kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Trumtornet i Xi'an

Trumtornet i Xi'an (kinesiska: 西安鼓楼) ligger i hjärtat av staden och utgör tillsammans med klocktornet en symbol för staden. Trumtornet uppfördes 1380 under den tidiga Mingdynastin och reser sig över centrala Xi'an.

Trumtornet har fått sitt namn efter den enorma trumman som finns i byggnaden. På denna trumma slogs det i skymningen varje dag för att markera dagens slut. På motsvarande sätt slogs det på klockan i klocktornet varje gryning.

I trumtornet finns åtskilliga trummor utställda, en del flera tusen år gamla. Flera trummor har välgångssymboler i form av konstnärlig kinesisk kalligrafi.

Källor

Externa länkar

Torn i Kina
WP:Projekt Kina
Tbilisis bergbana

Bergbanan i Tbilisi (georgiska: თბილისის ფუნიკულიორი, Tbilisis Punikuliori) är en spårbunden transport i Georgiens huvudstad Tbilisi. Banan togs i drift i mars år 1905, och togs ur drift efter en olycka i juni år 2000. Driften återupptogs i december 2012. Banan leder upp till berget Mtatsminda..

Konstruktion 

Avståndet mellan basstationen vid Tsjonkadze Kutja (460 m ö.h.) och bergstationen (727 m ö.h.) är 503 meter. Fordonen kan färdas i en lutning mellan 28 och 33°. Banan har två fordon som vardera har plats för 50 passagerare. De möts vid en station halvvägs upp mot toppen. I juli år 1900 bestämde kommunstyrelsen att en bergbana skulle byggas genom ett belgiskt konsortium. Banans kostnad uppgick till 4 000 rubel. Banan byggdes mellan september år 1903 och februari 1905. Banan utformades av den franska ingenjören A. Blanch, medan konstruktionen sköttes av den polske arkitekten Aleksander Szimkewicz. Mellan åren 1936 och 1938 utfördes den första renoveringen av banan. Vid reparationen byggdes den gamla stationen om, till en trevåningsbyggnad. Den andra renoveringen av banan utfördes mellan 1968 och 1969. Denna gång byggdes den nedre stationsbyggnaden om, och banans vagnar renoverades.

Olycka 
I juli år 2000 inträffade en allvarlig olycka vid bergbanan. Ett av de rep som drar vagnarna upp mot toppen brast, och de vagnar som var i drift störtade mot basstationen. I en av vagnarna befann sig 20 japanska turister som skadades allvarligt efter olyckan. 8 av turisterna fick mindre skador, medan 11 blev allvarligt skadade och en äldre kvinna hamnade i ett mycket allvarligt tillstånd.

Nutid 

Efter olyckan år 2000 var banan ur drift i 12 år. Även panoramarestaurangen vid toppen av berget var stängd under denna period. För att kunna ta sig upp till toppen av Mtatsmindaberget byggde man i stället en gångväg.

Uppe vid Mtatsminda finns en park, Tbilisis TV-torn och en restaurang med panoramautsikt. Halvvägs upp mot toppen ligger Mtatsmindakyrkogården, en kyrkogård där betydande georgier är begravda.

Återöppnande 
Den stängda restaurangen i anknytning till bergbanans bergstation började renoveras under tidigt 2010-tal. Ägarna av fastigheten spenderade 8-9 miljoner lari på renoneringen av byggnaden och dess kända fasad. I september 2012 återöppnade bergbanerestaurangen och några månader senare togs även bergbanan åter i bruk.

Bildgalleri

Referenser

Fotnoter 

Tbilisi
Bergbanor
Transport i Tbilisi
Finalen av Engelska Ligacupen 1967/1968

Engelska ligacupfinalen 1968 spelades den 2 mars 1968 på Wembley Stadium. Det var den åttonde finalen  i ordningen och den andra att spelas på Wembley. Den spelades mellan Arsenal och Leeds United, inget av lagen hade varit i final eller vunnit ligacupen tidigare. Leeds hade aldrig vunnit någon större turnering utan deras främsta merit förutom några division 2 mästerskap var två förlorade cupfinaler, FA-cupfinalen 1965 och Mässcupen 1967, medan Arsenal hade inte vunnit någon titel sedan 1953 då laget vann ligan.
Leeds kom till matchen fulla av självförtroende baserat på att ha spelat 16 matcher i rad utan förlust samt att man vunnit de sju senaste matcherna mot Arsenal med den imponerande målskillnaden 17-3.

