kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sofia Ahlbom

Sophia Carolina Ahlbom, född 25 november 1803 i Västerås, död 8 juni 1868 i Stockholm, var en svensk tecknare, gravör, litograf, fotograf, kartograf och författare.

Biografi 
Sophia Ahlbom, som var dotter till guldsmeden Anders Efraim Ahlbom och Anna Catharina Karth, visade som barn talang för att teckna och erhöll undervisning av Johan Grandel i Västerås, en då 80-årig kopparstickare. 

Efter faderns död 1822 drev Ahlbom en flickskola med sin syster Gustava under tio år, men var samtidigt aktiv som yrkesgravör i staden. Hon utförde bland annat på sten en karta över Stockholm, och en över Visby. År 1832 flyttade familjen till Stockholm för att hon skulle få bättre förutsättningar för framgång. Hon gjorde även två studieresor till Frankrike, varav en resulterade i en längre tids vistelse i Paris där hon för dessinatören Jacob Ahlbom utförde en rad litografier 1842–1844.   

Ahlbom graverade i koppar, silver och guld, och var även aktiv som litograf och som fotograf. Som gravör anlitades hon av Navigationsskolan i Stockholm, graverade inskriptionerna åt belöningsmedaljerna för Stockholms slöjdskola 1864 och även medaljerna åt Krigsakademien vid Karlberg, samt graverat Vapenboken åt Riddarhuset 1861–1864. Mellan ungefär 1863 och 1866 var hon tillsammans med Fredrika Hassel verksam som fotograf med en fotoateljé på Malmtorgsgatan 5 i Stockholm. Hon utgav dessutom "både vers och prosa". Fredrika Bremer nämnde henne i del 1 av Hemmen i gamla världen.

Sofia Ahlbom gjorde sig dessutom känd genom sitt engagemang i en av de största feministfrågorna i Sverige på 1850-talet; hon blev organisatör i Josefina Delands förening för inrättandet av en pensionsförsäkring för lärarinnor. Efter att förslaget gått igenom var hon 1859–1864 var hon sekreterare i Svenska lärarinnors pensionsförening, där hon efterträddes av Fredrika Hassel. Hon levde återstoden av sitt liv tillsammans med systern.   

I Kungliga biblioteket är hon representerad med en allegorisk komposition tillägnad Sveriges och Norges arvfurstar litograferad av henne efter en teckning av Anders Lundqvist och hon är representerad vid Kalmar konstmuseum

Källor
Svenskt konstnärslexikon del I sid 35, Allhems Förlag, Malmö.  
 
 Dahlman, Eva: Kvinnliga pionjärer, osynliga i fotohistorien

Noter

Externa länkar 
 
 

Svenska gravörer
Svenska litografer under 1800-talet
Svenska fotografer under 1800-talet
Svenska poeter under 1800-talet
Svenskspråkiga poeter
Svenska kartografer
Svenska illustratörer under 1800-talet
Svenska kvinnorättskämpar
Svenska författare under 1800-talet
Författare från Västerås
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1803
Avlidna 1868
Kvinnor
Svenska konsthantverkare under 1800-talet
Konstnärer från Västerås
Statsflagga

Statsflagga är en särskild flagga som används av statliga myndigheter. Den förs ofta vid offentliga byggnader och av statliga, icke-militära fartyg.

I många länder, till exempel i Sverige, USA, Frankrike och Japan, används nationsflaggan i oförändrat skick även av statliga myndigheter. Dessa länder har alltså inte någon särskild statsflagga. I exempelvis Sverige och USA är det däremot vanligt att olika myndigheter har antagit egna flaggor, men dessa myndighetsflaggor är mer att likna vid företagsflaggor och kan inte räknas som en variant av nationsflaggan.

För de länder som har en särskild statsflagga, är statsflaggans utseende olika, men vissa mönster kan märkas. I vissa länder, till exempel i Norge, är statsflaggan identisk med örlogsflaggan. I andra europeiska länder är det vanligt att statsflaggan visar landets statsvapen, till exempel i Tyskland, Finland, Österrike, Belgien. 

