kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anton Schwarzkopf

Anton Schwarzkopf, född 8 juli 1924 i Behlingen i Tyskland, död 30 juli 2001, var en tysk berg- och dalbanekonstruktör och grundare av företaget Schwarzkopf Industries (Schwarzkopf GmbH) som byggt ett stort antal berg- och dalbanor och andra sorters åkattraktioner runt om i världen.

Anton Schwarzkopf ritade bland annat Lisebergbanan på Liseberg i Göteborg och Jetline på Gröna Lund i Stockholm. Schwarzkopf har sagt att av alla de berg- och dalbanor han har designat var Lisebergbanan hans personliga favorit. Schwarzkopf specialdesignade Lisebergbanan så att den passade terrängen på berget inne på Liseberg.

Biografi
Anton Schwarzkopf blev introducerad i branschen av sin far som arbetade med att specialdesigna släpvagnar som transporterade cirkusutrustning. Företaget övergick så småningom till att tillverka åkattraktioner. 1960 tog Schwarzkopf över sin fars företag och skapade 1964 sin första riktiga berg- och dalbana, The Wildcat. Schwarzkopf designade även den första katapult-berg- och dalbanan (King Kobra i nöjesparken Kings Dominion i USA) där tågen i starten skjuts i väg, i det här fallet med viktsläppsteknologi.

Schwarzkopf Industries växte snabbt tack vare det stora stödet från flera kunder som berömde deras åkattraktioner. Utanför Tyskland representerades företaget av firman Intamin AG vilket har inneburit att många gamla åkattraktioner som gottskrivits Intamin egentligen var designade och skapade av Schwarzkopf. 

Anton Schwarzkopf var inte känd för att vara en bra affärsman, och hans företag genomgick flera konkurser vilket ledde till att många åkattraktionsidéer kasserades och avtal med parker förlorades.

1995 pensionerade Schwarzkopf sig. Han dog den 30 juli 2001 efter att i många år ha lidit av Parkinsons sjukdom. Hans son Wieland arbetar fortfarande inom branschen och designar åkattraktioner. Werner Stengel, som var en av Schwarzkopfs anställda, är nu en ansedd designer av berg- och dalbanor och andra åkattraktioner.

Åkattraktioner (urval)

Berg- och dalbanor

Andra åkattraktioner
Dante's Inferno - spöktåg på Astroland i USA.
Mustekala - bläckfiskkarusell på Borgbacken i Finland.
Reef Diver - enterprise-åkattraktion på Dreamworld i Australien.
Wiener Rad - pariserhjul på Bobbejaanland i Belgien.
Zweef Apollo - slänggunga på Attractiepark Slagharen i Nederländerna.
Virvelvinden (Liseberg) - Snurrande åkattraktion på Liseberg i Sverige

Se även
Jetline
Lisebergbanan
Lisebergsloopen
Tsunami (berg- och dalbana)

Referenser
Delar av denna artikel är baserade på översättningar från engelska Wikipedia och franska Wikipedia.

Externa länkar
Schwarzkopf Coasters webbplats
Lista över Schwarzkopf-designade berg- och dalbanor

Tyska ingenjörer
Födda 1924
Avlidna 2001
Män
Anigros

Anigros (grek. Ανιγρος) var en flodgud i grekisk mytologi. Han bodde i Elis i Peloponnesos (södra Grekland) och var förmodligen son till titanerna Okeanos och Tethys. Han var far till de så kallade anigriderna. Dessa döttrar var najader och sades ha helande krafter. De som badade i deras vatten kunde också bli botade från hudsjukdomar.

Referenser 

Gudar i grekisk mytologi
Flodgudar
Hälsogudar
Askanios

Askanios (grek. Ασκανιος) var en sjö- och flodgud i grekisk mytologi. Han bodde i västra Bithynien i Anatolien (nutidens Turkiet) och var förmodligen son till titanerna Okeanos och Tethys.
Han var far till mysierna och möjligtvis även till Metia.

Referenser 

Gudar i grekisk mytologi
Flodgudar
Mysierna

Mysierna var najad-döttrar till flodguden Askanios i östra Mysiens källor.
De tillfångatog den sköna ynglingen Hylas när Herakles och argonauterna skickade honom att hämta vatten.