Matchsammanfattning
Leeds inledde matchen bäst och hade ett par lägen men utan att skapa den där riktiga målchansen, och Arsenal började ta över när Leeds tog ledningen i 18:e minuten.  Målet kom efter en hörna från Gray där Arsenals målvakt Furnell under press från Madeley och Charlton enbart kunde styra undan bollen mot vänstra delen av straffområdet där Cooper väntade och sköt bollen på volley otagbart i nättaket. Arsenal försökte protestera då de ansåg att målvakten Furnell blivit ojust tacklad av Leeds spelarna men domaren tvekade var säker på sin sak och dömde mål utan att tveka.
Målet skakade om Arsenal och efter slarv i försvaret höll de på att ge Greenhoff en gratischans att öka på ledningen men redde till slut upp situationen. Leeds attacker blev färre och färre och de inriktade sig mer på att bevaka sin ledning och kontra.  Ett tumult uppstod i slutet av första halvlek i samband med att McLintock gick hårt åt Leeds målvakt Sprake vid en hörna.

I andra halvlek fortsatte Arsenal att ha ett visst spelövertag men de hade väldigt svårt att skapa några riktiga målchanser utan fick nöja sig med ett par skott på distans. Leeds fortsatte med att inrikta sig på täcka bakåt och försvara sin ledning, Leeds behövde sällan ingripa men fick göra en kvalificerad räddning på ett skott från Radford mot slutet av matchen, chanserna blev färre och färre ju längre matchen led och Leeds kunde ganska enkelt hålla undan och vinna matchen med 1-0.

Leeds tog därmed sin första titel att följas av många fler under en 10-årsperiod då laget dominerade engelsk fotboll.

Matchfakta

Vägen till  Wembley

Arsenal

Leeds United

Externa länkar 

1968 i Storbritannien
1968
Fotbollssäsongen 1967/1968
Fotboll i London
London under 1900-talet
Sportevenemang i London
Annika Barklund

Annika Matilda Barklund, född 12 maj 1987 i Sofia församling, Stockholm, är en svensk röstskådespelare. Hon är dotter till skådespelaren Susanne Barklund.

Roller 
1997-2001 - Rasten (röst som Gretchen Grundler)
2001 - Rasten: Uppdrag rädda sommarlovet (röst som Gretchen Grundler)
2002 - Harry Potter och Hemligheternas kammare (röst som Ginny Weasley)
2004 - Harry Potter och fången från Azkaban (röst som Ginny Weasley)
2005 - Berättelsen om Narnia: Häxan och lejonet (röst som Susan Pevensie)
2005 - Harry Potter och den flammande bägaren (röst som Ginny Weasley)
2006-2007 - Avatar: Legenden om Aang (röst som Ty Lee)
2006-2009 - Huset Anubis (röst som Nina)
2007 - Harry Potter och Fenixorden (röst som Ginny Weasley)
2008 - Berättelsen om Narnia: Prins Caspian (röst som Susan Pevensie)
2008 - Barbie: Mariposa (röst som Henna)

Teater

Roller

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar
  

Svenska röstskådespelare
Kvinnor
Födda 1987
Levande personer
Andrej Sinjavskij

Andrej Donatovitj Sinjavskij (ryska: Андрей Донатович Синявский), född 8 oktober 1925 i Moskva, död 25 februari 1997 i Paris, var en rysk författare, dissident, Gulag-överlevare, emigrant och sedermera lärare vid Sorbonne i Paris.

Den ryske prosaisten och litteraturvetaren Andrej Sinjavskij föddes i Moskva. Han stred i andra världskriget och studerade sedan litteratur vid universitetet i Moskva, där han doktorerade på en avhandling om Maksim Gorkij. Därefter var han verksam som forskare och föreläsare vid Gorkijinstitutet, och medarbetade under många år som litteraturkritiker i tidskriften Novyj Mir. Under pseudonymen Abram Tertz skrev han också skönlitteratur som cirkulerade underjordiskt som så kallad samizdat, och som publicerades i väst. 