Flaggor efter typ

fi:Suomen lippu#Valtiolippu
Alfred Rönnqvist

Bror Alfred Rönnqvist, född 17 oktober 1913 i Bergs församling, Jämtlands län, död 19 januari 2002 i Åsarne församling, Jämtlands län, var en svensk riksspelman. Rönnqvist var från Åsarna i Jämtland. Vid sin död hade han testamenterat sin notsamling och kompositioner till Bergs kommun där de förvaras i kommunens arkiv i Svenstavik .

Utmärkelser
1980: Bergs hembygdsförenings stipendium
1983: Bergs kommuns kulturstipendium

Källor

Externa länkar
Brudmarsch av Alfred Rönnqvist
Brudmarsch, första stämman
Brudmarsch, andra stämman

Födda 1913
Avlidna 2002
Riksspelmän
Svenska folkmusikkompositörer
Män
Personer från Bergs socken, Jämtland
Sangean

Sangean Electronics INC är ett taiwanesiskt företag inom elektronikbranschen. 

Företaget grundades 1974 av Mr Yang. Det har sitt huvudkontor i Taipei och har produktionsenheter i Kina utanför Dongguan. Företagets produkter är inom områdena radio- och ljudteknik.

Galleri

Externa länkar
Officiell webbplats

Elektroniktillverkare
Taiwanesiska företag
Företag bildade 1974
Robert Bünsow

Axel Robert Bünsow, född 20 mars 1861 i Sundsvall, död 11 juni 1939 i Stockholm, var en svensk generalkonsul i London och Le Havre. Han var son till den tyskfödde träpatronen Fredrik Bünsow.

Bünsow lät 1919 uppföra Bünsowska villan i Diplomatstaden, Stockholm, sedan 2007 Sveriges genom tidernas dyraste privatvilla. Han ägde även ett sommarhus i Ragnhildsvik vid Mälaren, mittemot Skoklosters slott.
Bünsow var även en frikostig donator och understödde frikostigt vetenskapliga och kulturella ändamål, särskilt inom den zoologiska forskningen.

Källor

Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Vidare läsning 
 

Män
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1861
Avlidna 1939
Hedersledamöter vid Norrlands nation
Sveriges generalkonsuler i London
Sveriges generalkonsuler i Le Havre
Personer från Sundsvall
Helena Maria Ehrenstråhle

Helena Maria Ehrenstråhle, född 2 februari 1760 på Säby, Bäckaby socken död 18 november 1800 på Ebbetorp, var en svensk poet.  

Helena Maria Ehrenstråhle var dotter till överste Hans Ehrenstråhle och Maria Elisabeth Uggla. Hon var stiftsjungfru fram till sitt giftermål 1791 med sin fars kusin, riksheraldikern och författaren Jonas Carl Linnerhielm, på Hallsnäs. Hennes man utgav år 1795 hennes dikter i diktsamling, "Witterhets försök". Den bestod av både prosa och poesi med "sentimentalt-moraliskt innehåll" i den då populära Gessnerska stilen.

Referenser 

 
 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor, volym 1, s. 699

Födda 1760
Avlidna 1800
Kvinnor
Svenska poeter
Svensk obetitlad adel
Personer under gustavianska tiden
Bureätten
Svenska författare under 1700-talet
Stiftsfröknar
John B. Kendrick

John Benjamin Kendrick, född 6 september 1857 i Cherokee County, Texas, död 3 november 1933 i Sheridan, Wyoming, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var guvernör i delstaten Wyoming 1915-1917 och representerade sedan Wyoming i USA:s senat från 4 mars 1917 fram till sin död.

