kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Victoria (biograf, Göteborg)

Victoria (ursprungligen Victoria-Teatern) var en biograf på Kungsgatan 46 i Göteborg, invigd 1914. Victoria stängdes 2 juni 2002 och blev 2004 klädaffären Victoria Arena. Från hösten 2008 finns butiken Weekdays i lokalen.

Historia
Den 2 februari 1914 kunde man i Göteborgs-Tidningen läsa att det Lindströmska huset (i kvarteret nr 20, Snusmalaren, efter den kända tobaksfabriken Lindström & Brattberg som startades i fastigheten 1820) vid Kungsgatan 46 skulle rivas, samt ersättas med en biograf för 850-900 personer i ett modernt affärshus ritat av arkitekt Sven Steen till en kostnad av 650 000 kronor. Byggandet av Victoria ansågs som det första stora biobygget i Sverige. Biografägare var Göteborgs Biograf AB (dotterbolag till Filmindustri AB Skandia), grundat den 31 januari 1914 med ett kapital på 150 000 kronor.

Victoria invigdes klockan 13.30, annandag jul 1914 för särskilt inbjudna, med landshövding Gustaf Lagerbring i spetsen och med ett tiohövdat musikkapell under ledning av dirigenten och violinisten Jacob M. Velt från operan i Amsterdam, men mer känd i Göteborg som kapellmästare vid Nya Teaterns sommarrevyer. Vid de ordinarie föreställningarna, 17.00, 18.15 och 19.30, räckte köerna ända till domkyrkan. Premiärfilmer var: Hindenburg; I högan Nord; På midsommarfest hos kronprinsparet på Sofiero; Monarkmötet i Malmö; Oro i lägret.

AB Cosmorama förvärvade bion 1922, och kom att delägas av Svensk Filmindustri, som tog över Victoria helt 1973 samt från 1998 SF Bio. Dessförinnan renoverades bion ett antal gånger, den första mellan 1929 och 1935, då bland annat entrén, foajén och salongen rustades upp efter ritningar av arkitekten Nils Olsson. År 1965 tillkom baldakinen och dess vertikala bioskylt med den ursprungligen roterande klockan. Interiören gjordes om igen 1975, denna gång av Lennart Clemens, som färgsatte salongen i tidstypiskt orangebrunt och lade in heltäckningsmattor. Även 1992 gjordes smärre förändringar. 

CinemaScope kom till Victoria den 9 augusti 1954, med en 6,60 x 4,60 meter stor duk. År 1960 var det dags för Cinemiracle (en variant av Cinerama med speglar för vänster och höger bilddel, där duken var en 15 meter bred och 7 meter hög, svängd duk.

Den första ljudfilmen i Göteborg, visades på Victoria den 6 september 1929. Det var Den sjungande narren med Al Jolson.

Källor

Tryckta källor

Webbkällor

Noter

Biografer i Göteborg
Biografer ritade av Nils Olsson
Mikko Husu

Mikko Husu var en finländsk längdåkare som tävlade under 1930-talet.

Husu deltog i ett internationellt mästerskap, VM 1935 i Vysoké Tatry där han körde första sträckan i det finländska stafettlag som vann guld. Individuellt blev han fyra på 50 kilometer.

Källor
 

Finländska längdåkare
Män
Finländska idrottare under 1900-talet
Världsmästare i längdåkning
Värtavägen

Värtavägen är en gata i nordöstra delen av Stockholms innerstad som löper från Karlaplan till Tegeluddsvägen. Värtavägen är en av huvudgatorna på Gärdet.

Historik
Värtavägen var ursprungligen den landsväg som ledde från Ladugårdslandstullen till Ropsten. Värtavägen ökade i betydelse då Värtahamnen anlades i slutet av 1800-talet. Värtavägen fick sitt nuvarande namn 1912. Gatan levde upp och fick sitt nuvarande utseende när stadsdelen Ladugårdsgärdet byggdes i mitten av 1930-talet.

