kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Årets Filmbana

Årets Filmbana (se filmbana) är ett svenskt filmpris som sedan 1982 delas ut främst till svenska filmfotografer för särskilt förtjänstfulla arbetsinsatser med särskilt verk eller för sin samlade verksamhet, undantagsvis även till utländska pristagare. Priset utdelas årligen av Föreningen Sveriges Filmfotografer (FSF) och består av ett verklighetstroget filmbane-utsnitt ur en kamera av typen Mitchell med korrekta mått för det gamla filmformatet, det så kallade Academy-formatet (4:3). Priset är designat av filmfotografen Gustaf Mandal. 

Pristagarna utses av FSF:s styrelse med hjälp av en intern kommitté. Det första priset utdelades 10 oktober 1982 till Jörgen Persson.

Pristagare

1982  Jörgen Persson - för Den enfaldige mördaren 
1983  Per Källberg - för Naturens hämnd 
1984  Peter Mokrosinski - för Sista leken 
1985  Jens Fischer - för TV-dramat Haren och vråken 
1986  Bertil Wiktorsson - för Sagan om Sverige 
1987  Rune Ericson - för Amorosa 
1988  Sten Holmberg - för Hip hip hurra! 
1989  Gunnar Källström - för Så går ett år 
1990  Sven Åsberg - för Den blå jaguaren 
1991  Gunnar Fischer - för decennier av känsligt bildskapande 
1992  Jan-Hugo Norman - till drama-dokumentärfilmaren 
1993  Rolf Lindström - för TV-serien Blueprint 
1994  Sven Nykvist - det globala förkroppsligandet av svensk filmfotografis ande 
1995  Göran Nilsson - för Stora och små män 
1996  Lasse Karlsson - skärpeföljningens Mozart 
1997  Gustaf Mandal - den outtröttlige innovatören, mångsysslaren, perfektionisten, som givit FSF en plats i Europa 
1998  Peter Östlund - för uttrycksfullt och poetiskt bildskapande
1999  Tony Forsberg - för sitt hängivna, livslånga engagemang med den filmfotografiska bilden 
2000  Lars Crépin - för filmsviten De sju dödssynderna (Richard Hobert 1993–2000) 
2001  Jan Lindeström - hans filmer och lärargärning - en inspiration för generationer 
2002  Lars Svanberg - visionären 
2003  Lasse Björne - som fört SF-traditionerna vidare till vår tid 
2004  Robert Nordström - som givit Tornedalen ett ansikte 
2005  Jan Röed - för klarsynt kreativitet i ett medvetet och stilsäkert bilduttryck 
2006  Camerimage - filmfestivalen i Polen som är inriktad på  filmfotografi 
2007  Luciano Tovoli - grundaren av internationella filmorganisationen IMAGO 
2008  Roland Sterner - konstnär, informatör, pedagog 
2009 Nina Hedenius – för sitt bildmässigt starka filmskapande 
2010  Jan Troell – den bildskapande regissören

Externa länkar
Föreningen Sveriges Filmfotografers webbplats
Om FSF och Filmbana-priset

Svenska filmpriser
Priser och utmärkelser instiftade 1982
Filmteknik
Ullbagge

Ullbagge (Lagria hirta) är en skalbagge som tillhör familjen svartbaggar. Ett karakteristiskt kännetecken för arten är dess täta ljusa behåring tillsammans med dess gulbruna täckvingar.

Kännetecken 
Ullbaggen blir 7-10 millimeter lång och har gulbruna täckvingar. Antenner, huvud, halssköld, undersidan av kroppen och benen är svarta. På täckvingarna och även på halsskölden, huvudet och benen finns tätt med fina ljusa hår. Honans täckvingar är mer utvidgade bakåt än hanens, och honans bakkropp ser ovanifrån bredare ut än hanens. Hanen kan förutom på sin slankare kropp skiljas från honan på sina större ögon och på längden på det yttersta antennsegmentet, som är nära dubbelt så långt som motsvarande segment hos honan.

