kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gulnackad grönspett

Gulnackad grönspett (Chrysophlegma flavinucha) är en asiatisk fågel i familjen hackspettar inom ordningen hackspettartade fåglar med vid utbredning från Indien till Sumatra.

Utseende och läte 
Gulnackad grönspett är en rätt stor, tofsförsedd hackspett med en kroppslängd på 33 cm. Den är i stort grönaktig ovan, ostreckat grå under och med gul nacke och strupe. Armpennorna är rostbandade. Lätet består av olika "keep"-ljud, bland annat tvåstaviga "chup-chup" eller "ke-eep".

Utbredning och systematik 
Gulnackad grönspett delas in i åtta underarter med följande utbredning:
 Chrysophlegma flavinucha kumaonense – Himalayas förberg i norra Indien (Uttarakhand) och möjligen till västra Nepal
 Chrysophlegma flavinucha flavinucha – förberg från centrala Nepal till nordöstra och östra Indien (söderut till Odisha och nprra Andhra Pradesh) samt österut till Burma, södra Kina (södra Sichuan, Yunnan) och norra Vietnam
 Chrysophlegma flavinucha styani – Hainan och närliggande områden i Kina
 Chrysophlegma flavinucha ricketti – Tonkin i norra Vietnam till Fujian i sydöstra Kina
 Chrysophlegma flavinucha pierrei – sydöstra Thailand till södra Vietnam
 Chrysophlegma flavinucha mystacale – norra Sumatra
 Chrysophlegma flavinucha korinchi – sydvästra Sumatra
 Chrysophlegma flavinucha wrayi – höglandet på Malackahalvön

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades den bland gröngölingarna i släktet Picus, men DNA-studier har visat att arterna i släktet inte är varandras närmaste släktingar. Gulnackad, bandad och orangehalsad grönspett lyfts därför numera ut till det egna släktet grönspettar (Chrysophlegma).

Levnadssätt 
Gulnackad grönspett förekommer i olika sorters öppna skogar med höga träd på upp till 2750 meters höjd. Den lever huvudsakligen av myror, termiter och stora insektslarver, framför allt från familjen Cerambycidae. Fågeln häckar mellan mars och juni på Indiska subkontinenten, från februari i Sydostasien och i april-maj på Sumatra.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som ganska vanlig till vanlig i stora delar av utbredningsområdet.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Hackspettar
Fåglar i orientaliska regionen
Orangehalsad grönspett

Orangehalsad grönspett (Chrysophlegma mentale) är en fågel i familjen hackspettar inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utseende och läte 
Orangehalsad grönspett är en praktfull medelstor hacksett. Fjäderdräkten är mossgrön med blodrött på vingar och hals. På baksidan av huvudet och nacken syns en solgul tofs. Strupen har ett svartvitt schackrutigt mönster som dock ofta är svårt att se. Bland lätena hörs högljudda "nyeh" och "choo-yik!".

Utbredning och systematik 
Orangehalsad grönspett delas in i två underarter med följande utbredning: 
 Chrysophlegma mentale humii – förekommer från södra Myanmar och södra Thailand till Sumatra, Borneo och Bangka Island; urskiljs ibland som egen art, humii
 Chrysophlegma mentale mentale – förekommer i städsegröna skogar och mosskogar på västra Java

Släktestillhörighet 
Tidigare placerades den bland gröngölingarna i släktet Picus, men DNA-studier har visat att arterna i släktet inte är varandras närmaste släktingar. Orangehalsad, bandad och gulnackad grönspett lyfts därför numera ut till det egna släktet grönspettar (Chrysophlegma).

Levnadssätt 
Orangehalsad grönspett hittas i högvuxna skogar i lågland och lägre bergstrakter, endast sällsynt i ungskog och öppnare områden. Den födosöker medelhögt uppe i träden och ses vanligen enstaka, men även i par eller blandade flockar.

Status och hot 
IUCN hotbedömer de båda underarterna var för sig, båda som nära hotade.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hackspettar
Fåglar i orientaliska regionen
Rödvingad gröngöling

Rödvingad gröngöling (Picus puniceus) är en fågel i familjen hackspettar inom ordningen hackspettartade fåglar. Den förekommer i Sydöstasien från Myanmar till Indonesien. Arten minskar i antal, men beståndet anses ändå vara livskraftigt.