Byggnader (urval)
Tre Vapen
Försvarets materielverk
Krigsarkivet
Gärdets sportfält

Källor

Externa länkar

Gator och torg på Gärdet
Gator och torg på Östermalm
Strålningsbiologi

Strålningsbiologi eller radiobiologi är en vetenskap som studerar effekterna av strålning på levande organismer. 

Den mest omfattande forskningen har gjorts för joniserande strålning vars skadliga verkan på blev känd 1896, bara några månader efter röntgenstrålningens upptäckt. Året därpå upptäcktes även att strålningen kunde användas för behandling av tumörer, och den första lyckade behandlingen genomfördes i Stockholm 1899. Strålkänsligheten hos tumörer och frisk vävnad samt faktorer som påverkar denna har varit en av de viktigaste föremålen för studier inom strålningsbiologi. Andra viktiga områden är effekter på människa, djur och växter vid kraftig bestrålning, sterilisering med strålning samt sena effekter av strålning, till exempel cancer. 

Biologisk verkan av andra strålslag ingår också i strålningsbiologi. Det är bekant att radio- och mikrovågor kan upphetta och döda celler. Frågan om lågfrekventa och statiska elektromagnetiska fält kan ge upphov till skador (och hur det i så fall går till) är dock alltjämt omtvistad.  Effekterna av synligt, infrarött och ultraviolett ljus studeras inom fotobiologin.

Referenser

Externa länkar
Biomedical Radiation Sciences, Uppsala universitet
Svensk Förening för Radiobiologi

Cellbiologi
Genetik
Elektromagnetism
Radiologi
Strålning
Vedtak

Vedtak är ett tak av kluvna timmerstockar. Taket har tidigare varit vanligt i nordliga delen av Sverige till olika byggnader, men har även varit relativt vanligt längre söderut i landet. I Värmland kallas de för farjtak. 

Vedtaket består av två lager kluvet timmer – vanligast av furu – som är vända mot varandra. Där är det inre lagret kluvet ur stockens mitt, medan det yttre består av ytor eller bakor som är vända med barksidan utåt. Mellan dessa kluvna ytor har man lagt ett lager näver som vatten- och vindavvisande skikt.

Vedtaken kan vara lagda i nocken på olika vis; ett sätt är att det ena lagret står över det andra i nocken. Ett annat sätt är att fälla ihop det virke som möter varandra i nocken halvt i halvt. I den nedre delen av taket vid takfoten är en täcka monterad som håller veden på plats, och det kan även finnas ett vindförband mellan takfot och nock monterat tvärs över takveden.

Se även
Torvtak

Litteratur
Gustafsson, Gotthard: Skansens handbok i vården av gamla byggnader, Stockholm: Forum, 1981.

Externa länkar
Vedtak, Stockholms läns museum

Byggnadsdetaljer
Byggnadsvård
Kohei Yoshiyuki

Kohei Yoshiyukis, född 1946, död 21 januari 2022, var en japansk fotograf som blev uppmärksammad i slutet av 1970-talet genom utställningen The Park. Bilderna från utställningen är tagna i parkerna Shinjuku, Yoyogi och Aoyama i Tokyo under 1970-talet. Yoshiyuki dokumenterade nattliga möten i parkerna genom att arbeta med en 35 millimeters kamera utrustad med infraröd film och blixt. Han iakttog och fotograferade de älskande par och de åskådare vilka ständigt balanserade mellan att vara betraktare och deltagare i dessa möten. Mest omtalat med utställningen är hur den gestaltar den tabubelagda övergången från betraktare till deltagare. Efter att The Park visats i Tokyo 1979 förstörde Yoshiyuki en stor del av fotografierna.

Martin Parr skriver i The Photobook: A History, Volume II om utställningen The Park: ”Ett fantastiskt stycke social dokumentation, som väl fångar ensamheten, sorgen och den desperation som så ofta åtföljer sexuella och mänskliga relationer i ett hårt samhälle såsom Tokyo.”