Kendrick var en cowboy uppvuxen i Texas som 1879 flyttade till Wyomingterritoriet. Han gifte sig 1891 med Eula Wulfjen i Greeley, Colorado. Paret fick två barn: Rosa-Maye (1897-1979) och Manville (1900-1992). Han kandiderade 1913 till USA:s senat men förlorade mot sittande senatorn Francis E. Warren. Kendrick efterträdde 1915 Joseph M. Carey som guvernör i Wyoming. I senatsvalet 1916 besegrade han sittande senatorn Clarence D. Clark. Kendrick omvaldes 1922 och 1928. Han avled i ämbetet och efterträddes av Joseph C. O'Mahoney.

Kendrick var metodist och frimurare. Hans grav finns på Mount Hope Cemetery i Sheridan, Wyoming.

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations hemsidor
Biografi på delstatens hemsidor
Biographical Directory of the United States Congress
The Kendrick Family
Political Graveyard

Guvernörer i Wyoming
Ledamöter av USA:s senat från Wyoming
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Cherokee County, Texas
Födda 1857
Avlidna 1933
Män
Edward Lion

Edward Lion (född som Edward Motaung) var en afrikansk kyrkoledare och helandepredikant som i unga år var verksam som uppsyningsman över Apostolic Faith Missions (AFM) arbete i Lesotho. Där etablerade han ett religiöst högkvarter, Zion City efter förebild från Christian Catholic Churchs högkvarter, med samma namn, i Illinois, USA.

1917 följde han Elias Mahlangu när denne bildade Zion Apostolic Church of South Africa (ZACSA).

1920 lämnade Lion ZACSA och bildade trossamfundet Zion Apostolic Faith Mission, vars ledare han var fram till sin död 1938. Till biskop för Transvaal utsågs Engenas Lekganyane. Den sistnämnde bröt dock efter några år med ZAFM och bildade Sydafrikas största sionistkyrka, Zion Christian Church (ZCC). Lion och hans kyrka accepterade t ex, till skillnad från Lekganyane, inte polygyni.
 
Efter Edward Lions död 1938 övertogs ledningen av ZAFM av sonen Solomon Lion.

Källor
Allan H Anderson: African Reformation, Africa World Press, 2001

Kristendom i Lesotho
Män
Avlidna 1938
Silke Renk

Silke Renk, född den 30 juni 1962 i Querfurt, är en tysk före detta friidrottare som under 1990-talet tävlade i spjutkastning. Under början av sin karriär representerade hon Östtyskland.

Renk deltog vid Olympiska sommarspelen 1988 i Seoul där hon slutade på femte plats. Hon deltog även vid EM 1990 i Split där hon slutade på fjärde plats. En framgång blev VM 1991 i Tokyo där hon blev bronsmedaljör. 

Hennes karriärs höjdpunkt blev Olympiska sommarspelen 1992 i Barcelona där hon i sista omgången kastade 68,34 m, åtta centimeter längre än Natalia Sjikolenko som då ledde tävlingen. Kastet räckte till seger. Hennes sista mästerskap dit hon kvalificerade sig blev VM 1993 där hon slutade på en sjätte plats.

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats
 Wer war wer in der DDR https://www.bundesstiftung-aufarbeitung.de/de/recherche/kataloge-datenbanken/biographische-datenbanken/silke-renk

Kvinnor
Födda 1962
Tyska spjutkastare
Östtyska spjutkastare
Olympiska guldmedaljörer 1992
Tyska olympiska guldmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Östtyskland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Tyskland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Tyskland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Levande personer
Ekenmark

Ekenmark var en svensk vävarfamilj från Östergötland. De sex syskonen Ekenmark utvecklade under mitten av 1800-talet vävkonsten, utbildade elever i densamma och författade även handböcker om vävning. Gustaf Ekenmarks hustru, Maria Christina Ekenmark, född Trolle, deltog också i syskonens verksamhet.