Berättelsen om mysierna är nära släkt med den om hyaderna.

Källor

Gudinnor i grekisk mytologi
Monacos Grand Prix 1955

Monacos Grand Prix 1955 var det andra av sju lopp ingående i formel 1-VM 1955.

Resultat
1 Maurice Trintignant, Ferrari, 8 poäng 
2 Eugenio Castellotti, Lancia, 6 
3 Jean Behra, Maserati, 2 
= Cesare Perdisa, Maserati, 2 
4 Nino Farina, Ferrari, 3 
5 Luigi Villoresi, Lancia, 2 
6 Louis Chiron, Lancia 
7 Jacques Pollet, Gordini
8 Piero Taruffi, Ferrari
= Paul Frère, Ferrari
9 Stirling Moss, Mercedes-Benz

Förare som bröt loppet 
 Cesare Perdisa, Maserati
 Jean Behra, Maserati (varv 86, snurrade av) 
 Alberto Ascari, Lancia (80, olycka) 
 Harry Schell, Ferrari (68, motor) 
 Roberto Mières, Maserati (64, transmission) 
 Élie Bayol, Gordini (63, transmission) 
 Juan Manuel Fangio, Mercedes-Benz (49, transmission) 1 poäng 
 Robert Manzon, Gordini (38, växellåda) 
 André Simon, Mercedes-Benz (24, motor) 
 Mike Hawthorn, Vanwall (22, gasspjäll) 
 Louis Rosier, Ecurie Rosier (Maserati) (8, bränsleläcka) 
 Luigi Musso, Maserati (7, transmission)

Förare som ej startade 
 Hans Herrmann, Mercedes-Benz (olycka) (Bilen kördes av André Simon)

Förare som ej kvalificerade sig
 Lance Macklin, Moss (Maserati)
 Ted Whiteaway, Ted Whiteaway (HWM-Alta)

Noteringar
 Cesare Perdisa och Ted Whiteaway gjorde F1-debut. 
 Maurice Trintignants första F1-vinst.
 Delad körning
 Maserati nummer 34: Jean Behra körde 42 och Cesare Perdisa 57 varv.
 Behra och Perdisa fick dela på de 4 poängen för tredjeplatsen.
 Maserati nummer 40: Cesare Perdisa körde 40 och Jean Behra 46 varv.
 Ferrari nummer 48: Piero Taruffi körde 50 och Paul Frère 36 varv.

VM-ställning
Förarmästerskapet
   Maurice Trintignant, Ferrari, 11,33
  Juan Manuel Fangio, Mercedes-Benz, 10
  Nino Farina, Ferrari, 6,33 

1955 i Monaco
Monacos Grand Prix
Upplands runinskrifter 484

Runinskrift U 484 är en runsten i Kasby, Lagga socken i Uppland. Den står cirka 300 meter in på vänstra sidan om infarten till Kasby. Infartens början är markerad med ytterligare två runstenar: U 482 och U 483.

Inskriften
Runorna är välskrivna och mycket tydliga. De har ett jämnt och ganska brett avstånd till varandra. Det saknas bara en liten del av inskriften vid den skadade spetsen. Troligen är det inte mer än de två runorna i prepositionen at som fallit bort. I mitten av stenen finns en välformad triquetra.

Inskriften i runor

ᚢᚱᛅᚴᚱ᛫ᛚᛁᛏ᛫ᚱᛅᛁᛋᛅ᛫ᛋᛏᛅᛁᚾ
(skadad spets)
ᚢᛁᚠᛅᚱᛅ᛫ᚠᛅᚦᚢᚱᛋᛁᚾ

Inskriften i translitterering
urakr lit raisa stain
[at] (skadad spets)
uifara faþur sin

Inskriften i normalisering
ØringR let ræisa stæin
at Viðfara, faður sinn.

Inskriften i översättning
"Öring lät resa stenen
efter Vidfare, sin fader."

