kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Roberto Farinacci

Roberto Farinacci, född 16 oktober 1892 i Isernia, Molise, död 28 april 1945 i Vimercate, Lombardiet, var en italiensk politiker.

Farinacci var ursprungligen järnvägstjänsteman, senare även advokat. Han var som ung socialist, och verkade för Italiens inträde i första världskriget. Efter fredsslutet blev Farinacci en av Benito Mussolinis främsta medarbetare. Han tog 1922 säte i deputeradekammaren, där han fram till 1926 ledde en extremistisk grupp, som han sedan fortsättningsvis tillhörde. Efter Giacomo Matteottis död var Farinacci 1924-1926 generalsekreterare i fascistpartiet och genomförde en grundlig reorganisation inom detta. Hans motstånd mot Mussolinis Vatikanpolitik föranledde hans avgång. Därefter ledde Farinacci bland annat den av honom grundade, inflytelserika tidningen Cremona nuova.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Italienska advokater
Italienska fascister
Italienska politiker under 1900-talet
Personer från Isernia
Födda 1892
Avlidna 1945
Män
Svensk uppslagsbok
Navigators

Navigators var en svensk hiphopduo som existerade 1998 till 1999 och bestod av David Jassy och Andrés Avellán.

Diskografi

Album
1999: Daily Life Illustrators (#27, Sverige)
Låtar
 "Come Into My Life"
 "Superstar"
 "I Remember"
 "Get a Life"
 "Something's Wrong"
 "Dreams"
 "All Over"
 "Believe In Yourself"
 "Blue Hill"
 "Set Sail"
 "Snakes"
 "If You Where Here Tonight"

Singlar
 1998: "Come Into My Life"  (#31, Sverige) 
 1998: "I Remember"  (#46, Sverige)
 1999: "Superstar"  (#20, Sverige)

Referenser

Externa länkar
Navigators Facebook

Upplösta svenska hiphopgrupper
FeTRAM

FeTRAM (ferroelectric transistor random access memory) är en ny typ av minnen som förväntas få en användning som minne i datorer. Minnestypen, som liknar FeRAM, är snabb, strömsnål och kommer ihåg sitt innehåll även om strömmen stängs av.

Externa länkar 
Sciencedaily – FeTRAM

RAM-minnen
Risinge, Finspångs kommun

Risinge är en socken i norra Östergötland.  Ofta benämns byn runt nya kyrkan som Risinge men egentligen ligger de flesta husen i byn i Olstad.  Risinge socken i Finspångs kommun, Östergötlands län. Den ligger fyra kilometer öster om Finspång. 

I socknen  återfinns Risinge gamla kyrka och Risinge nya kyrka.

Kommunikationer
Risinge trafikeras av Östgötatrafikens busslinjer 410, 416,  och anropsstyrda 188/189.

Orter i Finspångs kommun
Deltek

Deltek är ett amerikanskt företag som levererar affärs- och verksamhetssystem för projektorienterade verksamheter. Deltek har 16 500 kunder och 2 miljoner användare i 80 länder. 

Företaget står bland annat bakom affärssystemet Maconomy och resursplaneringsverktyget People Planner. Företagets lösningar syftar till att förbättra marknadsbearbetning och försäljning, optimera resurser, effektivisera processer och leverera mer lönsamma projekt.

Det svenska dotterbolaget finns i Stockholm och har ca 30 anställda.

Externa länkar
Deltek Sveriges hemsida
Delteks hemsida

Affärssystem
Amerikanska företag
Maconomy

Maconomy är ett affärssystem som särskilt är avsett för projektorienterade verksamheter inom privat och offentlig sektor. Maconomy ägs av amerikanska företaget Deltek. Fram tills 2010 var Maconomy ett eget företag, baserat i Danmark. Maconomy A/S noterades på Köpenhamnsbörsen 2000 fram till Delteks övertagande. 

Det finns speciella branschanpassade versioner som passar arkitekter och ingenjörer, managementkonsulter, IT-konsulter, revisionsbyråer, forskning och advokatbyråer.