Detta ledde till att Andrej Sinjavskij tillsammans med Jurij Daniel anklagades för att bedriva antisovjetisk verksamhet, och de betecknades i pressen som "överlöpare, polygamer och missfoster". Sinjavskij arresterades 1965, tillsammans med sin kollega och vän Julij Daniel. 1966 dömdes de trots en storm av internationella protester till långa straff – Daniel till fem års straffarbete, Sinjavskij till sju år i den famösa Sinjavskij-Daniel-rättegången. 

Han frigavs 1971 och återvände till Moskva, men emigrerade när han fick utresetillstånd 1973 till Paris, där han fick en tjänst vid Sorbonne-universitetet,  där han också avled.

Bibliografi (på svenska)
 Domen faller (Sud idet) (under pseudonymen Abram Terz) (översättning Greta Hjelm, Natur och kultur, 1960)
 Kuppen i Ljubimov (Ljubimov) (under pseudonymen Abram Terz) (översättning Greta Hjelm, Rabén & Sjögren, 1966)
 En röst ur kören (Golos iz chora) (översättning Greta Hjelm, Rabén & Sjögren, 1976)
 God natt och sov gott (Spokojnoj noči) (översättning Hans Björkegren, Bromberg, 1983)

Källor

 Åke Runnquist: Moderna utländska författare (Forum, 1971), s. 241-242
 Bibliografi över rysk skönlitteratur översatt till svenska av Hans Åkerström (2010)

Ryska författare
Alumner från Moskvauniversitetet
Födda 1925
Avlidna 1997
Män
Gulagfångar
Sinjavskij-Daniel-rättegången

Sinjavskij-Daniel-rättegången (ryska: процесс Синявского и Даниэля) var en rättegång mot de ryska författarna Andrej Sinjavskij och Julij Daniel som ägde rum i Moskvas högsta domstol från hösten 1965 till februari 1966 under ledning av domaren Lev Nikolajevitj Smirnov (Лев Николáевич Смирнóв). Författarna åtalades för att ha publicerat antisovjetiskt material i utländska publikationer under pseudonymerna Abram Terz eller Абрам Терц (Sinjavskij) och Nikolay Arzhak eller Николай Аржак (Daniel). De åtalade dömdes till sju respektive fem års straffarbete.

Referenser

1965 i Sovjetunionen
1966 i Sovjetunionen
Sovjetunionen under kalla kriget
Politikåret 1965
Politikåret 1966
Mia Källström

Mia Källström (egentligen Inge-Marie Anita Källström), född 27 juni 1941, är en numera pensionerad svensk journalist boende i Göteborg. Källström är främst känd för sin tid som programledare i det regionala nyhetsprogrammet Västnytt i SVT. 

Källström anställdes hos SVT redan i februari 1969 – då i Stockholm, där hon jobbade som scripta och bildproducent. 1973 flyttade hon till Göteborg och började jobba i TV-huset ”Synvillan” på Delsjövägen. Efter att ha avslutat studier vid en journalistutbildning i Göteborg 1981 började hon jobba på Västnytt. Det första programledarskapet gjorde hon i mitten av 1980-talet.

Under vissa perioder jobbade Källström med samhällsprogram såsom PS och Studio G. 1985 till 1986 var Mia Källström även radioreporter för Ekot där hon bevakade Västsverige. 

Tillsammans med fem andra kvinnliga reportrar på Västnytt stod Mia Källström 1995 bakom en anmälan av sin arbetsgivare SVT till dåvarande jämställdhetsombudsmannen (JämO) om lönediskriminering. Anmälan gällde det faktum att deras manliga kollegor hade högre lön trots samma utbildning och arbetsuppgifter.

Mia Källström var det första svenska kvinnliga nyhetsankaret som fortfarande var nyhetsankare vid sin pension. Sin sista nyhetssändning gjorde hon den 15 juni 2007.

