kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Världarnas bok

Världarnas bok är en svensk fantasy-tv-serie för ungdomar från 2006 i regi av Kristian Petri och Daniel di Grado. Originalmanus av Jonna Bolin-Cullberg och Fredrik Agetoft. Producerad av Tre Vänner för SVT Drama.

Den visades på SVT1 hösten/vintern 2006 och i repris på Barnkanalen våren 2011. Serien har även varit utgiven på DVD.

Handling 
Esthers morfar försvinner och istället dyker en märklig pojke upp. Pojken heter Tim. Tim hävdar att han är 200 år gammal och har tappat bort den bok med vars hjälp man kan hitta portalerna mellan olika världar. Han blir naturligtvis inte trodd utan får gå i gruppterapisamtal på BUP (barn- och ungdomspsykiatrin) tillsammans med andra barn som har svårt att hålla sig till sanningen. Den lilla gruppen smiter dock från samtalen och tar upp jakten på morfadern och boken. Äventyren för dem till andra världar, men de får också med sig varelser från andra världar hem till sin egen värld.

Rollista (i urval)

Referenser 
Sökresultat på Svensk mediedatabas

Externa länkar 
http://svt.se/2.3784/1.449328/fantasy_for_hela_familjen Publicerad: 2005-09-06. Läst: 2010-12-09.
Världarnas bok på IMDb

Svenska TV-serier från 2000-talet
Harney County

Harney County är ett administrativt område i delstaten Oregon, USA. År 2010 hade countyt 7 422 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Burns.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 26 485 km². 26 247 km² av den arean är land och 238 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Lake County, Oregon - väst
 Deschutes County, Oregon - nordväst
 Crook County, Oregon - nordväst
 Grant County, Oregon - nord
 Malheur County, Oregon - öst
 Humboldt County, Nevada - syd
 Washoe County, Oregon - sydväst

Orter 
 Burns (huvudort)
 Crane
 Hines

Källor 

 
Stater och territorier bildade 1889
Unionsexpressen

Unionsexpressen var en tågförbindelse mellan Stockholm och Oslo. Provdrift startade 11 april 2008, och ordinarie trafik pågick mellan den 15 juni och 7 oktober 2008.

Unionsexpressen kördes av Ofotbanen AS. Biljetter såldes bara för resor över riksgränsen. SJ hade monopol på företagsekonomiskt lönsamma tåglinjer, och till exempel Karlstad-Stockholm var en sådan, där bara SJ körde. På internationella tåglinjer fanns inga restriktioner (förutom tillstånd mm) och inga subventioner.

Trafiken inställdes tills vidare från och med den 7 oktober 2008, då Ofotbanen AS blivit av med tillståndet att köra tåg i Norge, på grund av obetalda avgifter. Tågen bestod av Rc-lok, två förstaklassvagnar A2, en andraklassvagn B1 samt restaurangvagn S2. 

Restid mellan Oslo och Stockholm var cirka 5:25.

Se även
Kongsvingerbanen
Värmlandsbanan

Källhänvisningar

Externa länkar 
 Unionsexpressens webbplats
 
 

Järnvägsbolag bildade 2008
Historiska svenska tåg
Granhogen

Granhoge hög, alternativt Hogen, är en av Bohusläns största gravhögar, belägen i Högås socken ca 15 kilometer väster om Uddevalla. 

Gravhögen är från 500-talet e.kr. Den är 30 meter i diameter, 3,3 meter hög och ligger på ett åskrön med vidsträckt utsikt.

Referenser

Noter 

Uddevalla kommun
Gravhögar i Sverige
Fornminnen i Bohuslän
Josephine County

Josephine County är ett administrativt område i delstaten Oregon, USA. År 2010 hade countyt 82 713 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Grants Pass.

Oregon Caves nationalmonument ligger i countyt.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 4 252 km². 4 247 km² av den arean är land och 5,6 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Curry County - väst
 Jackson County - öst
 Douglas County - nord
 Del Norte County, Kalifornien - sydväst
 Siskiyou County, Kalifornien - syd

Orter 
 Cave Junction
 Grants Pass (huvudort)
 Kerby
 Merlin
 New Hope
 O'Brien
 Redwood
 Selma
 Takilma
 Williams

Källor 

 
Stater och territorier bildade 1856
Modernism (musik)

Modernism är en epok inom klassisk musik som bland annat representeras av Igor Stravinskij. Epoken markerar ett brott med romantiken, och övergår kronologiskt i samtida musik. Värderingar som den delar med modernismen i övrigt är brytandet av samhällets normer och konventioner. Modernism har många olika stilar. Förutom Igor Stravinskij representeras den tidiga modernismen också av bland andra Arnold Schönberg och Béla Bartók.

