kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kansas City/Hey-Hey-Hey-Hey

"Kansas City/Hey-Hey-Hey-Hey" är ett medley av sångerna "Kansas City" och "Hey-Hey-Hey-Hey", som både skapades och först framfördes av den amerikanska rockartisten Little Richard, och gavs ut i mars 1959. Medleyt släpptes i samband med albumet The Fabulous Little Richard, och medleyt gavs även ut som singel i april samma år, men då endast under namnet "Kansas City".

Bakgrund 
Under hösten 1955 spelade Little Richard in två olika versioner av sången "Kansas City", skriven av duon Jerry Leiber och Mike Stoller. Den första versionen var trogen originalet av Little Willie Littlefield från 1952, men för den andra versionen skrev Little Richard om den andra versen i sången med sin egen text, vilket släpptes i mars 1959.

I maj 1956 spelade Little Richard in sången "Hey-Hey-Hey-Hey", vilken textmässigt var lik den andra versen ur "Kansas City" som spelades in ett halvår tidigare. "Hey-Hey-Hey-Hey" släpptes som B-sida till "Good Golly, Miss Molly" i januari 1958, och släpptes igen i juli samma år på samlingsalbumet Little Richard.

Coverversioner

The Beatles 

The Beatles hade tidigt hört Little Richards version av sångerna och man spelade ofta medleyt under spelningar i gruppens tidiga karriär, bland annat under tiden i Hamburg. Under gruppens turné i Nordamerika 1964 tog man åter fram gamla coversånger och på grund av dessa sångers popularitet bestämde man sig för att spela in dem i studio. Medleyt spelades in i endast en tagning vid EMI Recording Studios (nuvarande Abbey Road Studios) i London den 18 oktober 1964, samma dag som man återupptog inspelningarna av "Eight Days a Week", då man inte var nöjd med resultatet från inspelningarna den 6 oktober. På John Lennons uppmaning gav Paul McCartney allt han kunde, och han stod även längre från mikrofonen än vanligt för att kunna skrika mer. Medleyt kom med på gruppens fjärde album Beatles for Sale som gavs ut den 4 december 1964 i Storbritannien. I USA gavs medleyt ut på albumet Beatles VI som släpptes i juni 1965.

Medleyt finns även med på albumen Anthology 1, Live at the BBC, On Air – Live at the BBC Volume 2 och Live! at the Star-Club in Hamburg, Germany; 1962.

Medverkande 
Paul McCartney – sång, basgitarr, handklappning
John Lennon – bakgrundssång, kompgitarr, handklappning
George Harrison – bakgrundssång, sologitarr, handklappning
Ringo Starr – trummor, handklappning
George Martin – piano, producent

Referenser

Webbkällor

Tryckta källor

Externa länkar 
"Kansas City/Hey-Hey-Hey-Hey" på AllMusic 

Sånger 1959
Sånger 1964
Sånger framförda av Little Richard
Sånger framförda av The Beatles
Sånger skrivna av Jerry Leiber och Mike Stoller
Sånger skrivna av Little Richard
Amerikanska rocklåtar
Amerikanska musiksinglar
Engelskspråkiga sånger
Sånger producerade av Robert Blackwell
Sånger producerade av George Martin
Singlar utgivna på Specialty Records
Angelique Magito

Maria Sofia Angela (Angelique) Magito, född 1809 i Uppsala, död 1895, var en svensk operasångerska och skådespelare. Hon tillhörde de mest populära och välkända landsortsskådespelarna under 1800-talet.

Magito föddes som barn till Pietor Magito vid Svea artilleriregemente. Hon var syster till Therese Magito och svägerska till Johan Peter Håkansson, som båda var aktiv som skådespelare i kringresande teatersällskap. 

Vid åtta års ålder blev hon 1817 elev vid Operan där hon undervisades av Karl Magnus Craelius och Maria Franck. Hon höll en konsert vid Tyska kyrkan i Norrköping 1826 och turnerade sedan runt landet med en rad kringresande teatersällskap, som Carl Wildners, Djurströms (från 1832), A. G. Wallins och Anderssons (från 1850) trupper. Hon beskrivs som en skönhet och kallades landsortens operasångerska; hos Djurström sjöng hon först bakom scenen åt den mimande Hedvig Charlotta Djurström och hölls en tid tillbaka, trots att tidningarna begärde att få se henne. Bland hennes mest hyllade roller fanns Donaunymfen och Laura i Nicolas Dalayracs opera Slottet Montenero från 1798, efter Ann Radcliffes Udolphos mysterier. Magito beskrevs som ”sydländskt” vacker och med en kurvig figur, som snart blev tjock.

