kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mons Usov

Mons Usov är ett litet berg på nordöstra delen av den sida av månen som är vänd mot jorden. Den har fått sitt namn efter den sovjetiske geologen Michail Usov.

Mons Usov har en bas med en diameter på 15 kilometer. Det ligger vid den sydvästra delen av månhavet Mare Crisium, i närheten av landningsplatserna för de sovjetiska månsonderna Luna 24 nordväst om berget och Luna 15 en längre sträcka väster om berget. Sydsydost om Mons Usov ligger kratern Auzot och öster om berget ligger den större kratern Condorcet.

Se även
Lista över månens berg
Lista över månens hav
Lista över månens kratrar

Källor
Rükl, Antonín, Mondatlas, Prag 1990

Usov, Mons
TI-BASIC

TI-BASIC är en av många dialekter av programspråket BASIC. Det har introducerats av Texas Instruments och används i vissa av detta företags räknedosor.

Miniräknare
BASIC
Mons Vitruvius

Mons Vitruvius är ett berg på nordöstra delen av den sida av månen som är vänd mot jorden. Den har fått sitt namn efter kratern Vitruvius, som fick sitt namn efter den romerske arkitekten Marcus Vitruvius Pollio, som också skrev om astronomi.

Mons Vitruvius har en bas med en diameter på 15 kilometer. Det ligger strax norr om kratern Vitruvius och öster om Mons Argaeus i inte långt norr om månhavet Mare Tranquillitatis eller öster om månhavet Mare Serenitatis. Norr om Mons Vitruvius ligger kratern Littrow och öster om det ligger kratern Maraldi med Mons Maraldi vid sin norra sida.

Apollo 17 landade precis nordväst om Mons Vitruvius i Taurus-Littrow-dalen.

Se även
Lista över månens berg
Lista över månens hav
Lista över månens kratrar

Källor
Rükl, Antonín, Mondatlas, Prag 1990

Vitruvius, Mons
Max Buset

Max Buset, född 31 januari 1896 i Fayt-lez-Manage i Belgien, död 28 juni 1959 i Haine-Saint-Paul, var en belgisk nationalekonom och politiker.

Mellan 1945 och 1959 var han det Belgiska socialistpartiets förste partiledare. Mellan den 21 juli 1948 och 24 juni 1949 var Buset belgisk statsminister (ej att förväxla med posten som premiärminister).

Belgiska socialister
Belgiska partiledare
Födda 1896
Avlidna 1959
Män
En typisk svensk sommar

En typisk svensk sommar var ett humorprogram i Sveriges Radio P4. Det sändes under lördagskvällar med start 21 juli 2008.

Ramhandlingen är att fyra personer sitter i en lägenhet och funderar eventuellt på att gå ut. Detta möts av vissa hinder, främst från personerna själva.

Situationen i lägenheten varvas med sketcher, ett upplägg man tagit från Deluxe.

Medverkande
 Pontus Enhörning
 Jörgen Lötgård
 Sara Young
 "Tulle"

Källor
 

Humorprogram i Sveriges Radio
Salmanassar I

Salmanassar I (1273–1244 f.Kr.) var kung av Assyrien. Han införde en helt ny politik, som bestod i att införliva erövrade områden med Assyrien och avskaffa den lokala härskartraditionen. Han blev den egentlige skaparen av grundvalen för den imperiala politik som kom att prägla Assyrien i mer än 600 år.

Salmanassar I grundade staden Kalhu söder om Mosul vid Tigris.

Referenser

Assyriska kungar
Män
Tukulti-Ninurta I

Tukulti-Ninurta I (1243 f.Kr.-1208 f.Kr.). Salmannasars den I:es efterträdare på tronen i Assur. han förde sina företrädares verk till dess hittillsvarande kulmen. Han var utomordentligt aktiv och hans regeringsperiod blev en blomstringstid. Fronten mot bergsfolken i nordväst och nordöst var hans främsta prioritet. Han har underkuvat stora områden och lagt dem under assyrisk kontroll. Hans liv och verk slutade i katastrof.

