kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hälsohem

Ett hälsohem är en form av pensionat som även erbjuder sina gäster olika typer av vård, rehabilitering och hälsobefrämjande behandlingar. Ett hälsohem kan ha en speciell inriktning, exempelvis hälsohem för diabetiker eller personer med cancer, men det kan även inrikta sig mot friskvård och erbjuda behandlingar för välmående och skönhet, exempelvis spabehandlingar. Den mat som serveras på ett hälsohem är ofta anpassad till hälsohemmets inriktning. Vegetarisk eller vegansk mat har varit vanlig på de svenska hälsohemmen.  
En äldre typ av hälsohem för personer som led av tuberkulos kallades sanatorium.

Historia  
Världens första hälsohem var förmodligen Battle Creek Sanitarium i Battle Creek Michigan USA (även känt under namnet "Western Health Reform Institute") startat av sjundedagsadventister år 1866. Två personer som betydde mycket för tillkomsten av detta hälsohem var J.P. Kellog(1807-1881) och James White(1821-1881). Detta hälsohem hade år 1895 en odling av frukt och grönsaker på 51 hektar. År 1957 kunde hälsohemmet ta emot 236 patienter i sanatoriet och 59 patienter i sjukhuset.

Norden

Det första hälsohemmet i Norden var Skodsborg Badesanatorium på Själland, startat år 1898 av sjundedagsadventister. 

Sverige

Sveriges två första hälsohem var troligtvis Solrunans Gästhem öppnat 1942 och Kiholms Hälsohem öppnat januari 1949. Dessa båda hälsohem drevs av rörelsen kring Are Waerland.

Föllingeprojektet 
En vetenskaplig undersökning om kostens betydelse vid olika sjukdomstillstånd, vid ett svenskt hälsohem (Föllingegården) gick under namnet Föllingeprojektet.

Se även
Föllingekost
Kurort
Tallmogården
Österåsens sanatorium

Referenser

Hotell
Friskvård
Hälso- och sjukvård
Targówek

Targówek är ett distrikt i nordöstra Warszawa. Distriktet har en yta på 24,37 km² och ungefär 124 000 invånare.

Targówek gränsar till Praga Północ i väst, Białołęka i norr, Rembertów, Ząbki och Marki i öst samt Praga Południe i söder.

Externa länkar

Warszawa
Christoph Mrongovius

Christoph Mrongovius, egentligen Krzysztof Celestyn Mrongowiusz, född 19 juli 1764 i Hohenstein i Ostpreussen, död 3 juni 1855 i Danzig, var en polsk språkforskare. 

Mrongovius var präst inom den preussiska evangeliska kyrkan och lärare i polska vid Danzigs gymnasium. Han utgav bland annat Ausführliche Grammatik der polnischen Sprache (1837) samt en tysk-polsk och en polsk-tysk ordbok (1835, 1853). Genom predikningar och religiösa skrifter ivrade han kraftigt för polska språkets utbredning och utverkade genom Fredrik Vilhelm IV:s välvilja (1846), att slaviska (ej tyska) antogs som kyrkospråk hos kasjuberna.

Källor

Polska lingvister
Polska evangelisk-lutherska präster
Födda 1764
Avlidna 1855
Män
Ugglan
Personer från Ostpreussen
Traryds kyrka

Traryds kyrka en kyrkobyggnad som tillhör Traryds församling i Växjö stift. Kyrkan ligger i samhället Traryd i Markaryds kommun.

Kyrkobyggnaden
Nuvarande kyrka föregicks av en medeltida kyrka som låg något åt söder. Den var byggd på 1300-talet av tuktad gråsten.
Nuvarande kyrka uppfördes 1859 - 1860 av byggmästaren Gustav Ljung efter ritningar av arkitekt Johan Adolf Hawerman. 28 juli 1862 invigdes kyrkan av biskop Henrik Gustaf Hultman.