Levnadssätt 
Den fullbildade skalbaggen kan ses från slutet av maj till slutet av juli, ofta på blommande örter och buskar. I slutet av juli söker sig skalbaggen ner till markskiktet. Honorna lägger då ägg i markskiktet vilka kläcks efter omkring åtta dygn (enligt uppgifter från Tyskland, 1961). Larvens föda är förmultnande växtdelar. Efter att ha övervintrat förpuppar sig larven på försommaren följande år och en ny generation fullbildade skalbaggar kommer sedan fram.

Referenser

Externa länkar 

Svartbaggar
Sphaerodactylus parthenopion

Sphaerodactylus parthenopion är en geckoödla som finns på Brittiska Jungfruöarna. Tillsammans med Sphaerodactylus ariasae är arten både världens minsta ödla och minsta jordlevande ryggradsdjur.

Referenser

Vidare läsning 
MacLean, W.P. 1982. Reptiles and amphibians of the Virgin Islands. MacMillan Caribbean, London:vii +54 pp.
Mayer,G.C. & Lazell,J. 1988. Distributional records for reptiles and amphibians from the Puerto Rico Bank. Herp. Rev. 19 91): 23-24

Geckoödlor
Sphaerodactylus
Föreningen Sveriges Filmfotografer

Föreningen Sveriges Filmfotografer (FSF) är den svenska organisationen för yrkesverksamma filmfotografer i Sverige,  med säte i Stockholm. 

Föreningen grundades 13 november 1961 efter ett förslag av en gästande amerikansk fotograf, Lester Shorr, som fann det märkligt att det i Sverige inte fanns någon filmfotograf-organisation liknande den amerikanska American Society of Cinematographers (ASC). Detta kom sig av att de flesta svenska filmfotografer på den tiden arbetade vid de stora filmbolagen Svensk Filmindustri, Sandrews, Europa Film, Nordisk Tonefilm och Sveriges Television och hade i övrigt mycket litet kontakter med andra på de andra bolagen. 
Under det första verksamhetsåret anslöt sig 37 fotografer. 

Organisationen är medgrundare till och medlem i den europeiska organisationen för filmfotografer, IMAGO. Sedan 1982 delar man ut filmfotografpriset Årets filmbana. Nuvarande ordförande (2011) är Håkan Holmberg.

Ordförande för FSF är Olof Jonson.

Externa länkar
Föreningen Sveriges Filmfotografers webbplats
Filmorganisationer
Svensk film
Branschorganisationer i Sverige
Organisationer bildade 1961
Hiri motu

Hiri motu är ett pidginspråk som talas på Papua Nya Guinea. Språket är primärt baserat på motu, ett austronesiskt språk som också talas på Papua Nya Guinea. Fonologi och grammatik är emellertid så olika att hiri motu-talare inte kan förstå motu, även om ordförrådet är mycket likt. Hiri motu har både austronesiska och papuanska dialekter; de papuanska dialekterna anses som standard.

Referenser 

Språk i Papua Nya Guinea
Engelskbaserade kreolspråk
Kroll, Inc.

Kroll är ett internationellt konsultbolag med inriktning på riskanalys med huvudkontor i New York i USA.

Externa länkar
Krolls webbplats

Amerikanska konsultföretag
Kurt Eccarius

Kurt Eccarius, född 5 mars 1905 i Coburg, död 9 oktober 1984 i Coburg, var en tysk Hauptscharführer i SS och mellan 1936 och 1945 chef för arrestlokalerna i koncentrationslägret Sachsenhausen.

Biografi 
Eccarius var utbildad porslinsarbetare och under lång tid chef för lägerfängelset i Sachsenhausen, i vilket bland andra Sigismund Payne Best, Georg Elser, Martin Niemöller och Herschel Grynszpan hade suttit. Han gjorde sig skyldig till många fall av misshandel av fångarna.

