kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Arildsgruppen

Arildsgruppen var en sammanslutning av konstnärer, som vistades och målade i den populära konstnärsorten Arild på skånska Kullahalvön. Den bildades 1948 av konstnärerna Runo Andersson, Asmund Arle, Rut Arvidsson, Einar Emland och Gull Rosdahl, och efter hand anslöts fler skandinaviska konstnärer. I samband med en grupputställning på Ystads Konstmuseum togs i samverkan med därvarande intendenten Nils Olsson år 1953 initiativet till att bilda en svensk pionjärverksamhet i form av Arildsgruppens Konstcirkel för närmare möten, diskussioner och folkbildning mellan konstnärer och allmänheten, med riksomfattande konstaftnar, skolprogram etc. Man utgav även tidskriften Konstbladet 1957-1961.

1958 utvidgade man verksamheten med målarskola, konsthantverk, konserter, litterära aftnar med mera och startade Konstnärshuset i Arild. I början av 1960-talet ombildades verksamheten till den rikstäckande Konstnärernas Samarbetsorganisation (KSO) med verksamhet för ett stort antal konstnärer och utställningar runt om i Sverige och ledde även till bildandet av organisationen SKYS med säte i Malmö. I början av 1990-talet avvecklades verksamheten, då arbetsbelastningen kändes alltför tung för många av de åldrande konstnärerna. Idealen för verksamheten var att föra konstnärer och allmänheten närmare varann och bedriva folkbildningsverksamhet inom konstområdet, samt att samarbeta kollegor emellan i stället för att som oftast konkurrera.

Konstnärshuset i Arild
Konstnärshuset i Arild var 1959-1963 centrum för Arildsgruppens verksamhet. Det invigdes 1959 av intendenten för Ystads Konstmuseum, Nils Olsson i ett förutvarande hotell. I denna konstnärskoloni bedrevs en livaktig verksamhet av ett stort antal skandinaviska konstnärer med målarskola, utställningar, konsthantverk, konserter i samverkan med bland annat Nordvästra Skånes orkesterförening, kulturprogram med författare och skådespelare såsom Gabriel Jönsson, Olle Länsberg, Hans Peterson och Olof Bergström. 

Centrala konstnärer i denna verksamhet var bland annat Tore Ahnoff, Gunnar Allvar, Runo Andersson, Asmund Arle, Rut Arvidsson, Max Gregor Carlsson, Knut Yngve Dahlbäck, Baengt Dimming, Einar Emland, Åke Jönsson, Tage E. Nilsson, Gull Rosdahl och Eric Julius Svensson.

Litteratur
Tidskriften Konstbladet, Arild 1957-1961 (ingår bland annat i Nationalmuseums samlingar)

Referenser

Sveriges Konstföreningar
Carlotta - databasen för museisamlingar
Konstnärernas Samarbetsorganisations verksamhetsskrifter

Konstnärsgrupper i Sverige
Arild
Alfred Fleckeisen

Karl Friedrich Wilhelm Alfred Fleckeisen, född 20 september 1820 i Wolfenbüttel, död 7 augusti 1899 i Dresden, var en tysk filolog.

Fleckeisen, som 1861–1889 var konrektor vid Vitzthumska gymnasiet i Dresden, skaffade sig ett namn genom kritik av Plautus och Terentius samt som utgivare (tillsammans med Hermann Masius) av Jahnsche Jahrbücher für Philologie und Pädagogik.

Källor 

 

Tyska klassiska filologer
Tyska filologer under 1800-talet
Alumner från Göttingens universitet
Personer från Wolfenbüttel
Födda 1820
Avlidna 1899
Män
Ugglan
KS Kielce

KS Kielce (officiellt: Barlinek Industria Kielce), är en handbollsklubb från Kielce i Polen, grundad 1965. Klubben spelar i PGNiG Superliga och har Hala Legionów som sin hemmaarena. Kielce är den mest framgångsrika klubben i Polen med 20 ligatitlar och 17 cupvinster.

