kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Caroline Hebard

Caroline Hebard, född 20 juni 1944 i Santiago, Chile, död 22 oktober 2007 var en brittisk-amerikansk livräddare, organisatör och författare.

Hon valde att ägna sitt liv åt att rädda andra liv. Hon föddes 1944 och som dotter till en brittisk karriärdiplomat har hon en internationell bakgrund då hon fick vänja sig vid ett kringflackande liv.

1961 flyttade Caroline Hebard till USA, och hon bor nu med sin man, sina barn och sina hundar i Bernadsville, New Jersey.

Caroline är en av grundarna till U.S Disaster Response Team och har blivit internationellt erkänd för sina frivilliga räddningsaktioner.

Hon har också gett ut boken Rädda liv, originaltitel So That Others May Live.

Referenser 

Amerikanska författare
Födda 1944
Kvinnor
Avlidna 2007
Daouda Sall

Daouda Sall, svensk fotbollsspelare (mittfältare) född 7 juli 1977, 175 cm lång och väger 76 kg. Sall, med norduppländska Gimo IF som moderklubb, spelar sedan 2008 i Sandvikens IF i Division 2 Norra Svealand. Säsongen 2007 spelade Sall nio matcher från start (utbytt vid fyra tillfällen) och hoppade in i 11 matcher för Sirius i Superettan. Sall är känd för att inte vika ned sig i kampen på mittfältet, vilket renderade i inte mindre än sju gula kort under säsongen.

Klubbar
 Gimo IF (moderklubb)
 Gamla Upsala SK
 Valsta Syrianska IK
 IK Sirius (2005-2007)
 Sandvikens IF (2008-)

Referenser
Profil på Sirius webbportal 
Statistik på SvFF:s webbportal
UNT: Sall lämnar Sirius för Sandviken 

Svenska fotbollsspelare
Födda 1977
Spelare i Gamla Upsala SK
Spelare i Valsta Syrianska IK
Spelare i IK Sirius FK
Spelare i Sandvikens IF Fotboll
Män
Levande personer
KL

KL eller kl kan avse

 KL = Köplagen (1990:931), svensk lag
 KL = Köplagen (355/1987), finsk lag
 kl. = klockan, i tidsangivelser
 KL = vardaglig förkortning för Kuala Lumpur
 KL (organisation) – en dansk intresseorganisation Kommunernes Landsforening
KL = Korslimat, även KL-Trä
Marie Christine Björn

Marie Christine Björn, född 18 mars 1763, död 15 april 1837, var en dansk balettdansare och skådespelare, sin tids primadonna inom dansk balett.

Barn av kammarsekreterare Christian Björn intogs hon i Vincenzo Galeottis ballet 1778 och debuterade 1781 i en solodans. Hon fick stort beröm för sin mimik och sin blandning av värdighet och "mjukhet" och ansågs av Antoine Bournonville som en värdig motspelare då han gästdansade på Det Kongelige teater 1792. Hon var också skådespelare och gjorde där succé som page i en pjäs 1786. Formellt dröjde det dock till 1802 innan hon blev premiärdansare, och hon pensionerade sig 1804, bara två år senare.

Källor 
 http://www.kvinfo.dk/side/597/bio/152/origin/170/

Kvinnor

Födda 1763
Danska ballerinor
Avlidna 1837
Danska balettdansare under 1700-talet
Malcolm Dixelius

Johan Malcolm Dixelius, född 23 april 1948 i Frösö församling i Jämtland, är en svensk journalist och dokumentärfilmare.

Biografi 
Dixelius gjorde värnplikten vid Tolkskolan och studerade därefter ryska och engelska vid Uppsala universitet 1969–1970, varefter han läste vid Journalisthögskolan i Göteborg 1970–1972. Han började sin bana som TV- och radioreporter vid Västnytt i Göteborg följt av Mittnytt i Sundsvall. Han har varit biträdande chef och utrikeschef för Aktuellt, samt Moskvakorrespondent 1979–1984 och 1990–1994.