Under ett antal år från och med cirla 1225 f. Kr. kunde Tukulti-Ninurta som den förste assyriske härskaren någonsin foga beteckningen "kung över sumer och Akkad" - den urgamla, traditionella babyloniska kungatiteln - sina andra epitet och titlar.

Tukulti-Ninurta blev mördad 1208 f. Kr. av en eller flera av sina söner i sin nya stad. han gick samma öde till mötes som en annan mördad assyrisk kung, Sanherib, som flera hundra år senare valde den drastiska lösningen att förstöra Babylon och försöka överföra Marduk-kulten till Assyrien i en sammanställning med Assurs kult.

Assyriska kungar
Män
Födda 1200-talet f.Kr.
Avlidna 1200-talet f.Kr.
Kungligheter som blivit mördade
Tudhaliya IV

Tudhaliya IV var en hettitisk kung (cirka 1265-ca 1215 f.Kr.). Han efterträdde sin far Hattusili III. Tudhaliya var den siste betydande kungen innan det hettitiska riket gick under. Tudhaliya fullföljde sin fars återuppbyggnad av huvudstaden Hattusa och lät fullfölja klipphelgedomen Yazılıkaya. Han förde krig mot assyrerna och olika grannfolk i mindre Asien.

Fotnoter 

Män
Asiens monarker
Hettiter
Pikmin 3

är ett realtidsstrategi-spel som utvecklades och gavs ut av Nintendo till Wii U juli 2013 i Japan, Europa och Australien, och augusti 2013 i Nordamerika. Spelet är den tredje delen i Pikmin-serien. En uppdaterad version av spelet, Pikmin 3 Deluxe, gavs ut den 30 oktober 2020 till Nintendo Switch, i vilket en del ändringar gjorts.

Skillnader från föregångare 
En del aspekter skiljer spelet från sina föregångare. Två nya sorters Pikmin introduceras: Rock Pikmin och Winged Pikmin. Rock Pikmin kan användas för att förstöra glas och andra hårda material, medan Winged Pikmin kan flyga och därmed bära föremål i luften. Lila och Vita Pikmin har tagits bort från berättelse-läget, de återfinns enbart i övriga spellägen. I spelet kontrolleras även tre karaktärer, till skillnad från tidigare spel som endast nyttjat en. Dessa är nya till serien och heter Alph, Brittany och Charlie.

Spelet introducerar även ett flerspelarläge, kallat "Bingo Battle". I detta läge är målet att hitta ett antal föremål, som anges på en bingobricka, för att få Bingo före sin motståndare.

I Pikmin 3 Deluxe har möjligheten lagts till att spela med två spelare i berättelse-läget. En prolog och epilog till denna berättelse har också adderats, där spelaren spelar som Olimar och Louie från de tidigare spelen i serien. Piklopedia, en encyklopedi över fienderna i världen, återkommer även i denna version av spelet.

Referenser 

Wii U-spel
Nintendo Switch-spel
Datorspel 2013
Realtidsstrategispel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Balloon Kid

Balloon Kid är ett plattformsspel utvecklat av Pax Softnica och utgivet av Nintendo till Game Boy i Nordamerika den 5 oktober 1990 och den 31 januari 1991 i Europa. Spelet är uppföljare till Balloon Fight. Spelet släpptes inte i Japan till den ursprungliga Game Boy-maskinen; men två år senare släpptes där en licenserad Famicomversion vid namn , omprogrammerad av Sanrios dotterbolag Character Soft och utgivet i Japan den 27 mars 1992. Den 31 juli 2000 släpptes en Game Boy Color-version i Japan, .

Spelet utspelar sig på en jordlik planet, där den största staden heter "Pencilvania", och skyskraporna utseendemässigt är utformade som blyertspennor. Alice skall rädda sin bror Jim. I tvåspelarläge är spelare två Alice vän Samm.