Kyrkan består av ett rektangulärt långhus med ett femsidigt kor i sydost och torn i nordväst. Tornet har en åttakantig lanternin. Från början låg sakristian i sydost där nuvarande kor finns och var avskiljt från kyrkorummet med en skärmvägg av trä. 1933 byggdes nuvarande sakristia framför den nordvästra ingången.

Kyrkorummet är treskeppigt. Mittskeppets tak har tunnvalv medan de smala sidoskeppen har platta tak. Vid hundraårsjubileet 1962 genomfördes en restaurering under ledning av arkitekt Hans Westman, Lund. Bänkpartierna med mera målades då i varma färger (blått och rött) och kyrkan fick ett altarskåp.

Inventarier
 Ett triumfkrucifix är från 1300-talet.
 En dopfunt i sandsten är från medeltiden.
 En dopfunt i snidat trä tillverkades 1694 av bildhuggaren Johan Mentzefver.
 Predikstolen är samtida med nuvarande kyrka.
 I tornet hänger två kyrkklockor. Ena klockan är sannolikt från början av 1400-talet. Andra klockan är omgjuten i Jönköping 1761.

Orgel
1863 bygger Johan Blomquist en orgel med 13 stämmor.
1916 bygger Eskil Lundén, Göteborg en orgel med 18 stämmor.
 Nuvarande orgel med 30 stämmor tre manualer och pedal byggdes 1962 av Mårtenssons orgelfabrik i Lund. Gamla orgelns fasad från 1700-talet eller 1800-talet har behållits. Orgeln har mekanisk traktur och elektrisk registratur. Fria kombinationer finns.

Referenser

Tryckta källor

Webbkällor
 
 Markaryds kommun

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Växjö stift
Kyrkobyggnader i Markaryds kommun
Kyrkobyggnader invigda 1862
1862 i Sverige
Rudolf Johansson

Nils Rudolf Johansson, född 12 april 1899 Skövde församling, död 28 november 1994 i Solna, var en svensk medeldistanslöpare. Han tävlade för IK Göta. 

Johansson vann SM på 800 m 1926.

Referenser

Källor

Fotnoter

Svenska medeldistanslöpare
Män
Födda 1899 
Avlidna 1994
Idrottare från Skövde
Birger Kraft

Birger Kraft, född 1 februari 1903, död 19 december 1976, var en svensk medeldistanslöpare. Han tävlade för IK Mode. 

Kraft vann SM på 800 m 1929 och 1930. Dessutom var han i SM med i segrande lagen i stafett 4x1500 m åren 1931, 1933 och 1934. Han hade det svenska rekordet på 1000 m åren 1931 till 1933 med tiden 2.28,0.

Referenser

Källor

Svenska medeldistanslöpare
Män
Födda 1903 
Avlidna 1976
Antoni Małecki

Antoni Małecki, född 16 juli 1821 i Objezierze, provinsen Posen, död 7 oktober 1913 i Lemberg, Galizien, var en polsk språk- och litteraturforskare.

Małecki blev 1850 professor i klassisk filologi vid Jagellonska universitetet i Kraków. Han avskedades 1854 på grund av intriger, men fick en professur i Innsbruck och var 1856-74 professor i polska språket och litteraturen vid Lembergs universitet. Han blev sedermera vice kurator för det Ossolinska biblioteket. Från 1881 var han livstidsledamot av österrikiska herrehuset.

Som klassisk filolog framträdde Małecki med Encyklopedia filologii klasycznej (1851) samt översättningar av Sofokles "Elektra" och "Antigone", varjämte han författade ett historiskt originaldrama, List źelazny (1854). Hans polska skolgrammatik (1863) utgick i åtta upplagor; han författade även en komparativ polsk språklära, Grammatyka historyczno-porównawcza języka polskiego (två delar, 1879), samt en gammalpolsk ordbok, Wybór mów staropolskych (1855). 

