kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Stjäla pinnar

Stjäla pinnar eller Flagg är en lek som utövas mellan två lag med cirka 5-10 deltagare i varje. 

Spelplanen bör vara en gräsmatta, men måtten kan variera beroende på antalet deltagare och ålder på dessa. Lagen tilldelas varsin planhalva markerat med en mittlinje, exempelvis en trädgårdsslang. Varsitt "fängelse" markeras längst bak på planhalvan och varsin hög med "pinnar" (flaggor eller dylikt) placeras i mitten på planhalvan ungefär 1,5 meter från mittlinjen.

Spelets gång
Innan leken börjar ställer deltagarna upp på valfri plats på den egna spelplanen. Uppgiften för lagen är att springa över till motståndarnas pinnhög och stjäla en pinne. Mittlinjen fungerar som en offsidelinje, där deltagare som befinner sig på motståndarnas planhalva kan bli lackade/pjättade och placerade i fängelse.

För att befria en deltagare ur fängelset löper en lagkamrat över mittlinjen och griper tag i "fången". Detta utan att själv bli tagen av motståndarlaget. Omedelbart efter "befrielsen" kan båda deltagarna gå tillbaks till sin egen planhalva utan att kunna bli tagna.

Källor 
www.pinnar.se

Lekar
Erkki Kaila

Erkki Kaila (till 1906 års stora namnförändring Johansson), född 2 juni 1867 i Vittis, död 9 december 1944 i Åbo, var en finländsk teolog och politiker.

Kaila var kusin till Elieser Kaila och far till Eino Kaila.

Biografi

Kaila prästvigdes år 1889 och blev filosofie magister året därpå. Teologie doktor blev han 1896 och teologie hedersdoktor i Uppsala 1941. Åren 1896–1909 arbetade Kaila vid Helsingfors universitet som adjunkt i teologiska prenotioner. Han gav också ut religionsfilosofiska och teologiska skrifter.

Kaila var biskop i Viborgs stift inom Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland åren 1925–1935 och ärkebiskop i Åbo ärkestift åren 1935-1944.

Kaila angrep med sina skrifter ofta diktatur och förespråkade demokrati. Han satt också i Finlands riksdag åren 1917–1927 och representerade då Samlingspartiet.

Kailas farbror Gustaf Johansson var också ärkebiskop åren 1899–1930.

Källor

Se även 
 Viborgs stift 1924–1945
 Åbo ärkestift
 Lista över Finlands ärkebiskopar 
 Finlands evangelisk-lutherska kyrka

Externa länkar
 
 

Finlands ärkebiskopar
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Ledamöter av Finlands lantdag för Finska partiet
Ledamöter av Finlands riksdag för Samlingspartiet
Finländska politiker under 1900-talet
Finländska präster under 1900-talet
Personer från Vittis
Födda 1867
Avlidna 1944
Män
Pelle Pingvin

Pelle Pingvin (), tecknad filmpingvin skapad av animatörerna Alex Lovy och Tex Avery för Walter Lantz Studios 1953.

Serieversion
Snart kom även en serieversion. Serien publicerades på svenska i tidningen Hacke Hackspett.

Amerikanska seriefigurer
Fiktiva figurer introducerade 1953
Fiktiva pingviner
Filmfigurer
Gul lampborste

Gul lampborste (Callistemon salignus) är en art i familjen myrtenväxter från östra Australien. Arten odlas som krukväxt i Sverige.

Synonymer
Melaleuca salicina Craven 
Metrosideros saligna Sm.

Externa länkar
Australian Plant Name Index
Svensk Kulturväxtdatabas

Myrtenväxter
Gu Växtindex
My Number One (låt med Papa Dee)

My Number One är en låt som framfördes av Papa Dee i Melodifestivalen 2005. Bidraget som skrevs av Daniel Wahlgren, Bobby Ljunggren och Marcos Ubeda slutade på 6:e plats i deltävlingen i Göteborg.

Externa länkar
Information i Svensk mediedatabas.