Källor

Externa länkar
 Yossi Milo Gallery, The Park

Japanska fotografer
Födda 1946
Avlidna 2022
Män
WP:Projekt Japan
Charles Martin Smith

Charles Martin Smith, född 30 oktober 1953 i Van Nuys i Kalifornien, är en amerikansk skådespelare, manusförfattare och regissör.

Filmografi i urval 

1997 – Buffy och vampyrerna, avsnitt Welcome to the Hellmouth (regi)
 (regi)

 (regi och manus)

 (regi)

Externa länkar 

Födda 1953
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska filmregissörer
Amerikanska manusförfattare
Män
Levande personer
Personer från Los Angeles
Den Norske Turistforening

Den Norske Turistforening (DNT) är Norges största friluftsorganisation. Föreningen grundades 21 januari 1868 på initiativ av konsul Thomas Johannessen Heftye och kapten Hans Hagerup Krag. 

Föreningens syfte skulle vara «att underlätta och utveckla turistlivet här i landet». Den första medlemsföreningen blev Oslo og omland (1868). År 2005 hade föreningen 207 000 medlemmar (varav över 18 000 i DNT Ung), fördelat på 57 lokalföreningar. År 2019 hade medlemsantalet stigit till 300 000. DNT har märkt ut tusentals kilometer med vandringsleder, som beskrivs i boken Til fots i Norge. Turistföreningen ger även ut tidskriften Fjell og Vidde fem gånger om året. Huvudkontoret ligger i Oslo. Generalsekreterare sedan 1. oktober 2018 är Dag Terje Klarp Solvang.

Fjällstugor/Turisthytter 
Medlemsföreningen ägde 2021 550 fjällstugor (”turisthytter”) över i stort sett hela landet. I anknytning till desse underhåller medlemsföreningen och stugvärdarna ett stort nätverk av vandringsleder mellan och runt stugerna. Sommarlederna utgör tillsammans omkring 20000 kilometer, och vintertid underhålls runt 4300 kilometer med "grenruskor".

Första hytte var Krokan turisthytte på Rjukan (1868), vilken efterföljdes av Tyinhytten (1870), Memurubu och Gjendebu (1872).

Turistföreningen upprättade tidigt ett system med guider för att leda turister genom besvärliga områden bland annat i Jotunheimen och Jostedalsbreen.

Medlemsföreningar

A 
Alta og Omegn Turlag
Arendal og Oppland Turistforening

B 
Bergen Turlag
Bodø og Omegns Turistforening
Brurskanken Turlag
Brønnøysund og Omegn Turistforening

D 
DNT Oslo og Omegn
Drammens og Oplands Turistforening

E 
Engerdal og Trysil Turlag

F 
Finnskogen Turistforening
Fredrikstad Turlag

G 
Gjøvik og Toten Turlag

H 
Hadeland Turlag
Hamar og Hedemarken Turistforening
Hammerfest og Omegn Turlag
Harstad Turlag
Haugesund Turistforening
Hemnes Turistforening
Holmestrand og Omegn Turistforening
Horten og Omegn Turistforening

K 
Kongsberg og Omegns Turistforening
Kristiansand og Opplands Turistforening
Kristiansund og Nordmøre Turistforening

L 
Larvik og Omegns Turistforening
Lillehammer og Omland Turistforening
Lofoten Turlag

M 
Molde og Romsdals Turistforening

N 
Narvik og Omegn Turistforening
Nord-Salten Turlag
Nord-Trøndelag Turistforening
Nordkapp og Omegn Turlag
Notodden Turlag

R 
Rana Turistforening
Rena og Omegn Turistforening
Ringerikes Turistforening

S 
Sandefjord og Oplands Turistforening
Sandnessjøen og Omegn Turistforening
Smaalenene Turistforening
Sogn og Fjordane Turlag
Stavanger Turistforening
Sulitjelma og Omegn Turistforening
Sør-Varanger og Omegn Turistforening

T 
Telemark Turistforening
Tistedalen Friluftslag
Troms Turlag
Trondhjems Turistforening
Tønsberg og Omegn Turistforening