År 1846 utgav Małecki en studie om Zygmunt Krasińskis "Irydion" och 1866-67 en för sin tid grundlig biografi och studie över Juliusz Słowacki, Juliusz Słowacki, jego życie i dziela (två delar). Dessutom en studie över poeten Jan Andrzej Morsztyn (1859), en kritisk undersökning av Polens äldsta historia, Lechici w świetle historycznej krytyki (1896), och ett arbete i polsk heraldik (Studya heraldyczna, 1890). Małeckis smärre vetenskapliga uppsatser är samlade i Z dziejów i literatury (1896) och Z przeszlosci dziejowej (1897).

Källor

 

Polska slavister
Polska litteraturvetare
Klassiska filologer
Polska professorer
Personer verksamma vid Jagellonska universitetet
Personer verksamma vid Lvivs universitetet
Litteraturvetare under 1800-talet
Filologer under 1800-talet
Polska forskare under 1800-talet
Personer från provinsen Posen
Födda 1821
Avlidna 1913
Män
Ugglan
Karl-Gustaf Björk

Karl Gustav Hilding Björk, född 22 november 1906 i Visby, död 23 december 1984 i Göteborg, var en svensk medeldistanslöpare. Han tävlade för IFK Göteborg. 

Björk vann SM på 800 meter 1931. Han är gravsatt i minneslunden på Västra kyrkogården i Göteborg.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Svenska mästare i medeldistanslöpning
Svenska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Visby
Gravsatta på Västra kyrkogården i Göteborg
Födda 1906 
Avlidna 1984
Män
U Can't Touch This

U Can't Touch This är en hiphopsång från 1990 av MC Hammer. Den är baserad på en sampling från Rick James discolåt Super Freak. Rick James uppges därför som medförfattare av musiken. Texten är skriven av MC Hammer.

Sången blev etta i Sverige, Nederländerna och Australien. På Billboardlistan blev den som bäst åtta och i England trea.

Det har gjorts flera parodier på sången, bland annat Family Guys Can't Touch Me och Weird Al Yankovics I Can't Watch This.

Referenser

Amerikanska hiphoplåtar
Singelettor i Sverige
Loft

Ett loft är en taknära del av en byggnad.

Loftet har vanligtvis inte tillräcklig höjd för att utgöra ett eget våningsplan. Ett loft nås ofta via en stege eller en enklare brant trappa. I vissa byggnader kan loftet inte nås från husets insida utan endast från utsidan via en lucka eller en låg dörr.

Loft är vanligt förekommande i fritidshus och används ofta som sovplats (sovloft). En ekonomibyggnads övervåning kan kallas för loft (höloft) även om det är gott om utrymme upp till taket.

Sovloft förekommer även i husbilar och är då vanligen placerade ovanför förarhytten.

Se även
Loftsäng
Loftgång
Mezzanin
Vindsvåning

Rum
Bostadsutrymmen
Jan Łoś

Jan Łoś, född 14 maj 1860 i Kraków, död 10 november 1928, var en polsk språkforskare.

Łoś blev efter studier vid Sankt Petersburgs universitet och utländska studier (för bland andra Vatroslav Jagić, Karl Brugmann, August Leskien och Johannes Schmidt) professor i slavisk filologi vid Jagellonska universitetet i Kraków.

Łoś författade en mängd arbeten rörande polsk fonetik och polsk språkhistoria, utgav äldre polska texter (av Mikołaj Rej och Andrzej Zbylitowski) samt Berichtigungen zum Reimser Evangelium (i "Archiv für slavische Philologie", IX). Tillsammans med Jan Aleksander Karłowicz var han huvudredaktör för den stora polska ordboken "Słownik gwar polskich" samt medarbetare i den av Krakóws vetenskapsakademi utgivna ordboken över det äldre polska språket.

Källor

Polska filologer
Polska slavister
Polska professorer
Personer verksamma vid Jagellonska universitetet
Födda 1860
Avlidna 1928
Män
Ugglan
Alumner från Sankt Petersburgs universitet
Personer från Kraków
Lebo M

Lebohang Lebo M Morake, professionellt känd som Lebo M är en sydafrikansk kompositör mest känd för att ha arrangerat och framfört musiken till filmen Lejonkungen och efterföljande filmer. Han hyrdes först in av Disney för att komponera filmens soundtrack (efter en rekommendation av Hans Zimmer). Han fick sedan även uppdraget att sätta ihop och leda den afrikanska kör som sjunger i filmen. Hans röst är den första som hörs i filmen när han framför en kort recitativ sång som blivit synonym med filmen. Lebo M har även släppt en skiva med musik inspirerad av Lejonkungen, kallad Rhythm of the Pride Lands.

