kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Stenblomman (film)

Stenblomman (ryska: Каменный цветок, Kamennyj tsvetok) är en sovjetisk fantasyfilm från 1946 av regissören Aleksandr Ptusjko.

Filmen bygger på en folksaga av Pavel Bazjov, baserad på legender och berättelser från Ural. Filmen var med på Filmfestivalen i Cannes 1946 där den vann i kategorin Bäst färg. Filmen hade Sverigepremiär i Stockholm den 2 december 1946.

Handling
Gamle Slysjko berättar en saga för barnen i byn om mästerstenhuggaren Prokopytj som blivit sjuk av allt sitt arbete med malakit. Den rike godsherren ber Prokopytj att lära vidare sina kunskaper till byns unga, men ingen av dem är intresserad. En dag studerar hans fosterson Danila ett av Prokopytjs arbeten och ser genast hur malakit måste huggas korrekt. Den gamle misstänker att han har sin like i Danila, men håller honom borta från berget, på grund av hälsoriskerna med stenarbetet.

Åren går och Danila blir en ung man. Prokopytj blir allt sämre och måste en dag acceptera ett uppdrag från godsherren. Han har slagit vad med en fransman om att kunna skaffa ett vackrare schatull än denne. Prokopytj bryter dock samman utan att ha hunnit färdigställa schatullet. Danila slutför i hemlighet arbetet med schatullet och godsherren blir mycket nöjd.  
Godsherren ger nu Danila i uppdrag att göra en stenbägare i form av en blomma. Arbetet varar hela sommaren och Danila har inte mycket tid att träffa sin älskade Katja. De vill gifta sig men Danila vill göra bägaren färdig först, och Katja lovar att vänta på honom.

Alla förundras över bägaren när den är färdig, men Danila själv är inte nöjd. Danila har hört talas om härskarinnan i Kopparberget och vet att de sanna stenkonstnärerna finns där, men också att de är fångade där. Härskarinnan kallar Danila till sitt rike på bröllopsdagen, och lovar honom att portarna ska stå öppna för honom om han vill återvända ut.

Rollista (urval)
 Vladimir Druzjnikov - Danila, mästaren
 Jekaterina Derevsjikova - Katinka
 Tamara Makarova - Kopparbergets härskarinna
 Michail Trojanovskij - Prokopytj
 Lidija Dejkun - Vicoricha
 Aleksandr Kleberer - den gamle sagoberättaren
 V. Kravchenko - Danila som ung
 Nikolaj Orlov
 Anna Petuchova - frun
 Nikolaj Temjakov - herren
 Michail Jansjin - Severjan
 Serafim Zajtsev - Jefimka

Referenser

Externa länkar 
 

Sovjetiska fantasyfilmer
Filmer 1946
Arbete & fritid (musikalbum)

Arbete och fritid, även kallad Esso, är den svenska proggruppen Arbete & fritids självbetitlade debutalbum, utgivet på Sonet Records 1970 (skivnummer SLP 2513).

Låtlista 
 A
 "Damen i svart" – 7:48 (Roland Keijser)
 "Garbergsbrudens dödsmarsch" – 1:30 (trad.)
 "Arbete och fritid" – 7:57 (Roland Keijser)

 B
 "Mora-Nisses vallåt" – 4:19 (Kjell Westling)
 "Esso Motor Hotel" – 5:20 (Roland Keijser)
 "Engelska kanalen" – 6:23 (Roland Keijser)
 "Vind" – 3:38 (Ove Karlsson)

Medverkande 
 Bengt Berger – trummor, slagverk
 Torsten Eckerman – trumpet, piano, tamburin
 Örjan Hamrin – omslag
 Ove Karlsson – cello, bas, gitarr, orgel
 Roland Keijser – saxofon, klarinett, flöjt, orgel
 Sven Lindholm – producent
 Kjell Westling – fiol, saxofon, flöjt, gitarr, piano

Källor

Fotnoter 

Svenska debutalbum
Debutalbum 1970
Album utgivna på Sonet Records
Album av Arbete & fritid
Thomas Jeffersons byggnader

Thomas Jeffersons byggnader () är ett av USA:s tentativ världsarv och består av två byggnader i delstaten Virginia ritade av arkitekten Thomas Jefferson:

Poplar Forest
Virginia State Capitol

Referenser

Tentativa världsarv i USA
Nordea Tour

Nordea Tour är Sveriges professionella golftour för damer och herrar. Touren har funnits sedan 1984 och arrangeras av Svenska Golftourerna AB, som ägs av PGA Sweden och Svenska Golfförbundet.