V 
Varangerhalvøya Turlag
Vesterålen Turlag
Voss Utferdslag

Å 
Ålesund–Sunnmøre Turistforening

Se även 
Svenska Turistföreningen

Källor 
Inge S. Kristiansen, Store norske leksikon, snl.no, "Den Norske Turistforening", 2009-03-24

Noter

Externa länkar 
Den Norske Turistforening

Norska ideella organisationer
Friluftsliv
Turism i Norge
Organisationer bildade 1868
Rackelhane

Rackelhane är en sällsynt hybrid mellan orrtupp och tjäderhöna (Tetrao tetrix X urogallus). Denna korsning är oftast steril.

Hanen kallas rackelhane och honan rackelhöna. "Rackel" är ett föråldrat svenskt ord för att grymta, harkla sig eller rossla och refererar till fågelns karakteristiska grymtande, rapande, rosslande läte. I skrift förekommer namnet "rackelhane" redan 1744, då Göran Adolf von Rutenschiöld beskriver fågeln i Kungliga Svenska Vetenskapsakademiens handlingar, där han menar att den kallas så i Småland och Västergötland. 1751 översatte Abraham Gotthelf Kästner texten till tyska varför den på tyska kallas rackelhuhn, rackelhenne och rackelhahn.
 
Det är svårt att skilja en rackelhane från en orrtupp. Den väger 2–3 kg, har kluven stjärt, men de lyrformiga fjädrarna saknas. Hanen är övervägande svart eller brunsvart. Bröst och hals har en violett glans. Rackelhönan har rak bakre stjärtkant medan orrhönans är kluven och tjäderhönan har rundad. Det mest karaktäristiska som skiljer den från både orre och tjäder är hanens spelläte som låter som ett kraftigt rapande eller rosslande.

I Sverige uppmanas man att sända döda exemplar till Statens veterinärmedicinska anstalt i Uppsala.

Noter

Externa länkar 
 Jägarnas Riksförbunds sida om tjäder, som även förklarar vad rackelhane/rackelhöna är.
 Bild på rackelhane.
 Tysk video av en aggressiv rackelhane som försöker para sig med en orre.
 Bild på rackelhane. (www.naturlichter.de)

Fåglar i palearktiska regionen
Fågelhybrider
Fasanfåglar
Lerbäcks socken

Lerbäcks socken i Närke ingick i Kumla härad, ingår sedan 1971 i Askersunds kommun i Örebro län och motsvarar från 2016 Lerbäcks distrikt.

Socknens areal är 315,32 kvadratkilometer, varav 288,48 land. År 2000 fanns här 2 979 invånare. Tätorterna Åsbro, Rönneshytta, orterna Mariedamm och Skyllberg samt kyrkbyn Lerbäck med sockenkyrkan Lerbäcks kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Lerbäcks socken har medeltida ursprung. Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Lerbäcks församling och för de borgerliga frågorna till Lerbäcks landskommun. Landskommunen utökades 1952 och uppgick 1971 i Askersunds kommun. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Lerbäck, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.

Socknen har tillhört fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Närke.

Geografi
Lerbäcks socken ligger i södra Närke vid gränsen mot Östergötland och till stor del i Tylöskogen med sjön Tisaren i norr. Socknen är en karg sjö- och mossrik skogsbygd. Socknen genomkorsas av riksväg 50 samt av järnvägen Hallsberg–Mjölby. Vid Mariedamm finns Trehörnings masugn, en av Sveriges få bevarade mulltimmerhyttor.

Geografisk avgränsning
Socknen avgränsas längst i nordväst av Viby socken och i norr av Hallsbergs socken, båda i Hallsbergs kommun. I öster ligger Bo socken och Svennevads socken (Hallsbergs kommun) och i söder avgränsas socknen av Godegårds socken i Motala kommun (Östergötlands län). I sydväst ligger Hammars socken samt Askersunds socken och i väster ligger Snavlunda socken.