De vann EHF Champions League för första gången i klubbens historia säsongen 2015/2016 efter att ha vunnit finalen efter straffar mot Ungerska storlaget Veszprem KC.

Spelartrupp 2022/23

Meriter 
 Polska mästerskapet: 20 (1993–1994, 1996, 1998–1999, 2003, 2009–2010, 2012–2023)
 Polska cupen: 17 (1985, 2000, 2003, 2004, 2006, 2009–2019, 2021)
 EHF Champions League: 1 (2016)
 IHF Super Globe  Brons (2016, 2022)

Referenser

Externa länkar 

  
 

Handbollsklubbar i Polen
Sportklubbar bildade 1965
Egyptiska cupen

Egyptiska cupen är en årlig cupturnering i fotboll, öppen för klubblag i Egypten. Herrturneringen har spelats sedan 1921, och har spelats årligen med undantag av perioden 1968-1971 på grund av Sex dagarskriget, 1973/74 på grund av Oktoberkriget samt säsongerna 1979/80, 1981/82, 1986/87 och 1993/94. Turnering ställdes även in säsongen 2011/12 på grund av det instabila läget i landet.

Det finns ingen motsvarande damturnering.

Cupmästare genom åren 
 

1921/22 : Zamalek SC 
1922/23 : Tersana SC
1923/24 : Al-Ahly 
1924/25 : Al-Ahly  
1925/26 : Ittihad
1926/27 : Al-Ahly 
1927/28 : Al-Ahly 
1928/29 : Tersana SC 
1929/30 : Al-Ahly  
1930/31 : Al-Ahly  
1931/32 : Zamalek SC
1932/33 : Olympic  
1933/34 : Olympic
1934/35 : Zamalek SC
1935/36 : Ittihad
1936/37 : Al-Ahly 
1937/38 : Zamalek SC  
1938/39 : Teram  
1939/40 : Al-Ahly  
1940/41 : Zamalek SC
1941/42 : Al-Ahly
1942/43 : Zamalek SC & Al-Ahly

1943/44 : Zamalek SC 
1944/45 : Al-Ahly 
1945/46 : Al-Ahly 
1946/47 : Al-Ahly 
1947/48 : Ittihad
1948/49 : Al-Ahly  
1949/50 : Al-Ahly  
1950/51 : Al-Ahly 
1951/52 : Zamalek SC
1952/53 : Al-Ahly 
1953/54 : Tersana SC
1954/55 : Zamalek SC  
1955/56 : Al-Ahly 
1956/57 : Zamalek SC
1957/58 : Zamalek SC & Al-Ahly
1958/59 : Zamalek SC
1959/60 : Zamalek SC
1960/61 : Al-Ahly
1961/62 : Zamalek SC
1962/63 : Ittihad
1963/64 : Qanah
1964/65 : Tersana SC

1965/66 : Al-Ahly
1966/67 : Tersana SC
1968-71 : Ingen turnering
1972/73 : Ittihad
1973-74 : Ingen turnering
1974/75 : Zamalek SC
1975/76 : Ittihad
1976/77 : Zamalek SC
1977/78 : Al-Ahly
1978/79 : Zamalek SC
1979-80 : Ingen turnering
1980/81 : Al-Ahly
1981-82 : Ingen turnering
1982/83 : Al-Ahly
1983/84 : Al-Ahly
1984/85 : Al-Ahly
1985/86 : Tersana SC
1986-87 : Ingen turnering
1987/88 : Zamalek SC
1988/89 : Al-Ahly
1989/90 : Al-Mokawloon al-Arab
1990/91 : Al-Ahly

