kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Leslie Groves

Leslie Richard Groves, Jr., född 17 augusti 1896, död 13 juli 1970, var en amerikansk officer inom United States Army Corps of Engineers som ledde byggandet av Pentagonbyggnaden, och ledde Manhattanprojektet som utvecklade de första atombomberna under andra världskriget. Han uppnådde graden generallöjtnant.

Groves tog examen från United States Military Academy vid West Point 1918 och tjänstgjorde i ingenjörskåren under hela sin militära karriär. Han ledde Manhattanprojektet från september 1942, då han befordrades till brigadgeneral, tills ansvaret för kärnvapenproduktionen 1947 togs över av Atomic Energy Commission.

Groves lämnade armén 1948, och var därefter företagsledare inom elektronikföretaget Sperry Rand 1948-1961.

Källor

Externa länkar 

Generaler i USA:s armé
Födda 1896
Avlidna 1970
Män
Personer med anknytning till Manhattanprojektet
Alumner från United States Military Academy
Johan Aagaard

Johan Peter Aagaard, född i Odense 3 maj 1818, död i Köpenhamn 22 maj 1879, var en dansk xylograf, bror till C.F. Aagaard. 

Ursprungligen var han bestämd för målarhantverket, blev lärling och begav sig 1839 till Köpenhamn; men kort därefter påbörjade han undervisning hos A.C.F. Flinch och utvecklade sig under denna så väl, att han redan 1842 kunde delta med ett antal träsnitt på Charlottenborgsutställningen.
 
Under följande år offentliggjorde han flera blad och vann snart erkännande som en av de duktigaste konstnärerna inom sitt fack. Det var dock särskilt efter att han 1849 blivit kompanjon till xylografen A.Th. Kittendorf, som han utvecklade en större verksamhet. 

Firman blev snart en av landets ansenligaste av sitt slag, och därifrån utgick en mängd större och mindre illustrerade verk, bland vilka Fabricius Danmarkshistoria kan nämnas som det viktigaste i konstnärligt avseende. 

Då C.A.T. Piil hade uppfunnit kemitypin, använde Aagaard även den reproduktionsmetoden, dels i den på firmans förlag utkommande illustrerade almanackan och i olika veckoblad, dels i den av Worsaae utgivna Afbildninger fra det kgl. Museum for nordiske Oldsager.

Källor 
 

Danska grafiker
Danska konstnärer under 1800-talet
Födda 1818
Avlidna 1879
Män
Personer från Odense
Eva Rönström

Eva Rönström Ericsson, född 29 december 1932 i Stockholm, död 7 oktober 2021, var en svensk före detta gymnast.

Hon blev olympisk silvermedaljör i Melbourne 1956.

Referenser

Externa länkar
 
 

Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Sverige
Tävlande i gymnastik vid olympiska sommarspelen 1956
Olympiska silvermedaljörer 1956
Svenska olympiska silvermedaljörer
Svenska gymnaster
Födda 1932
Avlidna 2021
Kvinnor
Idrottare från Stockholm
Doris Hedberg

Doris Hedberg, född 18 februari 1936 i Skellefteå, är en före detta svensk gymnast.

Hon blev olympisk silvermedaljör i Melbourne 1956.

Referenser

Externa länkar
 
 

Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Sverige
Tävlande i gymnastik vid olympiska sommarspelen 1956
Olympiska silvermedaljörer 1956
Svenska olympiska silvermedaljörer
Svenska gymnaster
Födda 1936
Levande personer
Kvinnor
Idrottare från Skellefteå
Kristian Elster den äldre

Kristian Mandrup Elster, född den 4 mars 1841 i Overhalla, död den 11 april 1881 i Trondhjem, var en norsk författare. Han var far till Kristian Elster den yngre.