Fornlämningar
Gravfält och spridda stensättningar från järnåldern är funna. Ett skattfynd av en guldbrakteat är funnen vid Mariedamm.

Namnet
Namnet (1314 Leberk''') kommer från kyrkbyn. Namnet tolkas som 'den leriga bäcken'.

 Befolkningsutveckling 

Se även
Lerbäcks församling

Referenser
Noter

Vidare läsning
Sveriges bebyggelse : statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd. Landsbygden. Örebro län, del 1 Hermes 1959 libris
 Engdahl, Bertil; Torpvandringar i Lerbäcks socken 2000-2004, Lerbäck, 2004, BURK-nummer 4670283
 Grill, Jean Wilhelm; Ur folk-språket på Tylö-skogen - ord och talesätt antecknade på 1840-talet i Lerbäcks socken i Närke - med inledning och kommentar utgivna av Richard Broberg '', Stockholm, 1964, Norstedts förlag, (serie 'Svenska landsmål och svenskt folkliv. B 63', BURK-nummer 1597752

Externa länkar

 Lerbäcks hembygdsförening

Socknar i Kumla härad
Indelningar i Askersunds kommun
Svanholmen

Svanholmen är en holme i Hustegafjärdens inlopp mitt emellan Gåshaga och Elfvik på Lidingö. Holmen som tillhör Lidingö kommun är privatägd och bebyggd med ett mindre antal sommarhus.

Förledet i namnet, Svan, har med all sannolikhet att göra med att ön tidigt var en populär häckningsplats för svan som ofta bygger sina bon på mindre obebodda holmar med vatten runt om för att skydda sina bon mot fastlandslevande rovdjur.

Fastighetsbeteckning: Lidingö 6:56
Markareal: cirka 2400 m².

Historia 
Svanholmen är angiven som Swangründet på en karta från 1661. Holmen hade förmodligen storleken av ett större grund för mer än 300 år, väl synligt ovanför vattenytan och har sen ökat i areal till dagens storlek genom landhöjningen som under de senaste 340 åren motsvarar cirka 1,7 meter. Detta skulle kunna förklara det ursprungliga namnet i modern stavning, "Svangrundet" eller "Svangrynnan" till skillnad från en holme. År 1816 satte ordenssällskapet Neptuniorden upp en treuddig gaffel, en så kallad ”Neptuni-gaffel” i en berghäll på ön. Inga spår av denna finns dock kvar.

Övrigt 
Svanholmen påminner i storlek och placering mitt ute på en fjärd om Sandgrundet, nordväst om Tynningö som idag storleksmässigt borde klassas som en holme, men som kan ha samma bakomliggande historia som Svanholmen där landhöjningen haft en stor inverkan på holmens storlek ovanför havsytan beroende på när holmen namngavs.

Bilder från andra webbplatser 
 Svanholmen i vinterskrud, vy från Söderåsen, Elfvik.

Källor 
 Lidingö stadsbyggnadskontor.
 Neptuniorden.

Fotnoter 

Öar i Lidingö kommun
Skoljoggen

Skoljoggen är ett löpningsevenemang som varje höst arrangeras i skolorna i Sverige av Svenska Skolidrottsförbundet. Varje år deltar nära en halv miljon barn och ungdomar från förskoleklass till sista året på gymnasiet. I samband med Skoljoggen samlas en frivillig Springslant in. Den går till en förmånstagare och Skolidrottsförbundet. 2017-2021 är Clowner utan Gränser förmånstagare.

Externa länkar
Svenska Skoldrottsförbundets webbplats 

Friidrott i Sverige
Löpning
Skolidrott i Sverige
Välgörenhetsorganisationer i Sverige
Sveriges holme

Sveriges holme, även kallad Sverigeholmen, är en holme i Stockholms inre skärgård. Den ligger tillsammans med Danmarks holme i Halvkakssundets södra del, vid norra inloppet till Skurusundet, mellan Nacka och Lidingö. Namnet är nämnt redan på 1200-talet. 