Efter sin tid på Sveriges Television och Sveriges Radio övergick Dixelius 1993 till att göra dokumentärfilm på eget bolag, Dixit International. Bland de filmer han regisserat eller producerat återfinns Rysk maffia, CCCP Hockey, Lasermannen – dokumentären och Frihetens bittra smak. För TV4 producerade han under 1999–2001 utrikesmagasinet pangea.nu. Från 2003 har Dixelius också varit engagerad i Deep Sea Productions där han bland annat producerat serien Vrakletarna (2007), samt regisserat och producerat dokumentärfilmer som DC-3:ans sista färd, Kokvinnorna och Mars Makalös.

Dixelius har skrivit två böcker om rysk organiserad brottslighet tillsammans med den ryske journalisten och författaren Andrej Konstantinov. Han är också verksam som föreläsare och reseledare.

År 2015 blev han ordförande för filmfonden Stiftelsen Malik Bendjellouls minne.

Publikationer
 Rysslands undre värld, Malcolm Dixelius och Andrej Konstantinov, Stockholm 1994. 
 Maffians Ryssland, Malcolm Dixelius och Andrej Konstantinov, Stockholm 1997.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Födda 1948
Män
Svenska journalister under 1900-talet
Utrikeskorrespondenter
Alumner från Uppsala universitet
Levande personer
Svenska journalister under 2000-talet
Personer från Frösön
Martin Ekström (fotbollsspelare)

Martin Ekström, född 5 mars 1980, är en svensk före detta fotbollsspelare (mittfältare). Han spelade under sin karriär i Allsvenskan för Halmstads BK och Brommapojkarna. 

Ekströms moderklubb är Halmstadslaget IF Leikin, vilka han som 17-åring lämnade för Halmstads BK. Inför säsongen 2001 blev Ekström uppflyttad i HBK:s A-lag. Han debuterade redan i den andra omgången av Allsvenskan mot IFK Göteborg på Örjans vall. Ett par dagar senare gjorde han även sitt första allsvenska mål i en 5–0-seger över IF Elfsborg. I augusti samma år fick han spela sin första match från start i en bortavinst över Örgryte IS. Han spelade totalt 19 matcher och gjorde fyra mål under sin debutsäsong. Till säsongen efter var Jonas Thern ny som tränare i klubben och Ekström fick inte lika mycket speltid.

Inför säsongen 2003 valde Ekström att lämna Halmstad för IF Brommapojkarna. Inför säsongen 2008 lämnade Ekström degraderade Brommapojkarna för spel i Sirius. 2009–2010 spelade han för Valsta Syrianska IK. 2011 spelade Ekström för BKV Norrtälje i Division 2. Under sin tid i klubben gjorde han sju mål på 17 matcher. Han gick inför säsongen 2012 till Bele Barkarby IF. Han spelade för klubben under säsongerna 2012 och 2013. Under 2012 spelade han en match och under 2013 blev det nio matcher samt fem mål för Ekström. Efter säsongen 2013 lämnade han klubben.

Utanför fotbollsplanen arbetar Ekström som resurspedagog i Vittra i Frösunda.

Källor 
Allmänna

Statistik i Brommapojkarna
Martin Ekström på elitefootball

Noter

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i Halmstads BK
Spelare i IF Brommapojkarna
Spelare i IK Sirius FK
Spelare i Valsta Syrianska IK
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Födda 1980
Levande personer
Män
Birgitte Winther

Birgitte Christine Winther, född 1751, död den 18 april 1809 i Köpenhamn, var en dansk operasångerska.

Som barn till läraren Peder Winther var hon en av de unga musiktalanger som anmälde sig till den första klassen i den nygrundade operaskolan 1773, där hon snart blev en av de bästa eleverna. Efter sin debut 1774 ansågs hon vara den bästa operasångerskan i Danmark tillsammans med Catharine Frydendahl och Caroline Müller. Som skådespelerska var hon inte berömd, men som sångerska ansågs hon oöverträffad i långa arior och medverkade inte bara på Det Kongelige Teater utan turnerade också på landsbygden, där hon medverkade i konserter. Hon pensionerade sig 1805.