Hon hade flera barn med en av aktörerna i Djurströms trupp, men var inte gift med honom. Hon gifte hon sig med den före detta underofficeren Ture Jerving 1855 och var sedan länge aktiv som turnerande sångare vid kyrkokonserter. När hennes man dog 1883 sattes hon på fattighus.

Magito figurerade i visan En glad själs hem av Johan Gustaf Schultz.

Källor 
 Dahl, Torsten & Bohman, Nils (red.), Svenska män och kvinnor: biografisk uppslagsbok. 5 Lindorm-O, Bonnier, Stockholm, 1949
 Nordensvan, Georg, Svensk teater och svenska skådespelare från Gustav III till våra dagar. Förra delen, 1772-1842, Bonnier, Stockholm, 1917
  	Anteckningar om Göteborgs äldre teatrar / Band 3. 1816-1833 
 Dagens visa, läst 16 januari 2017.

Noter

Externa länkar
 Dagens visa, läst 16 januari 2017.

Födda 1809
Svenska skådespelare under 1800-talet
Svenska operasångare under 1800-talet
Kvinnor
Avlidna 1895
Sångare från Uppsala
Skådespelare från Uppsala
Eight Days a Week

Eight Days A Week (Lennon/McCartney) är en låt av The Beatles från 1964.

Låten och inspelningen 

Denna låt skrevs huvudsakligen av Paul McCartney som kanske hade tänkt få med den på A Hard Day’s Night, även om den inte hann bli färdig. Man experimenterade 6 oktober 1964 med ett körarrangemang som inte lyckades på sex tagningar. Man spolade detta arrangemang och återupptog inspelningen 18 oktober 1964 då man behövde ytterligare sju tagningar för att få den att sitta. Lennon fick sjunga försång trots att det huvudsakligen var McCartneys låt. Den var för övrigt på vippen att bli en singel innan I Feel Fine kom in i bilden. Den kom med på LP:n Beatles for Sale (utgiven i England 4 december 1964) medan den i USA blev en singel (med b-sidan I Don't Want To Spoil The Party som utgavs 15 februari 1965. (Låten finns däremot inte med på LP:n Beatles '65, som är den amerikanska motsvarigheten till Beatles For Sale. Trots att Eight Days A Week inte släpptes som singel i England blev låten ändå en hit där eftersom den var huvudspår på ett EP-album.)

Källor 
 Ian MacDonald: En revolution i huvudet, 1994
 Mark Lewisohn: The Complete Beatles Recording Sessions (1988)
 Mark Lewisohn: The Complete Beatles Chronicle (1992)

Sånger 1964
Sånger framförda av The Beatles
Sånger producerade av George Martin
Sånger skrivna av Lennon–McCartney
Slaget på Danzigs redd

Slaget på Danzigs redd, stod mellan Polen och Sverige den 18 november 1627 (g.s.) under det andra polska kriget.

Svenska flottan hade under sommaren 1627 blockerat hamnen i Danzig. Svenskarna drog sig tillbaka i slutet av september. Sex mindre fartyg lämnades kvar under Nils Stiernskölds befäl. Den 18 november, då denna styrka stod i begrepp att avsegla till Sverige anfölls den av en eskader om tio skepp från Danzig under amiral Arndt Dickmans kommando. Dickman anföll med hjälp av landvind.

De två fartygen närmast land, "Tigern" och "Solen", omringades och sköts sönder och samman. På grund av vindriktningen kunde fartygen längre ut inte ingripa. Solen sprängdes i luften av egen besättning för att inte falla i fiendens händer, medan Tigern övermannades. Endast 70 av dess 210 besättningsmän överlevde.

De polska förlusterna uppgick till omkring 47 man, däribland amiralen Dickman.

Källor
 

Slaget på Danzigs redd
Gdańsk
Slag under andra polska kriget
Polska sjöslag
Svenska sjöslag
What You're Doing

What You're Doing (Lennon/McCartney) är en låt av The Beatles från 1964.

Låten och inspelningen

Denna ganska enkla låt (där gruppen ackompanjeras av George Martin på piano) var troligen inspirerad av Paul McCartneys stundtals stormiga förhållande med Jane Asher och det gav även gruppen problem. På grund av grinighet kring arrangemangen misslyckades man under två dagar (29 – 30 september 1964) med att spela in låten innan man återupptog och avslutade den 26 oktober 1964. Den kom med på LP:n Beatles for Sale som utgavs i England 4 december 1964 och i USA på ”Beatles VI”, som utgavs 14 juni 1965.