1991/92 : Al-Ahly
1992/93 : Al-Ahly
1993-94 : Ingen turnering
1994/95 : Al-Mokawloon al-Arab
1995/96 : Al-Ahly
1996/97 : Ismaily
1997/98 : Al-Masry
1998/99 : Zamalek SC
1999/2000 : Ismaily
2000/01 : Al-Ahly
2001/02 : Zamalek SC
2002/03 : Al-Ahly
2003/04 : Al-Mokawloon al-Arab
2004/05 : Enppi
2005/06 : Al-Ahly
2006/07 : Al-Ahly
2007/08 : Zamalek SC
2008/09 : Haras El Hodood
2009/10 : Haras El Hodood
2010/11 : Enppi
2011/12 : Turneringen inställd.
2012/13 : Zamalek SC

2013/14 : Zamalek SC
2014/15 : Zamalek SC
2015/16 : Zamalek SC
2016/17 : Al-Ahly
2017/18 : Zamalek SC
2018/19 : Zamalek SC
2019/20 : Al-Ahly
2020/21 : Zamalek SC
2021/22 : Al-Ahly

Antal titlar

Se även 
Fotboll i Egypten
Egyptiska Premier League 
Lista över fotbollsklubbar i Egypten

Referenser

RSSSF Egyptian Cup competition history

Noter

Fotbollstävlingar i Egypten
Nationella cuper i fotboll
Återkommande sportevenemang med premiär 1921
Johann Christian Jahn

Johann Christian Jahn, född 15 januari 1797 i Stolzenhain an der Röder nära Elsterwerda, död 19 september 1846 i Leipzig, var en tysk filolog. 

Jahn, som var konrektor vid Thomasskolan, är mest bekant som redaktör av det på B.G. Teubners förlag i Leipzig utgivna samlingsverket Bibliotheca scriptorum graecorum et romanorum (1825–) samt förste ledare av tidskriften Jahrbücher für philologie und pädagogik (1826–).

Källor 
 

Tyska klassiska filologer
Tyska filologer under 1800-talet
Personer från Brandenburg
Födda 1797
Avlidna 1846
Män
Ugglan
Bruns

Bruns är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Georg Bruns
 George Bruns
 Heinrich Bruns
 Ivo Bruns
 Karl Georg Bruns
 Paul von Bruns
 Ulrike Bruns
 Victor von Bruns
Aptonym

En aptonym är ett personnamn som kan förknippas med personens egenskaper eller yrke. Ordet är sammansatt av apt- (’lämplig, passande’, latin aptus) och -onym (’namn’). Det är en nytt ord som sannolikt först bildats i USA (engelska), alternativt skapats 2008 som det franska aptonyme av den kanadensiske universitetsprofessorn André Bougaïeff. 

Efternamn som bildats på yrken är eller har varit vanliga i ett antal europeiska språk. Detta inkluderar tyska (Becker, 'bagare'; Schmidt, 'smed'; Schuster, 'skomakare'), engelska (Taylor, 'skräddare'; Miller, 'mjölnare' ), franska (Pottier, 'krukmakare'; Charpentier, 'snickare') och spanska (Zapatero, 'skomakare'; Botero, 'båtmakare'). I Danmark är Møller ('mjölnare') det vanligaste efternamnet som inte slutar på "-sen".

Exempel i olika språk

Svenska 
 Elmer Diktonius, finlandssvensk poet.
 Gunnar Ågren, svensk pensionerad alkoholforskare.
 Inge Höger, tysk politiker för vänsterpartiet Die Linke.
 Björn Sprängare, före detta ordförande för LKAB.
 Niels Steensen, dansk geolog.
 Annika Winsth, chefsekonom på Nordea.
 Robert Tennisberg, sportreporter i radio. 
 Timo Boll, tysk bordtennisspelare.
 Per Bolund, före detta bostadsminister i Sverige.

Andra språk 
 Michael Ball, engelsk fotbollsspelare.
Margaret Court, australisk tennisspelare.
Li Ka-shing, kinesisk affärsman, en av världens rikaste personer.
Martin Short, kanadensisk skådespelare; endast ca 167 cm lång.
 Tiger Woods, amerikansk golfspelare; träklubba (engelska "wood") är en typ av golfklubba.
William Wordsworth, engelsk poet.

