Anserimimus planinychus

Anserimimus planinychus ("gåshärmare med platta klor") är en art av dinosaurier som tillhör släktet Anserimimus, en ornithomimid som levde under yngre kritaperioden i det som idag är Mongoliet. Den var ett långt och smalt, snabbt springande djur, kanske en allätare. Den påminde, enligt de fossil man funnit, en hel del om andra ornithomimider, med undantag för dess mer kraftiga armar. Djuret har en beräknad längd av 3–3,5 meter.

Namn och klassificering 
Den mongoliske paleontologen Rinchen Barsbold döpte Anserimimus år 1988. Han kombinerade det latinska ordet anser, som betyder 'gås', med det grekiska ordet μιμος/mimos, som betyder 'härmare'. Anser är faktiskt släktnamnet hos flera arter av gäss. Även om Anserimimus inte nämnvärt liknar en gås har ornithomimosaurier av tradition döpts efter flera olika fågelarter, så som Struthiomimus ('strutshärmare'), Gallimimus ('tupphärmare') och Pelecanimimus ('pelikanhärmare'). Den enda kända arten av Anserimimus kallas för A. planinychus. Artnamnet kommer från latinets planus, som betyder 'platt', samt från grekiskans onychos, som betyder 'klo'. Detta härleder från dess besynnerligt tillplattade klor som karaktäriserar släktet.

Anserimimus är en medlem av familjen Ornithomimidae, en grupp av ornithomimosaurier. Den är troligen närmast släkt med Gallimimus (Kobayashi & Lu, 2003; Kobayashi & Barsbold, 2005). Andra studier har varit oförmögna att exakt fastställa dess släktskap med andra ornithomimoider (Ji o. a., 2003; Makovicky o. a., 2004).

Fyndplats 
Både Anserimimus och Gallimimus grävdes upp i Nemegt-formationen i Bügiin Tsav, Mongoliet, om än i olika områden i denna formation. Anserimimus hittades i den mongoliska aimagen, eller provinsen, Bayankhongor under en gemensam sovjet-mongolisk expedition till Gobiöknen under slutet av 1970-talet. Nemegt-formationen antas vara en representant av alluvialslätter innehållande meandrande floder. Området dateras tillbaka till maastricht-skedet, eller mellan 84 och 65 miljoner år sedan. Tillsammans med Gallimimus hittades andra theropoder från denna tidsålder, till exempel de gigantiska Tarbosaurus och Deinocheirus, jämte de mindre dromaeosauriderna, oviraptorosaurierna, troodontiderna samt fåglar. Växtätare representeras av hadrosauriderna Barsboldia och Saurolophus, ankylosauriden Tarchia och åtskilliga titanosaurier och benskalledinosaurier.

Exemplaret 
Man har bara hittat ett exemplar av Anserimimus, vilket består av de flesta delarna av armarna och bakbenen (inkluderat delar av skuldran och bäckenbenet) samt en ryggkota. Begränsad information om Anserimimus anatomi har publicerats, eftersom Barsbold inte beskrev alla dessa ovannämnda ben. I stället fokuserade han bara på de drag som skilde Anserimimus från andra ornithomimider. Det finns flera viktiga skillnader mellan den och andra medlemmar av dess familj. Klorna på handen var långa och raka (inte böjda, som hos andra släkten), med en nästan platt lägre yta. Armarna är också mer kraftfullt byggda än hos andra ornithomimider, med stora kammar på skulderbladet och överarmsbenet, vilket bereder fästningspunkter för stora armmuskler så som biceps.

Eventuellt leverne 
Funktionen hos sådana kraftiga armar med raka klor är okänd. Det kan indikera på en diet eller strategi av samlande av mat som skiljer sig från andra ornithomimiders, även om dess diet är svår att fastställa, då djurets kranium saknas. Forskare har många olika hypoteser om att ornithomimiderna, som härstammar från de köttätande theropoderna, faktiskt var allätare eller till och med växtätare (Osborn, 1916). Ännu en mongolisk ornithomimid, Gallimimus, har en kam-liknande struktur nära toppen av både över- och underkäken, vilket antas ha haft som funktion att filtrera ätbara partiklar ur vatten, ungefär som andfåglar och flamingor gör. Eftersom de flesta kända ornithomimider förekommer i miljöer nära vatten kan detta sätt att skaffa föda sträcka sig till alla medlemmar i familjen, bland dessa också Anserimimus (Norell o. a., 2001).

Referenser 
 Engelska Wikipedia

Tryckta källor 
 Barsbold, R. 1988. A new Late Cretaceous ornithomimid from the Mongolian People's Republic. Paleontological Journal 22: 124-127.
 Ji Q., Norell, M.A., Makovicky, P.J., Gao K., Ji S, & Yuan C. An early ostrich dinosaur and implications for ornithomimosaur phylogeny. American Museum Novitates 3420: 1-19.
 Kobayashi, Y. & Lu J. 2003. A new ornithomimid dinosaur with gregarious habits from the Late Cretaceous of China. Acta Paleontologica Polonica 48(2): 235–259.
 Kobayashi, Y. & Barsbold, R. 2005. Reexamination of a primitive ornithomimosaur, Garudimimus brevipes Barsbold, 1981 (Dinosauria: Theropoda), from the Late Cretaceous of Mongolia. Canadian Journal of Earth Sciences 42: 1501-1521.
 Norell, M.A., Makovicky, P.J., & Currie, P.J. 2001. The beaks of ostrich dinosaurs. Nature 412:  873-874.
 Osborn, H.F. 1917. Skeletal adaptations of Ornitholestes, Struthiomimus, and Tyrannosaurus. Bulletin of the American Museum of Natural History 35: 733–771.

Webbkällor 
 DinoRuss
 DinoData.org (inloggning krävs)

Externa länkar 

 Anserimimus vid Theropod Database
 Anserimimus vid Dinosaurier-Web
 Kladogram över Ornithomimosauria.

Ornithomimider
Anserimimus