Biografi
Lebo M föddes den 20 maj 1964 i det då apartheid-styrda Soweto. Han påbörjade sin musikaliska karriär vid nio års ålder och uppträdde bland annat på nattklubbar i ung ålder. Han landsförvisades från Sydafrika 1979 och fick visum i USA där han skaffade sig en del kontakter i den amerikanska musikbranschen. Bland annat bekantade han sig med Hans Zimmer och Jay Rifkin när de tillsammans gjorde musiken till filmen The Power of One. Han återvände till Sydafrika 1991 och bor nu med sin familj både i Johannesburg och i Los Angeles.

Filmografi
Lebo M har komponerat, producerat och framfört musik till följande filmer:
Back on the Block
Born to Be Wild
Congo
Dinosaurier
Lejonkungen
Lejonkungen (musikal)
Lejonkungen II - Simbas skatt
Lejonkungen 3 - Hakuna Matata
Listen Up: The Life of Quincy Jones
Long Night's Journey into Day
Made in America
Outbreak – i farozonen
The Power of One
Purpurfärgen
Tears of the Sun

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Födda 1964
Sydafrikanska kompositörer
Levande personer
Män
Off-white

Off-white är en vit färg som är bruten med mycket liten del av någon annan färg, ofta så liten del att den andra färgen inte kan uppfattas separat utan intrycket blir en mildare eller mjukare vit nyans. Andra benämningar är benvit, naturvit eller krämfärg.

Se även 
 Vit
 Färg
 Färgord

Färgord
Bamileke

Bamikele är en av de största folkgrupperna i Kamerun. Deras ursprungliga hemvist var på savannen och på bergssidorna i västra Kamerun, där de odlade majs, kolanötter och kaffe. Hög befolkningstäthet har dock lett till att många har tvingats lämna landsbygden. I städer som Douala och Yaoundé ägnar de sig bland annat åt transport, handel, bar- och hotellverksamhet. De är också kända som duktiga hantverkare (träsnideri, vävning, textilfärgning och pärlarbeten). Deras ekonomiska företagsamhet har ibland orsakat konflikter med andra etniciteter i städerna.

Ursprungligen organiserades bamileke i omkring 90 hövdingadömen, vart och ett lett av en fo (hövding). Namnet bamileke används nu om alla de som ingick i dessa hövdingadömen, inklusive bamendafolket, och alla talar besläktade bantuspråk. Enligt uppgifter hämtade 2023 uppgår de till omkring 3,5 miljoner människor. 

Majoriteten av befolkningen är anhängare av en traditionell religion som inkluderar förfädersdyrkan även om en del konverterat till islam eller kristendom.

Referenser

Noter

Källor

Externa länkar 

Etniska grupper i Kamerun
Bantufolk
Bentley Boys

Bentley Boys var en grupp välbeställda brittiska män som tävlade med Walter Owen Bentleys sportbilar under 1920-talet.

Bentley Boys hade bilsporten som intresse och hobby, men trots att de var amatörer fungerade de närmast som Bentleys fabriksstall. Ledande i gruppen var Woolf Barnato, som köpt aktiemajoriteten i Bentley Motors Ltd 1925. Bentley Boys blev mest berömda för sina fem vinster på Le Mans 24-timmars, med fyra segrar i rad mellan 1927 och 1930.

Till Bentley Boys räknas bland andra:
 Woolf Barnato, styrelseordförande i Bentley Motors Ltd mellan 1925 och 1931.
 Dudley Benjafield, läkare.
 Sir Henry "Tim" Birkin, baronet och racerförare.
 Jean Chassagne, fransk racerförare.
 Frank Clement, testförare hos Bentley.
 "Sammy" Davis, motorjournalist.
 John Duff, kanadensisk racerförare.
 Glen Kidston, sjöofficer.
 Bernard Rubin, pärlhandlare.