Elster har betraktats som den moderna realistiska romanens pionjär i Norge. Han var inte så polemiskt-social som de övriga realisterna. Han skildrade med förkärlek estetiska karaktärer i sina romaner och visar på inflytande från Søren Kierkegaard och Ivan Turgenjev.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Norska författare
Personer i Norge under 1800-talet
Födda 1841
Avlidna 1881
Män
Svensk uppslagsbok
Maude Karlén

Maude Karlén, född 25 november 1932 i Stockholm, är en före detta svensk gymnast.

Hon blev olympisk silvermedaljör i Melbourne 1956.

Referenser

Externa länkar
 
 

Tävlande vid olympiska sommarspelen 1956 från Sverige
Tävlande i gymnastik vid olympiska sommarspelen 1956
Olympiska silvermedaljörer 1956
Svenska olympiska silvermedaljörer
Svenska gymnaster
Födda 1932
Levande personer
Kvinnor
Idrottare från Stockholm
Johann Jakob Scheuchzer

Johann Jakob Scheuchzer, född den 2 augusti 1672 i Zürich, död där den 23 juni 1733, var en schweizisk naturforskare. Han var far till Johann Caspar Scheuchzer och bror till Johannes Scheuchzer. 

Scheuchzer var professor i fysik i hemstaden och företog årliga resor i Alperna, varöver han publicerade det huvudsakligen botaniska arbetet Itinera per Helvetim alpinas regiones facta annis 1702–1711 (4 delar, 1723). Han utgav  även Physica sacra (5 delar, med 650 tavlor, 1732–1735), en framställning av de i Bibeln omtalade naturföremålen, särskilt växterna. År 1697 invaldes han som ledamot av Deutsche Akademie der Naturforscher Leopoldina och 1703 valdes han till Fellow of the Royal Society.

Källor

Noter

Schweiziska botaniker
Schweiziska paleontologer
Schweiziska professorer
Professorer i fysik
Personer verksamma vid universitetet i Zürich
Ledamöter av Leopoldina
Ledamöter av Royal Society
Botaniker under 1700-talet
Schweiziska forskare under 1700-talet
Personer från Zürich
Födda 1672
Avlidna 1733
Män
Ugglan
Alumner från Utrechts universitet
Sunny Girl

Sunny Girl, skriven av Benny Andersson, är en sång som Hep Stars spelade in 1966. Samma år släpptes den på Hootenanny Singers album Många ansikten/Many Faces och utkom även på Telstars inspelning på svenska, "Fröken Sunny Girl".

Hep Stars version gick 1966 även in på Tio i topp. samt på Kvällstoppen och den 9 oktober samma år fick Telstars in sin version på Svensktoppens tionde plats, innan låten lämnade listan veckan därpå. Hep Stars nådde även framgång utanför Sverige med "Sunny Girl". Låten blev en hitsingel i både Norge och Finland, och 1968 blev den också en smärre hit i Nederländerna.

Listplaceringar

Källor

Fotnoter

Låtar av Benny Andersson
Musiksinglar 1966
Singelettor i Sverige
Svensktoppsmelodier 1966
Engelskspråkiga sånger
Johannes Scheuchzer

Johannes Scheuchzer, född den 20 mars 1684 i Zürich, död där den 8 mars 1738, var en schweizisk naturforskare. Han var bror till Johann Jacob Scheuchzer och farbror till Johann Caspar Scheuchzer. 

Scheuchzer efterträdde brodern som professor och blev grundläggaren av gräsens och halvgräsens systematik genom arbetena Agrostographim helveticæ prodromus (1708) och Agrostographia, sive Graminum, Juncorum, Cyperorum, Cyperoidum, iisque affinium historia (1719; åter utgiven av Albrecht von Haller 1775).

Källor

Noter

Schweiziska botaniker
Schweiziska professorer
Schweiziska läkare
Professorer i fysik
Personer verksamma vid universitetet i Zürich
Botaniker under 1700-talet
Läkare under 1700-talet
Schweiziska forskare under 1700-talet
Personer från Zürich
Födda 1684
Avlidna 1738
Män
Ugglan
Earth Intruders

"Earth Intruders" är en låt av den isländska musikern Björk, utgiven som den första singeln från albumet Volta digitalt den 9 april 2007 i USA och i Europa den 28 april. Har därefter även släppts i fysisk samlingsbox den 4 februari 2008. Låten är producerad tillsammans med R&B-producenten Timbaland och hans protegé Danja. "Earth Intruders" blev Björks största hit i USA sedan "Big Time Sensuality" från 1993.