Källor

Externa länkar
Deltek Sveriges hemsida

Affärssystem
APL

APL kan avse:

 APL (programspråk) – "A Programming Language", ett programspråk skapat på 1960-talet
 Apotek Produktion & Laboratorier – ett svenskt läkemedelsföretag som tillverkar extemporeläkemedel och apoteksprodukter
 Arbetsplatsförlagt lärande – avser praktik i Gymnasieförordning (2010:2039) och berör elever som påbörjat sin gymnasieutbildning efter 1 juli 2011
Hämplingar

För växtsläktet Linaria se Sporrar (växter).

Hämplingar (Linaria) är ett släkte i familjen finkar inom ordningen tättingar. Släktet omfattar fyra arter med utbredning i Europa från Madeira och Kanarieöarna österut genom Mellanöstern och Asien till Mongoliet och västra Kina, med två isolerade förekomster dels på sydvästra Arabiska halvön, dels i nordöstra Somalia:
 Vinterhämpling (L. flavirostris)
 Hämpling (L. cannabina)
 Jemenhämpling (L. yemenensis)
 Somaliahämpling (L. johannis)

Släktet inkluderades tidigare i Carduelis, men DNA-studier visar dock att arterna i Carduelis inte är varandras närmaste släktingar. Hämplingarna är troligen del av en grupp bestående av  gråsiskor (Acanthis) och korsnäbbar (Loxia).

Referenser

Externa länkar

Finkar
Fågelsläkten
Second opinion

Second opinion kan avse

 Second opinion – en medicinsk bedömning av specialist, se andra bedömning
 Second Opinion Nyheter AB –ett svenskt medieföretag
Gustaf Upmark

Gustaf Upmark kan syfta på:

 Gustaf Upmark den äldre (1844-1900), svensk museiman
 Gustaf Upmark den yngre (1875-1928), svensk museiman
Universal Auto Atlas

Universal Auto Atlas är en vägatlas på datorn över riksvägar i Sverige och större vägar i områden kring Sverige för MS-DOS 3.3 från 1999. Programmet har även en detaljerad karta med alla gator över Stockholm, Göteborg och Malmö. Programmet är skapat av Magnus Elvinson och Wolf Sturm för Nya internationella idéer och Internationell teknisk utveckling.

I programmet finns förutom städer och orter även få utvalda parkeringar, restauranger, campingplatser, parkeringsplatser, sjukhus och museum med mera markerade på kartan. Användaren kan få hjälp med att få vägbeskrivning för en sträcka mellan två platser, med sju olika möjligheter. I vägbeskrivning kan användaren förutom värdvägen, körtiden, körsträcka också får veta bränsleförbrukningen och bränslekostnaden.

Under 2002 släpptes den andra versionen av programmet, Universal Auto Atlas 2.

MS-DOS-program
Programvaror 1999
Ilja

Ilja eller Ilija (ryska: Илья) är den slaviska formen av det hebreiska mansnamnet Elia (אליהו).

Se även
Ilja Ajzensjtok – israelisk elitsimmare.
Ilija Batljan – svensk direktör och före detta politiker.
Ilja Berezin – rysk orientalist.
Ilja Bryzgalov – rysk ishockeymålvakt
Ilja Ehrenburg – rysk författare och journalist.
Ilja Ilf – rysk författare.
Ilja Konovalov – rysk friidrottare som tävlade i släggkastning.
Ilja Korotkov – rysk friidrottare som tävlade i spjutkastning.
Ilja Kovaltjuk – rysk ishockeyspelare.
Ilja M. Frank – rysk fysiker och Nobelpristagare i fysik 1958.
Ilja Markov – rysk friidrottare som tävlar i gång.
Ilja Metjnikov – rysk fysiolog och Nobelpristagare 1908.
Ilja Muromets – rysk mytologisk hjälte med övernaturliga krafter.
Ilja Nikolaevitj Uljanov – rysk lärare i matematik och fysik. Far till Vladimir Iljitj Lenin.
Ilja Repin – rysk konstnär.
Ilja Reznik – rysk poet och sångtextförfattare
Ilya Salmanzadeh – svensk låtskrivare och musikproducent
Ilija Spasojević – montenegrinsk fotbollsspelare.
Ilja Tjernousov – rysk längdskidåkare.
Ilja Varsjavskij – rysk science fiction-författare
Ilja Vasiljevitj Nejelov – rysk arkitekt.