Efter andra världskrigets slut 1945 blev Eccarius fängslad och av den sovjetiska militärdomstolen dömd till livstids straffarbete och sändes till Workuta-lägret i Gulag. Efter påstötningar av Konrad Adenauer blev han i januari 1956 som så kallad Nichtamnestierter frisläppt och återvände till Västtyskland. År 1962 ställdes han inför domstol i Coburg, anklagad för avrättningen av fångar vid upplösandet av Sachsenhausen och dömdes för sex fall av försök till dråp, varpå han dömdes till fyra års tukthus. En ytterligare process mot Eccarius angående dödandet av sovjetiska fångar avslutades 22 december 1969 och resulterade i åtta och ett halvt års fängelse. Han släpptes dock efter två år eftersom myndigheterna bedömde att han inte var i stånd att vara internerad (haftunfähig).

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 

Födda 1905
Avlidna 1984
Män
Gulagfångar
Personer från Coburg
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
Personal i Sachsenhausen
SS-Hauptscharführer
Tonmi Lillman

Tonmi Lillman, född 3 juni 1973 i Kouvola, död 14 februari 2012, var en finländsk trummis som bland annat medverkade i band som To/Die/For, Kylähullut, Lordi och Served Dead.

Referenser

Finländska trummisar
Födda 1973
Avlidna 2012
Män
Personer från Kouvola
Hertha Ehlert

Hertha Ehlert, född 26 mars 1905 i Berlin (som Hertha Liess), död 4 april 1997, var en tysk uppsyningskvinna (Aufseherin) i olika koncentrationsläger.

Biografi 
Ehlert jobbade i ett bageri innan hon genom arbetsmyndighetens förmedling år 1939 påbörjade en utbildning till uppsyningskvinna i Ravensbrück. Efter att ha haft en chefsposition där flyttades hon 1942 till Majdanek och därifrån 1944 till Płaszów. Från och med november 1944 var hon uppsyningskvinna i trädgårdskommandot i Rajsko, som var ett av Auschwitz satellitläger. Efter evakueringen av Auschwitz hamnade hon i februari 1945 i Bergen-Belsen.

Efter befrielsen av Bergen-Belsen i april 1945 arresterades Ehlert. Under processen mot henne framträdde systrarna Inga och Jutta Madlung som försvarsvittnen. Jutta Madlung satt under ett knappt år fången i Ravensbrück på grund av att ha berättat politiska vitsar, lyssnat på engelska grammofonskivor och varit vän med en judinna. Tillsammans med sin syster återfanns hon i Ehlerts arbetskommando vid Siemens och skildrade inför rätten hur Ehlert hade visat sig beskedlig och hjälpsam mot fångarna. Enligt Jutta Madlungs vittnesmål skall hon inte ha slagit några fångar. 

Ehlert, som pläderade "icke skyldig", blev den 17 november 1945 dömd för medhjälp till dråp till femton års fängelse och hon avtjänade sju och ett halvt år. År 1953 tillbringade hon en kort tid vid en rehabiliteringsinrättning och besöktes av Savitri Devi. Hon bytte senare namn till Naumann.

Referenser

Webbkällor 
 

Födda 1905
Avlidna 1997
Kvinnor
Personer från Berlin
Förintelsen i Polen
Personal i Auschwitz
Personal i Majdanek
Personal i Ravensbrück
Personal i Bergen-Belsen
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
Héctor Vergara

Héctor Vergara, född  15 december 1966, är en kanadensisk fotbollsdomare. Han föddes i San Javier, Chile, fast växte upp i Winnipeg, Kanada. Efter att ha dömt 77 landslagsmatcher gjorde han sitt livs viktigaste match, bronsmatchen mellan Sydkorea och Turkiet i Fotbolls-VM 2002. Vergara valdes den 5 februari 2010 som en av 29 domare till Fotbolls-VM 2010 i Sydafrika.

