kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Närkes runinskrifter 26

Närkes runinskrifter 26 är en runsten som är inmurad i Glanshammars kyrka i Glanshammars socken, Örebro kommun.

Stenen och dess placering

Nä 26 ristades i mitten eller slutet av 1000-talet. Stenen är av svart och glimmerrik granit, 160 cm hög och 66 cm bred nedtill. Var den ursprungligen stod är okänt. När Johannes Bureus såg stenen i början av 1600-talet fanns den redan på sin nuvarande plats, cirka 3 meter över marknivån, inmurad i Glanshammars kyrkas västgavel. Troligen placerades den där när kyrkan tillfogades sitt norra sidoskepp i början av 1300-talet. Antagligen uppstod då kantskadorna på stenen. Bland annat är toppen avslagen vilket lett till att ett par runor har försvunnit eller skadats. Runstenen står inte upp i kyrkomuren som den en gång var rest, utan är lagd på sidan.

Runor och ornamentik 
På stenens mittparti finns ett inristat fyrfotadjur och själva runinskriften löper i en drakslinga längs kanten som i nedre delen av stenen viks inåt från både och höger och vänster. De två delarna binds sedan samman med ett koppel. Runraden lyder i translitteration

Runinskriften följer den vanliga mallen för minnesinskrifter så man har kunnat rekonstruera de flesta runor som fallit bort. Undantaget är namnet som börjar med tu och slutar med a. Det rör sig antagligen om ett ganska ovanligt namn som burits av Torgers bror eller syster.

Likheter i material, huggningsteknik och linjeföring gör det troligt att Nä 26 och den enbart med ornamentik försedda Nä 27 tillsammans utgjort ett minnesmärke över Brune och Holma. Även formuleringen ”läto göra minnesmärket” tyder på att det rör sig om en del av ett sammansatt minnesmärke och inte en enskild rest sten, för i så fall hade ”läto resa stenen” varit en mera trolig formulering.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 
 Bilder på Nä 26 finns på http://www.svenskarunstenar.net/narke/na26glanskyrka.html

Närkes runinskrifter
Fornminnen i Örebro kommun
Cidre Kerné

Cidre Kerné är ett cider från cidreriet Bosser i kommunen Pouldreuzic i Bretagne, Frankrike. Cidreriet grundades av Pierre Bosser 1947 och sköts sedan 1977 av Yves Bosser.

Cidret finns som sött, halvsött och torrt (hårt) och har vunnit flera priser och är mycket vanligt på creperier och restauranger i hemdepartementet Finistère.

Källor 
"CIDREF"

Cidermärken
Matthias Iser

Matthias Johannis Iser, född 7 oktober 1645, död 10 februari 1725, var en svensk kyrkoman.

Biografi
Iser föddes på Skåls gård i Alsters socken som son till komministern i Väse och Alster Johannes Johannis Iser och hans hustru Märta Svensdotter Ekeblad. Han skall i ungdomen visat sådant ointresse för studier att hans far satte honom i hantverkslära; detta skall dock ha väckt hans intresse för studier, och 1663 inskrevs han vid Uppsala universitet. 

Efter att 1672 ha vunnit magistergraden, och 1673 prästvigts i Karlstad, blev han 14 december 1674 pastor vid Livregementet till häst. Han följde regementet under kriget i Skåne, där han skall ha vunnit Karl XI:s uppmärksamhet, och utnämndes 1676 till hovpredikant. År 1678 utnämndes han till domprost i Göteborg av kungen, men då utnämningen visade sig strida mot reglerna för prästval, blev han i stället utsedd till kyrkoherde i Maria församling i Stockholm, varifrån han 1681 förflyttades till Storkyrkoförsamlingen, med Lovö socken som prebende. Vid jubelfesten i Uppsala 1693 promoverades han till teologie doktor, och genom fullmakt undertecknad av Karl XII i Bender 21 april 1711 utsågs han till biskop i Västerås stift.