Källor

Födda 1941
Levande personer
Kvinnor
Programledare
Wilhelmine av Kurland

Prinsessan Katharina Friederike Wilhelmine Benigna av Kurland, hertiginna av Sagan, född 8 februari 1781 i Mitau, Hertigdömet Kurland, död i 29 november 1839 i Wien, Kejsardömet Österrike, var en medlem av den balttyska adeln, monark som regerande hertiginna av Żagań och regerande grevinna av Náchod 1800–1839.

Biografi
Hon var dotter till hertig Peter von Biron av Kurland och Dorothea von Medem. Hon var 1800–1805 gift med den franske adelsmannen prins Louis de Rohan-Guémenée (1768–1836), 1805–1806 med den ryske furst Vasily Troubetzkoy (1776–1841) och 1819–1828 med den tyske fursten Karl Rudolf von der Schulenburg (1788–1856). Hon är känd för sitt kärleksliv, främst för sitt förhållande med den österrikiske politikern Klemens von Metternich. 

Wilhelmines far blev 1795 avsatt som hertig av Kurland och familjen flyttade till hertigdömet Żagań i Schlesien, som de hade köpt 1786. Vid faderns död år 1800 blev hon monark i Żagań. Hon beskrevs som vacker, intelligent, verbal och bildad i historia och filosofi. Hon fick år 1800 ett barn med sin lärare och mors älskare, Gustaf Mauritz Armfelt; dottern Gustava (1800–1881), som föddes i hemlighet i Hamburg. Förlossningen ledde till sterilitet, hon fick lämna bort dottern till Armfelts släktingar i Sverige, och ingick sedan ett äktenskap arrangerat av Armfelt för att undvika skandal. Hon fick aldrig fler biologiska barn, men adopterade flera fosterdöttrar.   

Wilhelmine delade sin tid mellan Wien, Prag, slottet Ratibořice i Tjeckien och Żagań. Hon höll en populär salong i Wien och ägnade sig åt kärleksaffärer; bland hennes partners fanns furst Alfred av Windisch-Grätz (1810) och greve Karel Clam-Martinic. Hon hade 1813–1815 en relation med Klemens von Metternich (1773–1859), och deras korrespondens finns bevarad. De diskuterade ofta politik, och Wilhelmine kan ha påverkat Metternich i antinapoleonsk anda; koalitionen mellan Preussen, Österrike och Ryssland mot Napoleon slöts i hennes slott Ratibořic.   

Wilhelmine var fosterförälder åt författaren Božena Němcová (1820–1862) som skildrar henne i sin roman Babička (Mormodern), en bok som blev så populär att den tjeckiska frasen "paní kněžna" ("en prinsessa") blev synonym med Wilhelmine. Det är möjligt att Božena Němcová var dotter eller systerdotter till Wilhelmine, men detta har aldrig bevisats.

Referenser

Externa länkar 

|-

Balttyskar
Födda 1781
Avlidna 1839
Salongsvärdar
Kvinnliga regenter under 1800-talet
Tyska furstinnor
Franska prinsessor
Ryska furstinnor
Polsk adel
Hertiginnor
Kvinnor
Personer från Jelgava
Slave River

Slave River är en 434 km lång flod i Kanada som flyter från Lake Athabasca i Alberta till Stora Slavsjön i Northwest Territories.  Avrinningsområdet är 616,400 km². Största biflod är Peace River.

Referenser

Externa länkar

Mackenzieflodens avrinningsområde
Vattendrag i Alberta
Vattendrag i Northwest Territories
Ulf Ohlsson

Ulf Ohlsson, född 12 april 1964, är en svensk travkusk och före detta travtränare. Han avslutade sin tränarrörelse under hösten 2011 för att bara köra som catchdriver åt tränare som Svante Båth, Jan-Olov Persson, Reijo Liljendahl och Stefan Melander. Han har kört hästar som Hallsta Lotus, Tekno Odin, Yarrah Boko, Digital Ink, Nadal Broline, Papagayo E., Makethemark, Cruzado Dela Noche och Disco Volante. Under tiden som tränare var hans största stjärna Bellman Töll.