Se även 
Dodekafoni

Klassisk musik
Modernism
Opava

Opava (tyska: Troppau) är en stad i Tjeckien, belägen vid Opavafloden. Den var historisk huvudstad i Tjeckiska Schlesien, men ligger nu i regionen Mähren-Schlesien. Staden hade 57 676 invånare den 1 januari 2016.

Historia 
Opvava omnämndes tidigast 1185 som tysk koloni i närheten av borgen Grätz (Gradec) och blev 1224 stad. Ottokar II av Böhmen förlänade det med kringliggande område 1261
som furstendöme åt sin naturlige son Nikolaus. 1377
delades detta i furstendömena Jägerndorf, Leobschütz
och Troppau, vilka 1460 genom köp tillföll konung Georg Podiebrad i Böhmen och 1485 genom byte konung Mattias I Corvinus i Ungern. 1501 köptes det av konung Vladislav av Böhmen, som 1511 införlivade Troppau med detta land, varefter det 1526 genom ärkehertig Ferdinand av Österrike som kung av Böhmen kom i habsburgarnas ägo och sedermera delade Schlesiens öde. 1613 förlänades
Troppau som ärftligt län åt huset Liechtenstein, och 1849 blev det huvudstad i österrikiska kronlandet Schlesien.

20 oktober–20 december 1820 hölls i Troppau, på grund av revolutionen i Neapel, en kongress, till vilken stormakternas ombud, Österrikes och Rysslands kejsare samt Preussens kung infann sig och där dessa tre förband sig att bekämpa de revolutionära rörelserna, främst i Neapel.

Under österrikiskt styre var Troppau säte för landsregering och lantdag, landsdomstol samt handels- och industrikammare.

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats
 Up-to-date news
 Opavsko24.cz - Regionální internetové noviny pro Opavu a okolí
 staraopava.cz Gamla vykort (tjeckiska)
 Opava International Organ Competition
Grönehög

Grönehög eller Grönhög i Skee socken norr om Strömstad är Bohusläns största gravhög.

Gravhögen uppfördes på 500-talet nära strandlinjen då havet då stod högre. Den är 45-50 meter i diameter och 6 meter hög. Många fornlämningar i Bohuslän är inte grävda men Grönehög är delvis utgrävd. Grönehög undersöktes 1928 av Sune Lindqvist, som konstaterade, att högen uppförts av torvor över ett tidigare anlagt röse med brandgrav från äldre järnåldern. Samtidiga med högen var en urna med rengjorda brända ben samt spridda fläckar med bålmörja i rösets övre delar. Det sparsamma gravgodset daterar högen till 500 e.Kr. Ovanpå röset stod en gravurna som förutom de kremerade benen innehöll gravgåvor: glaspärlor, skedar av ben, som var hårnålar. och föremål av järn och glas. Statens historiska har omvärderat benskedarna till hårnålar av norsk typ. Röset hade en primärbegravning, som bestod av kremerade ben med spår efter en ask av spån eller läder. Grönehög har alltså varit platsen att  gravsätta minst två personer. Första graven anlades under äldre järnålder i röset.  Andra begravningen skedde under folkvandringstid på 500-talet e.Kr. alltså ett par hundra år efter den första graven.

Strax intill ligger tio delvis förstörda gravhögar och i närheten finns även Blomsholms fornminnesområde. På området har gravar uppförts under flera hundra år. Grönehög är den enda graven som har undersökts av arkeologer. Grönehög tillhör forminnesområdet kring Blomsholm och gravhögen är en av platsens dragplåster.

Referenser

Externa länkar 

 Blomsholm Bohusläns museums kunskapsbank
 , Riksantikvarieämbetet.