Historia
Fram till 1800-talet stod stenen nere vid Kasby å på andra sidan vägen. Under 1800-talet flyttades stenen till sin nuvarande plats och användes där tidigare som grindstolpe, liksom U 482 och U483 i närheten.

Se även
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter

Referenser

Noter

Upplands runinskrifter
Runinskrifter i Knivsta kommun
Ludwig Kübler

Ludwig Kübler, född 2 september 1889 i Unterdill, München, död (avrättad) 18 augusti 1947 i Ljubljana, var en tysk general (General der Gebirgstruppe) i andra världskriget. Kübler var 1942–1945 befälhavare för bergsjägarna i Jugoslavien. Efter andra världskriget ställdes han i Jugoslavien inför rätta för krigsförbrytelser, dömdes till döden och avrättades.

Källor 
 

Födda 1889
Avlidna 1947
Män
Personer från München
Personer i Tyskland under andra världskriget
Generaler i Nazityskland
Mottagare av Riddarkorset
Personer som blivit avrättade genom hängning
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
Personer som blivit avrättade av Jugoslavien
Reflux

Reflux betyder återflöde och kommer av latinets re (åter) och fluxus (flytande). Det är en medicinsk term beträffande vätska med rörelse mot den normala riktningen.

Reflux innebär att man har problem med magsyra som läcker ut från magsäcken, oftast uppåt mot matstrupen och till och med upp i munnen. Det kan orsaka matstrupskatarr - inflammation (och sår) i matstrupen - om det är en allvarligare form. Magsyran kan även läcka ut neråt, till tarmarna, och kan då orsaka problem som diarréer och smärtor i bukens nedre delar. Att magsyran kan läcka ut från magsäcken orsakas av att hålet i diafragman, där matstrupen passerar igenom, har blivit försvagat och övre delen av magsäcken (området för magmunnen) okontrollerat glider upp och ned genom passagen. När magsäcken glider upp i brösthålan förlorar magmunnen (LES, lower esophagus sphinkter) förmågan att hålla tätt och frätande syra läcker upp i matstrupen. Den frätande syran kan ge symtom som sura uppstötningar, halsbränna, harklingar, rethosta och segt slem. 

Reflux kan ges som enskild diagnos (Gastroesofageal refluxsjukdom) eller som en del av den symptombild man har vid till exempel kronisk, inflammatorisk tarmsjukdom (Morbus Crohn, Ulcerös Kolit, bland annat). Aktiv inflammatorisk sjukdom (i så kallat skov) kan förvärra reflux-besvären. För att undersöka misstänkt reflux kan man göra en undersökning som heter gastroskopi. Då tittar man ner i matstrupen och magsäcken med en kamera, som går via ett plaströr som man för in via munnen. Gastroskopi är en bra undersökning för att utesluta att besvär av reflux inte beror på annan skada eller sjukdom. Reflux av magsyra är ett tydligt tecken på diafragmabråck och det är utifrån patientens beskrivna symtom som diagnos ska ställas. En gastroskopi eller röntgen som görs ska ske med buktryck och i framstupa sidoläge för att ge förutsättningar för en bra undersökning. 

Magmunnarna är två ringformade muskler - en i vardera ände av magsäcken. Den övre stänger och öppnar magsäcken mellan matstrupen och magsäcken. Den nedre magmunnen stänger och öppnar mellan magsäcken och tolvfingertarmen, som sedan övergår till resten av tarmsystemet.

Vesikoureteral reflux (urinreflux) innebär att urin flyttar sig från urinblåsan upp genom en eller båda urinledare. Reflux kan orsaka smärtor och kan även leda till skada på njurarna.

Se även
Gastroesofageal refluxsjukdom
Refluxesofagit
Refluxnefropati

Referenser

Mag- och tarmsjukdomar
Striktur

Striktur är inom medicin en sjuklig förträngning av rörformig anatomisk struktur. Till skillnad från synonymen stenos är den oftast orsakad av långvarig inflammation som lett till ärrbildningar.

Referenser 

Patologiska kroppsliga tillstånd
Inflammation
Stenos
Archaeornithomimus

Archaeornithomimus är ett släkte av ornithomimosaurier från yngre krita (turon- till campan, mellan 94 och 71 miljoner år sedan) i det som idag är Uzbekistan och Kina och är därmed den äldsta av alla Ornithomimider.