Ryska förnamn
Wilsons elektrod

Wilsons Elektrod, alt. Wilsons Centrala terminal, Wilsonelektroden eller Wilsons avledning, är ett begrepp som används i elektrokardiografiska undersökningar, EKG. Namnet kommer efter dess uppfinnare, Frank Norman Wilson (1890-1952).

Wilsons elektrod utgörs av kombinerade avledningar (elektroder) från höger arm (aVR), vänster arm (aVL) samt vänster ben (aVF), som kopplats samman genom elektriska motstånd. Detta ger en referenspunkt som man kan mäta precordialavledningarna mot (bröstavledningarna, V1-V6). Den är en så kallad unipolär avledning, eftersom referenspunkten inte har någon laddning.

Anledningen till att detta fungerar tillfredsställande är att elektroderna V1-V6 är placerade så pass nära hjärtat att de kan ge upphov till en god signal utan augmentering.

Källor

Elektrodiagnos
KB-Hallen

KB-Hallen, av verksamhetsutövaren skrivet K.B. Hallen, är en mäss- och konserthall i Frederiksberg intill Köpenhamn, Danmark. Hallen var när den invigdes 1938 Europas största privatägda idrottsanläggning.

Den 28 september 2011 totalförstördes hallen i en våldsam brand, men återinvigdes i januari 2019.

Galleri

Referenser

Externa länkar 

Sportanläggningar i Danmark
Konserthus i Danmark
Byggnader och anläggningar i Frederiksberg
Sport i Frederiksberg
Förstörda byggnadsverk
Bränder i Danmark
Bränder 2011
2011 i Danmark
Monosabio

Monosabio är den person som hjälper till och, om det är nödvändigt, kommer till picadorens hjälp på tjurfäktningsarenan under tjurfäktningen. Han hjälper picadoren att sitta upp på hästen, håller i hästen under suerte de varas för att inte hästen skall stångas omkull och kommer till picadorens hjälp om så sker. Monosabios har en utmärkande klädsel som skiljer dem från resten av deltagarna. Klädseln har sedan mitten av 1800-talet varit densamma, och består av en vid tröja eller skjorta i rött eller blått, mörka byxor och en mössa i samma färg som skjortan. De är de enda som har tillåtelse att gå in på arenan, förutom toreros, under kampen.

Namnets ursprung 
Benämningen monosabio härrör från en cirkusföreställning som ägde rum i Madrid 1847 i vilken en grupp apor uppvisade en rad konster under artistnamnen ”los monos sabios” (”de kunniga aporna”). Dessa apor var klädda i röda blusar och madridpubliken började jämföra dessa uniformer med de uniformer som medhjälparna på tjurfäktningarna hade, vilka fram tills då hade kallats chulos. Namnet fick spridning och los monos sabios som blev till ett ord –monosabios– inkorporerades sedan dess bland tjurfäktningstermerna och kom senare också in i DRAE.

Referenser

Fotnoter och källor 

José María de Cossío, El Cossío, Band 6 ”Los toros”, Madrid, Espasa Calpe, 2007. Sid 79–84.

Tjurfäktning
Jan Sundling

Jan Gunnar Percyval Sundling, född 17 augusti 1947, är en svensk sjökapten och ekonom. Han har även varit styrelseordförande i Green Cargo.
samt för SIQ - Institutet för Kvalitetsutveckling. Han var styrelseordförande i SJ AB 2011–2018. Sundling har tidigare varit VD för Linjeflyg och Green Cargo, samt chef för SAS Sverige.

Källor

Svenska direktörer
Personer inom Sveriges näringsliv
Svenska sjökaptener
Män
Levande personer
Födda 1947
Bolus (lera)

Bolus är en mycket finkorning lera som kan vara järnhaltig med varierande färg beroende på mängden järn den innehåller. Den har smuligt brott och är något spröd, samt är svagt glänsande. I fuktigt tillstånd känns den fet och är ibland kletig. I vatten spricker den, med ett knastrande ljud, sönder i små bitar utan att bli mjuk.