Se även
 Soldatnamn

Referenser 

Semantik
Ordlekar
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Ivo Bruns

Ivo Bruns, född den 20 maj 1853 i Halle an der Saale, död den 16 maj 1901 i Kiel, var en tysk klassisk filolog, son till Karl Georg Bruns. 

Bruns studerade klassisk filologi, arkeologi, filosofi och historia, först i Berlin för Ernst Curtius, Johann Gustav Droysen, Moriz Haupt, Adolf Kirchhoff och Eduard Zeller, därefter i Bonn för Jacob Bernays, Franz Bücheler, Reinhard Kekulé von Stradonitz, Heinrich von Sybel och Hermann Usener. 1877 promoverades han, efter att ha disputerat på avhandlingen De legum Platonicarum compositione quaestiones ("Undersökningar över uppbyggnaden av Platons Lagarna") .

Efter att ha bedrivit forskning i Paris, huvudsakligen kring Aristoteles, fullföljde han sitt arbete med Platons skrift. Han uppnådde  sin habilitation vid universitetet i Göttingen med skriften Platons Gesetze, vor und nach ihrer Herausgabe durch Philippos von Opus (Weimar 1880). 1884 blev han extra ordinarie professor i Göttingen. Redan två år senare övergick han till universitetet i Kiel, där han 1890 utnämndes till ordinarie professor.

Ivo Bruns ägnade sig åt olika delar av den klassiska filologin. Han sysselsatte sig intensivt med innehållet, traditionen och receptionen inom den platonska, aristoteliskan och epikureiska filosofin. Hans huvudverk är monografin Das literarische Porträt der Griechen im fünften und vierten Jahrhundert (Berlin 1896; oförändrat nytryck 1961 genom Wissenschaftliche Buchgesellschaft i Darmstadt och Georg Olms Verlag i Hildesheim), med vilket det två år yngre arbetet Die Persönlichkeit in der Geschichtsschreibung der Alten. Untersuchungen zur Technik der antiken Historiographie (Berlin 1898) sammanhänger.

Källor 

Tyska klassiska filologer
Personer verksamma vid Göttingens universitet
Personer verksamma vid Kiels universitet
Personer i Tyskland under 1800-talet
Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Födda 1853
Avlidna 1901
Män
Personer från Halle an der Saale
Johann Paul von Falkenstein

Johann Paul Freiherr von Falkenstein, född 15 juni 1801 i Pegau, död 14 januari 1882 i Dresden, var en sachsisk politiker.

Falkenstein var 1844-48 inrikesminister och blev 1853 kultus- och undervisningsminister. När kung Johan under 1866 års politiska förvecklingar tvingades lämna sitt land, ställdes Falkenstein i spetsen för den tillförordnade regeringen och blev vid kungens återkomst (samma år) kultusminister och konseljpresident samt 1871 minister för det kungliga huset. Han författade skriften Johann, König von Sachsen (1878).

Källor

Sachsiska politiker
Födda 1801
Avlidna 1882
Män
Ugglan
Tysklands kultusministrar
Kroneckerprodukt

Kroneckerprodukt är en matematisk operation på två matriser, vilket resulterar i en ny, större, matris som enklast uttrycks som en blockmatris. Operationen är uppkallad efter Leopold Kronecker.

Definition
Om A är en m × n-matris och B är en p × q-matris så är deras kroneckerprodukt en mp ×  nq-matris definierad av:

Exempel
Låt A och B vara definierade enligt:

Deras kroneckerprodukter blir:

Egenskaper
Kroneckerprodukten har egenskaperna

 om AC och BD är definierade.

Egenvärden
Om  för i = 1, 2, ..., n är egenvärden till A och  för j = 1, 2, ..., q  är egenvärden till B så är  ett egenvärde till deras kroneckerprodukter för alla kombinationer av i och j och alla egenvärden till kroneckerprodukterna uppkommer på detta sätt.