Iser gifte sig 1677 med Margareta Nyman, dotter till en handelsman i Falun. Deras barn adlades 8 februari 1689 för faderns förtjänster, och introducerades 1697 på riddarhuset under adliga namnet Iserhielm.

Källor
 Gustaf Elgenstierna, Svenska Adelns ättartavlor, Stockholm 1928

Noter

Biskopar i Västerås stift
Prästeståndets riksdagsledamöter
Personer under stormaktstiden
Personer från Alsters socken
Födda 1645
Avlidna 1725
Män
SBH
Kulturpropositionen 2009

I september 2009 presenterade regeringen Reinfeldt en ny kulturproposition kallad ”Tid för kultur” (Proposition  2009/10:3). Propositionen bygger på den utredning som tillsattes av Sveriges regering 2007 och som framlade sitt betänkande i februari 2009 (se artikeln Kulturutredningen).

Nyckelbegrepp
Nyckelbegrepp i propositionen är samspel mellan stat, kommuner och landsting (den s.k. "portföljmodellen"), samverkan mellan kultur och näringsliv, entreprenörskap, yttrandefrihet, mångfald, konstnärlig förnyelse och vård av kulturarvet . Den omtalade formuleringen “motverka kommersialismens negativa verkningar inom kulturområdet.” från 1974 års proposition finns inte längre med. I den nya propositionen heter det “Det finns ingen given motsättning mellan kommersiell bärkraft och konstnärlig kvalitet eller frihet.”

Propositionen skriver att två utredningar ska tillsättas: en utredning ska ges uppdraget att komma med ett förslag på det praktiska genomförandet av "portföljmodellen", och den andra utredningen ge ett förslag på hur en ny statlig "musikplattform" ska utformas (i propositionen anses nämligen att verksamhetsstödet till Stiftelsen Svenska rikskonserter ska upphöra och att en ny plattform för musiken skapas.)

I oktober 2009 fick landshövding Chris Heister regeringens uppdrag att utreda en ny modell för fördelning av statliga kulturbidrag (den s.k. "portföljmodellen").

De kulturpolitiska målen
Ur regeringens proposition ”Tid för kultur”, 2009/10:3.

"Regeringen föreslår att följande mål ska gälla för kulturpolitiken:

Kulturen ska vara en dynamisk, utmanande och obunden kraft med yttrandefriheten som grund. Alla ska ha möjlighet att delta i kulturlivet. Kreativitet, mångfald och konstnärlig kvalitet ska prägla samhällets utveckling. För att uppnå målen ska kulturpolitiken: 
främja allas möjlighet till kulturupplevelser, bildning och till att utveckla sina skapande förmågor, 
främja kvalitet och konstnärlig förnyelse, 
främja ett levande kulturarv som bevaras, används och utvecklas, 
främja internationellt och interkulturellt utbyte och samverkan,
 särskilt uppmärksamma barns och ungas rätt till kultur. "

Se även
Sveriges kulturpolitik
Kulturutredningen
Kulturpropositionen 1974

Referenser

Källor
Sammanfattning av regeringens proposition Tid för kultur, 2009/10:3. Faktablad.
Nya nationella kulturpolitiska mål, Regeringens proposition Tid för kultur, 2009/10:3. Faktablad.

Externa länkar
Hela propositionen.

2009 i Sverige
Politikåret 2009
Regeringen Reinfeldt
Kulturutredningar och propositioner
Lista över universitet i Somalia

Universitet i Somalia: Listan visar Somalias universitet.