Utseende och läte 
Rödvingad gröngöling är en medelstor grönaktig hackspett med bjärt rött på vingar och hjässa. Den har vidare en gul huvudtofs, gräddfläckade sidor och ljust blågrå ”glasögon”. Hanen har grönare ansikte än honan och bär även ett rödbrunt mustaschstreck. Den liknar både orangehalsad grönspett (Chrysophlegma mentale) och bandad grönspett (C. miniaceum), men skiljer sig på röd hjässa och grönaktig kropp. Lätet är ett ljust "kee-dee", med andra tonen ofta fallande och upprepad flera gånger.

Utbredning och systematik 
Rödvingad gröngöling förekommer i Sydostasien. Den delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Picus puniceus observandus – förekommer från södra Myanmar och Thailändska halvön till Sumatra, Borneo och Bangka
 Picus puniceus soligae – förekommer på Nias utanför nordvästra Sumatra
 Picus puniceus puniceus – förekommer på Java

Levnadssätt 
Rödvingad gröngöling hittas i både ursprunglig och uppväxande skog, från låglänta områden upp i lägre bergstrakter. Den föredrar områden med spridda och isolerade höga träd. Fågeln födosöker på stammar och större grenar uppe i trädkronorna, ofta i åtskilda par eller blandade flockar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Hackspettar
Fåglar i orientaliska regionen
Rödhuvad gröngöling

Rödhuvad gröngöling (Picus rabieri) är en fågel i familjen hackspettar inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utseende 
Rödhuvad gröngöling är en distinkt olivgrön hackspett med en karakteristisk röd sjal runt huvudet. Hanen har i stort sett helrött huvud förutom ljus strupe och grön öronfläck. Honan saknar rött på hjässan och har mindre rött i nacken. I övrigt är fjäderdräkten lik andra gröngölingar i utbredningsområdet, men är generellt mindre streckad och allmänt rätt mörk undertill.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i sydvästra Kina (längst ner i södra Yunnan) till Laos och Vietnam. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Rödhuvad gröngöling hittas i blandskogar från lågland till lägre bergstrakter, ibland i mer öppna ytor och i skogsbryn. Den ses enstaka, i par eller i familjegrupper, ofta i kringvandrande artblandade flockar med till exempel vittofsad fnittertrast, större sabeltimalia och andra hackspettar, framför allt gulnackad grönspett, gulnackad gröngöling, spetsgröngöling, större sultanspett och guldryggig flamspett. Fågeln födosöker ofta lågt ner på träden, frekvent även på marken. Huvuddelen av födan utgörs troligen av myror. Arten häckar maj–juni, med nyflygga ungar observerade i Laos i augusti.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som nära hotad (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Paul Rabier, överstelöjtnant i franska armén, placerad i Indokina 1897–1904.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Hackspettar
Fåglar i orientaliska regionen
Fjällig gröngöling

Fjällig gröngöling (Picus squamatus) är en fågel i familjen hackspettar inom ordningen hackspettartade fåglar. Den förekommer i Afghanistan, Pakistan och norra Indien.

Utseende och läten 
Fjällig gröngöling är med en kroppslängd på 35 centimeter en relativt stor medlem av släktet Picus. Karakteristiskt är den svartvita vattringen på buken och kropssidorna. I övrigt är den olivgrön på ovansidan och grå på huvudet med röd hjässa hos hanen och svart hos honan. Jämfört med liknande indisk gröngöling är den större, har röd iris (ej vit), blekare näbb samt tydligt svart ögon- och mustaschstreck. Vidare är den adulta fågeln ostreckad på strupe och övre delen av bröstet, och stjärten är bandad. Lätet som även avges i flykten är vibrerande och melodiskt och återges på engelska som "klee-guh kleeguh".

Utbredning och systematik 
Fjällig gröngöling delas in i två underarter med följande utbredning:
 Picus squamatus squamatus – förekommer från nordöstra Afghanistan till Darjeeling i norra Indien
 Picus squamatus flavirostris – förekommer i Afghanistan, förutom i nordost, och i västra Pakistan

Levnadssätt 
Fjällig gröngöling förekommer i barr- och blandskog, men även i öppet landskap så länge det finns större träd, på höjder mellan 600 och 3700 meter över havet. Den livnär sig främst av myror och termiter, men också larver från trädlevande insekter. Vintertid tar den även bär. Fågeln häckar från slutet av april till början av juni, huvudsakligen i maj. Vissa individer i Himalaya rör sig till lägre regioner vintertid, i övrigt är den stannfågel.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som ganska vanlig till vanlig, men rätt lokalt förekommande.