Externa länkar
 Gear Wheels Online. 

Bentley
Dudley Benjafield

Joseph Dudley Benjafield, född den 6 augusti 1887, död den 20 januari 1957, var en brittisk bakteriolog och racerförare.

Benjafield tjänstgjorde som läkare i Egypten under första världskriget.

Efter kriget ägnade han sig åt motorsport, först med motorbåt och senare bilsport med en privat Bentley 3 Litre. 1927 vann han Le Mans 24-timmars, tillsammans med "Sammy" Davis.

Benjafield var en av grundarna till British Racing Drivers' Club och dess förste ordförande.

Källor 
 

Födda 1887
Avlidna 1957
Brittiska racerförare 
Le Mans 24-timmarsvinnare
Män
Alumner från University of London
Bamun

Bamun, bamoum eller mum är en folkgrupp i Kameruns högland. De bildar ett kungarike kring staden Foumban bestående av mellan  100 000 och 215 000 personer. Deras språk, med samma namn som folkgruppen, tillhör Niger–Kordofanspråken och används även som lingua franca av omkring lika många.

Bamun är traditionellt organiserade i ett ärftligt kungadöme med säte i Foumban i västra Kamerun. Den sextonde kungen, Ibrahim Njoya (cirka 1895-1923), som hade kännedom om arabisk skrift, konstruerade ett eget skriftspråk som användes för att nedteckna folkets historia och kunskap om lokal örtmedicin samt att rita kartor över kungadömet.

Huvudnäringen är jordbruk, men bamun har också en lång tradition som hantverkare och är kända för sina broderier, vävnader, läderarbeten och metallarbeten samt för trä- och elfenbenssnideri, smide och krukmakeri.

Referenser

Externa länkar 
 

Etniska grupper i Kamerun
Kordofanfolk
Frank Clement (racerförare)

Frank Clement (1886–1970) var en brittisk racerförare.

Clement arbetade som testförare åt Bentley Motors Ltd. Han kom på fjärde plats i det första Le Mans-loppet 1923, tillsammans med John Duff i kanadensarens privatanmälda Bentley. Året därpå vann de tävlingen.

Clement körde alla påföljande Le Mans-lopp för Bentley fram till 1930.

Källor 
 

Brittiska racerförare 
Le Mans 24-timmarsvinnare
Män
Sammy Davis (racerförare)

Sydney Charles Houghton "Sammy" Davis, född den 9 januari 1887, död den 9 januari 1981, var en brittisk motorjournalist och racerförare.

Davis var redaktör för motortidskriften The Autocar, men körde även biltävlingar. Han kom tvåa i sitt första Le Mans-lopp 1925, tillsammans med Jean Chassagne i en Sunbeam 3 Litre. 1927 vann han loppet tillsammans med Dudley Benjafield i en Bentley 3 Litre.

Davis var även aktiv i veteranbilskretsar.

Källor 
 

Födda 1887
Avlidna 1981
Brittiska journalister
Brittiska racerförare 
Le Mans 24-timmarsvinnare
Män
Glen Kidston

George Pearson Glen Kidston, född den 23 januari 1899, död den 5 maj 1931, var en brittisk sjöofficer, racerförare och pilot.

Kidston tillhörde en välbärgad skotsk bankfamilj. Han deltog i första världskriget som sjöofficer. Efter kriget tillhörde han ubåtsflottan. 

Kidston ägnade sig åt motorsport, först på motorcykel, innan han började med biltävlingar med en Bentley. Han körde sitt första Le Mans-lopp 1929. Året därpå vann han tävlingen, tillsammans med Woolf Barnato i en Bentley Speed Six.

Kidston omkom i en flygolycka i Natalprovinsen 1931.

Källor 
 

Födda 1899
Avlidna 1931
Brittiska racerförare 
Le Mans 24-timmarsvinnare
Brittiska flygare 
Män
Who Let the Dogs Out?