Fornminnen i Strömstads kommun
Gravhögar i Sverige
Fornminnen i Bohuslän
Fornminnen från järnåldern i Sverige
Gravfält i Sverige
Grimaldi (olika betydelser)

Grimaldi kan syfta på:

 Grimaldi – en släkt med ursprung i Genua, härskande fursteätt i Monaco
 Grimaldi (månkrater) – en krater på månen
 Grimaldi Industri AB – ett svenskt företag
 Grimaldi Forum Monaco – en byggnad som ligger på 10 Avenue Princesse Grace i distriktet Larvotto i Monaco

Geografi

Italien 

 Grimaldi, Kalabrien – en kommun i Kalabrien, Provincia di Cosenza, 
 Grimaldi, Ligurien, ort, Ligurien, Provincia di Imperia, 

Robotskapade Italienförgreningar
Ulricehamns IF

Ulricehamns IF, UIF, är en idrottsförening i Ulricehamn i Sverige som gjort sig nationellt känd för framgångsrika elitskidåkare inom längdskidåkning. Sprintåkaren Hanna Falk tävlar för UIF och Oscar Svärd tävlade för klubben då han vann Vasaloppet såväl 2005 som 2007.

Utöver skidor finns ytterligare tre verksamhetsgrenar i UIF: ishockey, bordtennis och boule. Ishockeylaget spelade säsongerna 2007/2008 och 2008/2009 i Hockeyettan, men har sedan dess hållt till i Hockeytvåan.

Den tidigare fotbollssektionen spelade fyra säsonger i division III på tiden som trean utgjorde landets tredje högsta serienivå (motsvarande dagens division I), säsongerna 1956/1957-1957/1958 och 1965-1966.. År 1992 slogs sektionen samman med IFK Ulricehamn och bildade Ulricehamns IFK.

Fotnoter

Externa länkar
UIF Hockeys webbplats
UIF Skidors webbplats

Bordtennisklubbar i Sverige
Bouleklubbar i Sverige
Ishockeyklubbar i Sverige
Skidklubbar i Sverige
Sport i Ulricehamn
Upplösta fotbollsklubbar i Sverige
Frederik van Eeden

Frederik Willem van Eeden, född den 3 april 1860 i Haarlem, död den 16 juni 1932 i Bussum, var en holländsk författare.

Eeden studerade medicin och verkade som nervläkare i  Bussum utanför Amsterdam. År 1889 grundade han ett produktionskooperativ, Walden, i Bussum där alternativa livsstilar och arbetsformer skulle prövas, uppbyggt efter kommunistiska och altruistiska principer. Eeden var vid sidan av Willem Kloos och Albert Verwey en av det nederländska 1880-talets främsta initiativtagare till den nya litterära rörelsens organ, De nieuwe gids (från 1885), där Eedens mest kända roman, De kleine Johannes (1887) utkom. Som diktare kännetecknas Eeden av en mystikblandad känslighet och ofta dystert grubbel. Bland hans lyrik märks Ellen. Een lied van de smart (1891) och Dante en Beatrice (1908). I sina romaner intresserade sig Eeden mycket för den mänskliga psykologin och psykiatrin, såsom i Van de koele meren des doods (1900). I romantrilogin Sirius en Siderius (1912-24) visar han istället prov på en mer romantisk sida. Eedens dramer har vanligen samhällskritisk tendens, ofta med tragiska inslag. År 1922 konverterade Eeden till katolicismen. Senare engagerade han sig i fredsrörelsen. Dikten De waterlelie finns som väggdikt på adressen Valkenhorst 30 i den holländska staden Leiden sedan 1994.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 Lille Johannes (De kleine Johannes) (översättning Jane Lindblad, Wahlström & Widstrand, 1903)
 En lycklig värld: tankar om människan och samhället (översättning Ida Bäckmann, Geber, 1906)
 Ut bland människorna (översättning Amalia Fahlstedt, Wahlström & Widstrand, 1906)
 Vid skenet av krigslågan (översättning Arnold Norlind, Svenska andelsförlaget, 1916)
 Häxan från Haarlem: en tragedi om osäkerheten (översättning Arnold Norlind, Svenska andelsförlaget, 1916)
 Välstånd och lycka genom frivilligt samarbete (översättning Arnold Norlind, Kävlinge sambruksförening, 1921)

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1931

Externa länkar 
  

Nederländska författare
Nederländskspråkiga författare
Personer från Haarlem
Födda 1860
Avlidna 1932
Män
Svensk uppslagsbok
Blå brännmanet

Den blå brännmaneten (Cyanea lamarckii) eller blåklintsmaneten, är en art i djurgruppen maneter.

Kännetecken
Den kan bli upp till 30 centimeter i diameter, men högst 20 centimeter i svenska vatten. Den har kortare tentakler än den röda brännmaneten och bränns inte lika mycket.