Vissa forskare föreslår att det inte finns bevis nog för att kunna klassificera Archaeornithomimus inom Ornithomimidae eller Ornithomimosauria.

Etymologi 
Dinosauriens namn kommer från grekiskans ἀρχαῖος/archaios som betyder 'urgammal', οργιθο/ornitho som betyder 'fågel' samt μιμος/mimos som betyder 'härmare'. Det hänvisar till att Archaeornithomimus var äldre än den berömda ornithomimiden Ornithomimus.

Levnadssätt 
Så som en del andra ornithomimosaurier var Archaeornithomimus antagligen en utpräglad allätare som åt allt från små däggdjur, växtdelar och frukter till ägg och nykläckta kräldjur.

Morfologi 
Archaeornithomimus liknade både Struthiomimus och Gallimimus men levde 30 miljoner år innan dessa dinosaurier fanns. Den var 3 till 4 meter lång, 1,8 meter hög och vägde upp till 90 kg.
Archaeornithomimus hade raka klor på "fingrarna" och böjda klor på "tårna", precis som Ornithomimus. Till skillnad från andra ornithomimider hade Archaeornithomimus , ett fjärde kortare finger, och benen i "händerna" var mycket kortare. Detta har lett till en debatt om huruvida Archaeornithomimus var en äkta ornithomimid eller om den tillhörde en ny grupp theropoda dinosaurier.

Beskrivning och arter 
Typarten, A. asiaticus, beskrevs av Charles W Gilmore år 1933, men beskrevs om år 1972 av Dale Russell. Holotypen består av delar av handen, foten och ryggkotor samt material av extremiteterna. Den levde mellan turon- och campan, 94 till 71 miljoner år sedan och hittades i Iren Dabasu-formationen i Nei Mongol Zizhiqu, Kina.

Den andra arten, A. bissektensis, beskrevs av Nessov år 1995 och förvaras på det geologiska museet i St Petersburg. Det består av höger lår samt en del av höftbenet. Den hittades i Bissektformationen (Bissektiyskaya Svita) i Dzhira-Khuduk, Uzbekistan och levde under yngre coniac (86 miljoner år sedan).

Referenser 
 DinoRuss.com
 DinoData.org (inloggning krävs).
 DinoDictionary

Externa länkar 
 Ornithomimosauria
 Illustration
 Ytterligare två illustrationer

Ornithomimider
Stenos

Stenos (klassisk grekiska στένωσις "förträngning") är ett sjukdomstillstånd i någon kroppsdel, med förträngning av anatomisk passage eller rörformig struktur. I vissa fall är den innat (medfödd) men oftare uppkommen ur olika sjukdomstillstånd, exempelvis artärstenos vid åderförkalkning. Ett exempel på medfödd stenos är vid hjärtfel.

För att avhjälpa stenos kan man operera in en stent som töjer ut förträngningen. Skulle det uppstå en ny stenos på samma ställe kallas detta för restenos.

Referenser 

Hjärt- och kärlsjukdomar
Stenos
Rosentry

Rosentry (Lonicera tatarica) är en art i familjen kaprifolväxter från östra Europa och Centralasien. Arten är en vanlig trädgårdsväxt i Sverige.

Är en lövfällande buske med kala kvistar, 1-4 m hög. Bladen är 3-8 cm långa, äggrunda-elliptiska med tvär eller svagt hjärtlik bas, trubbiga, kala, ljust blågröna och kortskaftade. Blommorna sitter två och två och blomskaftet är lika långt som kronan. Kronan blir 15-20 mm lång, rosa till mörkt röd, eller sällan vit, den är tvåläppig med långa flikar. Frukten är ett rött till orange bär. Bären är giftiga och ger kräkningar, ansiktsrodnad, överdriven törst och vidgade pupiller.

Tre varieteter erkänns:

var. tatarica - bladen är kala, ibland med ciliehår på kanterna, de är inte pudergröna.
var. micrantha - bladen har vitt dunhår på båda sidor, de är pudergröna. Västra Sibirein och Kina (Xinjiang).
var. parviflora - från Ryssland.