Referenser 

Födda 1966
Män
Levande personer
Fotbollsdomare från Kanada
Domare i VM i fotboll 2002
Domare i VM i fotboll 2006
Domare i VM i fotboll 2010
Philipp Grimm

Philipp Grimm, född 1 april 1909 i Zwiesel, död 16 april 1984 i Bayreuth, var en tysk Obersturmführer i SS och verksam som arbetsledare i koncentrationslägren Buchenwald, Sachsenhausen och Neuengamme.

Biografi 
Grimm hade bland annat gått i lära som bagare och konditor och skaffat sig en utbildning till försäljare. Under tidigt 1930-tal var han ett kort tag bilförsäljare, men 1932 tog han efter föräldrarna över "Weinstube Grimm" i Bayreuth.

År 1930 blev Grimm medlem i NSDAP och 1933 i SS. Från 1937 hade han en post inom SS:s förvaltning, från vilken han skulle klättra högre i hierarkin. Från oktober 1940 var han hushållsansvarig i Buchenwald och skulle på samma ställe bli arbetschef i november 1942. Därefter verkade han i Sachsenhausen, Płaszów och Neuengamme.

Efter krigsslutet anklagades Grimm vid Buchenwaldrättegången för att ha misshandlat allierade krigsfångar och orsakat ett antal arbetsoförmögna fångars död. Han dömdes den 14 augusti 1947 till döden genom hängning, men straffet omvandlades sedan till livstids fängelse. I februari 1954 släpptes Grimm från Landsbergfängelset och levde sedan ett tillbakadraget liv.

Referenser

Tryckta källor 
 

Födda 1909
Avlidna 1984
Män
Personer från Zwiesel
SS-Obersturmführer
Personal i Buchenwald
Personal i Neuengamme
Personal i Sachsenhausen
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
Personal i Płaszów
Ekvatorialguineas damlandslag i fotboll

Ekvatorialguineas damlandslag i fotboll representerar Ekvatorialguinea i damfotboll och bildades 2000.

VM 2011 i Tyskland var lagets första deltagande i VM. Ekvatorialguinea vann Afrikanska mästerskapet 2008 och blev tvåa 2010. Laget var nära att ta sig till sitt första OS OS 2008 då man vann över Sydafrika hemma med 2-1 men förlorade 2-4 borta. Efter att landet använt den spanska anfallaren Jade Boho Sayo i kvalet till OS 2012 fast hon inte anmält ny nationalitet till FIFA diskvalificerades laget från turneringen. Jade Boho Sayo fick personligt straff på två månaders avstängning och hon skickades hem från VM 2011. Laget vann återigen Afrikanska mästerskapet 2012.

Laguppställning

Källor 

Fotboll i Ekvatorialguinea
Ekvatorialguineanska landslag
Landslag startade 2000
Fotbollslandslag
Sveriges fotbollslandslag i OS 1920

Sveriges fotbollslandslag deltog i OS 1920, som arrangerades i belgiska Antwerpen. Sverige inledde turneringen genom att besegra Grekland med 9-0 , men förlorade därefter mot Nederländerna med 4-5 efter förlängning och var därmed utslagna..

Se även
Fotboll vid olympiska sommarspelen 1920
Sveriges herrlandslag i fotboll

Referenser

1920 i Sverige
OS 1920
Fotbollsåret 1920
Fotboll i Belgien
1920
Mördarna vid Abhinav Kala Mahavidyalaya

Rajendra Jakkal, Dilip Dhyanoba Sutar, Shantaram Kanhoji Jagtap och Munawar Harun Shah var konststuderade vid Abhinav Kala Mahavidyalaya, Tilak Road, Pune, Indien. 1976-1977 begick de en serie mord vilket efter rättsprocesser ledde till att de hängdes i november 1983.