Ur detta kan man få ekvationer för matrisspåren och determinanterna för kroneckerprodukterna:

Kroneckersumma
En kroneckersumma av två kvadratiska matriser A och B (n × n respektive m × m) är matrisen definierad av

Kroneckersummans egenvärden är på formen .

Matrisekvationer
Kroneckerprodukter kan användas för att lösa matrisekvationer av typen AxB = C, då man kan få en lösning genom

som löses som ett vanligt ekvationssystem. vec C är vektoriseringen av matrisen C, C:s kolonner staplade ovanpå varandra i en vektor.

Kroneckersummor används vid lösningen av Sylvesters ekvation, AX + XB = C, då en lösning ges av:

Referenser
 .

Matrisalgebra
Matristeori
Karl Joel

Karl Joel kan syfta på bland andra:

 Karl Joel (filosof) (1864–1934), tysk filosof
 Karl Amson Joel (1889–1982), tysk textilfabrikant
Karl Joel (filosof)

Karl Joel, född den 27 mars 1864 i Hirschberg, Schlesien, död den 23 juli 1934 i Walenstadt, var en tysk filosofisk författare.
 
Joel, som var professor i filosofi i Basel sedan 1897, författade bland annat Zur erkenntnis der geistlichen entwicklung und der schriftstellerischen motive Platos (1887), Der echte und der xenophontische Sokrates (2 band, 1893-1901), Philosophenwege (1901), Nietzsche und die romantik (1905), Der ursprung der naturphilosophie aus dem geiste der mystik (1906), Der freie wille (1908)  och Geschichte der antiken philosophie I (1921).

Källor 

 

Födda 1864
Avlidna 1934
Personer från Hirschberg
Män
Tyska filosofer
Schweiziska professorer
Personer verksamma vid Basels universitet
Ann-Charlotte Wiesel

Gerd Ann-Charlotte Wiesel, född 26 oktober 1951, död 19 september 2021 var en svensk politiker (M). Hon blev 2010 kommunalråd i Ljungby kommun.

Barndom och uppväxt 
Wiesel var ursprungligen från Markaryd, men gick på gymnasiet i Hässleholm och bodde som nygift där. Hon flyttade med förste maken till Ljungby 1974. Hon blev fackligt aktivt banktjänsteman, och då hon blev politiskt aktiv 1995 började hon gå på kommunfullmäktigemötena.

Politisk karriär 
Hon invaldes i kommunfullmäktige 1998. Hon blev 2002 oppositionsråd och 2006 andre vice ordförande i kommunstyrelsen. Hon var den första moderata kommunstyrelseordföranden sedan storkommunen grundades 1971.

Ledamotskap och styrelseuppdrag 
Wiesel hade uppdrag i kommunens budgetberedning, det kommunala pensionärsrådet med mera. Hon var ledamot i Södra Smålands Regionförbunds fullmäktige och styrelse samt Kronobergs läns polisstyrelse, ersättare i Svensk kollektivtrafik styrelse.

Hon var gruppledare för Ljungbymoderaterna.

Källor 
Tidningen Smålänningens fredagsbilaga för fredagen den 14 januari 2011.

Noter

Svenska moderater
Födda 1951
Kvinnor
Avlidna 2021
Manuel Joël

Manuel Joël, född den 19 oktober 1826 i Birnbaum, död den 3 november 1890 i Breslau, var en judisk lärd och rabbin.

Joël, som var son till en rabbin, studerade klassisk filologi och filosofi samt judisk teologi vid universitetet i Berlin. Här kom han under inflytande från Leopold Zunz och Michael Sachs. År 1852 promoverades han vid der universitetet i Halle till filosofie doktor.

Han kom 1854 som lärare till det nyupprättade Jüdisch-Theologisches Seminar i Breslau och blev 1863 som efterträdare till Abraham Geiger vald till rabbin i stadens judiska församling. Vid rabbinkongresser i Kassel (1868) och Leipzig (1869) företrädde han en måttfull reformrörelse inom judendomen i motsats till Geigers radikala åsikter och förepråkade ett bibehållande av den judiska karaktären på synagogans gudstjänst liksom respekt för traditionen.