Källor 
 Birgitte Winther i Dansk Kvindebiografisk Leksikon

Danska operasångare under 1700-talet
Födda 1751
Avlidna 1809
Kvinnor
Tore Holm

Tore Anton Holm, född 25 november 1896 i Gamleby, död 15 november 1977, var en svensk ingenjör, båtkonstruktör och seglare, som deltog i fem olympiska spel under perioden 1920-1948, och vann två guld- och två bronsmedaljer.

Tore Holms första egenritade båt var en skärgårds 55:a vid namn Mayflower, byggd 1919. Holm ritade flera framgångsrika R 6:or, R 8:or, R-10:or och skärgårdskryssare.  Redan 1921 skapade Holm en av tidernas snabbaste skärgårdskryssare, SK 95 S8 Britt-Marie, som debutåret vann alla de stora kappseglingarna, Mälardrottningen, Holtermanns vandringspris och Fylgias vandringspris.

Holm var född och uppvuxen i Gamleby. Han var son till Knut Holm, som omkring 1900 grundade Holms Yachtvarv i Gamleby, och bror till Yngve Holm. Han utbildade sig till civilingenjör på Kungliga Tekniska högskolan i Stockholm.
Tore Holm tog över faderns varv i början av 1930-talet och drev det till 1967.
Brodern Yngve Holm drev också varvsverksamhet. Han begravdes på Gamla Kyrkogården,  Södra Tjusts pastorat.
 
Tore Holms OS-medaljer i kappsegling:
Guldmedalj  Olympiska sommarspelen 1920 i Antwerpen i klassen  SK 40 med båten Sif
Bronsmedalj Olympiska sommarspelen 1928 i Amsterdam i klassen 8mR med båten Sylvia
Guldmedalj  Olympiska sommarspelen 1932 i Los Angeles i klassen 6mR med Erik Åkerlunds båt Bissbi
Bronsmedalj Olympiska sommarspelen 1948 i London i klassen 6mR med båten Ali Baba II

Konstruerade båtar i urval
Sif, SK40 S15, 1920
Britt-Marie, SK 95 S 8, 1921, Holms Yachtvarv
Marga IV, SK 95 S9, 1921, Holms YachtvarvYrhättan, SK 30, 1926, Holms Yachtvarv
 Bissbi, R 6, 1929, Holms Yachtvarv
Princess Svanevit, tillsammans med Gustaf Estlander, byggd 1930 på  Neglingevarvet för Erik Åkerlund
Itaka (Zibeline), 10mR S 8, Neglingevarvet, 1934
Ilderim, 8mR S 16, 1936, Holms Yachtvarv
Citona, ursprungligen Havsörnen I 1937, Holms Yachtvarv
Thalatta 1938, Holms Yachtvarv
Havsörnen II 1938 (numera Ivanhoe), Holms Yachtvarv
Mallanova 1957, Holms Yachtvarv Gamleby

Bildgalleri

Källor
Hans Wahrolen, Kryssare och Kappseglare, Bokförlaget Måsen, Stockholm 1980.
 
 8mR SVANEVIT https://web.archive.org/web/20150220141821/http://www.svanevit.de/Tore_Holm.html

Noter

Externa länkar
 
 
Om Holms varv på www.tjustforum.se

Svenska seglare
Svenska båtkonstruktörer
Svenska båtbyggare
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Svenska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1920
Olympiska guldmedaljörer 1932
Olympiska bronsmedaljörer 1928
Olympiska bronsmedaljörer 1936
Olympiska bronsmedaljörer 1948
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1920 från Sverige
Tävlande i segling vid olympiska sommarspelen 1920
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1928 från Sverige
Tävlande i segling vid olympiska sommarspelen 1928
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1932 från Sverige
Tävlande i segling vid olympiska sommarspelen 1932
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1936 från Sverige
Tävlande i segling vid olympiska sommarspelen 1936
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1948 från Sverige
Tävlande i segling vid olympiska sommarspelen 1948
Personer från Gamleby socken
Födda 1896
Avlidna 1977
Män
True Corporation

True Corporation är ett thailändskt telekombolag, helägt av Charoen Pokphand. huvudverksamheterna i dagsläger är kabel-tv, bredband och mobiltelefoni. 