Medlemmar i familjen Ekenmark
Johan Erik Ekenmark, 1786–1833. 
Johanna Sofia Ekenmark, 1788- död senast 1864,
Gustaf Ekenmark, 1789–1855 , alternativt 1792-1856 
Maria Christina Ekenmark (född Trolle, gift med Gustaf Ekenmark), 1786–1850 
Lovisa Maria Ekenmark, 5 november 1795 - död tidigast 1864,
Hedvig Christina Ekenmark, 29 januari 1797 - död tidigast 1864, 
Gustafva Fredrika Beckvall (född Ekenmark, g1: Beckvall, g 2: Gjerling <ref>Beckvall, Gustafva i Hjalmar Linnström, 'Svenskt boklexikon 1830-1865 (1867-1884)</ref>), 1800-1859,

Verksamhet
Från 1810-talet och framåt var familjen Ekenmark välkända som konstvävare, och utgav tillsammans böcker i vävkonsten 1820, 1828, 1834 och 1846, förutom en del mindre skrifter. Under 1820-60 talen  verkade familjen som kringresande vävlärare, bland annat i Kalmar, Växjö och Karlstad. 1825 anlitades de av Chalmers för att undervisa i vävning 

1828/1829 beviljades familjen en belöning på 4500 riksdaler av rikets ständer för sitt arbete inom vävnadskonstens område.   De erhöll även bidrag från Norges storting samt från kungafamiljen för sin verksamhet.  1831 arbetade Gustafva Fredrika en period som vävlärare i Uppsala. . 1840 hade hon tillsammans med sin andre make kronolänsman Samuel Gjerling flyttat till Örebro och födde där sonen Walter Mauritz Gjerling. 

Gustaf Ekenmark var verksam som tygfabrikör och författade utöver vävnadshandböcker tillsammans med sin hustru och sina syskon även en del småskrifter som berörde nykterhet, kvinnans betydelse i samhället med mera.  

Under 1860-talet var Hedvig Christina och Lovisa Maria verksamma vid Slöjdskolan i Stockholm, där de även grundat en egen vävskola. Stålberg anger att systrarna vid hennes skrifts tryckning (1864) livnärde sig på sin vävundervisning, men att de hade det knapert ställt.   Rikets ständer avslog även vid två tillfällen syskonens ansökningar om pensioner, först för Gustaf och Maria Christina 1847/1848, sedan för Hedvig Christina och Lovisa Maria 1856/1858 .

Bibliografi i urval

Ekenmark, J E och systrar, 1820, Handbok för unga fruntimmer i konsten att tillverka bomulls och linneväfnader.Ekenmark, Maria Christina, 1826, Mönsterbok för unga fruntimmer i konsten att tillverka faconerade och dubbla väfnader. 
Ekenmark, J E och systrar, 1828, Afhandling om drällers och dubbla golfmattors tillverkning med begagnade av Harneskutrustning. 
Beckvall, Gustafva F, 1834, Handbok i väfnadskonsten.''

Se även
 Ekenmarkska mönsterböckerna

Referenser

svenska släkter
Svenska författare under 1800-talet
Vävning
Personer med anknytning till textil
Svenska textilkonstnärer under 1800-talet
Gästriklands västra tingslags valkrets

Gästriklands västra tingslags valkrets var i valen till andra kammaren 1866–1908 en egen valkrets med ett mandat. I valen 1866–1878 var valkretsens namn Ovansjö, Torsåkers och Årsunda samt Hedesunda och Österfärnebo tingslags valkrets; namnet Gästriklands västra tingslags valkrets tillkom i valet 1881.

Valkretsen, som motsvarade Gästriklands västra tingslag, avskaffades vid införandet av proportionellt valsystem i valet 1911 och uppgick då i Gästriklands valkrets.

Riksdagsmän
Bernhard Benedicks (1867–1/4 1869)
Hans Hægermarck (1870–1875)
Hjalmar Petre (1876–1878)
Elof Berglöf, c (1879–1881)
Anders Göransson, lmp 1882–1887, gamla lmp 1888–1894, lmp 1895–1902 (1882–1902)
Olof Olsson, lib s (1903–1911)

Valresultat

1896

Valkretsen hade 27 790 invånare den 31 december 1895, varav 1 799 eller 6,5 % var valberättigade. 826 personer deltog i valet, ett valdeltagande på 45,9 %.