Låtar av Bobby Ljunggren
Låtar av Marcos Ubeda
Melodifestivalbidrag 2005
Musiksinglar 2005
Singlar utgivna på M&L Records
Engelskspråkiga sånger
Moneen

Moneen (ibland skrivet .moneen.) är ett indie rock-band från Brampton, Ontario, Kanada.

Historia
Bandet bildades 1999 efter upplösningen av ett annat band kallat Perfectly Normal. Moneens originalbasspelare, Mark Bowser, blev utbytt mot Chris Slorach, som lämnade bandet efter släppet av The Theory of Harmonial Value. Erik Hughes spelade bas för bandet under deras första Kanadaturné och blev senare permanent basspelare för gruppen.

Bandet släppte sina första två album på Smallman Records för att sedan skriva på för Vagrant Records, men Smallman Records distribuerar fortfarande deras album i Kanada. År 2005 släppte de en delad EP med Alexisonfire på Dine Alone Records, på vilken banden gjorde covers av två av det andra bandets låtar, plus en originallåt.

År 2005 under inspelningen av The Red Tree följdes bandet av regissören Alex Liu som filmade en dokumentär kallade "The Start to This May Be the End to Another". The Red Tree släpptes sedan 11 april 2006 och dokumentären blev en del av The Moneen DVD: It All Started with a Red Stripe som kom 13 maj 2008.

I mars 2008 slutade trummisen Peter Krpan för att starta ett soloprojekt kallat One Grand Canyon. Moneen skaffade då trummisen Steve Nunnaro som permanent ersättare till Peter Krpan. Samtidigt berättade bandet att de hade spelat in nio låtar till deras nästkommande skiva.

Medlemmar
Erik Hughes - basgitarr, bakgrundssång
Kenny Bridges - huvudvokalist, gitarr
Chris "The Hippy" Hughes - gitarr, bakgrundssång
Steve Nunnaro - trummor, slagverk
Haris Cehajic - keyboard, gitarr

Tidigare medlemmar
Mark Bowser - basgitarr
Chris Slorach - basgitarr
Nic Fera - trummor, slagverk
Peter Krpan - trummor, slagverk
Paul Utesch - slagverk, sång

Diskografi

Studioalbum
The Theory of Harmonial Value (2001), Smallman Records
Are We Really Happy with Who We Are Right Now? (2003), Vagrant Records
The Red Tree (2006), Vagrant Records

EP
Smaller Chairs for the Early 1900s EP (1999), Smallman Records
The Switcheroo Series: Alexisonfire vs. Moneen (2005), Dine Alone Records
Saying Something You Have Already Said Before: A Quiet Side of Moneen (EP/DVD) (2006), Vagrant Records

DVD
The Moneen DVD: It All Started with a Red Stripe (2008)

Videografi
"No Better Way To Show Your Love Than A Set Of Broken Legs" (2002)
"Tonight, I'm Gone..." (2002)
"Life's Just Too Short Little Ndugu" (2003)
"Are We Really Happy with Who We Are Right Now?" (2003)
"Start Angry... End Mad" (2004)
"Passing Out in America/Accidents Are on Purpose" (2006)
"If Tragedy's Appealing, Then Disaster's an Addiction" (2006)
"Don't Ever Tell Locke What He Can't Do" (2006)

Externa länkar
Moneen - Officiell webbplats
Moneen hos PureVolume
Moneen exklusiv spelning på AOL Sessions
Intervju med Kenny Bridges
Intervju med Kenny Bridges från Toronto Music Scene

Kanadensiska musikgrupper
Kalevi Toiviainen

Kalevi Eino Ilmari Toiviainen, född 3 augusti 1929 i Uguniemi, död 7 december 2015 i Esbo var en finländsk biskop som var biskop i Sankt Michels stift i Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland mellan åren 1978 och 1993.

Toiviainen avlade sin teologie kandidatexamen 1955 och prästvigdes samma år. Teologie licentiat blev han 1965 och han doktorerade 1968.