True bildades 1990 under namnet TelecomAsia och 1993 noterades man på den thailändska börsen. 2001 gav man sig in mobiltelefonibranschen genom ett samarbete med Orange. 2003 sålde Orange sin del, men dess namn fortsatte att användas fram till 2006. 2004 fick man sitt nuvarande namn. 

Idag har man en miljon bredbandskunder, vilket gör bolaget till landets ledande bredbandsoperatör.

Externa länkar
Officiell webbplats

Thailändska företag
Teleoperatörer
Företag bildade 1990
Catharine Frydendahl

Catharine Elisabeth Frydendahl, född den 30 november 1760 i Köpenhamn, död där den 30 november 1831, var en dansk operasångerska, den stora primadonnan inom dansk opera på 1700-talet.

Dotter till handsmakaren Hans Jacob Möller, blev hon 1776 elev i Det Kongelige teaters operaskola. Hon debuterade 1777 och blev snabbt en av de stora talangerna inom dansk opera; det anses, att det var tack vare henne och Michael Rosing, som det var möjligt att spela opera sera med danska aktörer vid denna tid. Hon var också en av de första danska artisterna, som gav konserter. Experterna ansåg länge att hennes stora naturbegåvning var outvecklad; så sent som 1793, vid hennes studier i Dresden, gavs detta omdöme. Hon var också verksam som skådespelerska, även om hon i det facket inte ansågs lika bra.

Hon gifte sig 1789 med hovviolinisten Jørgen Berthelsen och 1797 med skådespelaren Peter Jørgen Frydendahl. Som person beskrivs som en besvärlig diva som ständigt var i bråk med ledningen – år 1800 placerades paret i fängelse för detta. Det anses också, att hon hade fått sin konkurrent, Caroline Müller, att lämna landet 1780 med bistånd av sin älskare, general von Eickstedt, som satt i teaterns ledning. Hon avslutade sin anställning vid Det Kongelige teater 1821 och gav sin sista konsert 1823.

Källor 
 Catharine Frydendahl i Dansk kvindebiografisk leksikon

Externa länkar 
 
 

Danska scenskådespelare
Danska operasångare under 1700-talet
Danska operasångare under 1800-talet
Skådespelare från Köpenhamn
Födda 1760
Avlidna 1831
Kvinnor
Sångare från Köpenhamn
Dagdröm

En dagdröm är en fantasi som upplevs i vaket tillstånd, till skillnad från drömmen upplevd under sömn. Dagdrömmar är en sorts verklighetsflykt i form av önskedrömmar.

Olika typer 
Det finns eventuellt negativa dagdrömmar som man kan uppleva dagligen, det är sådana dubier som orsakats av tidigare upplevda farhågor under dagen.

Det finns många olika typer av dagdrömmande. Dagdrömmande ses ofta som en lat, icke-produktiv syssla, men dagdrömmande kan vara konstruktivt i vissa sammanhang. Det finns många exempel på människor i kreativa och konstnärliga yrken, såsom kompositörer, författare och filmskapare, som har utvecklat nya idéer genom dagdrömmar. På samma sätt har forskare, matematiker och fysiker utvecklat nya idéer genom att dagdrömma om sina ämnesområden.

Se även
Standardnätverk
Transtillstånd

Referenser 

Kognition
Förändrade medvetandetillstånd
Utilia Lenkiewitz

Utilia Lenkiewitz, född van Mander 1711, död 23 september 1770, var en dansk skådespelare; hon var en av Danmarks, och även Nordens, första professionella kvinnliga skådespelare.