Universitet i Mogadishu 
 University of Somalia 
 Mogadishu University 
 Plasma University 
 Banader university
 Al-Furqan University
 Somali Institute Of Management and Administration Development
 St Clements University
 Nilen University
 Al-Alum and Technology University
 Somalia National University
 Madinah University
 Benadir University

Universitet i Somaliland 

 Hargeisa University (Hargeisa)
 Gollis University (Hargeisa)
 Somaliland University of Technology, SUTECH (Hargeisa)
 Burao University (Burco)

Universitet i andra städer 

 East Africa University (Bosaso Puntland)
 Kismayo University (Kismayo)
 Puntland State University
 Somalia National University
 Bosaso University
 Nugaal University, Las Anod
 University of Gedo, Bardera
 University of Southern Somalia, Baydhabo
 Hiiraan University, Beledweyne
 Bosaso College (Bosaso, Puntland)

Universitet under uppbyggnad 

 Baydhabo University Baydhabo
 Omar Hashi International University (Hargeisa, Somaliland)

Listor med anknytning till Somalia
Reese's Peanut Butter Cups

Reese's Peanut Butter Cups är ett amerikanskt godis bestående av chokladbitar fyllda med jordnötssmör som produceras av Hershey Company. Produktionen startade 1928 och produkten finns i smakerna vit choklad, ljus choklad och mörk choklad.

Referenser 

Godis
Produkter lanserade 1928
Rolf Bergendorffs radiomuseum

Rolf Bergendorffs radiomuseum är ett radiotekniskt museum som sedan 2010 ligger i Skruf Lessebo kommun. 

Museet skapades av Rolf Bergendorff för att han ville visa allmänheten en liten del av sin privata samling som överstiger 6000 olika objekt av radio- och TV-relaterat material. Samlandet påbörjades under sent 1960-tal. Samlingen tar i anspråk en hyllvolym på över 350 kubikmeter eller 1700 hyllmeter.

Museet öppnade för allmänheten 1996, då i lokaler ovanför glasbutiken i Strömbergshyttan. Senare, vid en konkurs 2003 hos hyresvärden Orrefors Kosta Boda-koncernen, fick det flyttas till ett lager i Linneryd. År 2010 köptes en del av Skrufs glasbruk däri finns lämpliga lokaler för att återigen öppna för allmänheten Tyvärr är det fortfarande inte återöppnat. På museet visades den historiska utvecklingen i folkhemmen såsom radio, TV, bandspelare, grammofoner, trådspelare, Edisons fonograf, graververk till lackskivor, högtalare, amatörradio, privatradio (27 MHz), kustradio, telefoner, mobiltelefoner, militärradio, mätinstrument och videoapparat er både för studiobruk och för hemmabruk. En komplett radioverkstad från 1950-talet finns också. Man har även ett stort förråd av radiorelaterad litteratur där det ingår både tidningar och servicemanualer. Därtill kommer flera tusen radiorör, mestadels nya. Många andra reservdelar och ett stort arkiv med 78-varvsskivor, rullband och trådband.

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

Byggnader och anläggningar i Lessebo kommun
Kultur i Lessebo kommun
Stephen R. L. Clark

Stephen Richard Lyster Clark, född 30 oktober 1945 i Luton, är en brittisk filosof. 

Clark har i sina böcker framförallt fokuserat på tre områden: religionsfilosofi, djurs moraliska status (djurrätt) samt politisk filosofi. Clark är för närvarande professor i filosofi vid University of Liverpool.

Publiceringar 

Aristotle's Man (Oxford University Press, 1975) 
The Moral Status of Animals (OUP, 1977) 
The Nature of the Beast (OUP, 1982) 
From Athens to Jerusalem (OUP, 1984) 
The Mysteries of Religion (Blackwell, 1986) 
(ed.) Berkeley: Money, Obedience and Affection (Garland Press, 1989) 
Civil Peace and Sacred Order (OUP, 1989) 
A Parliament of Souls (OUP, 1990) 
God’s World and the Great Awakening (OUP, 1991) 
How to Think about the Earth (Mowbrays, 1993) 
How to Live Forever (Routledge, 1995) 
Animals and their Moral Standing (Routledge, 1997) 
God, Religion and Reality (SPCK, 1998) 
The Political Animal (Routledge, 1999) 
Biology and Christian Ethics (Cambridge University Press, 2000) 
G.K. Chesterton: Thinking Backward, Looking Forward (Templeton, 2006)