Bibliografi (i urval) 
 Die Religionsphilosophie des Maimonides  (Breslau 1859)
 Levi ben Gerson als Religionsphilosoph (Breslau 1862)
 Verhältnis Alberts d. Gr. zu Maimonides (Breslau 1863)
 Don Chasdai Creskas' religionsphilosophische Lehren (Breslau 1866)
 Spinozas theologisch-politischer Traktat (Breslau 1870)
 Zur Genesis der Lehre Spinozas (Breslau 1871)
 Notizen zum Buch Daniel. Etwas über die Bücher Sifra und Sifre (Breslau 1873)
 Religiös-philosophische Zeitfragen (Breslau 1876)
 Gutachten über den Talmud (1877)
 Blicke in die Religionsgeschichte (1880-83, 2 band)

Källor

Noter

Tyska författare
Tyskspråkiga författare
Rabbiner
Födda 1826
Avlidna 1890
Män
Hanebo landskommun

Hanebo landskommun var en tidigare kommun i Gävleborgs län. Centralort var Kilafors och kommunkod 1952–73 var 2118.

Administrativ historik
Hanebo landskommun inrättades den 1 januari 1863 i Hanebo socken i Hälsingland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft.

Vid kommunreformen 1952 bildade den "storkommun" genom sammanläggning med grannkommunen Segersta.

Den 1 januari 1961 överfördes från Bollnäs stad och församling till Hanebo landskommun och Segersta församling ett område med 2 invånare och omfattande en areal av 0,17 km², varav allt land, samt ett område omfattande en areal av 0,41 km², varav allt land, till Hanebo landskommun och Hanebo församling. Invånarna i det sistnämnda området var redan förut kyrkoskrivna i Hanebo församling.

Den 1 januari 1971 infördes enhetlig kommuntyp och Hanebo landskommun ombildades därmed, utan någon territoriell förändring, till Hanebo kommun. Tre år senare blev dock kommunen en del av Bollnäs kommun.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde landskommunen Hanebo församling. Den 1 januari 1952 tillkom Segersta församling.

Kommunvapen
Hanebo landskommun förde inte något vapen.

Geografi
Hanebo landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 440,65 km², varav 392,90 km² land. Efter nymätningar och arealberäkningar samt områdesöverföringar färdiga den 1 januari 1961 omfattade landskommunen samma datum en areal av 424,98 km², varav 380,37 km² land.

Tätorter i kommunen 1960

Tätortsgraden i kommunen var den 1 november 1960 28,5 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1970

Se även
 Hanebo-Segersta församling

Referenser

Fotnoter 

Indelningar i Bollnäs kommun
Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Tidigare kommuner i Gävleborgs län
Muff

En muff är en modeaccessoar för utomhusbruk, som vanligtvis är cylinderformad och gjord av päls eller tyg. Den är vadderad och har sina båda ändar öppna för att kunna hålla händerna varma inuti den vid kyla. 

Den introducerades i modet på 1500-talet och användes av både män och kvinnor under 1600- och 1700-talet, senare blev den en accessoar enbart för kvinnor. I början av 1900-talet avtog dess popularitet något, men den fick ett kortare uppsving under den senare delen av 1940-talet och användes fram till och med 1950-talet. 

Ordet muff kommer troligtvis ursprungligen från det gamla franska ordet moufle, vilket betyder tjock handske eller vante. Detta ledde sedan till att det på engelska och även svenska blev muff.

Källor 
Nationalencyklopedin - NE.se

 

Accessoarer
Handbeklädnader
Linderbergs metallfabrik

Linderbergs metallfabrik (även känd som Linderbergs mekaniska verkstad, Linderbergs klockgjuteri), var ett företag i Sundsvall, grundat 1756 av Carl Jacob Linderberg vid sedermera Bünsowska tjärnen och gick 1904 upp i Sundsvalls Verkstäder. Sundsvalls verkstäder kom med tiden att specialisera sig på glasmaskinstillverkning och köptes av amerikanska Emhart Glass 1952.