Utbredning
Arten finns i svenska vatten i Nordsjön, Skagerack och norra Kattegatt där den lever pelagiskt.

Se även 
Röd brännmanet
Öronmanet, på västkusten även kallad blåmanet.

Bildgalleri

Källor
Havets djur. Marianne Køie, Ulf Svedberg. 1999.

Externa länkar 

Maneter
Tore Rilton

Tore Rilton, född 18 juli 1904 i Göteborg, död 7 september 1983, var en svensk läkare och schackspelare. Han hade en privatpraktik på Norrmalmstorg i Stockholm, men efter pensionen flyttade han tillbaka till Göteborg. 

Tore Rilton var barnlös och hans tillgångar fördelades efter hans död i två delar. Göteborgs konstmuseum fick en stor konstskatt, med bland annat Picasso, Paul Klee och Kandinsky. Den nybildade stiftelsen Riltonfonden fick 8 miljoner kronor (drygt 5 miljoner efter skatt). Avkastningen från fonden ger ca en miljon kronor årligen till svenskt schack, varav ca två tredjedelar går till Stockholms schackförbund för att arrangera schackturneringen Rilton Cup i Stockholm.

Litteratur
Tore och turneringen, 2007 av Jesper Hall

Födda 1904
Avlidna 1983
Svenska läkare under 1900-talet
Svenska schackspelare
Män
Läkare från Göteborg
Europamästerskapen i skidskytte 2003

Europamästerskapen i skidskytte 2003 genomfördes 26 februari – 2 mars  2003 i Forni Avoltri, Italien.

Distans herrar 20 km

Distans damer 15 km

Sprint herrar 10 km

Sprint damer 7,5 km

Jaktstart herrar 12,5 km

Jaktstart damer 10 km

Stafett 4 x 7,5 km herrar

Stafett 4 x 6 km damer

Källor
IBU:s hemsida  - https://web.archive.org/web/20080310021139/http://data.biathlonworld.com/data/archives.aspx?RaceId=

2003 i Italien
2003
Skidskyttesäsongen 2002/2003
Sportevenemang i Italien
Skidskytte i Italien
The Perdition EP

The Perdition EP är ett album av det norska melodiska metalbandet Enslavement of Beauty, utgivet 15 januari 2009. Albumet är inspelat i Farmyard Studio och Kamfer Studios, i Mosjøen, Norge, och gavs ut av INRI Unlimited. Musiken är skriven och framförs av Tony Eugene Tunheim, texterna är skrivna och sången framförs av Ole Alexander Myrholt. Omslaget är designat av Sten Brian Tunheim. EP:n mixades och mastrades av Henrik Ryösä i VoxHouse Studio i Luleå, Sverige. 

En video till låten "Lush", producerad av Sten Brian Tunheim, spelades in i Bergen under våren 2008 och släpptes på Youtube samt på bandets Myspace 12 december 2008  Hela EP:n ligger streamad på bandets Myspace från 27 januari 2009.

Låtlista
"(Intro) A Kodak Kiss" – 1:06
"I Treasure the Sadness" – 4:25
"Lush" – 3:42
"Severely Flawed" – 4:25
"Mirror Souls" – 4:22
"I Descend to Perdition..." – 3:19

Medverkande
Enslavement of Beauty
 Ole Alexander Myrholt – sång
 Tony Eugene Tunheim – gitarr, klaviatur

Gästmusiker
 Lisa Tverrå Johnsen – sång (även i Loot the Lovre!)

Övriga medverkande
Sten Brian Tunheim – albumdesign
Henrik Ryösä – mastering

Källor
Delar av artikeln har följande källor:
"The Perdition EP" på Enyclopaedia Metallum

Referenser

Externa länkar

 Låttexterna på Dark Lyrics
 Enslavement of Beauty på Myspace

Musikalbum 2008
Album av Enslavement of Beauty
Michael Smith Arentz

Michael Smith Arentz, född 6 juni 1794 i Stavanger, död 5 september 1853 i Köpenhamn, var en norsk arkitekt.

Michael Smith Arentz var son till majoren Severin Arentz och Martha Dorothea Bull. Han utbildades i armén och tog militärexamen 1810. Han var militärarkitekt på Akershus fästning omkring 1830, och ritade bland annat Det Gamle Ridehus på fästningen (1828) och Arméens depot (1832). Intill depån byggdes åren 1833–35 en enkel men monumental kontorsbyggnad i tre våningar i empirestil, som i dag hyser Forsvarsdepartementet. Byggnaden har sedan dess fått flera tillbyggnader.