Biografi och karriär 

Som barn till hovmålare Karel van Mander, ingick hon i en av de två första danska skådespelartrupper, som år 1747 fick tillstånd att börja spela teater i Köpenhamn i Qvotens Theater då teaterförbudet hävdes. Organisten Carl August Thielo var den förste, som fick tillåtelse att spela teater då det 1746 blev tillåtet att spela teater offentligt i Danmark, och öppnade teater på Store Kongensgade; samma år fick han en konkurrent, Julius Henrik von Qvoten, som spelade på både danska och tyska; Utilia tros ha spelat i Qvotens trupp. Aktörer från dessa trupper utgjorde personalen då Det Kongelige teater grundades 1748. Tillsammans med de övriga kvinnliga medlemmarna i truppen 1747, som Caroline Thielo och Anna Dorothea Lund, "Den främsta subrett, som Danmark någonsin ägt", (d.1759), var hon landets första infödda skådespelerska; teatern hade ont om kvinnliga skådespelare under 1700-talet; under 1753 hade teatern endast fem kvinnliga skådespelare.  

Hon var en mycket använd skådespelerska; teatern led ständigt brist på kvinnliga aktörer, och hennes arbetsbörda var tung ända fram till hennes död. Hennes ålder gjorde att hon anlitades för alla de äldre kvinnliga birollerna, som var många, eftersom de andra aktriserna var yngre, något som gjorde henne ännu flitigare anlitad, och hon får 1752 beröm för sin flit och sin stora användbarhet av teaterledningen; hon spelade allt från änkenåder och adelsdamer till bondmoror, kollegorna berömde hennes nyansrika spel och koncentration, och publiken älskade hennes komik. Hon berömdes för sin inlevelse i rollen, och sades vara den person hon spelade från den stund hon gick ut på scenen tills hon gick ut igen. Bland hennes roller fanns Magdelone i «Maskeraden», Donna Olympia i «Don Ranudo»; hon spelade stränga roller men också koketta flickor som Béline i «Den indbildt syge». Yrket som skådespelare var föraktat på den här tiden, men hon sågs som en god konstnär. Hennes sista roller var huvudrollen Flaminia i Den coquette Enke och Duraminte Hver Mands Ven säsongen 1769-1770. Hennes valspråk ska ha varit; "Det är naturen, som får människan att le".  

Hon var från 1749 gift med den polske skådespelaren Adam Lenkiewitz (f.1723-d.1783), som hon mött i Qvotentruppen, men fick inga barn. Maken kunde inte tala danska så bra och blev därför överkontrollör i stället för aktör på teatern. Hon avled i tuberkulos under teaterns sommarpaus 1770.

Källor 
 http://www.kvinfo.dk/side/597/bio/1806/origin/170/

 http://bjoerna.dk/Holberg/Brandes-2007-Biografier-Extra.htm#A(nna?)%20D(orothea?)%20Lund
 http://www.litteraturpriser.dk/overskou/d2s132.htm

Danska skådespelare under 1700-talet
Födda 1711
Avlidna 1770
Kvinnor
Tommie Haglund

Tommie Haglund, född 15 januari 1959 i Kalmar, är en svensk tonsättare.

Haglund har studerat klassisk gitarr för Bo Strömberg, för John Mills i London och vid Musikkonservatoriet i Århus. Han har även tagit lektioner i komposition för Sven-Eric Johanson i Göteborg samt för Eric Fenby i London. Han har influerats av musik av Frederick Delius och John Dowland och har komponerat kammarmusik, verk för orkester och för kör.

Priser och utmärkelser
2003 – Svenska musikförläggareföreningen utsåg Röstens dotter till Årets mest betydande seriösa verk
2014 – Stora Christ Johnson-priset för Flaminis Aura för cello och orkester
2015 – H.M. Konungens medalj av 8:e storleken i högblått band

Verkförteckning

Konserter
Cellokonsert, Flaminis Aura (2001, Gehrmans förlag)
Violinkonsert, Hymnen an die Nacht (2005, Gehrmans förlag)

Kammarorkester
Voces för stråkorkester, horn och slagverk (1990)
Elif för stråkorkester (1992)
Serenata per Diotima för stråkorkester (2014)

Körverk
Min själ för kammarkör (1994)
Kärlekshjärtan, dubbelkanon för barnkör, stråkorkester, piano och slagverk
Själens helgedom