Referenser
 Ramakant Kulkarni, Footprints on the Sands of Crime, MacMillan India (2004),

Externa länkar
 https://web.archive.org/web/20110715150717/http://www.rahulchandawarkar.com/news/general/general03float.htm
 http://timesofindia.indiatimes.com/city/pune-times/How-to-catch-a-serial-killer/articleshow/1283401768.cms
 https://web.archive.org/web/20020511061018/http://cities.expressindia.com/fullstory.php?newsid=16738
 http://www.telegraphindia.com/1080618/jsp/entertainment/story_9425771.jsp
 http://www.telegraphindia.com/1060111/asp/careergraph/story_5703655.asp

Seriemördare
Professor Layton and the Spectre's Call

, i Nordamerika och Australien känt som Professor Layton and the Last Specter, är ett pusselspel som utvecklades av Level-5, och släpptes till Nintendo DS den 26 november 2009 i Japan. Det släpptes i Nordamerika den 17 oktober 2011 och i Europa den 25 november 2011. 

Spelet är det fjärde spelet i Professor Layton-serien, men är det första i kronologisk ordning, då det utspelar sig tre år före det första utgivna spelet, Professor Layton and the Curious Village, och handlar om hur Luke träffade Layton och blev hans lärjunge. 

Spelet innehåller en separat RPG kallad London Life för de nordamerikanska, japanska och australiska versionerna av spelet, som låses upp efter att spelaren har klarat huvudspelet. London Life gjordes i samarbete med Brownie Brown, och beräknad speltid är över 100 timmar. London Life är inte inkluderat i de europeiska versionerna.

Referenser

Externa länkar 

Datorspel 2009
Nintendo DS-spel
Pusselspel
Äventyrsspel
Datorspel utvecklade av Level-5
William Clay Ford, Jr.

William Clay Ford, Jr., född 3 maj 1957, är en amerikansk företagsledare. Han är sonsonson till Henry Ford och är sedan 1999 styrelseordförande för Ford, från 2006 som arbetande styrelseordförande. 2001-2006 var han också verkställande direktör för Ford, och efterträddes av Alan Mulally.

Källor 

Personer verksamma inom Ford Motor Company
Födda 1957
Levande personer
Män
20 år under bältet

20 år under bältet är namnet på jubileums- och avskedsshowen med buskisduon Stefan & Krister. Filmen producerades år 2001, och spelades in i Göteborg. Dess första visning i TV4 var den 1 februari 2002, och sågs av 1,49 miljoner tittare.

Innehåll 
Filmen innehåller följande sketcher och sånger:

 "Den ene å den andre" (deras typiska inledningstal, efter att ha presenterats av "Loket" i ett bildspel)
 "Om den ene å den andre" (sång)
 "Partnerbyte" (karlarna på semester med sina fruar)
 "På stubben" (Kristian och Sven-August i skogen på harjakt)
 "Favoriterna" (fem roliga historier, men av lite snuskigare variant – tre från Ett gott skratt på Björkgården och övriga två också från publik)
 "Ämnesomsättning" (diskussion om fem olika samhällsämnen, i slumpartad ordning)
 "Olvert i färgaffären" (modern version av samma sketch i När dä va då, 1989)
 "Dom bäste betarna" (sångmix)
 "Missuppfattning" (Krister tar tillfälle i akt att reda ut några missförstånd som han kommit i kontakt med under åren inom komiken)
 "Midsommarvisa" (Stefan vill framföra en visa om sin favoritårstid, och Krister tvingas motvilligt att både delta och klä sig som en "maskros")
 "Hade helst velat" (Stefan berättar om sin pojkdröm att delta i bandet Hep Stars)
 "Birger" (modern version av Birgers första monolog från Skåpbubblor, 1988)
 "20 år under bältet" (showens outrolåt)

Bonus: "Ni ska ha tack" (Stefan & Kristers sista låt tillsammans, live från Liseberg)

Medverkande 
 Stefan Gerhardsson
 Krister Claesson
 Camilla Lénström
 Christina Nordstrand
 Avec
 Leif "Loket" Olsson

Referenser 
YouTube 2010: Publikens delaktighet till vits-historier

Noter 

Svenska komedifilmer
Humor
Filmer 2001
Césarpriset

Césarpriset () är ett franskt nationellt filmpris, uppkallat efter den franske skulptören César som utformat den statyett som delas ut. Priset utdelades första gången 1976. Utdelningen sker årligen i februari i Théâtre du Châtelet i Paris och direktsänds i fransk TV.