Musikvideon till låten regisserades av den franske artisten Michel Ocelot och är den första musikvideon han regisserat.

Låtlistor och format 
EP
 "Earth Intruders" (Mark Stent Mix) – 3:23
 "Earth Intruders" (Jimmy Douglas Mix) – 6:17
 "Earth Intruders" (Lexx Remix Radio Edit) – 4:06
 "Earth Intruders" (XXXchange Remix) – 4:38
 "Earth Intruders" (Lexx 12" Remix) – 6:40

12"-vinyl 1
 "Earth Intruders" (XXXchange Remix) – 4:38
 "Earth Intruders" (Jimmy Douglas Mix) – 6:17

12"-vinyl 2
 "Earth Intruders" (Lexx 12" Remix) – 6:40
 "Earth Intruders" (Mark Stent Mix) – 3:23

Externa länkar 
 "Earth Intruders" på Discogs (lista över utgåvor)

Björk-låtar
Låtar skrivna av Björk
Musiksinglar 2007
Singlar utgivna på One Little Indian Records
Kristian Elster den yngre

Kristian Elster, född den 17 mars 1881 i Trondhjem, död den 6 november 1947 i Oslo, var en norsk författare och litteraturhistoriker. Han var son till författaren Kristian Elster den äldre och far till författaren och radiochefen Torolf Elster.

Elster blev candidatus juris 1905 och var sekreterare i lantbruksdepartementet från 1910. Han utgav essäsamlingen Fra tid til anden (1920), Illustreret norsk litteraturhistorie (2 band, 1923–1924) samt på svenska Modern norsk litteratur (1926).

Av Elsters många skönlitterära alster märks romanerna Torbørn Hille (1908), Byen og havet (1909), De unge hjerter (1910), I lære (1911), Landeveien (1912), Mester (1913), Mind bror Harris (1917), Av skyggernes slægt (1919), Guldet og de grønne skoger (1921), Den skjønne ungdom (1923) samt skådespelen Min høire haand (1914) och Chefen (1926). 

Elsters novell Den hemmelighetsfulde leilighet filmatiserades 1948 i regi av Tancred Ibsen.

Svenska översättningar 
 Min bror Harris (bemynd. övers. från norskan av Jenny Jusélius, Hökerberg, 1922)
 Guldet och de gröna skogarna (bemynd. övers. från norskan av Ann-Mari Nordman, Hökerberg, 1922)
 Den ensliga ön (bemynd. övers. från norskan av Irma Schildt, Hökerberg, 1922)
 Av skuggornas släkte (bemynd. övers. från norskan av Ann-Mari Nordman, Hökerberg, 1922)
 Ungdom (Den skjønne ungdom) (bemynd. övers. från norskan av Jenny Jusélius,  Hökerberg, 1925)
 Modern norsk litteratur (Natur och kultur, 1926)
 Tirdalsbröderna : en berättelse om två pojkar (övers. av Osvald Lindsten, Åhlén & söner, 1934)
 Den röda sparbössan (bemynd. övers. av Ann-Mari Grönvik, 1943)

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter

Externa länkar 
 

Norska litteraturvetare
Norska romanförfattare
Norskspråkiga romanförfattare
Norska dramatiker
Norskspråkiga dramatiker
Litteraturvetare under 1900-talet
Dramatiker under 1900-talet
Norska författare under 1900-talet
Författare från Trondheim
Födda 1881
Avlidna 1947
Män
Svensk uppslagsbok
Gunnar Burström

Erik Gunnar Burström, född 2 augusti 1932 i Arboga stadsförsamling i Västmanlands län, död 20 januari 2018 i Kumla, Örebro län, var en svensk fotbollsspelare som gjorde debut i allsvenskan i april 1952 som 19-åring. Under sina 11 år i Örebro SK spelade han 200 seriematcher från start till full tid utan att råka ut för några allvarliga skador.