Genom att använda sig av ballonger förflyttar man sig i luften.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Balloon Kid på NinDB

Datorspel 1990
Game Boy-spel
Game Boy Color-spel
NES-spel
Plattformsspel
Virtual Console-spel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Ivan Chtcheglov

Ivan Chtcheglov (, Ivan Vladimirovitj Sjtjeglov), med författarnamnet Gilles Ivain, född 16 januari 1933 i Paris, död 21 april 1998, var en fransk politisk teoretiker, aktivist och poet. Han hade ryska föräldrar.

Ivan Chtcheglov skrev Formulaire pour un urbanisme nouveau (Formula för den nya staden), vid 19 års ålder under pseudonymen Gilles Ivain, en essä som inspirerade Lettristiska Internationalen och Situationistiska Internationalen. Artikeln, som oförskräckt utlovar att ”Var och en kommer att få sin egen katedral” var i sin tur inspirerad av bland annat Charles Fourier och Ray Bradbury.

Ivan Chtcheglov utvecklade, tillsammans med vännen Guy Debord och andra i Pariskvarteret Saint-Germain-des-Prés, den psykogeografiska undersökningen (derivé), en sorts intuitiv stadsvandring som utforskade stadens känslomässiga påverkan. Ivan Chtcheglov försökte dekonstruera Eiffeltornet, arresterades och placerades på ett mentalsjukhus där han stannade i fem år.

Citat

Se även 
 Situationism
 Lettrism

Litteratur 
 Jean-Michel Mension: The Tribe. City Lights Books 2001.
 Greil Marcus: Lipstick Traces. Harvard Univ. Press 1989.

Externa länkar 
 Formula för den nya staden av Ivan Chtcheglov

Födda 1933
Avlidna 1998
Franska poeter
Män
William Crawford Williamson

William Crawford Williamson, född 24 november 1816 i Scarborough i Yorkshire, död 23 juni 1895 i Clapham i dåvarande grevskapet London, var en engelsk botaniker, paleontolog och geolog.

Williamson var från 1841 praktiserande läkare i Manchester, även efter att han 1851 blivit professor i naturalhistoria vid dåvarande Owen’s College, sedermera Victoria University. År 1892 bosatte han sig i Clapham nära London.

Redan vid 18 års ålder hade han publicerat några uppsatser av zoologiskt och geologiskt innehåll. De senare rörde sig till en början om juralagren på Yorkshires kust och deras försteningar samt fossila fiskar från karbonsystemet. Snart inriktade han sig dock på mikroskopiska studier, vilka först hade till föremål vissa lågt stående alger, kräftdjurens skal, fjäll och tänder av fiskar, tandstrukturen i allmänhet m.m. Särskilt bör nämnas hans monografi The British Foraminifera (1858). Allra viktigast är dock hans arbeten på det växtpaleontologiska området, av vilka det första utkom 1851 (redan som yngling hade han lämnat bidrag till John Lindleys och William Huttons "Fossil Flora of Great Britain").

Under de följande 20 åren publicerade han, huvudsakligen i vetenskapliga tidskrifter i Manchester, flera uppsatser om karbonväxters inre struktur, varjämte han beskrev de märkliga inflorescenser från Yorkshires juralager, vilka senare efter honom blivit kallade Williamsonia. Åren 1871-93 offentliggjorde han (i "Philosophical Transactions") under den gemensamma titeln On the Organization of the Fossil Plants of the Coal-Measures 19 monografier över karbonväxternas mikroskopiska struktur. Dessa arbeten, ofta polemiskt hållna mot den franska skolans växtpaleontologer, blev särskilt berömda. Samtliga delar är illustrerade av honom själv. Ett annat arbete från denna tid är hans monografi över Stigmaria ficoides (1886).