1899

Valet hölls den 2 september 1899. Valkretsen hade 29 192 invånare den 31 december 1898, varav 2 097 eller 7,2 % var valberättigade. 1 039 personer deltog i valet, ett valdeltagande på 49,5 %.

1902

Valet hölls den 14 september 1902. Valkretsen hade 29 658 invånare den 31 december 1901, varav 2 633 eller 8,9 % var valberättigade. 1 551 personer deltog i valet, ett valdeltagande på 58,9 %.

1905

Valet hölls den 8 september 1905. Valkretsen hade 29 690 invånare den 31 december 1904, varav 2 787 eller 9,4 % var valberättigade. 1 526 personer deltog i valet, ett valdeltagande på 54,8 %.

1908

Valet hölls den 6 september 1908. Valkretsen hade 30 180 invånare den 31 december 1907, varav 3 268 eller 10,8 % var valberättigade. 2 173 personer deltog i valet, ett valdeltagande på 66,5 %.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), band 5, s. 108

Noter

Historiska valkretsar i Gävleborgs län
Nijas Ørnbak-Fjeldmose

Nijas Ørnbak-Fjeldmose, född 15 augusti 1983, är en dansk skådespelare.

Filmografi
Jeg ville ønske for dig, 1992, Matthias
Alletiders jul, 1992-93, Erik Klipping
Du og jeg, 1994
Ørnens øje, 1997, Valdemar
80% af tiden, 1998
Toast, 1998-99
Skjulte spor, 2000, Spike
Arn - Tempelriddaren, 2007, Sune Folkesson
Arn - Riket vid vägens slut, 2008, Sune Folkesson

Externa länkar
 

Danska skådespelare under 2000-talet
Män
Födda 1983
Levande personer
Robert D. Carey

Robert Davis Carey, född 12 augusti 1878 i Cheyenne, Wyomingterritoriet, död 17 januari 1937 i Cheyenne, Wyoming, var en amerikansk republikansk politiker. Han var guvernör i delstaten Wyoming 1919-1923. Han representerade Wyoming i USA:s senat 1930-1937. Han följde i sin fars fotspår; Joseph M. Carey var senator 1890-1895 och guvernör 1911-1915.

Carey utexaminerades 1900 från Yale University. Han gifte sig 5 september 1903 med Julia Blanchard Freeman. Paret fick två barn. Carey besegrade ämbetsinnehavaren Frank L. Houx i 1918 års guvernörsval i Wyoming. Han kandiderade sedan 1922 till omval men förlorade mot demokraten William B. Ross.

Senator Francis E. Warren avled 1929 i ämbetet och Patrick Joseph Sullivan utnämndes till senaten fram till fyllnadsvalet följande år. Carey vann både fyllnadsvalet och valet som gällde den följande sexåriga mandatperioden i senaten. Han kandiderade 1936 till omval men förlorade mot demokraten Henry H. Schwartz. Han efterträddes sedan av Schwartz 3 januari 1937. Carey dog två veckor senare i Cheyenne. Hans grav finns på Lakeview Cemetery.

Carey var episkopalian och frimurare.

Externa länkar
Biografi på National Governors Associations hemsidor
Biografi på delstatens hemsidor

Political Graveyard

Guvernörer i Wyoming
Ledamöter av USA:s senat från Wyoming
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Cheyenne, Wyoming
Födda 1878
Avlidna 1937
Män
Per Bengtson

Per Bengtson (i riksdagen kallad Bengtson i Glösbo), född 15 mars 1867 i Rengsjö, död 29 december 1948 i Bollnäs, var en svensk handelsman och politiker (liberal). 