Sorter
'Alba' - har rent vita blommor.
'Angustifolia'
'Arnold Red' - den sort med de rödaste blommorna.
'Freedom' - sorten har blågröna blad och har vita blommor men en rosa ton. Frukten är röd. Är möjligen en sort av bokharatry (L. korolkowii). Introducerad av Minnesota Landscape Arboretum.
'Hack's Red'
'Latifolia'
'Lavsas'
LOTA
'Lutea' - har rosa blommor och gula frukter.
MALMÖ
'Nana' - en dvärgsort som blir 90 cm hög. Den har rosa blommor.
'Rosea' - har rosa blommor med ljusare insida.
ÅSGULL

Synonymer
var. tatarica
Caprifolium tataricum (L.) Kuntze
Caprifolium tataricum   (L.) Nieuwland & LunellChamaecerasus tataricus   (L.) MedikusLonicera benjaminii Sennen & Elías Lonicera tatarica f. albiflora (de Candolle) HouseLonicera tatarica f. rubriflora (de Candolle) HouseLonicera tatarica var. albiflora de CandolleLonicera tatarica var. rubriflora de CandolleXylosteon cordatum Moench nom. illeg.Xylosteon tataricum   (L.) Michaux

var. micrantha  Trautvetter
Caprifolium micranthum   (Trautvetter) Kuntze
Lonicera micrantha   (Trautv.) Regel

var. parvifolia (Hayne) H. Jaeger
Caprifolium parvifolium   (Hayne) Kuntze
Lonicera parvifolia    Hayne

Referenser

Kaprifolväxter
Ro Växtindex
Protein C

Protein C är ett protein som finns i blodplasman. I sin aktiva form, aktivt protein C (APC), reglerar det blodkoaguleringeringen. Detta sker genom att APC klyver faktor V och faktor VIII i koagulationskaskaden, vilket leder till att protrombin inte kan omvandlas till trombin och koaguleringen hämmas. Brist på protein C innebär trombofili med ökad risk för blodpropp. Förvärvad brist av protein C förekommer vid exempelvis leverskada, vitamin K-brist samt behandling med vitamin K-antagonister (exempelvis warfarin). Hereditär brist kan orsakas av flera olika kända mutationer, där homozygot brist är mycket ovanlig men som obehandlad ger livshotande skador.

Se även
 Aktiverat protein C-resistens

Blod
Proteiner
Fagertry

Fagertry (Lonicera ×bella) är en hybrid i familjen kaprifolväxter mellan spärrtry (L. morrowii) och rosentry (L. tatarica).
Bären är giftiga och ger kräkningar, ansiktsrodnad, överdriven törst och vidgade pupiller.

Synonymer
Lonicera ×bella f. albida (Zabel) Rehder

Referenser

Kaprifolväxter
Fa Växtindex
Kullgrens Enka

Kullgrens Enka var ett svenskt stenindustriföretag. Det fullständiga namnet var Granit AB C. A. Kullgrens Enka. Det ursprungliga bolaget grundades år 1842 av köpmannen och redaren Carl August Kullgren tillsammans med ingenjören och kanalbyggaren Nils Ericson.

Bolaget skulle bryta sten för Nils Ericsons fästningsbygge på Marstrand och kanalbygge i Trollhättan. Stenbrytningen startade, efter geologiska undersökningar av Ericson, på ön Bohus-Malmön i nuvarande Sotenäs kommun, utanför Brofjorden. C. A. Kullgrens son Ivar Kullgren deltog i bolaget som tekniskt biträde. Redan 1844 lämnade Ericson bolaget. Med tiden blev bolaget Nordens största stenindustriföretag. Det mesta av den bearbetade stenen såldes på export, bland annat till Köpenhamns sjöbefästningar samt till Hamburg och England.

Efter Carl August Kullgrens död övertogs firman av hustrun Ulrika Kullgren. Enligt den tidens sed ändrades företagets namn till C. A. Kullgrens Enka, i dagligt tal Kullgrens Enka. Ledare för företaget blev sonen Ivar Kullgren.