Namn 
Arten har på svenska tidigare kallats fjällig grönspett men blev tilldelat nytt namn för att visa på dess nära släktskap med den europeiska gröngölingen.

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Hackspettar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i palearktiska regionen
Burmagröngöling

Burmagröngöling (Picus viridanus) är en fågel i familjen hackspettar inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utseende och läte 
Burmagröngöling är en medelstor grön hackspett med prydligt fjällig teckning på undersidan. Könen skiljer sig åt framför allt i hjässans färg, där hanens är röd och honans svart. Fågeln är mycket lik både indisk gröngöling och spetsgröngöling. Den har dock en unik kombination av otecknad gul strupe, ett fläckigt mustaschstreck och väl tecknad bröst. Bland lätena hörs hårda och ekande ”tchik, tchik”, ofta givna i serier, och explosiva skallrande ljud.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i låglänta områden från Myanmar och sydvästra Thailand till nordvästligaste delen av Malackahalvön. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Fågeln är närbesläktad med indisk gröngöling, spetsgröngöling och rödhuvad gröngöling.

Levnadssätt 
Burmagröngölingen förekommer till skillnad från indisk gröngöling i låglänta städsegröna lövskogar, kustnära buskmarker och mangroveträsk. Liksom andra asiatiska gröngölingar födosöker den ofta nära eller på marken. Födan består av myror. Häckningssäsongen sträcker sig från februari till mars. Boet är ett urhackat trädhål vari den lägger fyra ägg.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Hackspettar
Fåglar i orientaliska regionen
Spetsgröngöling

Spetsgröngöling (Picus vittatus) är en fågel i familjen hackspettar inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utseende och läte 
Spetsgröngölingen är en typisk gröngöling, med tegrön rygg, grått ansikte och ett svart mustaschstreck. Hanen har bjärt röd hjässa, medan honans hjässa är mattsvart. Den tydliga bandningen på vingarna syns bäst i flykten. Fågeln är uppkallad efter det fina mönstret på undersidan från nedre delen av bröstet till undergumpen.

I sydvästra Thailand och södra Burma överlappar den med liknande burmagröngölingen, men dennas mustaschstreck är svagt och otydligt tecknat hos båda könen. Indisk gröngöling har även den otydligare mustaschstreck, liksom tydlig streckning på strupen. Bland lätena hörs vassa och högljudda "kip", i konfrontation även mer ihållande tvåtonade ljud.

Utbredning och systematik 
Spetsgröngölingen förekommer i Sydostasien samt på Sumatra, Java, Bali och Kangeanöarna. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Närmaste släktingarna tros vara indisk gröngöling, rödhuvad gröngöling och burmagröngöling.

Levnadssätt 
Spetsgröngölingen hittas i olika skogstyper som lövskog, städsegrön skog, plantage och mangroveskog, men även i trädgårdar i byar och förorter. Där den överlappar med burmagröngölingen är den huvudsakligen begränsad till mangroveträsk, torrare lövskog och kustnära buskmarker, och ses endast sällsynt i trädgårdar. Den ses enstaka eller i par, födosökande på fallna träd på marken, men även i bambu och uppe i själva träden där den föredrar stammar och större grenar. Födan består av skalbaggar och flugor.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hackspettar
Fåglar i orientaliska regionen
Indisk gröngöling

Indisk gröngöling (Picus xanthopygaeus) är en asiatisk fågel i familjen hackspettar inom ordningen hackspettartade fåglar. Den förekommer som namnet avslöjar i Indien, men även vidare österut till sydvästra Kina och Sydostasien. IUCN listar den som livskraftig.

Utseende 
Indisk gröngöling är en medelstor (30 cm) grönbrun hackspett med tydligt vita ögonbryns- och mustaschstreck. Hanen har röd hjässa. honan svart. Undersidan är tydligt fjällad. Jämfört med fjällig gröngöling är den mindre med mörk näbb istället för ljus, ljust öga (ej rödaktigt), streckad strupe och otydlig bandning på stjärten.