De nominerade väljs av medlemmarna i Académie des arts et techniques du cinéma. Priset har fått sitt namn efter skulptören César Baldaccini (1921–1998).

Priskategorier

Huvudkategorier 

 Bästa film
 Bästa regi
 Bästa manliga huvudroll
 Bästa kvinnliga huvudroll
 Bästa manliga biroll
 Bästa kvinnliga biroll
 Mest lovande manliga skådespelare
 Mest lovande kvinnliga skådespelare
 Bästa manus efter förlaga
 Bästa originalmanus
 Bästa debutfilm
 Bästa utländska film
 Bästa animerade film
 Bästa dokumentärfilm
 Bästa kortfilm
 Bästa foto
 Bästa kostym
 Bästa klippning
 Bästa filmmusik
 Bästa scenografi
 Bästa ljud

Specialpriser 
 Heders-César
 Prix Daniel Toscan du Plantier
 Trophée César & Techniques
 Médaille d’Or

Se även 
 Césarpriset 2013
 Césarpriset 2014
 Césarpriset 2015

Externa länkar 

  
 Alla Césarpriser på webbplatsen AlloCiné 

Priser och utmärkelser inom fransk film
Priser och utmärkelser instiftade 1976
Frans Tiger

Frans Johan Tiger, född 19 februari 1849 i Uleåborg i Finland, död 13 juli 1919 i Stockholm, var en svensk målare och musikdirektör.

Han var gift med Götilda Zuleima Wetter. Tiger var elev vid Musikhögskolan i Stockholm 1870–1876, och tog musikdirektörsexamen där 1876. Han var musiklärare vid Sjökrigsskolan 1876–1914 och vid Nya elementarskolan i Stockholm från 1880 samt från 1888 vid Beskowska skolan. 

Som konstnär målade han landskapsmotiv med stränder och kustmiljöer från flera platser i Sverige samt mariner. Han medverkade i konstutställningen på Valands 1886 och några av konstakademiens utställningar i Stockholm under 1880-talet samt Svenska konstnärernas förenings utställning 1898. Tiger finns representerad vid bland annat Nationalmuseum i Stockholm.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 450, Allhems Förlag, Malmö.

Noter 

Representerade vid Nationalmuseum
Svenska musikpedagoger
Svenska landskapsmålare
Svenska marinmålare
Svenska målare under 1800-talet
Svenska musiker under 1800-talet
Personer från Uleåborg
Födda 1849
Avlidna 1919
Män
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Kobenthet

Kobenthet, även kallad X-benthet och valgusvackling, är ett fysiologiskt tillstånd då fötterna är längre ifrån varandra än normalt. Det ser då ut som att knäna buktar inåt. Det är motsatsen till hjulbenthet.

Detta tillstånd, vars latinska namn är genu valgum, är inte ovanligt bland yngre barn och är vanligtvis särskilt tydligt hos barn i fyraårsåldern. Generellt sett är kobenthet en naturlig del av barnets utveckling, och benen blir vanligtvis rakare i sex- eller sjuårsåldern. Kobenthet av lindrigare grad kan även förekomma hos vuxna individer utan att det finns någon anledning till oro, så länge tillståndet inte ger upphov till andra problem. Kobenthet kan ibland vara ett tecken på ett underliggande tillstånd som bör behandlas. Detta gäller särskilt då tillståndet utvecklas hos äldre barn eller vuxna, eller inte alls förbättras med åldern.

Källor

Referenser

Externa länkar 

Benskador
Skelettsjukdomar
Aubrey Plaza

Aubrey Christina Plaza, född 26 juni 1984 i Wilmington, Delaware, är en amerikansk skådespelerska, komiker och producent. Aubrey studerade film vid New York Universitys Tisch School of the Arts, och efter examen flyttade hon till Los Angeles för att satsa på en skådespelarkarriär. 