Toiviainen var den förste ledaren för Kyrkans utbildningscentral 1970-1974. Han arbetade vid Helsingfors universitet 1974-1978 och var professor i ekumenik där 1976-1978. Efter detta blev han biskop i S:t Michel och verkade i denna uppgift ända till sin pensionering år 1993.

Se även
Sankt Michels stift
Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland

Referenser

Biskopar i Sankt Michels stift
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Finländska professorer i teologi
Personer från Parikkala
Födda 1929
Avlidna 2015
Män
Rain (låt med Josef)

Rain är en låt som framfördes av Josef i den svenska Melodifestivalen 2005. Bidraget som skrevs av Henrik Wikström, Annelie Martin, Bobby Ljunggren och Martin Blix slutade på 5:e plats i deltävlingen i Skellefteå.

Melodin testades på Svensktoppen den 27 mars 2005 , men misslyckades med att ta sig in på listan .

Listplaceringar
Singeln nådde som högst 13:e plats på den svenska singellistan.

Källor

Låtar av Bobby Ljunggren
Låtar av Henrik Wikström
Melodifestivalbidrag 2005
Musiksinglar 2005
Engelskspråkiga sånger
Osmo Alaja

Osmo Viktor Johannes Alaja, född 26 januari 1915 i Helsingfors, Storfurstendömet Finland, Kejsardömet Ryssland, död 30 juni 2001 i Tammerfors, var biskop i Sankt Michels stift inom Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland åren 1959-1978. Han tog över efter Martti Simojoki som flyttade till det nybildade Helsingfors stift och hans efterträdare var Kalevi Toiviainen.

Alaja prästvigdes år 1937, varefter han verkade som kaplan och prost på olika håll i Finland. Som biskop verkade han i nästan tjugo år.

Alaja publicerade ett antal böcker, vilka behandlar kyrkans och tros ställning i människors vardag.

Se även
Sankt Michels stift
Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland

Biskopar i Sankt Michels stift
Präster från Helsingfors
Födda 1915
Avlidna 2001
Män
Clay Ketter

Clay Joel Ketter, född 3 maj 1961 i Brunswick, Maine, är en amerikansk-svensk konstnär och musiker.

Clay Ketter tilldelades 2009 Carnegie Art Awards tredjepris och hade samma år en separatutställning på Moderna Museet i Stockholm. Han har gjort målningar och skulpturer byggda av vardagliga material och föremål och också fotografiska verk.

Clay Ketter är son till ingenjören Leo C. Ketter och Natalie Dubé och växte upp i New Haven i Connecticut i USA.  Ungdomstiden präglades av ett starkt natur- och musikintresse. Fadern målade och gjorde basreliefer i trä. Detta tillsammans med uppmuntrande konstlärare gav upphov till Ketters konstnärskap. 

Han studerade vid Department of Fine Art and Design vid State University of New York (SUNY) i Purchase 1980–85 som skulpturelev med Elyn Zimmerman, Andrea Bluhm och Abe Ajay som lärare. Efter avslutade studier bosatte han sig i New York, där han arbetade på olika byggplatser och spelade trummor i bandet "The Few". År 1987 träffade han sin blivande hustru, Jenny Mark, i New York, och de flyttade till Lund 1988. Han spelade där trummor i Lundabandet "Self Made Man" och spelade musik professionellt under sina första fem år i Sverige. Han gjorde också snickerier till utställningar hos Anders Tornberg gallery och fortsatte som teknisk ansvarig för galleriet till Tornbergs bortgång 1997, samt var ansvarig tekniker på Rooseum i Malmö under 1990-talet. 

Clay Ketter hade 1992 en första separatutställning på studentgalleriet Pictura i Lund, där han byggde utställningen på plats av gipsskivor. År 1994 ställde han ut på Andreas Brändströms hemma hos-galleri i Stockholm. År 1995 deltog Ketter i Lars Nittves utställning "Nutopi" på Rooseum i Malmö. Han hade vid det laget hunnit ha den första av flera separatutställningar på White Cube i London 1996. År 1999 hade han sin första separatutställning i New York på Sonnabend Gallery. Ketter finns representerad vid bland annat Göteborgs konstmuseum, Skissernas museum och Moderna Museet.