Han ritade även byggnader i Christiania, bland annat en sjukhusflygel vid Oslo Hospital.

Han var gift med Dorothea Marie Rosenberg (1799–1883).

Källor

Noter

Norska arkitekter under 1800-talet
Födda 1794
Avlidna 1853
Män
Personer från Stavanger
Vårdnadstvist

Vårdnadstvist är en rättslig process som kan leda till att domstolen reglerar vårdnaden åt föräldrar. Den uppkommer när två föräldrar inte kan enas om vem som ska ha vårdnaden för deras gemensamma barn. Beslut i vårdnadstvister fattas i domstol. Domstolen kan ge uppdrag till socialnämnden att göra en social utredning och lämna ett förslag till beslut. Domstolen tar in socialnämndens förslag till beslut i sin bedömning men kan också besluta enligt föräldrars överenskommelse om vårdnad.

Bakgrund 
Separationer och vårdnadstvister mellan föräldrar är förhållandevis vanligt i Sverige. Ca en fjärdedel av barn under 18 år har föräldrar som inte bor tillsammans. I Sverige berörs ca 60 000 barn av separationer mellan föräldrar årligen. Av dessa separation, leder ca 7000 fall årligen till avgjorda mål i vårdnadstvister. I vårdnadstvister utfaller ensam vårdnad i 46% av fallen till mödrar, medan andel fader som får vårdnad är i 21%. Detta kan ha förklaring i hur ansvar för barnet och barnets relation till sina föräldrar ser ut vilket är något som beaktas i tvisten. Barnet har samtidigt rätt till en god och nära relation till båda sina föräldrar. I 33% av fallen döms till gemensam vårdnad (2014 års vårdnadsutredning). I 15 % tillfaller  vårdnaden någon annan person än föräldrarna. Detta kan röra sig om fall där barnet behöver få en särskild förordnad vårdnadshavare pga att föräldrar inte kan utöva vårdnaden pga att de är frånvarande av olika skäl eller är för sjuka för att klara att utöva vårdnad (2014 års vårdnadsutredning).

Juridik 
Huvudregeln i vårdnadstvister (6 kap. 2 och 3 §§ föräldrabalken) är att föräldrarna ska ha gemensam vårdnad. Står barnet under vårdnad av en eller båda föräldrarna, och vill någon av dem få ändring i vårdnaden, skall rätten besluta att vårdnaden skall vara gemensam eller anförtro vårdnaden åt en av föräldrarna. Vid bedömningen av om vårdnaden skall vara gemensam eller anförtros åt en av föräldrarna skall rätten fästa avseende särskilt vid föräldrarnas förmåga att samverka i frågor som rör barnet. Rätten får inte besluta om gemensam vårdnad, om båda föräldrarna motsätter sig det enligt 6 kap. 5 § FB. Vid valet av vårdnadshavare för ett 13-årigt barn har hänsyn tagits till barnets bestämda vilja i NJA s. 398. Anmälan enligt 4 § andra st om gemensam vårdnad för föräldrar som inte är gifta med varandra prövas av Skatteverket. Anmälan skall göras skriftligen av båda föräldrarna. Anmälan enligt 4 § andra stycket 2 görs hos Skatteverket eller Försäkringskassan. Beslut av Skatteverket får överklagas hos den förvaltningsrätt inom vars domkrets barnet är folkbokfört vid tidpunkten för beslutet. Prövningstillstånd krävs vid överklagande till kammarrätten.

Källor

Föräldraskap och fostran
Familjerätt
Bring It On: In It to Win It

Bring It On: In It to Win It är en amerikansk komedifilm från 2007 i regi av Steve Rash. Filmen är den fjärde i Bring It On-serien.

Externa länkar

Amerikanska komedifilmer
Filmer 2007
Frankrikes kärnvapen

Frankrikes kärnvapen utgör den tredje största kärnvapenarsenalen i världen, efter Ryssland och USA. De franska kärnvapnen går ofta under den kollektiva benämningen Force de frappe.

Fram till 1999 utgjordes arsenalen av såväl landbaserade som flyg och fartygsburna vapen. Detta år avvecklades dock den landbaserade komponenten.