Läte 
Indisk gröngöling är en rätt tystlåten fågel. Ibland hörs ett tyst "pik".

Utbredning och systematik 
Indisk gröngöling förekommer från indiska subkontinenten till Myanmar, sydvästra Kina och Sydostasien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Genetiska studier pekar på att arten verkar vara närmast släkt med rödhuvad gröngöling (P. rabieri), burmagröngöling (P. viridanus) och spetsgröngöling (P. vittatus).

Levnadssätt 
Arten hittas i lövskog och plantage. Den födosöker på marken eller på trädstammar på jakt efter ryggradslösa djur. Liksom de flesta andra hackspettar häckar den i trädhål som den själv hackar ut.

Status och hot 
Artens populationstrend är okänd, men utbredningsområdet är relativt stort. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser inte att den är hotad och placerar den därför i kategorin livskraftig. Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som ganska vanlig.

Namn 
Fågeln har på svenska även kallats indisk grönspett, men gruppnamnet grönspettar reserveras numera enbart till släktet Chrysophlegma. Dess vetenskapliga artnamnet xanthopygaeus är en latinisering av grekiskans xanthos ("gul") och -pugios ("-gumpad"), alltså "gulgumpad".

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Hackspettar
Fåglar i orientaliska regionen
Orangeryggig hackspett

Orangeryggig hackspett (Reinwardtipicus validus) är en fågel i familjen hackspettar inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utbredning och systematik 
Orangeryggig hackspett är en stannfågel som häckar på upp till 2000 meters höjd över havet på Malackahalvön, Sumatra, Java och Borneo. Sedan 1950 är den regionalt utdöd i Singapore. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Reinwardtipicus validus xanthopygius – från allra sydligaste Thailand till Sumatra, Borneo, Riauarkipelagen och norra Natunaöarna.
 Reinwardtipicus validus validus – på Java

Fågeön placeras vanligtvis som enda art i släktet Reinwardtipicus, men inkluderas ibland istället i närbesläktade Chrysocolaptes.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hackspettar
Fåglar i orientaliska regionen
Juzjne

Juzjne ( ) är en stad i Odessa oblast i sydvästra Ukraina. Folkmängden uppgick till 30 857 invånare i början av 2012.

Referenser

Externa länkar 

Städer i Ukraina
Orter i Odessa oblast
Rostdvärgspett

Rostdvärgspett (Sasia abnormis) är en fågel i familjen hackspettar inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utseende och läte 
Rostdvärgspetten är en mycket liten hackspett med en kroppslängd på endast 8–9,5 cm. Med nästan ingen stjärt och runt kropp påminner den mer om en gärdsmyg eller en kupvinge. Fjäderdräkten är orangeröd undertill, ovantill olivgrön. Den saknar det vita ögonbrynet hos vitbrynad dvärgspett. Lätena är vassa och gnissliga, påminnande om ljudet gymnastikskor på blött golv. Arten trummar förvånansvärt ljudligt för att vara så liten.

Utbredning och systematik 
Rostdvärgspett delas in i två underarter med följande utbredning:
 Sasia abnormis abnormis – förekommer från södra Myanmar och näraliggande sydvästra Thailand till Sumatra, Borneo och Java
 Sasia abnormis magnirostris – förekommer på Nias (utanför nordvästra Sumatra)

Levnadssätt 
Rostdvärgspetten hittas i tät ungskog från låglänta området upp i lägre bergstrakter, ofta i stånd med bambu. Den ses klättra runt och i lågliggande vegetation, endast sällan högre upp i trädtaket.

Status 
Arten har ett rätt stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Hackspettar
Fåglar i orientaliska regionen
Alconbury Weston

Alconbury Weston är en ort och civil parish i Storbritannien. Den ligger i grevskapet Cambridgeshire och riksdelen England, i den sydöstra delen av landet,  km norr om huvudstaden London. Folkmängden uppgick till 800 invånare 2011, på en yta av 0,35 km².

Kustklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är augusti, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är januari, med  °C.