År 1915 var ön till salu och det befarades att den kunde bli plats åt villabygge eller oljecisterner, samt att det kan vara en gammal domarring på holmens topp. Till sist köptes Sveriges holme av advokaten Harald W Lettström.

Ön blev ett fridlyst naturreservat sedan den skänktes av advokaten Lettström till svenska staten 1937 . Ett antal stora stenar uppe på ön tolkades på tidigt 1900-tal som någon typ av fornlämning men detta har senare dementerats  och visat sig vid en senare undersökning vara en moränbildning .

På holmen finns en av Neptuniordens treuddiga gafflar placerad.

Noter

Se även
Danmarks holme
Kung Valdemars segelled

Öar i Nacka kommuns skärgård
Éowyn (namn)

Éowyn är ett kvinnonamn som härrör från J.R.R. Tolkiens litterära figur Éowyn. Ēowynn är fornengelska för 'hästvän'; för etymologin av ēoh, se Joar.

Den 31 december 2014 fanns det totalt 32 kvinnor folkbokförda i Sverige med namnet Éowyn, varav 3 bar det som tilltalsnamn.

Namnsdag: saknas

Källor

Kvinnonamn
Jill Goodacre Connick

Jill Goodacre Connick, född 29 mars 1964 i Lubbock, Texas i USA, är en amerikansk tidigare fotomodell och skådespelare.

Karriär 
Hon arbetade och blev välkänd som fotomodell för Victoria's Secret. Hon är också känd för att ha medverkat i TV-serien Vänner Säsong 1 avsnitt 7 "The One With The Blackout" (1994). Hon var regissör för musik-DVD:n Harry Connick Jr.: The New York Big Band Concert 1993.

Privatliv 
Hon har tre barn, dottern Georgia Tatom (född 1996), Sarah Kate (född 1997) och Charlotte (född 2002), med maken Harry Connick, Jr.

Referenser

Externa länkar 
 
 

Födda 1964
Amerikanska fotomodeller
Amerikanska TV-skådespelare
Personer från Lubbock
Kvinnor
Levande personer
Etatsråd

Etatsråd var en 1909 avskaffad dansk titel, som utdelades av kungen och medförde plats i tredje rangklassen samt rätt att inskriva sina döttrar i Vemmetofte kloster. För andra rangklassen användes begreppet geheimeetatsråd.

Källor

Danska titlar
Ugglan
Vemmetofte kloster

Vemmetofte kloster var ett adligt frökenkloster i Danmark, omkring 11 kilometer från Store Heddinge på Själland

Klostret stiftades 1735 för döttrar av adelsmän eller av män i de tre högsta rangklasserna. Drottning Charlotta Amalia av Hessen-Kassel hade i sådant syfte redan 1694 köpt Vemmetofte, men planen förverkligades, först då hennes dotter, prinsessan Sofia Hedvig, som bodde där, 1735 avlidit.

Huvudbyggnaden uppfördes år 1500 och genomgick utbyggnader åren 1600-1630. Nuvarande kyrkorum togs i bruk 1630.

Källor

Externa länkar

Vemmetofte kloster

Kloster i Danmark
Slott i Danmark
Danmarks holme

Danmarks holme är en liten holme i Stockholms skärgård. Den ligger mellan Nacka och Lidingö vid det norra inloppet till Skurusundet, nordost om Sveriges holme. Ön är privatägd och bebyggd med sex sommarstugor av varierande storlek och ett antal mindre bodar och förråd. Inga permanent bosatta finns på ön, som saknar el och kommunalt vatten.

Historia

Namnet
Öns namn har ett oklart ursprung. Enligt sägnen ska danskarna på 1500-talet under ledning av kung Kristian II ha belägrat holmen i samband med sjöstrider med den svenska flottan kring Skurusundets mynning. I 1600-talslitteratur har holmen kallats för ”Dansken” och på en karta från 1724 benämns holmen ”Dannemarck”.