Plazas far är puertoricansk och modern är av irländskt och brittiskt ursprung.

Filmografi

Referenser

Externa länkar 

Födda 1984
Kvinnor
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska komiker
Levande personer
Personer från Wilmington, Delaware
Waldemar Tode

Knut Gustaf Waldemar Tode, född 26 november 1859 i Kalmar, död 10 april 1900 i Alger, Algeriet., var en svensk målare och tecknare. 

Han var son till kontraktsprosten Gustaf Theodor Tode och Christina Lovisa Nylander. Tode visade tidigt anlag för teckning och målning och utförde 16-årsåldern en altartavla för kyrkan i Arby. Vid mitten av 1870-talet flyttade an till Göteborg där han fick anställning som retuschör vid en fotoateljé. Han studerade konst vid Slöjdföreningens skola 1877–1879 och vid Konstakademien Stockholm 1880–1882. Som många av opponentgenerationens akademielever valde han att fortsätta sin utbildning utomlands och reste först till Tyskland innan han fortsatte till Paris där han vistades 1885–1886. Han tillhörde opponenterna och var en av undertecknarna till opponentskrivelsen 1885 och var medlem och ledamot i den nybildade Konstnärsförbundet 1886–1896. Han kom inte att göra någon större insats som konstnär eftersom han tidigt insjuknade i lungtuberkulos och för att bo i ett mildare klimat flyttade han 1887 till Algeriet. Han medverkade i Norrlands konstförenings utställningar i Söderhamn och Sundsvall 1885, konstutställningen på Valand i Göteborg 1886 och med några enstaka målningar i Stockholms konstförenings utställning, i Alger ställde han ut separat 1889. Hans konst består av kabyler, basarer och stadsmiljöer från Algeriet samt från Sverigetiden interiörer, porträtt, stadsbilder och landskapsmåleri. Tode är representerad vid Stockholms stadsmuseum och Krusenstiernska gården i Kalmar.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 459-460, Allhems Förlag, Malmö.

Noter

Födda 1859
Avlidna 1900
Svenska målare under 1800-talet
Män
Konstnärer från Kalmar
Svenska tecknare under 1800-talet
The Single & Maxi Collection 84-86

The Single & Maxi Collection 84-86 är ett samlingsalbum av Fair Control.

Låtförteckning

Symphony Of Love - (Single Version) 4:19 
Angle Eyes - (Single Version)  3:44
We Can Fly Together - (Single Version) 3:23
Letter From India - (Single Version)  3:20
Symphony Of Love - (Maxi Version) 5:38
Angle Eyes - (Maxi Version) 5:17
We Can Fly Together - (Maxi Version) 4:54
Letter From India - (Maxi Version) 4:34

Musikalbum 2009
Symphony of Love

Symphony of Love är en musiksingel av Fair Control från 1986.

Låtförteckning
A-sida
 "Symphony Of Love" – 5:37
B-sida
 "We Can Fly Together" – 4:57

Låtarna skrivna av Hannes Schöner och Bernd Göke.

Musiksinglar 1986
We Can Fly Together

We Can Fly Together är en musiksingel av Fair Control från 1986.

Låtförteckning
A-sida
 "We Can Fly Together" – 3:58
B-sida
 "Letter From India" – 4:03

Låtarna skrivna av Hannes Schöner och Peter Columbus

Musiksinglar 1986
Australian Institute of Aboriginal and Torres Strait Islander Studies

Australian Institute of Aboriginal and Torres Strait Islander Studies, förkortat AIATSIS (svenska: Australiska forskningsinstitutet för aboriginer och torressundöbor) är en oberoende statlig myndighet inom regeringsdepartementet för innovation, industri, vetenskap och forskning (engelska: Department of Innovation, Industry, Science and Research, DIISR). Den är den viktigaste australiska institutionen för information om aboriginer och torressundöbor och deras kulturer och levnadssätt. Institutionen ligger på Acton-halvön i Canberra.

Referenser

Utbildning i Australien
Australiens aboriginer