Källor

Webbkällor
Dombrowski, D.A. Not Even a Sparrow Falls: The Philosophy of Stephen R. L. Clark, Michigan State University Press , 2000. 
Stephen Clark's webbplats, University of Liverpool
Clark's C.V.
Stephen R. L. Clark, utvalda texter om djurrätt
"Not Even a Sparrow Falls: The Philosophy of Stephen R. L. Clark"
Biography
"On the side of the animals"

Noter

Engelska filosofer
Religionsfilosofer
Djurrättsaktivister
Alumner från Balliol College, Oxford
Engelska professorer
Personer verksamma vid universitetet i Liverpool
Personer från Luton
Födda 1945
Levande personer
Män
Frank Emmelmann

Frank Emmelmann, född i Schneidlingen 15 september 1961, är en tysk före detta friidrottare på internationell elitnivå. Emmelmann representerade Östtyskland och tävlade i kortdistanslöpning, med flera medaljer på 100 meter, 200 meter och 4 x 100 meter vid europamästerskap, europacuper och världscuper. 

Emmelmann tävlade för klubben SC Magdeburg och blev östtysk mästare vid flera tillfällen. Två gånger, 1981 och 1985, lämnade han de östtyska mästerskapen med tre guldmedaljer (100 meter, 200 meter och 4 x 100 meter).

Frank Emmelmann gifte sig 1984 med Kirsten Emmelmann, född Siemon.

Personliga rekord

Källor 
Tysk friidrottshistorik hos sport-komplett.de
Biografi hos IAAF
Topplistor på tyska friidrottsförbundets webbplats

Tyska kortdistanslöpare
Europamästare i kortdistanslöpning
Män
Födda 1961
Levande personer
Babylon (musikalbum)

Babylon är W.A.S.P.:s fjortonde studioalbum, släppt den 12 oktober 2009. Albumet innehåller coverversioner på Deep Purples Burn och Chuck Berrys Promised Land.

Låtlista 
 "Crazy" (5:10)
 "Live to Die Another Day" (4:41)
 "Babylon's Burning" (5:00)
 "Burn" (4:50)
 "Into the Fire" (5:54)
 "Thunder Red" (4:20)
 "Seas of Fire" (4:34)
 "Godless Run" (5:43)
 "Promised Land" (3:13)

Musiker 
 Blackie Lawless – sång, gitarr
 Doug Blair – sologitarr, kompgitarr
 Mike Duda – elbas
 Mike Dupke – trummor

Album av W.A.S.P.
Musikalbum 2009
Citat

Ett citat är ett exakt återgivande av vad någon har sagt eller skrivit, till skillnad från ett referat, som är ett återgivande med andra formuleringar. Citat förekommer både inom forskning och i konstnärliga verk. Inom klassisk musik motsvaras citat av en inflätad melodi från något annat musikstycke. De juridiska aspekterna av rätten att citera, hur det får ske och när, kallas citaträtt.

Konventioner 
Ett citat ska redovisas ordagrant inom citationstecken (vilka ibland ersätts med dubbelprimtecken, till exempel då en skrivmaskin saknar riktiga citattecken) eller utbrutet som ett blockcitat, så att det är klart avgränsat från den övriga texten. Det bör (åtminstone) anges vem som har sagt eller skrivit det och var det sagts eller skrivits. Det ska inte råda någon tvekan om vem som har sagt en sak, den som citerar eller den citerade. Det får heller inte råda oklarhet om vad den citerade verkligen sagt; källan får alltså inte förvanskas. Citatet ska vara en exakt återgivning av vad som står i källan, inklusive interpunktion och eventuell kursivering (då citat översätts måste man göra en avvägning mellan form och innehåll med hänsyn till citatets natur). 

