1987 som senator av demokraten Mikulski.

Mathias var anglikan. Han insjuknade i Parkinsons sjukdom och avled 2010 hemma i Chevy Chase som är en av de norra förorterna till Washington, D.C.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Ledamöter av USA:s representanthus från Maryland
Ledamöter av USA:s senat från Maryland
Amerikanska republikaner
Alumner från Haverford College
Alumner från Yale University
Personer från Frederick, Maryland
Födda 1922
Avlidna 2010
Män
Brett Clark

Brett Barry Clark, född 23 december 1976, är en kanadensisk före detta professionell ishockeyspelare som spelade i National Hockey League (NHL) för lagen Montreal Canadiens, Atlanta Thrashers, Colorado Avalanche, Tampa Bay Lightning och Minnesota Wild.

Statistik

Klubbkarriär

Externa länkar

Brett Clark - nhl.com

Födda 1976
Män
Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Montreal Canadiens
Spelare i Atlanta Thrashers
Spelare i Colorado Avalanche
Spelare i Tampa Bay Lightning
Spelare i Hershey Bears
Spelare i Minnesota Wild
Levande personer
Idrottare från Saskatchewan
Spelare i Fredericton Canadiens
Spelare i Chicago Wolves (2001–)
Spelare valda i NHL Entry Draft 1996
Spelare i Orlando Solar Bears (1995–2001)
Spelare valda i NHL:s expansionsdraft 1999
Spelare valda av Montreal Canadiens i NHL Entry Draft
Copa América 1995

Copa América 1995 spelades i Uruguay. Turneringen vanns av Uruguay, som slog Brasilien med 5–3 efter straffsparksläggning i en finalmatch som slutade 1–1 efter ordinarie speltid. Alla 10 CONMEBOL-medlemmar deltog, medan Mexiko och USA var inbjudna för att få med 12 lag. 

USA var turneringens stora överraskningslag, och vann mot 1993 års regerande mästare Argentina med 3–0 och vann sin grupp. USA fortsatte detta med att besegra Mexiko efter straffsparksläggning i kvartsfinalen, men förlorade med 0–1 mot Brasilien i semifinalen. USA förlorade sedan matchen om tredje pris mot Colombia med 1–4.

Ingen förlängning tillämpades, oavgjorda matcher gick direkt till straffar.
Mästerskapet implementerade de nya Fifa-reglerna gällande poängräkning och avbytare detta år: under gruppspelet räknades en vinst som tre poäng (under de tidigare mästerskapen räknades två poäng för vinst), samt antalet spelarbyten under en match reglerades till maximalt tre byten per match.

Spelorter och arenor

Huvuddomare

Spelartrupper

Gruppspel 
Lagen lottades i tre grupper, alla med fyra lag var. Varje lag i samma grupp möttes och seger gav tre poäng, oavgjort en och förlust noll.

Ettorna och tvåorna i varje grupp till kvartsfinal.
Bästa och näst bästa grupptrean också till kvartsfinal.

 Samma poäng
 Om båda lagen hamnade på samma poäng användes följande kriterier för att skilja dem åt:
 Bäst målskillnad i alla gruppspelsmatcher;
 Flest antal gjorda mål i alla gruppspelsmatcher;
 Inbördes möte;
 Lottdragning.

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Ranking av grupptreorna 
Efter gruppspelet jämfördes grupptreorna. De två bästa gick vidare till kvartsfinal.

Utslagsspel

Kvartsfinaler

Semifinaler

Match om tredjepris

Final

Statistik

Målskyttar

4 mål

  Gabriel Batistuta

  Luis García

3 mål

  Abel Balbo
  Túlio

  Freddy Rincón

  Eric Wynalda

  Marcelo Otero

2 mål

  Edmundo
  Ivo Basay

  Faustino Asprilla
  José Cardozo

  Juan Villamayor
  Daniel Fonseca

  Enzo Francescoli
  José Luis Dolgetta

1 mål

  Diego Simeone
  Demetrio Angola
  Marco Etcheverry
  Miguel Mercado
  Mauricio Ramos
  Carlos Sánchez
  Aldair

  Leonardo
  Ronaldão
  Zinho
  Sebastián Rozental
  Luis Quiñónez
  Carlos Valderrama
  Energio Díaz

  José Mora
  Eduardo Espinoza
  Carlos Gamarra
  Adriano Samaniego
  Roberto Palacios
  Edgardo Adinolfi
  Pablo Bengoechea

  Gustavo Poyet
  Marcelo Saralegui
  Frank Klopas
  Alexi Lalas
  Joe-Max Moore
  Gabriel Miranda

Självmål
  René Higuita
  Iván Hurtado
  Jorge Campos

Sluttabell

Referenser

Fotnoter

Källor
Agronomie- och forstdoktor

Agronomie- och forstdoktor, AFD, är i Finland den svenskspråkiga beteckningen för en doktorsexamen i lantbruksvetenskap eller skogsvetenskap. Utbildningsområdet benämns officiellt det agrikultur-forstvetenskapliga, och inom detta område kan även doktorsexamen i livsmedelsvetenskaper avläggas. Agronomie- och forstdoktorsexamen motsvaras i Sverige endera av agronomie doktor eller skoglig doktor.

En motsvarande licentiatexamen i form av agronomie- och forstlicentiatexamen finns också, liksom agronomie- och forstkandidatatexamen och agronomie- och forstmagisterexamen.

Agronomie- och forstdoktorsexamen kan avläggas vid agrikultur-forstvetenskapliga fakulteten vid Helsingfors universitet.

Källor

Se även
Agronomie doktor
Skoglig doktor

Doktorsexamina
Lantbruksvetenskap
Skogsvetenskap