Kammarmusik
Notturno för flöjt och gitarrkvintett (1987)
Voces för decett (1990)
Mirraggio för koloratur, violin, cello och piano (1992) 
To the Sunset Breeze, in Memory of Frederick Delius för gitarr, harpa och stråkkvartett (1997)
Il Regno degli Spiriti för stråkkvartett (2001, Gehrmans förlag)
Röstens dotter för två sopraner, violin, cello, klarinett, harpa, piano och slagverk, beställt till den Heliga Birgittas 700-årsjubileum (2003, Gehrmans förlag)
Voices of Light för oktett (2006)
Fragment för violin, klarinett och piano (2008)
Sollievo (dopo la tempesta) för stråktrio (2013)

Duos
Intensio animi för cello och piano (1988, Gehrmans förlag)
Fiori för cello och piano (1989)
Inim-inim för violin och piano (1995)
Fragile för flöjt och slagverk (1996)
Morgongåva för tenor och piano (2000)
Varsamt Victoria sover för flöjt och slagverk (2001)
Acedia för cello och kontrabas (2002)
Stillhet för sopran och cello (2004)
La Rosa Profunda för sopran och piano (2007)

Solostycken
Meditation för piano (1990)
L'infinito för violin (1991)
Spirarae celourum för clavicino (1996)
Arcana-Lacrimae för piano (1998, Gehrmans förlag)
Insomnia för flöjt (2002)
Bortom avsked för gitarr (2004)
Cielo Notturno för cello (2010)
Epilog till hymnen an die Nacht för soloviolin (2010)

Födda 1959
Svenska klassiska kompositörer under 1900-talet
Svenska klassiska kompositörer under 2000-talet
Män
Levande personer
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Norges Bank

Norges Bank (nynorska: Noregs Bank) är centralbanken i Norge. Den upprättades av Stortinget 14 juni 1816.

Bankens historia 
Innan 1814 var centralbanksverksamheten förlagd till Köpenhamn. En särskild skatt infördes för att finansiera upprättandet av en egen norsk centralbank, och 1816 grundades Norges Bank. För att undgå oönskad sammanblandning av bankverksamhet och politik, placerades banken först i Trondheim. 

Fram till 1848 var Norges Bank vid sidan av sparbankerna den enda allmänna bankinrättningen i Norge.

Sedan 1950 är staten ensam ägare, och sedan 1985 har banken varit ett förvaltningsorgan. Sedlar trycks sedan 2008 i Frankrike och England, dessa kan identifieras genom att de har en bokstav framför sedelnumret.

Organisation 
Norges Bank har sitt huvudkontor i Oslo. 31 december 2010 hade banken totalt 590 anställda. Banken leds av Hovedstyret, som består av sju medlemmar och väljs av Kongen i statsråd (regeringen). Bankchefen och dennes vice leder Hovedstyret och är båda valda på sex år. De kan sitta max 12 år. Övriga ledamöter väljs för fyra år, två i taget (rullande). Ett organ kallat Representantskapet tillser att banken följer sina riktlinjer och väljs av Stortinget.

Bankens avdelningar 
 Pengepolitikk (PPO) har sex avdelningar och övervakar och ger råd kring penningpolitiken. 
 Finansiell stabilitet (FST) övervakar den finansiella stabiliteten.
 Investment Management (NBIM) förvaltar bankens kapital och sedan 1997 Statens pensjonsfond utland (Oljefonden).
 Administrasjon (NBA) är bankens internadministrativa avdelning.
 Internrevisjonen (IR) sköter bankens internrevision och uppföljning.
 Representantskapets tilsynssekretariat handhar representantskapets administration.

Centralbankschefer 
Följande personer har innehaft posten som centralbankchef för Norges Bank sedan 1893:
 1893–1920 – Karl Gether Bomhoff
 1920–1946 – Nicolai Rygg
 1940–1945 – Arnold C. Ræstad
 1946–1954 – Gunnar Jahn
 1954–1970 – Erik Brofoss
 1970–1985 – Knut Getz Wold
 1985–1993 – Hermod Skånland
 1994–1995 – Torstein Moland
 1996–1998 – Kjell Storvik
 1999–2010 – Svein Gjedrem
 2011–2022 – Øystein Olsen
 2022-2028 – Ida Wolden Bache

Säkerhet 
Säkerhetsavdelningen i Norges Bank är den enda vaktstyrkan i Norge som är permanent beväpnad. Avdelningen har ansvar för säkerheten i och runt banken, samt de transporttjänster som utförs av banken. I sin verksamhet har Säkerhetsavdelningen delvis polisbefogenhet. I bankens huvudbyggnad i Oslo har Säkerhetsavdelningen en egen skyttebana inomhus, som ofta lånas av polisen till skytteträning.