Williamson blev 1888 ledamot av svenska Vetenskapsakademien. Han tilldelades Royal Medal 1874 och  Wollastonmedaljen 1890. Hans änka utgav hans självbiografi, Reminiscences of a Yorkshire Naturalist (1896).

Källor

Noter 

Brittiska botaniker
Brittiska geologer
Brittiska paleontologer
Brittiska professorer
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1816
Avlidna 1895
Män
Ugglan
Personer från Scarborough
Yngve Nilsson

Yngve Nilsson kan avse:
 Yngve Nilsson (musiker)
 Yngve Nilsson (politiker)
 Yngve Nilsson, bildkonstnär
 Yngve Nilsson (född 1933), bildkonstnär
 Lars Yngve Nilsson, bildkonstnär
Världsmästerskapen i orientering 2012

Världsmästerskapen i orientering 2012 hölls den 14–22 juli 2012 i Lausanne i Schweiz .

Medaljörer

Herrar

Långdistans 
 Olav Lundanes  1:34.42
 Matthias Merz  1:37.34
 Edgars Bertuks  1:39.13

Medeldistans 
 Edgars Bertuks  36.45
 Valentin Novikov  36.50
 Fabian Hertner  37.10

Sprint  
 Matthias Kyburz  15.32,0
 Matthias Merz  15.49,5
 Matthias Müller  15.59,0

Stafett  
  (Tomáš Dlabaja, Jan Šedivý, Jan Procházka) 1:40.00
  (Magne Dæhli, Carl Waaler Kaas, Olav Lundanes) 1:40.06
  (Jonas Leandersson, Peter Öberg, Anders Holmberg) 1:40.11

Damer

Långdistans 
 Simone Niggli-Luder  1:15.07
 Minna Kauppi  1:16.38
 Annika Billstam  1:17.13

Medeldistans 
 Minna Kauppi  37.37
 Tove Alexandersson  38.09
 Tatjana Rjabkina  39.03

Sprint 
 Simone Niggli-Luder  15.43,7
 Maja Alm  16.20,2
 Annika Billstam  16.28,0

Stafett 
  (Ines Brodmann, Judith Wyder, Simone Niggli-Luder) 1:44.54
  (Annika Billstam, Helena Jansson, Tove Alexandersson) 1:47.18
  (Silje Ekroll Jahren, Mari Fasting, Anne Margrethe Hausken Nordberg) 1:48.11

Bilder

Källor

2012 i Schweiz
Sportåret 2012
Internationella sportevenemang i Schweiz
2012
Sportevenemang i Lausanne
Lausanne under 2000-talet
Orientering i Schweiz
Simhopp vid olympiska sommarspelen 2008

Tävlingar i simhopp arrangerades i OS 2008. De ägde rum i Beijing National Aquatics Center, eller "vattenkuben" som arenan också kallas. Tävlingarna hölls mellan 10 och 23 augusti.

Tävlingsformat 
Följande grenar var med under sommar-OS 2008:
 10 meter höga hopp
 3 meter svikt
 10 meter höga hopp par
 3 meter svikt par

Både män och damer tävlade i samma grenar men inte samtidigt. Individuella grenar innehöll försök, semifinal och en final medan de synkroniserade hoppen (par-hoppen) endast innehöll en final med åtta deltagare. I de individuella hoppen lottades alla deltagare slumpvis mot varandra i försöken och de 18 bästa gick vidare till semifinal. I semifinalen möttes de 18 bästa och de tolv bästa gick vidare till finalen.

Tävlingsschema 
Alla tider är i lokal tid (UTC+8).

Medaljtabell
Hämtad från Peking-OS 2008 officiella webbplats.

Herrar

Damer

Externa länkar 
 https://web.archive.org/web/20080810172553/http://en.beijing2008.cn/sports/diving/index.shtml Simhopp på OS 2008:s webbsajt
 https://web.archive.org/web/20080809064529/http://results.beijing2008.cn/WRM/ENG/Schedule/DV.shtml Startlistor och resultat

Referenser

Simhopp vid olympiska sommarspelen 2008
Bente Clod

Bente Clod född 1946, är en dansk författare.