Som stenindustrin i stort expanderade företagets verksamhet kraftigt i slutet av 1800-talet och de första årtiondena på 1900-talet. För att därefter kraftigt minska i samband med krisen inom stenindustrin på 1930-talet. Kullgrens Enka upphörde som industriföretag år 1978.

Källor
 Sandberg, Torsten; Granitaktiebolaget C. A. Kullgrens enka : minnesskrift utg. med anledning av 100-årsminnet av firmans grundande; Uddevalla 1942
 Clemensson, Per; Ulrika Kullgrens släktträd; Släkthistoriskt forum, Nummer 1/07, 2007.
 Nationalencyklopedin

Bergsbruk
Ej längre existerande svenska stenindustriföretag
Företag bildade 1842
Företag upplösta 1978
Getryggen

Getryggen är ett berg som ligger i Jämtland i närheten av Storulvåns fjällstation. Toppen ligger 1 382 meter över havet och ingår som en av topparna i Svenska Turistföreningens toppkort.

Se även
Snasahögarna

Externa länkar
STF:s toppkort

Berg i Jämtland
Berg i Åre kommun
Kirks dik-dik

Kirks dik-dik eller kirkdikdik (Madoqua kirkii) är en antilopart som tillhör gasellantiloperna. Man hittar den i Tanzania, Namibia, Angola och de södra delarna av Kenya.

Utseende 

Kirks dik-dik har en pälsfärg som varierar beroende på var man hittar den. Men det gemensamma för alla dik-dikarna är att den har en lång snabelliknande nos och att den har en vit ring runt ögonen. Hornen är tunna och raka. Mankhöjden är mellan 35 och 43 centimeter och de väger mellan 4,5 och 6 kilo.

Levnadssätt

Socialt beteende 

Kirks dik-dik håller mest till på busk- och trädsavanner, och gärna i närheten av klippor och stenpartier. Den lever oftast i par och håller ett revir som är mellan 5 och 20 hektar stort. Hanen har körtlar under ögonen som han markerar deras revirgränser med. Deras föda består av löv, skott, frukt och blommor.

Fortplantning 

Dik-dik honan får i allmänhet två kalvar om året. Efter en dräktighet på ungefär 170 dagar föder honan en unge som ligger gömd de första två till tre veckorna. När ungarna är könsmogna jagar föräldrarna bort dem ifrån reviret.

Predatorer 

Det är de stora och medelstora rovdjuren som jagar dik-dikarna. Babian, örnar, varaner och pytonormar är några exempel på rovdjur som kan ta en dik-dik.

Källor

Noter

Externa länkar 

Gasellantiloper
Däggdjur i etiopiska regionen
Carl August Kullgren

Carl August Kullgren, född 19 januari 1793 i Uddevalla, död 25 september 1851 i London, var en svensk köpman och redare. 

Carl August Kullgren fick merkantil utbildning i den herrnhutiska utbildnings- och industriorten Christiansfeld i Danmark. Vid faderns död övertog han familjens affärsrörelse redan som sextonåring. Han utvecklade verksamheten till en omfattande grosshandels- och rederiverksamhet.

Tillsammans med ingenjören och kanalbyggaren Nils Ericson grundade Carl August Kullgren ett bolag för stenbrytning, vilket skulle bryta sten för Nils Ericsons fästningsbygge på Marstrand och kanalbygge i Trollhättan. Stenbrytningen startade på ön Malmön i nuvarande Sotenäs kommun, utanför Brofjorden. Samarbetet med Ericson avslutas redan 1844. Med tiden blev bolaget Nordens största stenindustriföretag med stenbrytning på många platser i Sverige. Stenbolaget hade sin storhetstid efter Kullgrens död; bolaget hette då Granit AB C. A. Kullgrens Enka, i dagligt tal Kullgrens Enka.

Carl August Kullgren, som var dotterson till Peter Spaak, var gift med Ulrika Kullgren, född Hedrén, varigenom svåger till Johan Jacob Hedrén.