Källor
Ian MacDonald: En revolution i huvudet, 1994
Mark Lewisohn: The Complete Beatles Chronicle

Sånger 1964
Sånger framförda av The Beatles
Sånger producerade av George Martin
Sånger skrivna av Lennon–McCartney
Victor Berge

Per Johan Victor Berge, född 8 mars 1891 i Bollnäs, Gävleborgs län, död 4 maj 1974 i Vantörs församling, Stockholm
, var en svensk dykarpionjär 

Han var framförallt verksam i början av 1900-talet och känd för sina skildringar av livet som pärlfiskare i boken Pärlfiskaren (1930). Berge författade även Faran är mitt liv (1953). Berge gick till sjöss efter faderns död.

Referenser 
 
 Sveriges dödbok 1947-2006, (Cd-Rom), Sveriges Släktforskarförbund

Externa länkar 
 Svensk dykerihistorisk förening

Noter 

Svenska författare
Svenska fridykare
Födda 1891
Avlidna 1974
Män
Personer från Bollnäs
Minnesång

Minnesång, ytterst av medeltidstyskans Minnesanc, var en typ av sång som sjöngs av  medeltida trubadurer, minnesångare. De var ofta adliga poeter som diktade sånger om kärlek och hjältedåd, så till exempel Oswald von Wolkenstein och Walther von der Vogelweide. De reste runt i furstehoven och framförde sina sånger. Ofta använde de luta som ackompanjemang, eller hade musiker med sig.

Ordet kommer av medeltidstyskans 'Minnesanc' eller 'Minnelied' som betyder kärlekssång. 'Minnesänger' avser den som sjöng och/eller skrev 'Minnelieder'.

Källor 
Nationalencyklopedin
Sohlmans musiklexikon

Klassisk musik
Musikhistoria
Nils Almlöf

Nils Wilhelm Almlöf, född den 24 mars 1799 i Stockholm, död den 27 februari 1875, var en svensk skådespelare, omtalad som en av de främsta under 1800-talet.

Biografi
Barn till hovtjänaren Nils Almlöf avbröt han sina medicinstudier för att studera sång under Craelius på Kungliga Operan 1818, och fick sitt genombrott som Leicester i Maria Stuart 1821. Han var anställd vid Dramaten i Stockholm i sextio år och betraktades även utomlands som en av Sveriges främsta skådespelare; då han gjorde en studieresa till Paris 1829 kallades han "den svenske Talma". Åren 1834–1840 var han lärare i deklamation vid Dramatens elevskola. Almlöf och hans andra fru Charlotte nämns, med andra skådespelare som Elise Hwasser, som vänner till Karl XV, särskilt under dennes tid som prinsregent 1857–59, då de ofta inbjöds till hans bollspel.

Han var främst tragediskådespelare. Bland hans roller nämns: Othello, Sulla, Wallenstein, Fiesco, Marino Faliero, Herrman von Unna, Falkland, Shakespeare, Salvator Rosa, Hugo i »Skulden», Frans Moor i »Röfvarbandet», Jaromir i »Stamfrun», Don Silva i »Hernani», Filip den andre i »Don Carlos», Leon i »Slottet Montenero», Don Cæsar i »Amanda», Bolingbroke i »Ett glas vatten», Ministern i »Förtalet», och Markisen i »En fattig ädling».

Som förste svenske skådespelare tilldelades han 2 november 1858, på fyrtioårsdagen för sitt inträde vid teatern, Vasaorden. Han tilldelades Litteris et Artibus 1868 och är den ende som har tilldelats medaljen i guldkedja om halsen.

Almlöf var först gift med skådespelaren Brita Catharina Cederberg, svägerska till Isaac de Broen, och sedan med sin kollega Charlotta Almlöf. Hans son, Knut Almlöf, blev också en mycket uppmärksammad skådespelare. Nils Wilhelm Almlöf är begravd på Stockholms norra begravningsplats.

Rollporträtt

Teater

Roller (ej komplett)

Referenser

Noter

Externa länkar 

  Nils Arfwidsson,  Teaterbilder från fordom, 1885

Svenska skådespelare under 1800-talet
Födda 1799
Avlidna 1875
Män
SBH
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Skådespelare från Stockholm
Mottagare av Litteris et Artibus
Marshall County, Minnesota

Marshall County är ett administrativt område i delstaten Minnesota i USA, med 9 439 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Warren.