Hårdheten hos Bolus är 1 - 2 och densiteten är 2,4. Dess sammansättning består av 41 - 42 % kiselsyra, 20 - 25 % aluminiumoxid 24 - 25 % vatten och resten järnoxid. Vid bränning blir leran hård och i vissa fall smältbar.

Förekomst
Förekomster finns i Sachsen, Böhmen, Schlesien och flera andra platser, dels i malmgångar (fettbolus) dels i vulkanisk basalt och närbesläktade bergarter. Bolus har varit känd sedan forntiden.

Armeninsk eller orientalisk bolus (armenisk jord) är en lera med vacker blek- eller gulröd färg och med mjuk karaktär. Utom i Armenien, där den först upptäcktes, förekommer den också i Böhmen och i Frankrike.

Terra di Sienna, eller Terra D'Italia, har förekomst i norra Toscana, Trieste och Livorno.

Användning
Vit bolus (bolus alba) är järnfri och används för polering, som grund vid förgyllning eller försilvring av trä, för fläckborttagning på papper och tyg, till kitt och till kritpipor.

Röd bolus (bolus rubra) används på liknande sätt som den vita och dessutom som färg.

Gul bolus används liksom de andra som putsmedel. Genom glödgning blir den röd och går då under namnet polerrött.

Terra di Sienna används som oljefärg, akvarellfärg och till freskomålning.

Källor

Jordarter
Friidrott vid olympiska sommarspelen 1968

Friidrotten vid de olympiska sommarspelen 1968 i Mexico City bestod av 36 grenar, 24 för män och 12 för kvinnor, och hölls mellan  13 och 20 oktober 1968 på Estadio Olímpico Universitario. Antalet deltagare var 1 027 tävlande från 92 länder.

Medaljfördelning

Medaljörer

Herrar

Damer

Deltagande nationer 
Totalt deltog 1 027 friidrottare från 92 länder vid de olympiska spelen 1968 i Mexico City.

Källor

Externa länkar
Torsten Madsén

Torsten Helge Madsén, född 24 juli 1946 i Lund, död 8 oktober 2002 i Kristianstad,, var en svensk föreläsare, författare och folkbildare. Fokusområdet var pedagogisk forskning, vilket han föreläst om under drygt tjugo år för tusentals lärare. Han skrev bland annat för tidskrifterna Arbetsliv och utbildning, KRUT och Pedagogiska magasinet, vars redaktionsråd han tillhörde från starten 1995.

Referenser

Externa länkar 
 Till minne av Torsten Madsén, artikel efter hans bortgång i Lärarnas Nyheter 
 Artikel om Madséns syn på lärande och skola
 Vilka problem har egentligen skolan? Några perspektiv från den kvalificerade internationella skoldebatten. 

Födda 1946
Avlidna 2002
Män
Svenska författare
Göteborgs Judoklubb

Göteborgs Judoklubb (GJK) är en judoklubb i Göteborg, bildad 1961. Klubbfärger är gult, grönt och vitt. Klubben är ansluten till Riksidrottsförbundet och Svenska judoförbundet.

Historia 
Göteborgs Judoklubb bildades som Göteborgs Judo och Jiu-Jitsuklubb den 17 maj 1961 i Göteborg på initiativ av Kurt Durewall, som blev klubbens förste ordförande, och fyra andra medlemmar på Redbergsgården i Göteborg. Det finns en klassisk bild när den första styrelsen, Hans Ekdahl, Carl Hansson, Gunilla Persson, Knut Svensson och Kurt Durewall sitter i lokalen runt en gymnastikbänk som mötesbord. Lokalen på Redbergsgården var ungefär 100 kvadratmeter stor och antalet medlemmar vid klubbens bildande uppgick till 13 st. Vid det första verksamhetsårets slut fanns det 28 medlemmar i klubben. 23 var män och fem var kvinnor. GJK:s första officiella framträdande ägde rum den 10 juni 1961 med en uppvisning vid invigningen av Vargöns idrottsplats. Klubbens omsättning det första året uppgick till 2 101 kr.