Källor 

Orter i Huntingdonshire
Civil parishes i Cambridgeshire
Afrikansk dvärgspett

Afrikansk dvärgspett (Verreauxia africana) är en fågel i familjen hackspettar inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från södra Kamerun till östra Demokratiska republiken Kongo samt sydvästra Uganda och nordvästra Angola. Tidigare fördes den till släktet Sasia och vissa gör det fortfarande. Den placeras dock allt oftare i ett eget släkte, Verreauxia.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Externa länkar 

Hackspettar
Fåglar i etiopiska regionen
Vitbrynad dvärgspett

Vitbrynad dvärgspett (Sasia ochracea) är en mycket liten asiatisk fågel i familjen hackspettar.

Utseende 
Vitbrynad dvärgspett är med en kroppslängd på endast 9–10 cm en mycket liten hackspett, med mycket kort stjärt och liten näbb. Fjäderdräkten är olivgrön ovan och rostfärgad under. Bakom ögat syns det vita ögonbrynsstrecket som gett arten dess namn. Hanen har guldgult på pannan, vilket honan saknar.

Utbredning och systematik 
Vitbrynad dvärgspett delas in i tre underarter:
 Sasia ochracea ochracea – förekommer från norra Indien (Uttar Pradesh) och centrala Nepal till Thailand och Vietnam
 Sasia ochracea reichenowi – förekommer i södra Myanmar och angränsande sydvästra Thailand, i söder till Kranäset
 Sasia ochracea kinneari – förekommer i södra Kina (Yunnan och Guangxi) och nordligaste Vietnam

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och det finns inga tecken på vare sig några substantiella hot eller att populationen minskar. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Hackspettar
Fåglar i orientaliska regionen
Rödnackad savspett

Rödnackad savspett (Sphyrapicus nuchalis) är en fågel i familjen hackspettar som förekommer i västra Nordamerika. Den är närbesläktad med gulbröstad och rödhuvad savspett, och alla tre behandlades tidigare som en och samma art.

Kännetecken

Utseende 
Rödnackad savspett är en svartvit tunnäbbad hackspett med en kroppslängd på 18-21 centimeter. Adulta fåglar har röd hjässa och röd strupe som inramas av ett svart band som vidgar sig till en svart fläck på övre delen av bröstet. Oftast uppvisar den även en röd fläck på huvudets baksida. På sidan av huvudet syns svarta och vita längsgående band och på vingen en avlång vit fläck. Ryggen är finbrokigt svartvitmönstrad. Den närbesläktade östligare arten gulbröstad savspett (S. nuchalis) har mindre rött på huvudet och mindre svart på huvud och rygg. Den har även endast undantagsvis den röda fläcken i nacken. Vidare har honan vit strupe, ej röd.

Läte 
Rödnackad savspett yttrar ett nasalt, jamande läte. Den trummar kort med fem snabba slag, följt av en avstannande serie med inslag av dubbelslag.

Utbredning och systematik 
Rödnackad savspett förekommer i sydvästra Kanada och sydvästra USA, närmare bestämt i Klippiga Bergen från sydöstra British Columbia och södra Alberta österut till västra South Dakota och söderut fläckvist till sydöstra Kalifornien, östra Arizona samt nordöstra och södra New Mexico. Vintertid flyttar den till ett område från södra Kalifornien, Arizona och västra Texas söderut till centrala Mexiko.

Systematik 
Tidigare behandlades den tillsammans med rödhuvad savspett (Sphyrapicus ruber) som en underart till gulbröstad savspett (S. varius). Den hybridiserar tillfälligtvis med gulbröstad savspett i sydvästra Kanada, med rödhuvad savspett oftare i olika områden. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Som namnet avslöjar har gulbröstad savspett vanan att dricka sav. Den borrar små grunda hål i barken på träd och lapar upp den sav som rinner ut, med sin för ändamålet anpassade borstspetsade tunga. Fågeln väljer företrädesvis sjuka eller skadade träd, framför allt träd med hög sockerhalt i saven. Den lever även av insekter som dras till saven, framför allt myror. Utöver de karakteristiska raderna med hål som den lämnar i barken på träd lever den ett mer diskret liv än de flesta hackspettar i Nordamerika.

Fågeln häckar i lövskog med amerikansk asp eller i rena aspstånd, men kan under flyttningen ses i många olika typer av skogslandskap. Den häckar monogamt mellan maj och augusti. Boet hackas ut i ett träd på mellan en och 25 meters höjd.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Bilder

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Hackspettar
Fåglar i nearktiska regionen