Who Let the Dogs Out? är en sång skriven och först inspelad av Anslem Douglas år 1998. Den spelades senare in av Baha Men år 2000 och släpptes den 26 juli det året. Baha Mens version vann en Grammy för Best Dance Recording på 2001 Grammy Awards och en Bulgy Award (bulgarisk Grammy) för Best Non Bulgarian Dance Act 2002.
Sånger 1998
Sånger 2001
Bernard Rubin

Bernard Rubin, född den 6 december 1896, död den 27 juni 1936, var en brittisk racerförare och pilot.

Rubin var son till en australiensisk pärlhandlare. Familjen flyttade till London 1908. Rubin deltog i första världskriget som artilleriofficer.

1928 körde Rubin sin första biltävling på Brooklands. Samma år vann han Le Mans 24-timmars, tillsammans med Woolf Barnato i en Bentley 4½ Litre. 1929 skadades Rubin i en olycka vid RAC Tourist Trophy. Han startade ett eget racingstall istället, med gamle Bentley-kollegan Tim Birkin som förare.

Rubin var även engagerad i tävlingsflygning. Han avled av tuberkulos 1936.

Källor 
 

Födda 1896
Avlidna 1936
Brittiska racerförare 
Le Mans 24-timmarsvinnare
Brittiska flygare 
Män
Banda (folk)

Banda eller togbo är ett folk i Centralafrikanska republiken, där de utgör den största befolkningsgruppen, samt i Kongo-Kinshasa, Kamerun och Sudan, sammantaget omkring 1,1 miljoner människor (cirka år 2000. De talar ett språk inom språkfamiljen Adamawa-Ubangi.

Deras traditionella huvudnäring är jordbruk, med odling av majs, maniok, jordnötter, sötpotatis och tobak. Dessutom ägnar de sig en del åt jakt, fiske och samlande. Männen ägnar sig åt jakt och fiske medan kvinnorna  samlar mat och odlar grödor. 

Träsnidare från bandafolket har blivit kända för sina säregna skårtrummor utformade som djur. Förutom bruksföremål tillverkas även träföremål för rituella ändamål. Bandafolket tillämpar patrilinjär härkomst och är bosatta i byar bestående av utspridda gårdar. Byarna styrs av en lokal ledare. Fram tills européerna kom var bandafolket statslösa och ledare valdes endast under kristider, när kriserna sedan var lösta fråntogs ledarna också makten. Vid krig garanterades enighet genom åldersindelningar och initieringsriter, semali. Traditionellt har hemgift, ofta i form av järnredskap, krävts. Antalet månggiften har minskat i och med övergången till penningekonomi.

Anmärkningar

Källor 

Etniska grupper i Centralafrikanska republiken
Etniska grupper i Kongo-Kinshasa
Etniska grupper i Sudan
Etniska grupper i Kamerun
Volta-Kongofolk
Gudabild

En gudabild är en avbildning av en gudom och förekommer inom flera religioner. Gudabilden behandlas vanligen med stor vördnad av den troende och är central för dyrkan av den gudom den föreställer.

Gudabilden kan vara ensam eller placerad tillsammans med andra gudabilder på ett altare för att på så sätt symbolisera guddomens närvaro vid olika religiösa ceremonier. Inom vissa religioner och kulturer förekommer det också att man bär gudabilder i religiösa processioner.

Små gudabilder kan bäras som personliga smycken och betraktas som amuletter av troende bärare.

Förbud mot gudabilder
Inom vissa religioner finns ett uttalat förbud mot gudabilder. Inom islam är detta förbud mycket starkt, men det finns även inom judendom och kristendom.

Se även
Bilddyrkan
Helgon (helgonbild)
Ikon

Symbolik inom religion
Religiös konst
Barabaig

Barabaig, barabaik, mangati, tatog eller datoga är en niloitisk etnolingvistisk folkgrupp i nordöstra Tanzania som utgör omkring 76 000 personer (2003).