Politik 
Kanabec County tenderar att rösta republikanskt. Republikanernas kandidat har vunnit countyt i samtliga presidentval under 2000-talet utom valet 2008 då demokraternas kandidat vann countyt med 0,6 procents marginal. I valet 2016 vann republikanernas kandidat med 66,6 procent, vilket är den största segern i countyt för en presidentkandidat sedan valet 1920.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 4 695 km². 4 590 km² av den arean är land och 105 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Kittson County, Roseau County - norr 
 Beltrami County - öst 
  Pennington County,  Polk County - söder 
 Grand Forks County, North Dakota - sydväst 
 Walsh County, North Dakota - väst 
 Pembina County, North Dakota - nordväst

Referenser

Noter 

 
Stater och territorier bildade 1879
Adolphe-Théodore Brongniart

Adolphe-Théodore Brongniart, född den 14 januari 1801, död den 18 februari 1876, var en fransk botaniker och paleontolog. Han var son till geologen Alexandre Brongniart och sonson till arkitekten Alexandre-Théodore Brongniart. 
Brongiarts pionjärarbete på sambandet mellan nu levande arter och utdöda, har givit honom den inofficiella titeln "father of paleobotany". Hans huvudsakliga arbete på fossila plantor var hans Histoire des végétaux fossiles (1828–37). Han skrev också en avhandling på brakvedsväxter (Rhamnaceae), en större växtfamilj, och arbetade på Muséum national d'Histoire naturelle i Paris intill sin död. 

Brongniart var en hängiven och producerande undersökare och efterlämnade en stor samling skrifter och böcker. Så tidigt som 1822 publicerade han en klassificeringsskrift över distributionen av fossila plantor. Denna följdes upp av ett flertal skrifter som huvudsakligen baserades på relationen av existerande och utdöda växter - en forskningslinje som kulminerade i publiceringen av "the Histoire des vegetaux fossiles", som förlänade honom den tidigare nämnda titeln "father of paleobotany". Detta verk bringade, mycket insiktsfullt, ordning i det tidigare kaos runt fossila plantor och dess nu levande släktingar, vilket ledde till banbrytande former till det som senare skulle komma att kallas för paleontologi. Det är av särskilt botaniskt intresse då, tillsammans med Robert Browns upptäckter, taxa Kottepalmer och Barrväxter placerades i den nya gruppen: nakenfröiga växter. 

I verket Histoire des végétaux fossiles var också fokuseringen riktad emot olika geologiska perioder, med formandet av olika geologiska eror, som paleozoikum, vilket skapade begripliga ordningsföljder som förband perioden paleozoikum med  ormbunksväxter; mesozoikum med nakenfröiga växter; kenozoikum med gömfröväxter, ett resultat som, mer fullständigt, etablerades i hans Tableau des genres de végétaux fossiles. Den omfattande historiken blev dock endast en större parentes då: publikationen av ordningsföljden uppdaterades kontinuerligt mellan 1828 och 1837, då den första volymen blev färdigställd. 

Efter det kom endast tre delar av den andra volymen till stånd och Brongniart blev, utan tvekan, överväldigad av omfånget av det påbörjade väldiga arbetet. Förutom dessa mer omfattande verk, var hans mest betydelsefulla insatser inom paleontologin kanske hans observationer över trädstrukturen i karbonperioden, och utdöda plantor relaterade till de levande Lycopodium, samt hans sista genomförda undersökningar som, först postumt, blev fullständigt publicerade 1880. Brogniart blev 1834 medlem av Franska vetenskapsakademin och invalde 1851 som utländsk ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien.

Källor 

Grundmaterial från Encyclopædia Britannicas upplaga från 1911.

Noter

Externa länkar 
 

Franska botaniker
Franska paleontologer
Personer i Frankrike under 1800-talet
Mottagare av Wollastonmedaljen
Ledamöter av Franska vetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1801
Avlidna 1876
Män
Ulrika Wennerholm

Ulrika Wennerholm, född 21 september 1783, död 14 januari 1806, var en svensk skådespelare.