Den 19 september 1962 ändrades klubbnamnet till Göteborgs Judoklubb (GJK) och samtidigt fastställdes GJK:s klubbmärke, som gäller än i dag. Den 18 november samma år beviljades klubben medlemskap i Svenska judoförbundet och i Riksidrottsförbundet. Antalet medlemmar uppgick till 40 st, varav åtta var kvinnor.

Första brunbältet till GJK 
Redan under andra verksamhetsåret, 1962/1963, blev Kurt Durewall graderad till 1 kyu (brunt bälte) av Karl Wöst, 2 Dan, som var Svenska judoförbundets förste ordförande.

Källor

Externa länkar
Göteborgs judoklubbs webbplats

Judoklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1961
Adriana Budevska

Adriana Budevska, född 13 december 1878 i Dobrich, död 9 december 1955 i Sofia, var en bulgarisk skådespelare. Hon var en av grundarna av den professionella teatern i Bulgarien.

Budevska vann år 1895 ett stipendium att studera teater vid Malyjteatern i Moskva. Vid sin återkomst till Bulgarien 1899 blev hon anställd vid teatersällskapet i Sofia. Hon var aktiv vid den bulgariska nationalteatern från 1906 till 1926, där hon räknades som en av den bulgariska teaterns främsta krafter. Hon var särskilt känd som tragiker, och införde den ryska realismen i den bulgariska teatern. Hon författade också artiklar. Budevska levde i Sydamerika 1937-1948.

Nedslagskratern Budevska på planeten Venus uppkallad efter henne.

Referenser 

Födda 1878
Avlidna 1955
Kvinnor
Skådespelare under 1800-talet
Personer i Bulgarien under 1800-talet
Bulgariska skådespelare
Personer från Dobritj
Marie-Jeanne de Lalande

Marie-Jeanne-Amélie Le Francais de Lalande, född Habray 1760, död 1832, var en fransk astronom. En av Venusplanetens kratrar har fått sitt namn efter henne.

Hon var systerdotter till Jerome de Lalande och gifte sig 1788 med astronomen Michel-Jean-Jerome Le Francois de Lalande.  

Hon kalkylerade "Tabres horaires", vilket publicerades i makens Abgrége de navigation (1793). 

de Lalande har en krater på Venus uppkallad efter sig.

Referenser 
 Londa Schiebinger, The mind has no sex?: women in the origins of modern science

Noter 

Födda 1760
Avlidna 1832
Kvinnor
Franska astronomer under 1700-talet
Fransk kvinnohistoria
Gärningsbeskrivning

Gärningsbeskrivning är en redogörelse som en åklagare lämnar i en stämningsansökan (ett åtal), där det beskrivs vilken brottslig gärning som den tilltalade påstås vara skyldig till.

Källor

Processrätt
Prokupac

Prokupac är en röd vindruvsort som odlas i olika delar av Serbien, men även i Makedonien. De största odlingarna finns strax söder om Belgrad. Druvsorten är känd för sin höga sockerhalt, och används i Serbien ofta för att framställa ett mörkt rosévin.

Se även 
Serbiska viner
Tamjanika
Vranac
Smederevka

Källor

Serbiska druvsorter

it:Prokupac
Dorothea Erxleben

Dorothea Christiane Erxleben, född Leporin 13 november 1715 i Quedlinburg, död där 13 juni 1762, var en tysk läkare. Hon var mor till Johann Christian Erxleben.

Erxleben blev tidigt undervisad i medicin av sin far. Inspirerad av Laura Bassis exempel publicerade hon 1742 ett traktat där hon försvarade rätten att studera på universitet oavsett kön. Hon mottog en personlig dispens att studera vid universitet i Halle an der Saale av Fredrik den store och blev 1754 den första kvinna i Tyskland att promoveras till medicine doktor. Hon analyserade också hindren för studerande kvinnor, såsom hushållsarbete och barnaskötsel.  

Nedslagskratern Erxleben på planeten Venus uppkallad efter henne.