Per Bengtson, som var son till en lantarbetare, var riksdagsledamot i andra kammaren från den 22 januari 1910 till 1911 års utgång för Sydöstra Hälsinglands domsagas valkrets. I riksdagen tillhörde han Frisinnade landsföreningens riksdagsgrupp Liberala samlingspartiet. Han var suppleant i andra kammarens andra tillfälliga utskott 1910–1911 och i andra särskilda utskottet 1911.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), band 5, s. 123

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Personer från Rengsjö socken
Födda 1867
Avlidna 1948
Män
Buck Island Reef nationalmonument

Buck Island Reef nationalmonument ligger i Amerikanska Jungfruöarna (United States Virgin Islands) i Karibien, ca 2,5 km utanför ön Saint Croix norra kust. 

Den 0,7 km² stora ön med omgivande vattenområde är ett av få helt skyddade marina områden i USA:s nationalparkssystem. Hela området är 77 km2 stort. Ön omges av korallrev med tillhörande marint liv. Det finns en markerad undervattensled för snorklare på öns östra sida. Buck Island har cirka  besökare om året.

Buck Island är den enda häckningsplatsen för brun pelikan och amerikansk småtärna på Amerikanska Jungfruöarna.

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Nationalmonument i USA
Amerikanska Jungfruöarna
Korallrev
Naturskyddsområden bildade 1961
Sydöstra Hälsinglands domsagas valkrets

Sydöstra Hälsinglands domsagas valkrets var i valen till andra kammaren 1884–1908 en egen valkrets med ett mandat. I valen 1884–1905 var valkretsens namn Södra Hälsinglands östra tingslags valkrets; namnet Sydöstra Hälsinglands domsagas valkrets tillkom i valet 1908.

Valkretsen, som ungefär motsvarade dagens Söderhamns kommun (med undantag för Söderhamns stad, som ingick i Söderhamns och Hudiksvalls valkrets fram till extravalet 1887, då staden bildade Söderhamns valkrets), avskaffades vid införandet av proportionellt valsystem i valet 1911 och uppgick då i Hälsinglands södra valkrets.

Riksdagsmän
Magnus Jonsson, lmp (1885–vårriksdagen 1887)
Nils Hanson, gamla lmp 1888–1894, lmp 1895–1902 (höstriksdagen 1887–1902)
Magnus Sundström, lib s (1903–20/12 1909)
Per Bengtson, lib s (22/1 1910–1911)

Valresultat

1896

46,9% deltog vid valet av elektorer.

1899

Valet ägde rum den 20 augusti 1899. Valdeltagandet var 74,0%.

1902

Valet ägde rum den 14 september 1902. Valdeltagandet var 68,9%.

1905

Valet ägde rum den 10 september 1905. Valdeltagandet var 43,5%.

1908

Valet ägde rum den 6 september 1908. Valdeltagandet var 66,9%.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Almqvist & Wiksell International 1992), band 5, s. 108
 Kungliga biblioteket: Svenska dagstidningar 
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1894-1896
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1897-1899
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1900-1902
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1903-1905
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1906-1908

Historiska valkretsar i Gävleborgs län
Fletcher Knebel

Fletcher Knebel, född 1 oktober 1911 i Dayton, död 26 februari 1993, var en amerikansk författare av skönlitteratur i den politiska genren, främst känd för sin roman Sju dagar i Maj från 1962.

Uppväxt och utbildning 
Knebel föddes i Dayton, Ohio men flyttade runt ett antal gånger under sin uppväxt. Efter att ha gått ut High School i Yonkers, New York studerade han ett år vid universitetet i Sorbonne (i Paris) och tog sin examen från Miami University i Oxford, Ohio 1934. Han arbetade sedan i 20 års tid på olika dagstidningar och blev till slut en politisk kolumnist för Cowles Publications.

Författare 
1960 skrev han kapitlet om John F. Kennedy för boken Candidates 1960. Efter detta började han skriva sina egna böcker och publicerade totalt femton böcker, de flesta skönlitterära och alla inom den politiska genren. Hans mest kända bok Sju dagar i Maj (1962) (skriven tillsammans med Charles Bailey II) om ett militärt kuppförsök i USA. Boken filmatiserades som 7 dagar i maj (1964) i regi av John Frankenheimer med bland andra Burt Lancaster, Kirk Douglas, Fredric March och Ava Gardner i rollerna.