Han blev Sveriges segerrikaste kusk säsongerna 2016–2018. 2019 representerade Sverige i World Driving Championship, och slutade på en tredjeplats bakom Rick Ebbinge från Nederländerna och Yannick Gingras från USA.

Ohlsson är sambo med f.d. travtränaren och kusken Elin Gustavsson.

Karriär 
Ulf Ohlsson tog sin första seger den 18 mars 1982 med travaren Brown Prophet på Bergsåker. 1990 vann han utmärkelsen "Årets Komet" vid den svenska Hästgalan. 2011 tog Ohlsson beslutet att avveckla sin tränarrörelse och han är sedan dess catch driver på heltid och kör åt tränare som Jan-Olov Persson, Stefan Melander och Reijo Liljendahl. Under tiden som tränare var hans stora stjärnhäst Bellman Töll, med vilken han bland annat vann Sweden Cup 2005.

Ohlsson är Sveriges meste kuskchampion genom tiderna vad gäller banchampionat. Den 10 november 2014 tog Ohlsson sitt 67:e banchampionat och passerade då den tidigare rekordhållaren Olle Goop. Den 4 september 2014 på Umåker tog Ohlsson, tillsammans med travaren Le Chapeau, sin 4 000:e kuskseger. Säsongen 2016 blev Ohlsson den första travkusken någonsin att vinna tio championtitlar under en säsong, efter att ha vunnit kuskligan/banchampionatet 2016 på banorna Bergsåker, Bollnästravet, Dannero, Eskilstuna, Gävletravet, Hagmyren, Romme, Solänget, Umåker och Östersund. Till och med säsongen 2016 har Ohlsson tagit 89 banchampionat under sin karriär. Totalt har han vunnit banchampionat på 15 olika travbanor, vilket är rekord. Den 6 juni 2020 på Östersundstravet tog Ohlsson, tillsammans med travaren Vien Ici, sin 6 000:e kuskseger.

Han deltog som kusk till Nadal Broline i Elitloppet 2018. Ekipaget kom på tredjeplats bakom Ringostarr Treb respektive Propulsion i både försöksloppet och finalen.

Segrar i större lopp

Grupp 1-lopp

Referenser

Noter

Externa länkar

 Ulf Ohlsson: Profil hos Le Trot

Svenska travkuskar
Män
Födda 1964
Levande personer
Svante Båth

Curt Svante Båth, född 19 juli 1964 i Sundsvall i Västernorrlands län, är en svensk travtränare. Han är verksam vid Solvalla (tidigare Bergsåker) och har ca 200 hästar (2019) i sin träning.

Han är särskilt känd för att träna fram framgångsrika unghästar. Han har tränat hästar som Everest Ås, Express Lavec, Kung Lavec, Luxury Ås, Malabar Circle Ås, Quid Pro Quo, Poochai, Conlight Ås, Deimos Racing, Coin Perdu, Global Welcome, Attraversiamo och Very Kronos.

Han meddelade i oktober 2023 att han kommer avsluta sin karriär som travtränare på grund av höftproblem.

Karriär
Båth växte upp 200 meter från Bergsåkers travbana och hade tidigt under barndomen intresse för travsport. Han tog sin första seger som kusk 1982, då han körde hästen Lemo Dart. Tillsammans med Ulf Ohlsson öppnade han ett stall 1988. Under början av 1990-talet var Båth verksam i Irland. Han åkte dit för att lära sig mer om särskilt unghästar och tränade där bland andra Mr Lavec (som 1994 vann Svenskt Trav-Kriterium i annan regi). Han återvände till Sverige 1995 och startade egen tränarverksamhet under hösten 1995. Han tog sin första tränarseger samma år, med hästen Maxi Broken Hart.

År 2009 passerade han 1000 tränarsegrar. Han tog sin 2000:e tränarseger den 30 juni 2018 när Attraversiamo vann långa E3-finalen på Färjestadstravet. Detta var även Båths 12:e tränarseger i en E3-final. Han tog sin 13:e seger i en E3-final året därpå med stoet No Matter, och har på grund av sina många segrar börjat gå under smeknamet "E3-kungen".