Stavfel kan hanteras på olika sätt; ibland rättas de utan kommentarer, ibland får de stå kvar markerade med [sic], [sic!] (latin för 'så') eller [!] efteråt. Dessa kan även användas för att markera andra märkliga påståenden för att markera för läsaren att man inte skrivit fel när man citerat. "Sic" används däremot inte för att markera att man tar avstånd från det som sägs. Äldre ordformer kan på liknande sätt ibland moderniseras utan att kommenteras.

Om det i det angivna citatet används citationstecken, brukar de skrivas om till enkla citattecken, och fortfarande omsluta hela citatet med citationstecken. 

Små ändringar eller förklaringar som krävs för att få sammanhang sätts också inom hakparentes. Exempel: "Han [Jonsson] är en knöl" eller "[han hävdade] att Jonsson är en knöl" (om originalet t.ex. börjar "Sedan hävdade han [...]"). Om man vill framhäva ett ord eller en del av citatet genom att kursivera det bör man efter citatet lägga till inom hakparentes att det är ens egen kursivering. Om citatet redan är kursiverat i källan kan det ibland vara lämpligt att på samma sätt notera att det inte är ens egen kursivering. 

Uteslutna ord markeras med uteslutningstecken inom hakparenteser ("[…]"). Uteslutningar får inte medföra att innebörden förvanskas eller att information som är viktig för sammanhanget tas bort.

Vetenskapliga citeringar 
Inom forskarvärlden används ordet citering för att beteckna källhänvisningar mellan vetenskapliga verk även om dessa hänvisningar inte inbegriper citat. Ordet förekommer i begrepp som citeringsdatabas och citeringsanalys. Att citera kan därför antingen betyda att använda ett citat eller att göra en vetenskaplig källhänvisning.

Se även 
 Bevingade ord
 Bevingade ord (bok)
 Bevingat
 Citat på Wikiquote

Litteratur 
 Svenska skrivregler, ()

Källor

Noter 

Språkliga uttryck
Bevingade ord

Bevingade ord är i tal och skrift allmänt använda uttryck och talesätt, som kan föras tillbaka till en bestämd skrift eller bestämd person.

Uttrycket förekommer ofta hos Homeros (ἔπεα πτερόεντα – épea pteróenta), men vann vidare spridning i modern tid sedan Georg Büchmann (död 1884) 1864 utgivit verket Geflügelte Worte (sedermera utkommen i mer än 20 ytterligare upplagor).

I Sverige utgav Arvid Ahnfelt 1879 en samling kallad Bevingade ord, och Valdemar Langlet en samling Bevingade ord och slagord i två band 1925-1928. Det mest kända och i flerfaldigt omtryckta svenska verket av detta slag är dock Pelle Holms bok med samma titel, vars första upplaga utkom 1939.

Även i andra länder har utgivits samlingar av "bevingade ord", exempelvis i Danmark av Oscar Arlaud (Bevingede ord, 1878), i Frankrike av Éd. Fournier (L'esprit des autres), i England av Harbottle (Dictionary of quotations, 1902) och Bartlett (Familiar quotations).

Se även
Pelle Holm: Bevingade ord
Bevingat

Källor

Bevingade ord i Svensk uppslagsbok (andra upplagan, 1947)

Vidare läsning

Bevingade ord
Ugglan
Birgit Nilsson-priset

Birgit Nilsson-priset, The Birgit Nilsson Prize, är ett internationellt musikpris i klassisk musik instiftat av Birgit Nilsson. Prissumman är på en miljon amerikanska dollar och priset delas ut vartannat eller vart tredje år sedan 2009 till en sångare, dirigent, institution eller produktion.

I december 2008, tre år efter hennes död, avslöjades att det på hennes egen önskan instiftats ett pris som ska gå till en sångare, dirigent eller en specifik produktion som uppnått enastående framgångar inom den klassiska musiken. Prissumman är på en miljon dollar vilket gör det till världens största pris inom klassisk musik.