Källor      

Födda 1715
Avlidna 1762
Kvinnor
Tyska läkare under 1700-talet
Tysk kvinnohistoria
Personer från Quedlinburg
Horst Holtfreter

Horst "Hotte" Holtfreter, även känd som Munspelsmannen, född 20 juni 1957 i Schwerin, Östtyskland (idag Tyskland), död 6 juni 2021 i Stockholm, var en hemlös gatumusikant och Stockholmsprofil. Hans begravning var i Trons kapell på Skogskyrkogården 6 augusti 2021.

Holtfreter var utbildad murare, och kom till Stockholm i augusti 2002. Efter att ha fått ett munspel av två kvinnor på julafton samma år har han där profilerat sig i egenskap av hemlös gatumusiker, känd för sitt excentriska och energiska munspelande, ofta med en radioapparat tryckt mot sitt vänstra öra. Holtfreter framträdde ofta kring eller på Sergels torg dagtid och vid Stureplan kvällstid, de senare åren sågs han främst kring Stureplan.  

I slutet av januari 2009 skickades Holtfreter åter till Berlin, där han tidigare bott i 14 år. Orsaken var en tvåårig utvisning efter att han hamnat i ett slagsmål. I Berlin har han framträtt kring Nollendorfplatz, och uppmärksammades i media vintern 2010 för ett igloo-liknande snöbygge han uppfört och bodde i. I slutet av november 2015 återvände Holtfreter till Stockholm. 

2006 gjordes en kortfilmsdokumentär om Holtfreter, Horst – munspelskungen, av serietecknaren David Liljemark med Lukas Moodysson som producent.
2006 släppte även rockgruppen Mando Diao låten "Good Morning, Herr Horst", som handlar om Holtfreter, på albumet Ode to Ochrasy. Låten utgavs som singel i Tyskland, Holtfreters hemland.

Sidan "Munspelsmannen" på Facebook har haft nära 22 000 gilla-markeringar; i augusti 2018 hade den över 17 000 gilla-markeringar.

Referenser

Externa länkar
Tyskt nyhetsinslag
Pluspedia-sida

Män
Födda 1957
Avlidna 2021
Personer från Schwerin
Munspelare
Cobitis biwae

Cobitis biwae är en fisk i familjen nissögefiskar som är en populär akvariefisk.

Som alla grönlingar är Cobitis biwae en avlång bottenfisk med nedåtriktad mun som omges av flera skäggtömmar. Den kan bli upptill 9 cm lång. Arten finns på öarna Honshu, Shikoku och Kyushu i Japan, där den odlas kommersiellt som akvariefisk.

Referenser 

Nissögefiskar
Akvariefiskar
Cobitis
Kaikilani

Kaikilani, född cirka 1550, död cirka 1605, var en regerande drottning eller hövding över ön Hawaii från 1575 till 1605. Hon var den 17:e Alii Aimoku av Hawaiʻi. Ett annat namn på henne är Ka'ikilani'ali'iwahine'opuna. Hon var formellt samregent med sina två äkta män, men vr de facto ensam regent.

Biografi
Kaikilani var dotter till halvsyskonen prins Kukailani och prinsessan Alii Kaohuki-o-kalani. Enligt legenden härstammade Kaikilani även från en skeppsbruten sjöman från Kastilien. Hon gifte sig med sina kusiner, prins Alii Kanaloakuaana och prins Alii Lonoikamakahiki, som var halvbröder och båda söner till kung Keawe-nui-a-'Umi av Hawaii. 

Då Kaikilanis farbror och svärfar kung Keawenui avled 1575, utnämnde han henne till sin efterträdare. Initialt regerade hennes äldre make, Kanaloakuaana, som regent för sin yngre bror, hennes andre man Lonoikamakahiki. Kanaloakuaana inledde en undersökning om Lonoikamakahikis kompetens som krigare, rådgivare och hövding, och efter att denne hade klarat rättegången utnämnde Kaikilani Lonoikamakahiki till sin medregent. Hennes regering beskrivs som fridfull och framgångsrik. Den mest kända händelsen var hennes konflikt med den ena av sina makar, Lonoikamakahiki.    