Den 17 september 2017 på Solvalla kvalade han in totalt fem hästar (Very Kronos, Coin Perdu, Global Unspoked, Global Un Poco, Capitol Hill) till finalen av Svenskt Trav-Kriterium. Han blev därmed historisk som den första tränaren någonsin att ha med fler än fyra hästar i finalen. I finalen tillhörde Very Kronos och Coin Perdu, vid sidan om Timo Nurmos-tränade Villiam, loppets förhandsfavoriter. Very Kronos startgalopperade och blev oplacerad. Coin Perdu kom tvåa bakom vinnande Villiam.

Segrar i större lopp

Grupp 1-lopp

Grupp 2-lopp

Övriga

Referenser

Noter

Externa länkar

Svante Båth: Officiell webbplats

Män
Levande personer
Födda 1964
Svenska travtränare
Svenska travkuskar
Idrottare från Sundsvall
William Baumol

William Baumol, född 26 februari 1922 i New York, död i maj 2017 i New York, var en amerikansk nationalekonom. Han var professor vid New York University sedan 1971 och var dessutom professor i nationalekonomi vid Princeton University åren 1949-1992. Han gav upphov till begreppet Baumoleffekten (också kallad Baumolsjukan) som beskriver stigande lönekostnader trots oförändrad produktivitet.

Utmärkelser 
 Ekonomie hedersdoktor vid Handelshögskolan i Stockholm (ekon. dr. h.c.) 1971

Se även 
 Lista över hedersdoktorer vid Handelshögskolan i Stockholm

Källor

Externa länkar 
http://www.e24.se/makro/varlden/william-baumol-storfavorit-till-ekonomipriset_2353363.e24

Personer verksamma vid New York University
Män
Födda 1922
Avlidna 2017
Hedersdoktorer vid Handelshögskolan i Stockholm
Amerikanska professorer i nationalekonomi
Alumner från London School of Economics
Sura kyrka

För den gamla kyrkobyggnaden, se Sura gamla kyrka.

Sura kyrka är en kyrkobyggnad i Västerås stift. Den är sedan 2014 församlingskyrka i Sura-Ramnäs församling. Kyrkan är belägen i Sura invid  Strömsholms kanal strax väster om Surahammar.

Kyrkobyggnaden 
Redan 1878 hade fråga väckts om en ny kyrkbyggnad. Nuvarande kyrka i nyromantisk stil uppfördes 1890–1892 efter ritningar av arkitekt Gustaf Petterson på Överintendentsämbetet i Stockholm. Byggmästare var G. Johansson från Skövde. Övervakning och ledning av arbetet tillföll byggmästaren Brage från Surahammar. Den 21 augusti 1892 invigdes kyrkan av biskop Gottfrid Billing och ersatte då Sura gamla kyrka. Där blev mycket psalmsång till det harmonium som kantorn tillfälligt tagit dit istället för orgeln som skulle flyttas dit från gamla kyrkan. Kyrkan byggdes på högsta punkten av en ås, strax intill den gamla kyrkan. 

År 1935 byggdes kyrkan om och renoverades. Kyrkorummets tak försågs då med valv. Den 22 december samma år återinvigdes kyrkan av biskop Einar Billing.

I koret finns målningar utförda 1945–1956 av konstnären Nils-Aaron Berge.

Inventarier 
 En predikstol i barockstil och ett medeltida processionskrucifix är från gamla kyrkan.

Orgel
En orgel flyttades 1892 från den gamla kyrkan till den nya. Orgeln var byggd 1853.
1901 byggde E A Setterquist & Son, Örebro en orgel med 10 stämmor, två manualer och pedal. Orgeln sattes 1949 upp i Gravkapellet, Avesta och flyttades senare till Pingstkyrkan, Avesta.
1944 byggde A Magnussons Orgelbyggeri AB, Göteborg en orgel med 30 stämmor. Fasaden ritades av Erik Fant.
Den nuvarande orgeln byggdes 1983 av Walter Thür Orgelbyggen AB, Torshälla. Orgeln är mekanisk. Fasaden är från 1944 års orgel.

Kororgel
Kororgeln byggdes 1980 av A Magnussons Orgelbyggeri AB, Mölnlycke. Orgeln är mekanisk.