Svenska översättningar 
 Sju dagar i maj (Seven days in May) (tillsammans med Charles W. Bailey) (översättning Olof Starkenberg, Wahlström & Widstrand, 1963)
 Vägen till Zinzin (The Zinzin road) (översättning Nils Pontén-Möller, Tiden, 1967)
 Försvunnen (Vanished) (översättning Sven Bergström, Wahlström & Widstrand, 1969)
 Intrång (Trespass) (översättning Caj Lundgren, Wahlström & Widstrand, 1970)
 Företaget (The bottom line) (översättning Astrid Lundgren, Wahlström & Widstrand, 1975)

Källor

Referenser

Externa länkar 
Fletcher Knebel på Internet Movie Database

Amerikanska författare
Födda 1911
Avlidna 1993
Män
Alumner från Miami University
Alumner från Paris universitet
Personer från Dayton
Virgin Islands Coral Reef nationalmonument

Virgin Islands Coral Reef nationalmonument ligger i Amerikanska Jungfruöarna i USA. Nationalmonumentet består av drygt 51 km² vatten utanför ön Saint John och skapades år 2001. Under vattnet finns bland annat korallrev.

Källor

Externa länkar
 Officiell webbplats

Amerikanska Jungfruöarna
Korallrev
Nationalmonument i USA
Naturskyddsområden bildade 2001
Jeanette Berglind

Johanna Appolonia (Jeanette) Berglind, född 21 augusti 1816 i Stockholm, död 14 september 1903, var en svensk pedagog. Berglind grundade en av Sveriges första skolor för döva, Tysta skolan i Stockholm. 

Berglind föddes föräldralös i Stockholm och adopterades av en änka. Under barndomen hade hon dålig hälsa i flera år på grund av ett benbrott 1819. 

Hon blev engagerad i döva personers rättigheter då hon 1834-40 arbetade på Institutet för Blinda och Döfstumma i Manilla i Stockholm, där hon lärde sig teckenspråk. Efter Pär Aron Borgs död arbetade hon som tjänare, guvernant och sällskapdsdam och sparade sin lön för att finansiera den dövskola hon ville grunda. 

Hon försökte då under många år få bidrag till att öppna ett hem för döva, men det lyckades inte förrän Fredrika Bremer vädjade i pressen om bidrag till Berglinds skola, och berättade om hur Berglind undervisade de elever, hon då hade råd att ha. Fredrika Bremer fick då ihop ett stort bidrag och namngav skolan Tysta skolan, som grundades år 1860 och till en början inhystes i en trång lägenhet på tre rum och kök på Norrlandsgatan 33. 1862 till man till en mer lämplig bostad i malmgården Loviseberg på Stora Gråbergsgatan 25. 

Tack vare frikostiga donationer från bland annat skolans beskyddare Karl XV och drottning Lovisa kunde skolan förvärva Maria Ruckmans stora egendom vid Norrtullsgatan 51-57 (dåvarande 25) i stadens lantliga utkanter. Berglind tog emot elever mot individuell avgift, och varje barn fick en egen trädgård, och fick skriva på griffeltavla som svar under lektionerna. Skolan fick ett statsanslag på 4500 rdr, och gynnades av kungafamiljen. Den dövstumme konstnären Carlbom undervisade. 1882 avgick Berglind som föreståndare för Tysta skolan.

Se även 
 Johanna Lohm
 Pär Anton Borg

Källor 
 
 Svenska kvinnor. Föregångare Nyskapare - Carin Österberg

Noter

Vidare läsning 
 
 
 
 

Dövpedagoger
Svenska lärare under 1800-talet
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Lärare från Stockholm
Födda 1816
Avlidna 1903
Kvinnor
Personer med anknytning till teckenspråk