En dag åtföljde Kaikilani sin andre make Lonoikamakahiki på en resa runt öarna. Då paret vid ett tillfälle satt och spelade, ska de ha hört ett rop, som kallade tillbaka Kaikilani till sin älskare. Lonoikamakahiki frågade henne då om hon hade varit otrogen, och då hon svarade ja, ska han ha tappat fattningen av svartsjuka, slagit ned henne och övergivit henne. 

Då hon återvände till Hawaii hade nyheten om deras konflikt nått före henne. Man trodde att Lonoikamakahiki hade mördat henne och alla hövdingar utom Pupuakea av Kau hade förklarat krig mot Lonoikamakahiki under ledning av hennes andre make Kanaloakuaana. Kaikilani lämnade då Hawaii igen och reste till den enda hövdingen som inte hade deltagit i krigsförklaringen, och samlade en styrka för att försvara Lonoikamakahiki. Hon reste sedan till Oahu, där Lonoikamakahiki befann sig, för att övertala honom att leda styrkan. Då hon nådde fram, satt han med ryggen mot henne som ett tecken på att han inte hade förlåtit henne. Hon hade dock förlåtit honom, och sjöng därför en sång för att påminna honom om deras gemensamma förflutna. Då hon hade slutat sjunga, vände han sig om, och deras återförening var då fullständig.

Kaikilani hade en son och två döttrar med sina två makar: sonen Keakealani-kane blev hennes efterträdare, dottern Alii Keali'i-o-kalani gifte sig med sin bror och blev gemålsdrottning, och den yngsta dottern Alii Kalani-o-'Umi gifte sig med sin kusin prins Alii Umi-nui-kukailani.

Källor      

 David Kalakaua:The Legends and Myths of Hawaii

Hawaiis regenter
Kvinnor
Födda 1550
Avlidna 1605
Kvinnliga regenter under 1500-talet
Kvinnliga regenter under 1600-talet
Marie Lachappelle

Marie Louise Lachappelle, född Dugès 1 januari 1769 i Paris, död där 4 oktober 1821, var en fransk barnmorska. 

Lachapelles mor var överbarnmorska på Hôtel-Dieu de Paris, och dottern gick i lära hos henne, då hennes man, som var kirurg, avled 1794. Året därpå blev hon sin mors medhjälpare och ställföreträdare. År 1797 avskildes Hospice de la Maternité från Hôtel Dieu, och hon blev då överbarnmorska och ledare för den praktiska undervisningen på den nya anstalten. Hon hade stor betydelse för förlossningsmekanismen och den operativa behandlingen och skrev Observations sur divers cas d'accouchement (Annuaire médico-chirurgical des hôpitaux et hospices civils de Paris 1819). Hennes systerson Antoine Louis Dugès utgav Pratique des accouchements, ou mémoires et observations choisies sur les points les plus importants de l'art par M. Lachapelle (I–II, 1821–25), som länge var ett standardverk inom förlossningstekniken, och förespråkade naturliga förlossningar framför framtvingade. Lachappelle har en krater på Venus uppkallad efter sig.

Källor

Noter

Födda 1769
Avlidna 1821
Kvinnor
Franska barnmorskor
Personer i Frankrike under 1800-talet
Fransk kvinnohistoria
Personer i Frankrike under 1700-talet
Personer från Paris
Sabina Steinbach

Sabina von Steinbach (levde omkring år 1318), var en medeltida tysk stenhuggare i Alsace i nuvarande Frankrike. Hon ska ha medverkat vid färdigställandet av katedralen i Strasbourg. Hon tros ha varit dotter till Erwin von Steinbach, arkitekt och byggmästare vid katedralen Notre-Dame de Strasbourg. Efter hennes fars död uppfördes katedralens torn av hennes bror Johann mellan 1318 och 1339, då även Sabina ska ha varit aktiv som skulptör. Steinbach har en krater på Venus uppkallad efter sig.

Källor      

Födda 1200-talet
Avlidna 1300-talet
Kvinnor
Stenhuggare
Personer i Tyskland under 1300-talet
Tysk kvinnohistoria