Förutom penningpriset får pristagaren en statyett i keramik, vilken föreställer Birgit Nilsson och är utförd av Ulla Kraitz och Gustav Kraitz. 

Den första pristagaren utsågs av Birgit Nilsson själv, som skrev ned namnet och lade det i ett förseglat kuvert före sin bortgång på juldagen 2005. Hon ville själv att priset skulle avslöjas först tre år efter hennes död. I februari 2009 öppnades därför kuvertet och den första pristagaren avslöjades, den spanske sångaren och dirigenten Plácido Domingo. Kuvertet innehöll dock inte något namn, enligt Rutbert Reisch, tidigare ordförande för Birgit Nilsson Foundation. Birgit Nilsson hade dock flera gånger framfört att Plácido Domingo borde bli den första pristagaren.

Prisutdelningen

Utdelningen av det första priset ägde rum på Kungliga operan i Stockholm den 13 oktober 2009. Kung Carl XVI Gustaf överräckte prisstatyetten och ett diplom till Plácido Domingo. Den svenska sopranen Nina Stemme och Kungliga hovkapellet under ledning av den tyske dirigenten Gregor Bühl medverkade också i ceremonin.

Pristagare
2009 – Plácido Domingo
2011 – Riccardo Muti
2014 – Wienerfilharmonikerna
2018 – Nina Stemme
2022 – Yo-Yo Ma

Prisjury
Birgit Nilsson valde den första prismottagaren. Sedan 2011 har mottagarns föreslagits av en internationell rådgivande priskommitté och därefter utsetts av styrelsen för Birgit Nilsson-stiftelsen.

Priskommitté från 2019
 Susanne Rydén, ordförande för Birgit Nilsson-stiftelsen
 John Allison, Opera Magazine och kritiker på Daily Telegraph
 Manuel Brug, kritiker på Die Welt
 Stefan Forsberg, chef för och konstnärlig ledare av Kungliga Filharmonikerna
 Ara Guzelimian, dekan för Juilliard School of Music
 Elaine Padmore, författare och tidigare operachef för Royal Opera House, Covent Garden

Källor

Noter

Externa länkar 
Birgit Nilsson-prisets webbplats

Svenska musikpriser
Priser och utmärkelser instiftade 2009
Gian Domenico Romagnosi

Giovanni (eller Gian) Domenico Romagnosi, född den 11 december 1761 i Salsomaggiore, död den 8 juni 1835 i Korfu, var en italiensk jurist, sociolog och filosof.

Romagnosi var juris professor i Parma, Milano, Pavia och slutligen i Korfu. Han var en synnerligt produktiv författare inom en mångfald av ämnen. Som filosof anslöt han sig till Condillac, men antog ett logiskt sinne, som differentierar och integrerar sensationer. Hans Opere utgavs 1832-35 och 1836-45.

Källor

Externa länkar 

Italienska professorer
Italienska filosofer
Italienska sociologer
Italienska jurister
Personer från Emilia-Romagna
Födda 1761
Avlidna 1835
Män
Ugglan
Eric Balfour

Eric Salter Balfour, född 24 april 1977 i Los Angeles, Kalifornien, är en amerikansk skådespelare och sångare.

Filmografi (urval)

2007 – LA Ink, avsnitt Welcome Home, Kat (gäst i TV-serie)

2010-2015 -  Haven (tv-serie)

Externa länkar

The Official Eric Balfour Fan Site - www.EricBalfour.org

Män
Födda 1977
Levande personer
Skådespelare från Kalifornien
Amerikanska barnskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Malcolm Baldrige

Howard Malcolm "Mac" Baldrige, född 4 oktober 1922 i Omaha, Nebraska, död 25 juli 1987 i en rodeoolycka i Kalifornien, var en amerikansk republikansk politiker och affärsman. Han var USA:s handelsminister från 1981 fram till sin död. Han var bror till etikettexperten Letitia Baldrige.