Clay Ketter är sedan 1988 bosatt i Skåne. Han är gift med Jenny Mark Ketter och tillsammans har de tre barn, bland andra skådespelerskan Fanny Ketter.

Källor
Göran Hellström i Konstvärlden & Disajn 2005:8
Lars Nittve, "Jag undrar vad som hände" från Clay Ketter. Moderna Museet (utställningskatalog) 2009
Åsa Nacking: "Made Ready-Mades", i The Nordic Art Review, volym II, 2000
Daniel Birnbaum: "Before and After Painting" från Clay Ketter, (utställningskatalog) 1995 och från Art, 1996:54

Noter

Externa länkar
Clay Ketters webbplats
"Verkligheten enligt Ketter" av Carolina Söderholm i Sydsvenskan
 

Svenska målare under 1900-talet
Svenska konstnärer under 2000-talet
Svenska skulptörer under 1900-talet
Amerikanska konstnärer
Män
Födda 1961
Levande personer
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Representerade vid Moderna museet
Första gången (sång)

Första gången är en balladlåt som framfördes av Svante Thuresson & Anne-Lie Rydé i den svenska Melodifestivalen 2007. Bidraget som skrevs av Bobby Ljunggren, Dan Sundquist och Sonja Aldén slutade på 6:e plats i deltävlingen i Göteborg.

Externa länkar och referenser

Information i Svensk mediedatabas.

Låtar av Sonja Aldén
Låtar av Bobby Ljunggren
Melodifestivalbidrag 2007
Singlar utgivna på M&L Records
Sångduetter
Svenskspråkiga sånger
Feijoasläktet

Feijoasläktet (Acca) är ett växtsläkte inom familjen myrtenväxter med tre arter från Latinamerika. Arten feijoa (A. sellowiana) har ätliga frukter som importeras till Sverige. Den odlas även som krukväxt.

Arterna är städsegröna buskar som förekommer i Asien, norra Afrika, Europa samt i Nord- och Centralamerika. I kallare regioner bildas frukter bara inomhus. I mildare områden nära kusten används arterna för att skapa en häck.

Källor

Externa länkar 
Svensk Kulturväxtdatabas

Myrtenväxter
Fe Växtindex
Jenny Don't Be Hasty

Jenny Don't Be Hasty är en låt skriven av den skotske musikern Paolo Nutini. Den figurerar som det första spåret på dennes första studioalbum These Streets. Låten släpptes även som singel för albumet.

Den handlar om en tjej han träffade på en pub. Hon var 23, men han bara 18 fast han sade att han också var 23. När han senare avslöjade att han var 18, lämnade hon honom.

Musiksinglar 2006
Robert Newton

Robert Newton, född 1 juni 1905 i Shaftesbury i Dorset, död 25 mars 1956 i Beverly Hills i Los Angeles, Kalifornien, var en brittisk skådespelare. Newtons sista filmroll var inspektör Fix i filmen Jorden runt på 80 dagar från 1956, som vann Oscar för bl.a. bästa film. Hans rolltolkning av John Long Silver där han använde använde en överdriven variant av sin Dorset-dialekt har haft ett stort avtryck på den populärkulturella uppfattningen av pirater.

Filmografi i urval

Källor

Externa länkar 

 
 

Brittiska skådespelare under 1900-talet
Födda 1905
Avlidna 1956
Män
Otto Immanuel Colliander

Otto Immanuel Colliander, född 9 april 1848 i Valkeala, död 17 december 1924 i Nyslott, var biskop i Kuopio stift inom Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland åren 1897-1899 och i Nyslotts stift åren 1899-1924.