Hon var engagerad i 1970-talets kvinnorörelse och debuterade 1977 med boken Brud.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 Uppbrott (Brud) (översättning Britte-Marie Bergström, Prisma, 1978)
 Närkamper (översättning Tora Palm, dikttolkningar av Siv Arb, Hammarström & Åberg, 1980)
 Sju sinnen (Syv sind) (översättning Britte-Marie Bergström, Hammarström & Åberg, 1981)
 Skriv: en bok om att skriva (Skriv: en bog om at skrive) (översättning Britt Söderholm, Alfabeta, 1989)

Priser och utmärkelser 
 Kulturministeriets barnbokspris 2002 för Englekraft, I vilden sky och Himmelfald

Källor 

Danskspråkiga författare
Danska författare av barn- och ungdomslitteratur
Kvinnor
Födda 1946
Levande personer
Saara Mustonen

Saara Johanna Mustonen, född den 8 februari 1981, är en svensk landsvägscyklist. Under 2017 tävlade hon för det danska stallet Team VéloCONCEPT Women, efter att de två föregående säsongerna tävlat för Team Liv-Plantur. Säsongen 2018 tävlar hon för det belgiska laget Exporza-Footlogix.

Mustonen är uppväxt i Höganäs. Hon vann Kortbane-SM 2008, en tävling som hon också vann under 2006 och 2007. Under 2008 vann hon också Polen runt och hon slutade sexa i en världscuptävling i Bern. Som yngre sysslade hon också med boxning, och tog två SM-silver (1999 och 2000).

OS 2008
Hon gjorde sin OS-debut för Sverige i Olympiska sommarspelen 2008 i Peking, Kina. I Peking slutade Mustonen 56:a på linjeloppet, efter att ha arbetat hårt som hjälpryttare under en stor del av loppet genom att bevaka ledningen, för de svenska favoriterna Susanne Ljungskog och Emma Johansson. Den sistnämnda tog silver i tävlingen.

Källor

Externa länkar

Team VéloCONCEPT Women
Instagram
Twitter

Svenska tävlingscyklister
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Sverige
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Sverige
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 2016
Kvinnor
Födda 1981
Levande personer
Alexandra Engen

Alexandra Engen, född 5 januari 1988 i Sarpsborg i Norge, är en svensk mountainbikecyklist inom olympisk cross country (XCO). Hon är med i SOK:s "Topp & talang"-program och var uttagen till OS i Kina 2008 men kom inte till start sedan hon vurpat i samband med träning på banan och brutit nyckelbenet..

Hon har sex raka SM-guld åren 2007-2012. Bland hennes internationella meriter märks en silvermedalj i VM 2009 XC U23, silvermedalj i EM 2009 XC U23 och guldmedalj i EM 2009 lag-stafett XCR. 2010 vann Engen EM-guld i Haifa i Israel och VM-guld i Mont-Sainte-Anne i Kanada, båda i U23-klassen. Dessutom erövrade hon 2009 medaljer i en av de mest prestigefyllda nationella tävlingsserierna, den tyska Bundesligan, med silver i sprint elit och XC U23 samt brons i XC elit och totalt.

Hon valdes i november 2011, för femte året i rad, till Årets svenska kvinnliga MTB-cyklist. I november 2010 vann hon priset för årets idrottsprestation på Jönköpingsgalan, nominerad av nättidningen Jnytt.se.

Säsongen 2010 och 2011 tillhörde hon det tyska teamet Rothaus-Cube. 2012 kör hon för tyska GHOST Factory Racing Team.

Under de Olympiska sommarspelen 2012 i London slutade Engen på 6:e plats i damernas mountainbike.

Vid världsmästerskapen i Saalfelden 2012 vann hon det första världsmästerskapet i sprintlopp. Året därpå vann hon återigen VM-guld i sprint. 