Han spelade en B-landskamp 1961 mot Norge i Stavanger, vilken slutade 0-3 i svensk favör.

Gunnar blev bronsmedaljör 1961 i allsvenskan. Han dog den 20 januari 2018 och begravdes 27 februari samma år.

Referenser

Noter

Webbkällor 
 Sportklubben.net - Spelarinformation
 Allsvenskan i fotboll 1961
 Sportklubben.net - Säsong 1961

Födda 1932
Avlidna 2018
Män
Spelare i Örebro SK Fotboll
Svenska fotbollsspelare
Ernst Elster

Ernst August Eduard Jakob Elster, född den 26 april 1860 i Frankfurt am Main, död den 6 oktober 1940 i Marburg, var en tysk litteraturhistoriker. Han var bror till Ludwig Elster.

Elster blev extra ordinarie professor i Leipzig 1892 och ordinarie professor i Marburg 1901. Han blev emeritus 1928. Elster försökte i Prinzipien der Literaturwissenschaft (2 band, 1897-1910) medla mellan de filologisk-kulturhistoriska och estetisk-filosofiska riktningarna inom litteraturforskningen. Han utgav även den första kritiska utgåvan av Heinrich Heines skrifter.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.
 "Elster, Ernst" i Deutsche Biographie

Externa länkar 
 

Tyska litteraturvetare
Tyska professorer
Personer verksamma vid Leipzigs universitet
Personer verksamma vid Marburgs universitet
Födda 1860
Avlidna 1940
Män
Svensk uppslagsbok
Praemium Imperiale

Praemium Imperiale, Världspriset till minne av hans höghet prins Takamatsu, är ett japanskt kulturpris, som instiftades 1988 av den japanska mediakoncernen Fujisankei Communications.

Praemium Imperial utdelas till minne av prins Takamatsu (1905–87), som var yngre bror till Shōwakejsaren (det postuma namnet för kejsar Hirohito). Det är avsett att vara en motsvarighet till Nobelpriset i litteratur för konstarterna måleri, skulptur, arkitektur, musik och film/teater. Det administreras av Japan Art Association.

Pristagarna får en guldmedalj och ett pris på 15 miljoner yen, cirka en miljon kronor. Prisutdelningen sker i Meiji Memorial Hall i Meiji jingū i Tokyo i närvaro av prins Hitachi och prinsessan Hitako.

Pristagare

Källor

Externa länkar 
 Praemium imperiales webbplats

Kultur i Japan
Arkitekturpriser
Japanska filmpriser
Konstpriser
Kulturpriser
Skulpturpriser
Japanska teaterpriser
Japanska musikpriser
Priser och utmärkelser instiftade 1988
WP:Projekt Japan
Dorothy och Lillian Gish-priset

Dorothy and Lillian Gish-priset, eller Gishpriset är ett amerikanskt kulturpris.

Gishpriset utdelas årligen sedan 1994 till "en man eller kvinna som gett ett utmärkt bidrag till att öka skönheten i världen och till mänsklighetens glädje och förståelse av livet".

Priset grundades av film- och teaterskådespelarna och systrarna Dorothy Gish och Lillian Gish enligt testamente 1994.