Ulrika Wennerholm var student hos Andreas Widerberg och Haeffner. U nder sin uppväxt beskrivs hon som en av Operans mest omtyckta och anlitade elever för barnroller, och hon uppträdde ofta i barnroller vid operor, så som då hon spelade Epilogen under Gustav IV Adolfs andra trolovning 1797 och Kärleken i ”Orpheus och Euridice”.   Hon ansågs vara en mycket lovande talang, och nämns vid sidan av Jeanette Wässelius och Ottilia Carolina Deland, som båda skulle bli ledande inom sina respektive fack.  Hennes sångröst ansågs dock ha blivit förstörd 1797, och hon var sedan elev hos Anne Marie Milan Desguillons på Dramatens elevskola mellan 1797 och 1800.  

Fast anställd som skådespelare vid Dramaten 1800-06.  Wennerholm uppvisade talang inom tragiska roller och väckte därför stor uppmärksamhet, eftersom den svenska teatern ansågs lida brist på skådespelare med sådan talang; det sades att Sverige hade många bra komiker, men få skådespelare, som var bra inom tragedi. Hon gjorde flera viktiga roller inom tragedin och hennes tolkningar berömdes och väckte stora förhoppningar på att bli en stjärna inom sitt fack.  Det ansågs som en stor förlust då hon avled vid 23 års ålder 1806.   
 
Hon var den första som spelade den kvinnliga huvudrollen Emma i premiären av Korsfararna, där hon av kritikern Livijin ansågs "spela med en styrka, som hade förtjänat en bättre pjäs".   Hennes tolkning av Mathilda i samma pjäs ansågs vara så bra att ingen i flera år efter hennes död ville ha den rollen. 

Det sades om henne ; 
”Hon hade mycken liflighet och känsla, jemte vacker talorgan och fullkomligt sann deklamation. Naivetet, gratic och naturlighet röjde sig hos henne i allt, tillika med ett klart förstånd och en skarp fattningsgåfva”.  
Marianne Ehrenström kommenterade efter hennes död: "Hon var en liten förtjusande aktris, som medförde i grafven allmänhetens rättvisa sorg".

Källor 
 Nordensvan, Georg, Svensk teater och svenska skådespelare från Gustav III till våra dagar. Förra delen, 1772-1842, Bonnier, Stockholm, 1917
 Fredrik August Dahlgren:  Förteckning öfver svenska skådespel uppförda på Stockholms theatrar 1737-1863 och Kongl. Theatrarnes personal 1773-1863. Med flera anteckningar. sid 456 
 Svenska Theaterminnen. Efter en åttioårig theaterväns anteckningar ...

Noter 

Kvinnor
Svenska skådespelare under 1700-talet
Födda 1783
Svenska skådespelare under 1800-talet
Avlidna 1806
Henrik – en tönt

Henrik – en tönt är ett teaterstycke skrivet av skådespelaren Henrik Ståhl, och handlar om hans egen skolgång på Svärdsjöskolan i Dalarna i skiftet mellan 1980- och 1990-talet. 

Pjäsen handlar om mobbning, men också om kampen för det egna jaget och den långa vägen tillbaka till värdighet. Pjäsen hade urpremiär 1999, och i januari 2010 spelades den 370:e och sista föreställningen med Ståhl själv i huvudrollen. Sedan premiären har över 100 000 människor sett pjäsen, som förutom i Ståhls egen regi spelats under många år på Fria Teatern i Högdalen, Stockholm. Manuset har givits ut av Colombine Teaterförlag.

Andra Teatrar som spelat pjäsen
Åbo Svenska Teater (På svenska)
Linnateatteri i Åbo (På finska)

Externa länkar
Henrik Ståhls website
Förlagets website

Svenska teaterpjäser
Dalarna i fiktion
Teateråret 1999
1980-talet i fiktion
1990-talet i fiktion
Dungeon Keeper

Dungeon Keeper är ett datorspel från 1997 av strategityp utvecklat av Bullfrog Productions.

Spelet går i korta drag ut på att bygga ut sitt underjordiska rike, vilket lockar till sig olika varelser. Dessa kan sedan användas i strider för att utföra uppdrag eller förgöra motståndarna. Till skillnad från många andra spel, bygger Dungeon Keeper på att man är ond och slåss mot de goda. Spelet utvecklades av Peter Molyneux och släpptes i juli 1997, och fick då ett varmt mottagande av såväl kritiker som av spelarna.

Gameplay
I början av en bana så har man ett rum och några impar, som fungerar som arbetare. Dessa kan göra gångar i underjorden, förstärka väggar och gräva fram guld som ger pengar. Det finns även portaler, som är utmärkta på kartan och måste grävas fram. När spelaren tagit en portal kommer det ut olika monster ur den som då ansluter sig till spelarens armé. Man gräver även ut kammare och gör dem till olika rum.