Biografi
Colliander blev filosofie kandidat år 1871och teologie kandidat 1877. Teologie licentiat blev han 1881, samma år som han också blev teologie doktor. 1883 blev Colliander professor i teologi vid Helsingfors universitet. Han blev biskop i Kuopio 1897. Efter att Colliander avslutat sin tid som biskop i Kuopio, flyttades biskopssätet till Uleåborg. 

Colliander ansåg att kyrkan måste böja sig för staten även då staten har fel. På så sätt var han lojal mot Kejsardömet Ryssland och dess representant i Storfurstendömet Finland, generalguvernör Nikolaj Bobrikov, vilket inte uppskattades av folket i stort. Bobrikov uppskattade dock detta och stödde Colliander till att bli vald till biskop i Nyslott. Efter att Colliander avslutat sin tid som biskop i Nyslott, flyttades biskopssätet till Viborg.

Till Collianders intressen hörde bland annat hymnologi och homiletik, och utgav flera arbeten inom ämnet., däribland Om den kyrkliga psalmen (1880). Colliander var ordförande i 1886 års koralkommitté. Dessutom verkade han som översätterare från arabiska till finska. Colliander var även intresserad av släktforskning, ett påbörjat herdaminne över den finländska kyrkans präster blev ofullbordat.

Utmärkelser

Se även 
Uleåborgs stift (arvtagare till det Kuopio stift som Colliander var biskop för.)
Nyslotts stift
Sankt Michels stift
Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland

Noter

Källor 
 Oulun hiippakunta: Porträtt av biskoparne (på det finska tungomålet

Prästeståndets lantdagsledamöter
Finländska biskopar
Personer från Kouvola
Födda 1848
Avlidna 1924
Män
Anyone of Us (Stupid Mistake)

"Anyone of Us (Stupid Mistake)" är en sång skriven av Jörgen Elofsson, Per Magnusson och David Kreuger. Den spelades ursprungligen in av Gareth Gates för hans debutalbum What My Heart Wants to Say och släpptes dessförinnan som singel den 8 juli 2002.

Låten framfördes av Mathias Holmgren, med svensk text av Ulf Georgsson och titeln "Något som kan hända",  i Fame Factory 2002.

Anyone of Us (Stupid Mistake)

Något som kan hända 
Holmgren släppte den på singel under sent 2002 och den låg på Svensktoppen i 14 veckor under perioden 19 januari -20 april 2003  och toppade bland annat listan.. Den var så kallad utmanare på Svensktoppen den 12 januari 2003, då programmet nystartade med bara utmanare .

Singeln nådde som högst 2:a plats på den svenska singellistan.

"Något som kan hända" tilldelades 2003 Guldklaven i kategorin "Årets låt". I juni 2011 var låten den 100:e mest framgångsrika singeln på svenska singellistan sedan 1975.

Då Mathias Holmgren blev sångare i dansbandet Barbados kom den även med på bandets album Hela himlen 2003.

Andra versioner 
I Dansbandskampen 2008 framfördes låten, med text på svenska, av Larz-Kristerz, med mellanspel från Abba:s hitlåt Super Trouper från 1980.

Referenser

Externa länkar 

Guldklavenvinnare
Låtar av Jörgen Elofsson
Musiksinglar 2002
Svensktoppsmelodier 2003
Engelskspråkiga sånger
Låtar framförda av Mathias Holmgren
Singelettor i Sverige
Yrjö Loimaranta

Yrjö Arvi Vilho Loimaranta (till år 1906 Lindstedt), född 26 december 1874 i Uleåborg, död 27 december 1942 i S:t Michel, var biskop i Viborgs stift åren 1935–1942. Utöver detta verkade han också som minister.

Loimaranta var aktiv inom skolvärlden och verkade bland annat inom senaten och undervisningsministeriet före sin tid som biskop. Den första tiden av Loimarantas episkopat präglades av ekonomisk och andlig optimism och den senare delen av vinterkriget och fortsättningskriget. Fastän han var biskop i Viborg, som vid hans tillträde på biskopssätet inte var ryskt, var han tvungen att med sitt domkapitel arbeta på andra orter på grund av krigen. En tid var han stationerad i Savitaipale, en annan tid i S:t Michel, dit biskopssätet också senare kom att flytta.