Prismottagare
1994: Frank Gehry, arkitekt
1995: Ingmar Bergman, filmregissör
1996: Robert Wilson, artist och regissör
1997: Bob Dylan, sångare
1998: Isabel Allende, författare
1999: Arthur Miller, författare
2000: Merce Cunningham, koreograf
2001: Jennifer Tipton, ljussättare
2002: Lloyd Richards, teaterregissör
2003: Bill T. Jones, koreograf
2004: Ornette Coleman, jazzmusiker
2005: Peter Sellars, teaterregissör
2006: Shirin Neshat, filmare
2007: Laurie Anderson, konstnär
2008: Robert Redford, skådespelare
2009: Pete Seeger, sångare
2010: Chinua Achebe, författare
2011: Trisha Brown, dansar, koreograf och konstnärlig ledare
2012: Anna Deavere Smith, författare och skådespelare
2013: Spike Lee, regissör, producent och författare
2014: Maya Lin, skulptör, installationsartist

Källor

Noter

Externa länkar
Dorothy and Lillian Gish-prisets webbplats

Kulturpriser
Priser och utmärkelser instiftade 1994
Antigoniderna

Antigoniderna var en dynasti av hellenistiska kungar som härstammade från Alexander den stores general Antigonos I Monofthalmos ("den enögde").
 
Antigoniderna, som efterträdde Antipatriddynastin i stora delar av Kungariket Makedonien, regerade Antigonos mestadels över Mindre Asien och norra Syrien. Hans försök att ta kontroll över hela Alexanders imperium ledde till nederlag och hans död vid Slaget vid Ipsos 301 f.Kr.. Antigonos son Demetrios I Poliorketes överlevde slaget och lyckades ta kontroll över Makedonien några år senare, men så småningom förlorade han sin tron. Efter en period av förvirring, lyckades Demetrios son Antigonos II Gonatas fastställa familjens kontroll över det gamla kungariket Makedonien, liksom över de flesta grekiska stadsstater, 276 f.Kr..

Antigoniderna var en av fyra dynastier som etablerades av Alexanders efterträdare. De andra är Seleukidiska dynastin, Ptolemaiska dynastin och Attalidiska dynastin. Den sista ättlingen i dynastin – Perseus av Makedonien – som regerade mellan 179 och 168 f.Kr., blev känd som en förkämpe för grekisk frihet mot Rom. Trots detta visade han sig oförmögen att stoppa de framryckande romerska legionerna och grekernas nederlag vid slaget vid Pydna blev slutet för dynastin.

Dynastin 
Medlemmar av Antigoniddynastin:
 Antigonos I Monofthalmos
 Demetrios I Poliorketes (294 f.Kr. -287 f.Kr.)
 Antigonos II Gonatas (276 f.Kr. -239 f.Kr.)
 Demetrios II Aitolikos (239 f.Kr.-229 f.Kr.)
 Antigonos III Doson (229 f.Kr. - 221 f.Kr.)
 Filip V (221 f.Kr. -179 f.Kr.)
 Perseus (179 f.Kr. -168 f.Kr.)

Referenser 

Antikens Makedonien
Antikens grekiska kungligheter
Personer i hellenismen
U20-världsmästerskapet i fotboll 2011

U20-världsmästerskapet i fotboll 2011 var det 18:e U20-världsmästerskapet i fotboll och spelades i Colombia mellan den 29 juli och 20 augusti 2011. Turneringen vanns av Brasilien, som besegrade Portugal i finalen.

Arenor 
Arenorna som matcherna spelades på bekräftades den 29 september 2010. Dessa ligger i städerna Armenia, Barranquilla, Bogotá, Cali, Cartagena, Manizales, Medellín och Pereira.

Kvalifikation 
23 nationer kvalificerade sig till världsmästerskapet, utöver Colombia som i egenskap av värd för mästerskapet var direktkvalificerat.

Gruppspel

Grupp A

Grupp B

Grupp C

Grupp D

Grupp E

Grupp F

Rankning tredjeplacerade lag

Slutspel

Slutspelsträd

Åttondelsfinaler

Kvartsfinaler

Semifinaler

Match om tredjepris

Final

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbplats
Rosa på bal

Rosa på bal, med inledningsorden ”Tänk att jag dansar med Andersson, lilla jag, lilla jag, med Fritiof Andersson!” är en visa av Evert Taube som publicerades 1942 i Sjösalaboken. Taube sjöng dock in den på grammofon redan 1940, då med titeln ”Fritiof och lilla jag”.