Källor
  Per Clemensson: Ulrika Kullgrens släktträd, Släkthistoriskt forum 1/07, 2007

Födda 1793
Avlidna 1851
Personer inom Sveriges näringsliv under 1800-talet
Män
Personer i Uddevallas historia
Personer från Uddevalla
Henry Asbury Christian

Henry Asbury Christian, född 1876, död 1951, var en amerikansk läkare.

Christian föddes i Virginia, studerade vid Randolph-Mason College och tog sin läkarexamen vid Johns Hopkins University 1900. Han var den första chefsläkaren vid Peter Bent Brigham-sjukhuset. Förutom att ha författat ett antal texter så har han även givit namn åt Hand-Schüller-Christians sjukdom (tillsammans med Alfred Hand Jr. och Artur Schüller) och Pfeifer-Weber-Christians sjukdom (tillsammans med Victor Pfeifer och Frederick Parkes Weber).

Externa länkar
Who named it? - Henry Asbury Christian

Födda 1876
Avlidna 1951
Amerikanska läkare
Amerikanska eponymer
Män
Hans Gerhard Creutzfeldt

Hans Gerhard Creutzfeldt, född 2 juni 1885 i Harburg, död 30 december 1964, var en tysk neuropatolog.

Creutzfeldt studerade vid universiteten i Jena och Rostock. Efter att ha utbildat sig till läkare blev han skeppsläkare. När han återvände till Tyskland arbetade han bland annat på St. Georg Krankenhaus i Hamburg och på det neurologiska institutet i Frankfurt. 1925 utsågs han till extraordinarie professor i neurologi och psykiatri och 13 år senare (1938) blev han ordinarie professor och även chef för avdelningen för psykiatri och neurologi vid universitetet i Kiel. Han hade inte mycket till övers för nazistregimen och under Nürnbergrättegångarna deltog han som expertvittne. Efter kriget var han rektor för Christian-Albrechts-universitet i Kiel. Han höll tjänsten i sex månader innan han på grund av slitningar med britterna blev avsatt.

Creutzfeldt har givit namn åt Creutzfeldt-Jakobs sjukdom (tillsammans med Alfons Maria Jakob) och Siemerling-Creutzfeldts syndrom (tillsammans med Ernst Siemerling).

Referenser 

Who named it? - Hans Gerhard Creutzfeldt

Födda 1885
Avlidna 1964
Tyska professorer
Tyska neurologer
Tyska eponymer
Män
Motocross des Nations

Motocross des Nations (MXDN) är namnet på lag-VM i motocross. Det är internationella motorcykelförbundets , FIM, äldsta världsmästerskap. Motocross des Nations kördes första gången 1947. Storbritannien dominerade inledningsvis tävlingen och har 16 VM-titlar, men USA är framgångsrikast genom tiderna med 18 titlar, trots att landet inte debuterade förrän 1972. USA har också den längsta segersviten, 1981 - 1993. Även Belgien och Sverige har ett flertal titlar. År 2004 bytte Youthstream och FIM namnet på tävlingen från Motocross des Nations till Motocross Of Nations (MXON).

Reglerna har ändrats flera gånger genom åren. Först körde man med 500-kubiksmotorcyklar. Varje land fick ställa upp med 4 förare och de tre bästa resultaten räknades. Från 1986 deltog förutom 500cc-motorcyklar även 250cc och 125cc i Motocross des Nations. Tidigare hade de sistnämnda klasserna haft egna lag-VM: Trophée des Nations för 250-klassen kördes ären 1961-1984 och Coupe des Nations för 125-klassen kördes åren 1981-1984.

Motocross des Nations har alltid varit en prestigefull tävling och detta har förstärkts sedan USA började delta, eftersom de främsta amerikanska stjärnorna sällan deltar i de individuella världsmästerskapen, utan kör en egen serie. Lag-VM blir det tillfälle då de två motocross-världarna får tillfälle att mäta sina krafter.

Segrare i Motocross des Nations

Källor
FIM
Artikeln Looking back at the Motocross des Nations av Brendan Lutes i Transworld Motcross Magazine, 2005-09-28

Motocross
Motorsportevenemang