Tidig bebyggelse
Enligt uppgift beboddes ön på 1800-talet av torparparet Jakob Bartelson och Greta Jakobsdotter Bartelsen (1728–1836) som bedrev lantbruk med ett fåtal djur. De fick en dotter som avled i tioårsåldern. Efter ett 30-tal strävsamma år tillsammans på ön drunknade hennes man, varefter Greta kom att leva helt ensam på ön under ytterst knappa levnadsvillkor utan någon egentlig kontakt med omvärlden. När hon blev allvarligt sjuk 1835, togs hon på kyrkans initiativ över till fastlandet men levde bara ett år till. Uppgiften att Greta Jakobsdotter Bartelsen skulle ha blivit 108 år gammal är omstridd.

Enligt kyrkböckerna avled den 86-årige på Danmarks holme bosatte Jakob Markusson (1735-1821) av drunkning, varefter hans änka Greta Bjurström (1744-1836) bodde ensam på ön. Jakob Markusson beskrivs som "ofärdig njuter fattigdel", vilket innebär att han var rörelsehindrad och erhöll försörjningsstöd. Namnen stämmer således bara delvis och änkan Greta blev 92 år, inte 108 år.

Från 1875 till 1920-talet fanns ett bageri, Carlshälls bageri, på holmen.

Källor
Alexandersson, Gustav, Sommarnöjen och bryggor kring Skurusundet 1860–1925 i Nackaboken (1991)

Noter

Externa länkar

Öar i Nacka kommuns skärgård
Skogshuggare

Skogshuggare eller timmerhuggare är en person som fäller timmer och sågar av kvistar samt apterar timmer inför utförsel från skogen.

Historia 
De tidigare skogshuggarna hade endast yxor för att fälla träden innan timmersvansens tillkomst. Timmersvansen är en grovtandad handsåg, och den finns för en eller två personer. Bågsåg är också en såg som har använts till klenare timmer och massaved. Under slutet av 1940-talet kom de första motorsågarna, och skogsbrukets mekanisering påbörjades. Runt 1960 hade motorsågen i princip helt ersatt handredskapen och dominerade avverkningsarbetet fram till 1980- talet, då avverkningsmaskiner mer och mer började ersätta de manuella huggarna. De nya krav som mekaniseringen ställde ledde till att man i slutet av 1950-talet startade utbildning till skogshuggare vid skogsbruksskola.

Yrket idag 
Idag kan man utbilda sig till skogshuggare eller skogsmaskinsförare inom naturbruksprogrammet inriktning skog, en treårig utbildning. Även kortare KY-utbildningar finns.

Att arbeta som skogshuggare idag kräver en god utbildning och en uppövad erfarenhet. Skogshuggaren måste, utöver sitt kunnande med maskiner, ha ett gott säkerhetstänkande och omdöme för att minimera risken för olyckor. De senaste årens miljö- och naturmedvetenhet har även ökat kraven på skogshuggaren. Skogshuggaren ska, utöver utforslandet av timmer, driva naturvård och värna om miljön i skogen, särskilt den biologiska mångfalden.

Dagens skogshuggare arbetar i huvudsak med skogsmaskiner, skördare för fällning och skotare och utkörning av timmer samt massaved. Men fortfarande arbetar man som skogshuggare även manuellt, med hjälp av motorsåg och röjsåg, även återplantering sker med manuellt arbete.

Många skogshuggare äger sina maskiner och driver därigenom sina egna företag, dessa kan sedan jobba på entreprenad åt större bolag som ex. Stora Enso, Sveaskog eller Södra med flera.

Genom höga pensionsavgångar och låg nyrekrytering kommer bristen på skogshuggare och skogentreprenörer att öka inom den närmaste framtiden. Yrket är starkt mansdominerat.

Kända skogshuggare
Hans Børli

Fiktiva skogshuggare
Paul Bunyan
Snorke Anka

Se även
Avverkning
Skogsmuseet i Lycksele

Externa länkar
Skogsstyrelsen

Skogsbruk
Yrken