Engen tog en time-out på grund av utbrändhet 2014 men återkom sedan som professionell cyklist. I början av 2018 meddelade hon dock via sin blogg att hon slutar med aktivt tävlande.

Engen bor i Freiburg im Breisgau i sydvästra Tyskland, men växte upp i Jönköping.

Källor 

Svenska tävlingscyklister
Födda 1988
Kvinnor
Levande personer
Idrottare från Jönköping
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Sverige
Tävlande i cykling vid olympiska sommarspelen 2012
Personer från Sarpsborg
Emil Lindgren

Karl Emil Lindgren, född 4 maj 1985 i Falun, är en svensk mountainbikecyklist från Säter i Dalarna. Han har gått på cykelgymnasiet i Skara. Lindgren vann Liquigas cup för U23-cyklister 2005 och 2006. Lindgren lämnade U23-klassen och tog steget upp till elitklassen inför säsongen 2008. Han tog 2014 silver vid VM i eliminator (sprint) i Lillehammer, Norge. Han deltog i de Olympiska sommarspelen 2008 i Peking, Kina för Sverige och slutade på en 38:e plats. Lindgren har tävlat för proffsstallet Team Full-Dynamix RSM, där även svensken Fredrik Kessiakoff tävlat.

2019 vann han Cykelvasan.

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Sverige
Svenska tävlingscyklister
Födda 1985
Män
Levande personer
Idrottare från Falun
Svenska idrottare under 2000-talet
Varbergs BTK

Varbergs BTK (Varbergs Bordtennisklubb) är en framgångsrik svensk bordtennisklubb verksam i Varbergs kommun.

Klubben har bland annat 13 lagguld på damsidan samt ett stort antal mästerskapstitlar erövrade av Ann-Christin Hellman under 1970- och 80-talen. Maya Halling (1918–1998) blev 1947 svensk mästare i såväl damsingel som mixed dubbel, det senare tillsammans med Kurt Persson. 1950 tog hon åter mästartiteln i damsingel.

BT-Hallen är klubblokalen i korsningen mellan Boråsgatan och Bergsgatan i Varberg. Där bedrivs träning för alla kategorier: från ungdomsgrupper, juniorer och seniorer till veteraner och motionärer. Fästningsslaget är namnet på en årligen återkommande tävling som arrangeras av klubben.

Några av Varbergs BTK mest framgångsrika herrar är Peter Turesson, Richard Gavette och Mattias Albertsson.

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats

Bordtennisklubbar i Sverige
Sportklubbar i Varbergs kommun
Sport i Varberg
Jenny Fransson

Nation:  

Anna Jenny Eva Maria Fransson, född 18 juli 1987 i Karlstad i Värmland, är en svensk brottare. Hon var 2012 världsmästare i 72-kilosklassen men förlorade titeln vid VM 2013. Fransson är bosatt i Helsingborg men tävlar för Gällivare Sportklubb. I OS 2016 tog hon brons där hon tävlade i 69-kilosklassen.

Biografi
Fransson är uppväxt i Öjebyn utanför Piteå. Hon representerade Sverige i olympiska sommarspelen 2008 i Peking men slogs ut i kvalet. Hon var med också i OS i London 2012 och gick vidare ganska långt. Hon vann VM 2012 i kanadensiska Strathcona County utanför Edmonton. Hon tog olympiskt brons vid OS i Rio de Janeiro. Hennes medalj är den första någonsin i OS för en svensk kvinnlig brottare. 2018 vann hon guld i EM i ryska Kaspijsk. 

I april 2019 tog Fransson brons i 68-kilosklassen vid EM i Bukarest, där hon besegrade azeriska Iryna Netreba i matchen om tredjeplatsen. I september 2019 tog Fransson silver vid VM i Nur-Sultan, efter en finalförlust mot amerikanska Tamyra Mensah.

Fransson är sambo med brottaren Jalmar Sjöberg.