Loimaranta fungerade som undervisningsminister i Aimo Kaarlo Cajanders första regering och andra regering, 1922 respektive 1924.

Se även
Viborgs stift 1924–1945
Sankt Michels stift 
Evangelisk-lutherska kyrkan i Finland
Finlands regering

Biskopar i Viborgs stift
Finlands undervisningsministrar
Finländska präster
Finländska evangelisk-lutherska präster
Finländska präster under 1900-talet
Finländska politiker under 1900-talet
Personer från Uleåborg
Födda 1874
Avlidna 1942
Män
The Red Tree (album)

The Red Tree är det tredje studioalbumet av kanadensiska indie rock-gruppen Moneen. Skivan släpptes 11 april 2006. Det gjordes en dokumentär under inspelningen av skivan kallad The Start to This May Be the End to Another och den återfinns på The Moneen DVD: It All Started with a Red Stripe. En musikvideo gjordes för If Tragedy’s Appealing, Then Disaster’s An Addiction som har spelats på TV-kanalerna MuchMusic och FUSE.

Låtlista
 "Don't Ever Tell Locke What He Can't Do" - 2:57
 "If Tragedy’s Appealing, Then Disaster's an Addiction" - 3:19
 "Bleed and Blister (Version 3)" - 3:27
 "The Day No One Needed to Know" - 6:04
 "This Is All Bigger Than Me" - 3:05
 "The Frightening Reality of the Fact That We Will All Have to Grow Up and Settle Down One Day" - 3:56
 "The Politics Of Living And The Shame In Dying" - 3:36
 "The East Has Stolen What the West May Want" - 3:35
 "Seasons Fade… Fevers Rage...It's a Slow Decay" - 3:46
 "There Are a Million Reasons for Why This May Not Work… And Just One Good One for Why It Will" - 5:38
 "The Song I Swore to Never Sing" - 3:22

Vinylbonusspår
 "His Own Anomaly (39 42' 10" N 044 16' 30"E)" - 4:45

Övrigt
Don't Ever Tell Locke What He Can't Do är en referens till karaktären John Locke från tv-serien Lost

Om man spolar tillbaka skivan 1 minut och 9 sekunder så är det ett kort akustiskt klipp av låten The Last Song I Will Ever Want to Sing som sångaren Kenny Bridges själv spelade in och lade till på CD:n utan resten av bandets kännedom. Klippet är menat att länka ihop The Red Tree med Moneens tidigare album Are We Really Happy With Who We Are Right Now?

En begränsad upplaga av The Red Tree släpptes på vinyl tidigt år 2007 och såldes endast på bandets hemsida och deras spelningar. Varje exemplar är numrerat och bara 300 vinylskivor finns. Vinylen inkluderar en bonuslåt som inte finns på CD-versionen

Musikalbum 2006
Kanadensiska musikalbum
Vardagsgruppen

Vardagsgruppen var en svensk grupp som under 1970-talet och till och med 1989 gav ut barnvisor, barnböcker, satte upp barnteatrar, gjorde barnprogram för UR och barnradio för SR.

Musiken skrevs av Jujja och Tomas Wieslander, som även illustrerade böckerna.
Några av de mest kända visorna är "Fem fina fåglar", "Mamma Mu", "Min lilla kråksång" och "Ketchup ska prutta".
Bland övriga medarbetare var författaren Helena Harrysson.