I Sjösalaboken är det Taubes alter ego Rönnerdahl som är huvudperson, men just i Rosa på bal, som ingår i avdelningen ”Stockholmsnöjen”, är det Fritiof Andersson som spelar huvudrollen och det är också sista gången han uppträder i Taubes diktning. Första gången han förekom var i Taubes debutsamling 1919 Sju sjömansvisor och Byssan Lull i sången Fritiof Andersson (”En sjöman ifrån Sverige han for sig till fjärran land på skeppet Ann-Charlott från Hellvikstrand.”) Genom åren har Andersson blivit allt mer belevad och förfinad och rör sig obehindrat även i högre samhällsklasser och i denna den sista sången har han även uppnått en viss berömmelse. Fröken Rosa är mycket imponerad över bekantskapen och Fritiof Andersson lovar att skriva en visa om henne: "Medan vi tala på prosa, diktar jag rimmade ord."

Referenser 

Sånger 1940
Sånger skrivna av Evert Taube
Svenskspråkiga sånger
Eugène Revillout

Eugène Revillout, född 4 maj 1843 i Besançon, död 1 februari 1913 i Paris, var en fransk egyptolog.

Revillout var från 1872 anställd som "conservateur adjoint" vid Louvrens egyptiska avdelning samt tillika professor vid den nybildade École du Louvre, där han föreläste i koptiska och demotiska. Han var en av sin tids främsta kännare av koptiskan. Han gjorde även en mängd viktiga upptäckter på demotiskans område och ansågs vara en av de efter Heinrich Karl Brugsch viktigaste främjarna av studiet av detta på grund av sin skrifts beskaffenhet synnerligen svåra språk. 

Revillouts många arbeten hade en ytterst polemisk form. Viktigast är Chrestomathie démotique (fyra band, 1880), Papyrus coptes (1876 ff.) och Apocryphes coptes (1876 ff.). Från 1880 utgav han en vetenskaplig tidskrift "Revue égyptologique", i vilken främst demotiska och koptiska behandlades.

Källor

Franska egyptologer
Franska professorer
Franskt museifolk
Filologer under 1800-talet
Franska forskare under 1800-talet
Personer från Besançon
Födda 1843
Avlidna 1913
Män
Ugglan
Derweze

Derweze (turkmeniska för porten, även känd som Darvaza) är en by i Turkmenistan som har cirka 350 invånare. Byn ligger mitt i Karakumöknen, cirka 260 kilometer norr om huvudstaden Asjgabat. De flesta av byns invånare är turkmener som tillhör Tekestammen, som bevarar en halvnomadisk livsstil.

"Helvetesporten" 

Derwezeområdet är mycket rikt på naturgas. Under pågående borrningar år 1971 borrade geologer hål i en grotta fylld med naturgas. Marken under borrningsriggen kollapsade och blottade ett stort hål med en diameter på 70 meter. För att undvika giftiga utsläpp beslöt man att bränna upp gasen. Geologerna hoppades att elden skulle bränna bort all gas inom några dagar, men 52 år senare finns gasen ännu kvar. Lokala invånare har gett grottan namnet "Helvetesporten".

Turkmenistan planerar att öka sin produktion av naturgas. I april 2010 besökte Turkmenistans president, Gurbanguly Berdimuhamedow, platsen och beordrade att hålet skulle förslutas eller med andra metoder begränsa dess inverkan på andra naturgasfält i området.

Galleri

Referenser 

Orter i Turkmenistan
Emmanuel de Rougé

Olivier Charles Camille Emmanuel de Rougé, född 11 april 1811 i Paris, död 27 december 1872 på Château de Bois-Dauphin i departementet Sarthe, var en fransk vicomte och egyptolog.