Innehavare
Från 1756: Carl Jacob Linderberg
Från 1795: Esaias Linderberg (son till företrädaren)
Från 1822: Per Linderberg (bror till företrädaren)
Från 1830: Nils Petter Linderberg (son till företrädaren)
Från 1883: Nils Gustaf Linderberg (son till företrädaren)
Från 1893: Johan David Grundberg (ej släkt)

Kyrkklockor
Linderbergs göt bland annat ett flertal kyrkklockor, däribland:

1811: Åsarne gamla kyrka
1873: Timrå Kyrka
1872: Lidens kyrka
1788: Lits kyrka
1889: Gustav Adolfs kyrka, Sundsvall
1796: Klövsjö kyrka
1797: Fredrika kyrka
1803: Mattmars kyrka
1827: Fredrika kyrka
1846: Ströms kyrka
1865: Ammarnäs kyrka
1869: Gillhovs kyrka
1872: Jättendals kyrka
1874: Gillhovs kyrka
1874: Siljansnäs kyrka
1883: Klövsjö kyrka
1884: Laxsjö kyrka
1896: Krokeks kyrka
1862: Njurunda kyrka
1882: Kristine kyrka, Falun (omgjutning)
1851: Östersunds gamla kyrka 
1866: Brunflo kyrka 
1765: Selångers kyrka 
1814: Hässjö kyrka 
1847: Sättna kyrka 
1820: Sidensjö kyrka 
1872: Svartviks kyrka 
1645: Tuna kyrka, Medelpad 
1889: Skönsmons kyrka 

Ljuskronor i mässing från Linderbergs hänger även i Vindelns kyrka.

Referenser

minnen.sundsvall.se

Vidare läsning

Externa länkar

Klockgjuterier
Ej längre existerande företag i Sundsvalls kommun
Norrala landskommun

Norrala landskommun var en tidigare kommun i Gävleborgs län. Kommunkod 1952-1970 var 2115.

Administrativ historik
Norrala landskommun inrättades den 1 januari 1863 i Norrala socken i Hälsingland när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft. 

Vid kommunreformen 1952 bildade den "storkommun" genom sammanläggning med grannkommunen Trönö.

Den 1 januari 1954 överfördes från Norrala landskommun och församling till Enångers landskommun och församling ett obebott område omfattande en areal av 0,09 km², varav allt land. Den 1 januari 1957 överfördes i motsatt riktning, till Norrala landskommun och församling från Engångers landskommun och församling, ett obebott område omfattande en areal av 0,12 km², varav allt land.

1 januari 1971 blev kommunen en del av den nya Söderhamns kommun.

Kyrklig tillhörighet
Norrala landskommun tillhörde först i kyrkligt hänseende endast Norrala församling. Den 1 januari 1952 tillkom även Trönö församling.

Kommunvapnet
Blasonering: I fält av silver en stolpvis genomgående röd runa (bälgthorn) bestående av huvudstav och ringformig bistav.

Detta vapen fastställdes av Kungl. Maj:t den 29 juni 1966. Se artikeln om Söderhamns kommunvapen för mer information.

Geografi

Norrala landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 347,55 km², varav 332,75 km² land. Efter nymätningar och arealberäkningar samt områdesöverföringar färdiga den 1 januari 1961 omfattade landskommunen samma datum en areal av 349,20 km², varav 335,19 km² land.

Tätorter i kommunen 1960
I Norrala landskommun fanns del av tätorten Söderhamn, som hade 903 invånare i kommunen den 1 november 1960. Tätortsgraden i kommunen var då 22,6 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1966

Se även
 Norrala församling
 Trönö församling

Referenser

Fotnoter 

Indelningar i Söderhamns kommun
Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Tidigare kommuner i Gävleborgs län