Se även 
 Norges ekonomi

Anmärkningar

Länkar och referenser 
Norges bank

Referenser 

Banker bildade 1816
Byggnader och anläggningar i Oslo
Gunnar Dyhlén

Karl Gunnar Dyhlén född 27 juni 1888 i Söderhamn, död 26 april 1964 i Kungsholms församling i Stockholm, var en svensk officer. 

Dyhlén, som var son till lantbrukare Janne Johansson-Dyhlén och Augusta Siljefors, avlade officersexamen 1911, blev underlöjtnant vid Jämtlands fältjägarregemente 1912, genomgick militärförvaltningskurs 1918, Krigshögskolan 1921, blev kapten vid Intendenturkåren 1920 och major på övergångsstat 1939. Han var kanslichef i Föreningen Armé- Marin- och Flygfilm 1920–1944, chef för P.A. Norstedt & Söners filmavdelning 1929–1934, verkställande direktör i AB Tullbergs Film 1930–1934, i AB Kinematografiska anstalten från 1935 och chef för Försvarsstabens filmdetalj 1940–1943.

Dyhlén var i unga år en framgångsrik skidlöpare och var en av stora pionjärerna, tillsammans med Olle Rimfors och Sigge Bergman, som populariserade alpin skidsport i Sverige. Från 1924 var han ledare av åtskilliga fjäll- och skidkurser. Han konstruerade även ett flertal utrustningsartiklar för fjällbruk (såsom Dyhlén-mössan, Dyhlénhandskarna och Dyhlénanoraken för Nordiska Kompaniet, NK), författade litteratur om skidor, samt producerade flera instruktiva fjäll- och skidfilmer.

Bibliografi 
Skidlöpningens grunder, 1918
Skidlöpning i fjällen, 1919 och 1933
Skidlöparutbildning, 1924
Handbok i Skidlöpning Del 1 - Terränglöpning, 1931 (Tillsammans med Olle Rimfors)
Handbok i Skidlöpning Del 2 - Skidlöpning i fjällen, 1932

Referenser

Källor

Externa länkar
Föreningen Armé- Marin- och Flygfilm - AMF

Svenska militärer under 1900-talet
Svenska officerare
Svenska direktörer
Svenska alpina skidåkare
Personer från Söderhamn
Födda 1888
Avlidna 1964
Män
Marie Cathrine Preisler

Marie Cathrine Preisler, född 19 december 1761 i Köpenhamn, död 28 maj 1797, var en dansk skådespelerska, en av de mest kända under 1780- och 1790-talet.

Biografi
Hennes föräldrar var troligen tjänaren Lars Devegge och Barbara Wolff. Antagen som elev i operaskolan 1776 blev hon medlem i det Dramatiske Selskap 1777, debuterade på Det Kongelige teater 1778 och anställd samma år.

Hon var en av landets mest uppskattade aktörer; hennes fack var koketta älskarinnor, så kallade subrett-roller. 

Det väckte stort uppseende då hon samma år gifte sig med J.D. Preisler, ett äktenskap som bröt mot den tidens klassgränser och som sedan dessutom blev omtalat som ett skandalämne i åratal på grund av parets slöseri. Maken hade planerat att bli diplomat, men slog även han in på skådespelarbanan. År 1784 var paret ruinerade, och de skilde sig 1790. 
Hennes bristande ekonomiska ansvar gjorde att hon ställdes under ett slags förmyndarskap från teatern år 1796 för att reglera sina stora skulder. Hon dog dock året därpå.

Källor 
 http://www.kvinfo.dk/side/597/bio/1866/origin/170/

Kvinnor
Födda 1761
Avlidna 1797
Danska skådespelare under 1700-talet
Skådespelare från Köpenhamn