Traditionellt har de franska kärnvapnen enbart varit avsedda för försvaret av Frankrike och har aldrig underställts NATO på samma sätt som skett i Storbritannien. Tanken med kärnvapnen har varit att ge Frankrike en handlingsfrihet genom att få militärt starkare fiender att avhålla sig från att riskera ett angrepp. Denna strategi har i Frankrike gått under benämningen Dissuasion, avskräckning. Detta uttrycktes av amiral Pierre Lacoste som att: "Amerikanerna och ryssarna kan ödelägga jorden tusen gånger om. Frankrike kan bara göra det en gång, men det är tillräckligt." 

Endast Frankrikes president har auktoritet att beordra en insats av franska kärnvapen. Presidenten följs därför alltid åt av en officer, som bär en väska med den nödvändiga utrustningen för en kärnvapeninsats.

Flygburna
I början av 1960-talet bestyckade man flera Dassault Mirage IV-plan med kärnvapen. Senare har även SEPECAT Jaguar och Dassault Mirage 2000N-plan burit de franska kärnvapnen. 

Under 1970- och 1980-talet utvecklade man en kärnvapenbestyckad kryssningsrobot kallad ASMP.

Sedan 2011 är det Dassault Rafale-plan som bär landets flygburna kärnvapen.

Landbaserade
Mellan 1971 och 1999 hade man flera olika typer av landbaserade kort- och medeldistans robotar. Flera varianter var silo-baserade.

Havsbaserade
1962 bestyckade man flera Dassault Étendard IV-plan med kärnvapen. Dessa plan var baserade på landets båda hangarfartyg av Clemenceau-klassen. 1978 uppgraderade man till Dassault Super-Étendard-plan. Kring millennieskiftet ersattes de båda hangarfartygen av hangarfartyget Charles de Gaulle (R91) och 2010 ersattes Super-Étendard-planen av Dassault Rafale-plan.

1971 togs den kärnvapenbestyckade ubåten Redoutable av Redoutable-klassen i aktiv tjänst. Totalt byggdes sex ubåtar av Redoutable-klassen. 
Under 1990- och 2000-talet ersattes ubåtarna av fyra Triomphant-klass ubåtar. Ubåtarna har flera gånger modifierats för nya typer av ballistiska robotar.

Provsprängningar
Det första franska kärnvapnet kallat Gerboise bleue provsprängdes i Algeriet år 1960 och fyra år senare hade landet en operationsduglig kärnvapenarsenal, då endast bestående av flygburna bomber.

Frankrikes provsprängningar av kärnvapen har fått betydande uppmärksamhet genom åren, inte minst efter sänkningen av Greenpeace-fartyget Rainbow Warrior som genomfördes av franska agenter år 1985. Även provsprängningarna på atollen Mururoa under 1990-talet väckte omfattande protester.

Frankrikes sista provsprängning genomfördes den 27 januari 1996.

Kärnvapen
Kärnvapen
Ölseruds socken

Ölseruds socken i Värmland ingick i Näs härad, ingår sedan 1971 i Säffle kommun och motsvarar från 2016 Ölseruds distrikt.

Socknens areal är 49,50 kvadratkilometer varav 49,42 land. År 2000 fanns här 204 invånare. Sockenkyrkan Ölseruds kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Ölseruds församling och för de borgerliga frågorna bildades Ölseruds landskommun. Landskommunen uppgick 1952 i Värmlandsnäs landskommun som 1971 uppgick i Säffle kommun. Församlingen uppgick 2010 i Södra Värmlandsnäs församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Ölserud, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000. 

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Näs härad. De indelta soldaterna tillhörde Värmlands regemente och Näs kompani.

Geografi
Ölseruds socken ligger tvärs över mellersta delen av Värmlandsnäs med Vänern i både öster och väster. Socknen är ett flackt slättland med skogsbygd i öster.

Fornlämningar
Från stenåldern finns två hällkistor. Från bronsåldern finns spridda gravrösen. Från järnåldern finns några stensättningar, gravar, en domarring och två fornborgar, Villkorsbergets fornborg och Vikelåsen.

Namnet
Namnet skrevs 1354 Øluærsrudh och kommer troligen från prästgården. Efterleden är rud, 'röjning'. Förleden innehåller mansnamnet Ölver.

Befolkningsutveckling

Se även
 Ölseruds församling

Referenser

Vidare läsning
Sveriges bebyggelse: statistisk-topografisk beskrivning över Sveriges städer och landsbygd. Landsbygden. Värmlands län, del 3 Hermes 1963 libris

Externa länkar

Värmlandsnäs hembygdsförening

Indelningar i Säffle kommun
Socknar i Näs härad