Dopning 
Den 3 februari 2020 meddelades att Jenny Fransson i ett dopningsprov testat positivt för den otillåtna substansen metyltestosteron, en anabol steroid. Detta ledde till att hon blev permanent bortplockad från OS-truppen 2020, och hon blev även utesluten från Sveriges Olympiska Kommittés stödprogram Topp och Talang.

Referenser

Svenska brottare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Sverige
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 2008
Födda 1987
Kvinnor
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Sverige
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Sverige
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Sverige
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 2016
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2016
Idrottare från Karlstad
Sofia Mattsson

Nation:  

Sofia Magdalena Mattsson, född 11 november 1989 i Gällivare, är en svensk brottare.

Mattsson tävlar för Gällivare SK men bor i Helsingborg. Hon tränas av Fariborz Besarati och sin far Karl-Erik Taivalsaari. Hon har tävlat i olika viktklasser, men tävlar för närvarande (2017) i 55 kilos-klassen. I OS 2016 tävlade hon i 53 kilos-klassen. Dessutom tränar hon Eslövs damjuniorer i brottning en dag i veckan. Hennes syster Johanna Mattsson är också en brottare på hög nivå.

Sofia Mattsson är sambo med Robert Rosengren, brottare i IK Sparta. Paret fick en dotter den 2 november 2017.

Meriter
Sedan 2000 har Sofia Mattsson vunnit 11 SM-guld (6 kadettmästerskap, 2 juniormästerskap och 3 seniormästerskap), 2 junior-VM-guld, två EM-guld, två EM-silver samt ett EM-brons. I EM 2013 i Tbilisi, Georgien, vann hon guld i 55-kilosklassen efter att ha slagit grekiskan Maria Prevolaraki i finalen med 3–0.

I VM i Baku 2008 kvalificerade hon sig för de olympiska sommarspelen 2008 genom att placera sig på en åttonde plats.. I OS placerade hon sig på en 12:e plats. Sedan i VM 2009 vann hon alla sina matcher utan att tappa en enda poäng, och slutade därmed etta. Detta var hennes första guld på seniornivå. I VM 2011 tog sig Mattsson, som gått från 51 kilo till 59, hela vägen till final i mästerskapet som avgjordes i Istanbul, Turkiet. I finalen förlorade hon mot ukrainskan Ganna Vasylenko, som vann med 2–2, 1–2.

I EM 2014 i Vanda, Finland tog Mattsson guld i 55-kilosklassen då hon i finalen slog polskan Anna Zwirydowska med 6–0 och fall efter 1 min. 54 sek. i första perioden. Hon blev även Europamästarinna 2015, i samband med Europeiska spelen i Baku, samt 2016 i Riga.

I OS 2016 tog hon brons i 53-kilosklassen på fall efter 29 sekunder.

Referenser

Svenska brottare
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2016
Världsmästare i brottning
Europamästare i brottning
Svenska mästare i brottning
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Sverige
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 2008
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Sverige
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 2012
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2016 från Sverige
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 2016
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2020 från Sverige
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 2020
Födda 1989
Levande personer
Kvinnor
Personer från Gällivare kommun
Svenska idrottare under 2000-talet
Jalmar Sjöberg

Jalmar Leonard Sjöberg, född 31 mars 1985 i Klippan i Skåne, är en svensk brottare, tävlande för BK Ore Vinslöv. Han representerade Sverige i Olympiska sommarspelen 2008 i 120-kilosklassen, där han kom på femte plats efter att ha förlorat en av bronsmatcherna.

Hösten 2012 började Sjöberg som hjälptränare vid Brottningsgymnasiet i Klippan. Sedan 2012 är han även huvudtränare för senioravdelningen i Klippans Brottningsklubb.

Sjöberg är sambo med brottaren Jenny Fransson.

Källor

Externa länkar 
Jalmar Sjöbergs blogg

Svenska brottare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Sverige
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 2008
Personer från Klippan
Födda 1985
Levande personer
Män