Baldrige avlade 1944 sin grundexamen i engelska vid Yale University. Han deltog sedan i andra världskriget i USA:s armé och befordrades till kapten. Han var därefter verksam inom järnindustrin. Han avancerade 1972 till verkställande direktör för Scovill Corporation. Han sysslande länge med rodeo och valdes 1980 till Professional Rodeo Man of the Year.

President Ronald Reagan utnämnde 1981 Baldrige till handelsminister. Han omkom sex år senare i en rodeoolycka. Hans grav finns på North Cemetery i Woodbury, Connecticut.

Källor

Externa länkar 
 Miller Center vid University of Virginia
 Baldrige National Quality Program
 Political Graveyard

Födda 1922
Avlidna 1987
USA:s handelsministrar
Män
Alumner från Yale University
Mottagare av Frihetsmedaljen
Internationella handtvättsdagen

Internationella handtvättsdagen (Global Handwashing Day, även Internationella handtvättardagen) hålls den 15 oktober för handhygien. Initiativet startades av Public-Private Partnership for Handwashing (PPPHW) där bland annat Unicef, Världsbanken, Centers for Disease Control and Prevention och The London School of Hygiene & Tropical Medicine ingår. Dagen firades för första gången 2008.

Mål 
Målgruppen för Internationella handtvättsdagen är barn och skolor med målet att:

 främja och stödja en global och lokal kultur kring handtvätt med tvål. 
 titta närmare på hur man tvättar händerna i de olika länderna. 
 öka medvetenheten om fördelarna med att tvätta händerna med tvål.

Referenser 

Hygien
Temadagar i oktober
Tvagning
Frank Moss

Frank Moss kan syfta på:
Frank Moss (jurist), amerikansk jurist, född omkring 1860, död 1920
Frank Moss (politiker), amerikansk politiker, född 1911, död 2003
Nicholas Hammond

Nicholas Hammond, född 15 maj 1950 i Washington, D.C., är en amerikansk-australiensk skådespelare. Hammonds mest kända roll är den som Friedrich von Trapp i filmen Sound of Music, men han är även känd för rollen som Peter Parker/Spider-Man i The Amazing Spider-Man.

Filmografi i urval 

1974-1977 - Hawaii Five-O

 (miniserie)

Externa länkar 

Män
Födda 1950
Amerikanska skådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Levande personer
Frank Moss (jurist)

Frank Moss, född 16 mars 1860 i Cold Spring, New York, död 5 juni 1920 i New York, var en amerikansk jurist, författare och politisk aktivist. Som biträdande distriktsåklagare åt distriktsåklagaren i Manhattan Charles S. Whitman var han med om flera betydande brottsfall, inte minst rättegången mot polisen Charles Becker som befanns skyldig till mord och avrättades.

Moss var en reformist som redan under studietiden vid City College blev aktiv i organisationer som sysslade med brottsbekämpning i New York. Han gick även med i republikanerna. Tidigt under juristkarriären blev Moss ordförande för City Vigilance League och Society for the Prevention of Crime. Han skrev den 1897 utkomna boken The American Metropolis from Knickerbocker Days to Present Time om New York Citys historia.

Moss fick ett rykte om att vara en aggressiv och effektiv åklagare. Ledaren för Tammany Hall, Richard Croker, förhördes av honom och medgav sin korruption i repliken "I am working for my pocket all the time, just like you, Mr. Moss."

Moss blev 1909 biträdande distriktsåklagare. Han hjälpte sin chef Charles S. Whitman i undersökningen mot polisen Charles Becker som anklagades för att ha beordrat mordet på hasardspelaren Herman Rosenthal. För första gången i USA:s historia fick en polis dödsstraff för mord.

Externa länkar
Charles Becker Trials: 1912-14 på Law Library

Födda 1860
Avlidna 1920
Amerikanska jurister
Amerikanska författare
Engelskspråkiga författare
Alumner från City College of New York
Personer från Putnam County, New York
Män