Bildgalleri

Referenser

Tryckta källor

Webbkällor 
 Sura-Ramnäs församling
 Surahammars kommun
 Västmanlands Kommuner & Landsting

Noter

Externa länkar 
 

Kyrkobyggnader i Västerås stift
Kyrkobyggnader i Surahammars kommun
Kyrkobyggnader invigda 1892
1892 i Sverige
Sura gamla kyrka

Sura gamla kyrka var en kyrkobyggnad i Surahammar i Västerås stift. Den var församlingskyrka i Sura församling.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan  uppfördes 1671 av liggtimmer och kläddes 1684 med spån. Den bestod av ett långhus med  rakt avslutat kor i öster och kyrktorn i väster. I söder fanns ett vapenhus och i norr en sakristia. 

Kyrkan övergavs 1892 när den nuvarande Sura kyrka invigdes. År 1911 restaurerades kyrkan och blev samlingssal och kommunalhus. Den återinvigdes till kyrka 1967. 

Kyrkan ödelades 1998 i en anlagd brand, men sakristian klarade sig. Beslut fattades att inte återuppbygga kyrkan. Däremot renoverades sakristian och en minnesplats inrättades där träkyrkan tidigare stod.

Åtta år senare, den 28 september 2006, klarlades att brandens anstiftare var säsongsanställd vid Sura församling. Sedan han ertappats med att ha skändat ett kvinnolik i kyrkans bisättningsrum erkände han i polisförhör att han hade satt eld på Sura gamla kyrka.  Eftersom han bedömdes ha varit psykiskt sjuk vid brottstillfällena dömdes han till rättspsykiatrisk vård, istället för fängelse.

Inventarier

Orgel
1853 skänktes en orgel till kyrkan. Den flyttades till den nybyggda kyrkan 1892.
Den nuvarande orgeln är en elorgel med två manualer och pedal.

Predikstol 
Vid en reparation i november 1852 upptäcktes en mekanism i den gamla predikstolen. Av de tolv  apostlabilder som omgav den, så befanns aposteln S:t Pers huvud kunna nicka. Den bilden var riktad mot församlingen. Prästen kunde genom att trampa på mekanismen få huvudet att nicka till. Den användes när prästen ville få någon särskild bekräftelse av något i sina texter. Mekanismen skall ha varit av katolskt ursprung.

Referenser

Fotnoter

Tryckta källor
 

Ej längre existerande kyrkobyggnader i Sverige
Kyrkbränder i Sverige
Kyrkobyggnader i Västerås stift
Kyrkobyggnader i Surahammars kommun
Kyrkobyggnader invigda 1671
Smile of April

Smile of April är en kanadensisk TV-film med Torri Higginson, Anne Marie DeLuise, Dan Payene och Mackenzie Mowat i huvudrollerna. Filmen spelades in i Vancuver, Kanada och hade en låg budget.

Handling
Livet förändras som en våg i samspel med universum utom du. Det tar bara en sekund, en plats, en person, det kan hända närsomhelst, till och med nu den 4 april klockan 5. 

ANGIE & ADRIAN; hon svor med sin bästa kompis att hon aldrig skulle gifta sig. ANN, PAUL & CHARLY; hon skulle bara köpa nya krukväxter när allt blev svart. SARAH, JACK & LORI; det var ett enkelt forskningsexperiment... om hon bara hade frågat någon om hjälp... HELEN & JOHN; han behövde mjölk. VICKY & KYLE; det hände den 4 april, dagen som förändrades deras liv.

Tagline
 "Smile of April, it's five stories, fives lives, five destinies linked by this specific moment."

Rollbesättning
 Torri Higginson - Angie
 Anne Marie DeLuise - Ann
 Mackenzie Mowat - Sarah
 Kristine Cofsky - Vicky
 Dan Payne - Adrian
 Andrew Dunbar - Charly
 Aaron Hutchinson - Kyle

Externa länkar
Officiell hemsida

Referenser 

Kanadensiska filmer 2009
Torri Higginson
Kanadensiska dramakomedifilmer
Engelskspråkiga filmer