Traditionellt har de varit tamdjursnomader och levde av de produkter som nötboskap, tamfår och getter gav. De flyttade med årstidens växlingar mellan torr- och regnperiodsbeten. Numera har jordbruksfolk bosatt sig på deras gamla betesmarker och gradvis fördrivit dem. På 1980- och 1990-talen låg barabaig i en bitter strid med myndigheterna och ett kanadensiskt u-hjälpsprojekt för veteodling. På grund av detta projekt har de mist sina bästa betesområden och har förvisats utan kompensation. Saken har flera gånger dragits inför domstol, och barabaig är nu en mycket utsatt minoritetsgrupp.

Traditioner 
Inom Tanzania är folkgruppen sedda som "pinsamt primitiva" och "ignoranta" på grund av att de envist håller fast vid sitt traditionella leverne.

Familj 
Av sed är utomäktenskapliga sexuella relationer att föredra inom folkgruppen Barabaig. Det är dock förenat med regler kring vem som får ha samlag med vem och var detta kan ske. En kvinna förväntas till exempel bli gravid med en annan man än maken. Maken blir dock "ägare" till barnet.

Klädsel 
Kvinnorna bär klänningar av getskinn eller kohud, färgade i ockra. Under midjan är klänningarna dekorerade med tofsar. Vidare är de dekorerade med färgglada pärlor i gult  och orange. Som accessoarer bär kvinnorna  mässingsarmband och halsslingor.

Kroppsutsmyckningar 
Kring ögonen är de tatuerade med cirkulära mönster, salamajega. Både män och kvinnor bär denna utsmyckning som görs genom att en liten krok öppnar upp huden och en liten hudflik skär därefter av. Medan såret fortfarande är öppet blandas gnuggas ett  pigment bestående av träkol och ko-urin in i såret för att skapa en tatuering. Vissa utövar ansiktsskärning. Männen bär en färgad bomullsduk draperad över axlarna och en annan runt midjan.

Övriga traditioner 
Unga män skulle av tradition bevisa sig själva genom att döda en person från en annan folkgrupp, en elefant, lejon eller buffel. Det döda djuret kunde sedan, tillsammans med andra djurskinn, användas som bas för en ceremoniell huvudbonad.

Religion 
Barabaig är monoteister. De tror på den universella skaparen Aseeta, vilket är samma namn som de gett solen. Solen anses vara Aseetas allseende öga. Folket menar att de härstammar från Aseetas bror Salohog. Salohogs äldste son Gumbandaing var den förste av folket Barabaig. De flesta äldste inom folkgruppen kan härleda sin härkomst till grundaren, över tiotals generationer. De har dock en större förfädersdyrkan än en dyrkan till guden. Det sägs att omkring 99 procent av folkgruppen har behållit den traditionella religionen.

Källor 

Folkgrupper i Tanzania
Nilo-sahariska folk
Niels Bjerrum

Niels Janniksen Bjerrum, född 11 mars 1879 i Köpenhamn, död 30 september 1958, var en dansk kemist. Han var son till ögonläkaren Jannik Petersen Bjerrum.

Bjerrum blev professor i kemi vid Landbohöjskolen i Köpenhamn 1914. Hans tidigaste arbeten berör oorganiska komplexföreningars sammansättning och omvandlingar, såsom hans doktorsavhandling från 1908, Studier over basiske Kromforbindelser. 

Hans senare forskning rörde huvudsakligen den fysikaliska kemin, men han bedrev även forskning inom atomfysiken. Han skrev bland annat ett uppmärksammat verk om titrering av syror och baser år 1914, men är mest känd för sina teorier om starka elektrolyters dissociation i vattenlösning, framlagd vid en naturforskarkongress i Kristiania 1916. Fenomenet Bjerrumlängd är uppkallat efter honom.

Bjerrum invaldes 1945 som utländsk ledamot av svenska Ingenjörsvetenskapsakademien.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Alumner från Köpenhamns universitet
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Män
Födda 1879
Avlidna 1958
Danska professorer i kemi