Rougé studerade först österländska språk (särskilt hebreiska och arabiska), ägnade sig sedan (från 1839) åt egyptologiska studier och gjorde sig genom en serie i "Annales de philosophie chrétienne" införda kritiska uppsatser i egyptologi känd inom den vetenskapliga världen. I synnerhet uppmärksammades bland dessa tidskriftsbidrag en granskning av Christian Carl Josias von Bunsens genialiska, men ytterligt konstruerade arbete "Ægyptens Stelle in der Weltgeschichte".
 
År 1849 utnämndes Rougé till konservator vid Louvrens egyptiska samling, över vilken han författade en mycket noggrann och pålitlig katalog, som utgick i åtskilliga upplagor och tjänade som mönster vid katalogisering av andra egyptiska samlingar.  År 1860 blev Rougé professor vid Collège de France, där han, med avbrott för en längre resa i Egypten, verkade till sin död.

År 1851 utgav han det berömda arbetet Mémoire sur l'inscription du tombeau d’Ahmès, chef des nautonniers, som från 1849 upplästes vid flera sammanträden i "Académie des inscriptions" och snart (1853) förvärvade sin författare ledamotskap i denna lärda korporation. Genom denna "Mémoire" lämnade Rougé det första provet på tolkningen av en längre, sammanhängande hieroglyfisk text och kan därmed sägas ha definitivt ådagalagt giltigheten av Jean-François Champollions dechiffreringsarbete. 

Utom detta metodiska och grundläggande arbete, utgav Rougé såväl ett mycket stort antal mindre uppsatser och avhandlingar, införda i  Revue  archéologique, Journal asiatique, Zeitschrift für ägyptische Sprache och andra tidskrifter, som också åtskilliga digrare verk, bland vilka kan nämnas Recherches sur les monuments qu'on peut attribuer aux six premières dynasties de Manéthon (1864–65), Chrestomathie égyptienne (fyra band, 1867–76), Recueil d'inscriptions hiéroglyphiques (fyra band) och Inscriptions et notices recueillies à Edfou (två band), de två sistnämnda utgivna efter författarens död av hans son, Jacques de Rougé.

Källor

Noter

Franska egyptologer
Franskt museifolk
Franska professorer
Personer verksamma vid Collège de France
Ledamöter av Académie des inscriptions et belles-lettres
Fransk adel
Personer i Frankrike under 1800-talet
Forskare från Paris
Födda 1811
Avlidna 1872
Män
Ugglan
Siyahamba

Siyahamba är en sydafrikansk sång. Den blev populär i nordamerikanska kyrkor under 1990-talet.

Bakgrund
Sången har sitt ursprung i Sydafrika, och sägs ha komponerats runt 1950 av Andries van Tonder från Judith Church. Ursprungsversionen var på afrikaans (med titeln "Ons marsjeer nou in die lig van God") och fick text på zulu av Thabo Mkize. 1978 turnerade svenska koralgruppen Fjedur i Sydafrika, på inbjudan av Sydafrikas evangelisk-lutherska kyrka. Därefter återvände Fjedurs chefsdirigent Anders Nyberg till Kapstaden för att spela in traditionell koralmusik. Detta år hörde han och spelade in "Siyahamba" vid en flickskola i Appelsbosch, Natal. Sedan kom den att användas av skolor världen över under böner. 

1984 arrangerade Anders Nyberg "Siyahamba" sången för västerländsk fyrstämma och publicerade den i sångboken Freedom is Coming: Songs of Protest and Praise from South Africa.  1994 tog GIA Publications med sången (under titeln "We Are Marching in the Light of God") i Gather Comprehensive, och sången blev spridd bland romersk-katolikerna i USA. Ett år senare tog United Church of Christ med sången, under samma titel, i The New Century Hymnal .

Sången kom senare att sjungas av barngrupper i både religiösa och icke-religiösa sammanhang. Texten ändrades för icke-religiösa sammanhang, till exempel blev "We are marching in the light of God" i den engelskspråkiga versionen då "We are standing in the light of peace."

Källor

Fotnoter

Sydafrikanska sånger