Visor för hela kroppen (urval)
1979 - Bulleribjörk
1984 - Min lilla kråksång
1985 - Mamma Mu
1986 - Lillebrors låtar
1987 - Mamma Mu lär sig dyka
1987 - Mamma Mu klättrar i träd

Bibliografi (urval)
1977 - Jenny, Jenny, Jenny och Jonny åker lastbil
1978 - Jenny, Jenny, Jenny och Jonny åker tåg
1979 - Gissaboken
1984 - Lång stångsång

Externa länkar
Mamma Mus webbplats

Svenska barnmusikgrupper
Handuppräckning

Handuppräckning är en vanligt förekommande metod använd vid olika typer av val och omröstningar. Metoden är mer precis än acklamation och tillåter samtidigt den röstberättigade att sitta kvar under omröstning. Handuppräckning används sällan vid mer officiella sammanhang, som vid parlamentsomröstningar (ett undantag är Schweiz där direktdemokrati tillämpas), men metoden har använts i äldre demokratiska system av vilka den atenska demokratin är ett exempel. Handuppräckning används idag i demokratiska sammanhang av mindre skala, till exempel vid medelstora politiska möten eller i klassrummet, där acklamation är svårapplicerat.

Referenser

Sammanträdesteknik
Valsystem
Demokrati
Auto-auto

auto-auto är ett synth/electro-band från Göteborg, bildat 2004 av Erik Frankel, Johan Hellqvist och Philip Linné. Bandet var det första i Sverige att släppa musik under den svenska översättningen av Creative Commons-licensen. Bandet är idag byggt runt konstellationen Erik Frankel, Johan Hellqvist och Elliott Berlin (Maskinoperatör, ex Synthetical).

Förutom musik jobbar bandet även med ett brett spektra av konst, formgivning och video.

Karriär 
Debutalbumet Sounds of a New Generator placerade bandet i genren synthpop. 2005 släpptes även -spårs EP:n Totem under licensen Creative Commons, mer specifikt CC BY-NC-SA, tillsammans med ett remix-kit.

Baserat på Totem startade bandet två remixtävlingar – en tillsammans med Musikermagasinet och en tillsammans med Acidplanet.com. Vinnarna i Musikermagasinets tävling släpptes sedan 2006 på EP:n Totem Remixed, också den under Creative Commons-licens.

Samma år lanserades en USA-version av debutalbumet med 6 extra spår. Bandet var nominerad i klassen Bästa nykomling på SAMA.

Sedan 2008 är bandet kontrakterat till Tysklands största synth/electrolabel, Out Of Line. Hösten 2008 släppte bandet sin andra fullängdare, Celeste. Skivan är producerad av John Fryer som bland annat arbetat med Depeche Mode och Nine Inch Nails.

Diskografi

Album 
Sounds of a New Generator (2005). Substream, SUB9995
Sounds of a New Generator, US-Edition (2006). DSBP, DSBP #1077
Celeste (2008). Out Of Line Music, OUT 315
Dancing Through Dark Times (2011). Out Of Line Music, OUT 513

Singlar 
Dog (2005). Substream
Backstabber (2007). Substream
Harmageddon (2007). Substream

EP 
Totem (2005). Substream, SUB9993
Totem Remixed (2006). Substream
THE SKIES ARE YOUR HUNTING GROUND (2013). Out Of Line Music

Samlingsskivor 
Awake The Machines vol 6 (2008). Out Of Line Music, OUT 295
Electrostorm (2009). Out Of Line Music, OUT 353
Amphi Festival 2009 (2009). Out Of Line Music, OUT 366
Awake The Machines vol 7 (2011). Out Of Line Music, OUT 498, 499, 500

Remixer 
Implant - Fading Away (Remix by Auto-Auto) (2006). Alfa Matrix, AM-1082EPCD
davaNtage - Texas Dealer (Auto-Auto Remix) (2007). Rupal Records, RR 010, nx059
Sara Noxx - If you (Auto-Auto Remix/duet) (2008). Prussia Records
Client - Petrol (Auto-auto remix) (2009). Out Of Line
Marsheaux - Breakthrough (Auto-auto remix) (2009). Out Of Line

Källor
Auto-Auto på Discogs.com
Auto-Auto intervju på elektrauma.de

Externa länkar

Officiell webbplats

Svenska synthpopgrupper
Musikgrupper från Göteborg