Externa länkar

Datorspel 1997
Realtidsstrategispel
MS-DOS-spel
Windows-spel
Spel med enspelarläge och flerspelarläge
Påskturneringen i Norrköping

Påskturneringen i Norrköping är en årlig schackturnering som arrangeras i Norrköping under påskhelgen där många av Sveriges bästa schackspelare brukar delta. 

Tävlingen anordnades första gången 1996. Den arrangeras av Norrköpingsklubben Schack 08. Tävlingen är kombinerad med distriktsmästerskap för Östergötland, bäst placerade spelare som representerar klubb i distriktet blir distriktsmästare.

Påskturneringen 2020 och 2021 ställdes in på grund av coronaviruspandemin. Dock spelades en ersättande turnering online på schacksajten Lichess 2021.

Externa länkar
Turneringens hemsida

Schacktävlingar
Norrköping
Witchcraft (musikalbum)

Witchcraft är det Örebrobaserade doom metal-bandet Witchcrafts debutalbum, som gavs ut av Rise Above Records 2004. 

Två låtar, "Please Don't Forget Me" och bonusspåret "Yes I Do" är båda covers på 1970-talslåtar av Pentagram. "Yes I Do" förekommer bara på vinyl-LP:n och på den japanska utgåvan. Albumet producerades av Jens Henriksson tillsammans med Witchcraft.

Omslagsbilden utgörs av en lätt omarbetad version av bläckteckningen "Merlin" av Aubrey Beardsley, tecknad till 1893-94 års utgåva av Thomas Malorys Le Morte d'Arthur.

Låtlista
 "Witchcraft" – 6:00
 "The Snake" – 2:48
 "Please Don't Forget Me" – 2:13
 "Lady Winter" – 2:58
 "What I Am" – 3:45
 "Schyssta Lögner" – 1:57
 "No Angel or Demon" – 3:28
 "I Want You to Know" – 3:16
 "It's So Easy" – 3:53
 "You Bury Your Head" – 4:40
 "Her Sisters They Were Weak" – 6:00
 "Yes I Do" - 2:34 (Bonusspår på vinyl- och Japanutgåvan)

Banduppsättning
 John Hoyles - gitarr
 Jonas Arnesén - trummor
 Ola Henriksson - bas
 Magnus Pelander - sång och gitarr

Källor
Denna artikel är delvis översatt från engelska wikipedia.

Delar av denna artikel har följande källor:
 Witchcraft (album) på Ecyclopedia Metallum

Referenser

Musikalbum 2004
Album av Witchcraft
Rock and Roll Music

Rock and Roll Music är en låt skriven av Chuck Berry, som själv fick en hit med den 1957. Förutom Chuck Berry (sång och gitarr) medverkade Lafayette Leake (piano), Willie Dixon (bas) och Fred Below (trummor). Den är även känd för The Beatles version från 1964.

Beatles version
Beatles-LP:n Beatles for Sale innehåller sex covers - däribland "Rock and Roll Music" inspelad den18 oktober 1964. Låten spelades även live av The Beatles under flera års tid. LP:n "Beatles for Sale" gavs ut i England 4 december 1964 och den amerikanska motsvarigheten Beatles '65 i USA den 15 december 1964.

"Rock and Roll Music" gavs även ut som singel i flera europeiska länder (ej Storbritannien) och blev en stor hit i Skandinavien.

Listplaceringar, The Beatles

Källor
Ian MacDonald: En revolution i huvudet, 1994
Mark Lewisohn: The Complete Beatles Chronicle

Fotnoter

Amerikanska rocklåtar
Musiksinglar 1957
Musiksinglar 1964
Sånger framförda av The Beatles
Engelskspråkiga sånger
Singelettor i Sverige
Singelettor i Norge
Singelettor i Finland
Sånger producerade av George Martin
Nils Peter Ljunggren

Nils Peter Ljunggren, född 12 juni 1809 i Torslunda socken, Kalmar län, död 9 april 1881 i Kalmar, var en svensk  rektor, godsägare och riksdagsman.

Ljunggren var i riksdagen ledamot av första kammaren från 1880 till sin död 9 april 1881, invald av valkretsen Kalmar läns södra landstingsområde. Han var även kommunalordförande och landstingsman.

Referenser 

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Personer från Torslunda socken
Födda 1809
Avlidna 1881
Män