I Nordea Tour ingår (2012) 14 tävlingar för herrar och 14 tävlingar för damer med en prissumma på totalt 8.000.000 kr. Nordea Tour spelas i Sverige (23), Danmark (2), Finland (2) och Norge (1).

Sedan 2010 är Nordea titelsponsor. Dessförinnan var Scandinavian Airlines titelsponsor (SAS Masters Tour) och innan dess Telia (Telia Tour).

Externa länkar
PGA of Sweden
Nordea Tour på Golf.se

Golfens tourer
Hopewells ceremoniella jordarbeten

Hopewells ceremoniella markarbeten () är ett av USA:s tentativ världsarv och består av nio fornminnen i delstaten Ohio:

Fort Ancient State Memorial
Hopewell Culture National Historical Park (omfattar 5 fornminnen)
Mound City Group
Hopewell Mound Group
Seip Earthworks
High Bank Earthworks
Hopeton Earthworks
Newark Earthworks State Memorial (omfattar 3 fornminnen)
Octagon Earthworks
Great Circle Earthworks
Wright Earthworks

Referenser

Tentativa världsarv i USA
Herbert Hagen

Herbert Hagen, född den 20 september 1913 i Neumünster, död den 7 augusti 1999 i Rüthen, var en tysk SS-Sturmbannführer. Herbert Hagen blev år 1937 chef för avdelning II:112, det så kallade Judenreferat (judiska avdelningen) inom SD-Hauptamt, och Adolf Eichmanns överordnade.

Biografi 
År 1937 företog Hagen och Eichmann en inspektionsresa till Brittiska Palestinamandatet för att sondera möjligheterna för en judisk massutvandring från Tyskland till Palestina. De anlände sjövägen till Haifa, men fick endast gå iland i 24 timmar och reste vidare till Alexandria och sedan till Kairo. I Kairo hade Hagen och Eichmann ett möte med Franz Reichert, korrespondent för Deutsches Nachrichtenbüro, och Feivel Polkes, en palestinsk jude, som var en av Reicherts informatörer. Polkes föreslog, att Tyskland skulle låta 50 000 judar om året emigrera till Palestina. Eichmann och Hagen förkastade dock detta förslag med hänvisning till emigrationens enorma kostnader och att upprättandet av en oberoende judisk stat i Palestina på intet sätt låg i Tysklands intresse.

År 1940 kommenderades Hagen till det ockuperade Frankrike i blev där befälhavare för Sicherheitspolizei (Sipo) och Sicherheitsdienst (SD) i Bordeaux. Han kom att ha ett nära samarbete med Helmut Knochen och Carl Oberg.

År 1955 dömde en fransk militärdomstol Hagen till livstids fängelse in absentia. År 1978 ställdes Hagen, Kurt Lischka och Ernst Heinrichsohn inför rätta i Köln för sin delaktighet i deportationen av judar från Frankrike. Hagen dömdes i februari 1980 till 12 års fängelse.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 

Födda 1913
Avlidna 1999
Män
Förintelsen i Frankrike
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
Personer från Neumünster
SS-Sturmbannführer
Marionettstat

En marionettstat eller lydstat är en stat som är formellt självständig men i realiteten kontrolleras av en främmande makt. Detta kan ske antingen officiellt, genom fördrag som syftar till att underminera landets suveränitet, eller genom inofficiellt inflytande från utlandet. Termen används ofta som kritik mot enskilda länder eller regeringar som man anser företräda en främmande makts intressen.

Länder som i någon mån har påverkats av mäktigare riken har funnits genomgående i historien men först med att idén om juridisk statssuveränitet växte fram på 1700- och 1800-talen lades grunden för att särskilja moderna marionettstater, med anspråk på legal suveränitet och oberoende, från exempelvis medeltidens feodala vasallstater. Under franska revolutionskrigen och Napoleonkrigen ökade förekomsten av marionettstater i Europa väsentligt, samtidigt som många gamla vasallstater antingen införlivades i större riken eller erhöll formell självständighet.

Historiska exempel

1800-talet
En av de första moderna marionettstaterna var Bataviska republiken som gjorde anspråk dels på formell självständighet och dels på folklig legitimitet på grund av det republikanska statsskicket. I praktiken var republiken dock en marionettstat till det revolutionära Frankrike. Efter att Napoleon Bonaparte utropat Franska kejsardömet etablerades åtskilliga nya marionettstater runtom i Europa allteftersom de franska arméerna erövrade nya territorier.

1900-talet
På 1900-talet blev marionettstater vanliga i det internationella systemet. På östfronten under första världskriget separerades stora områden från Kejsardömet Ryssland som nominellt blev självständiga länder men i praktiken lydde under Tyska riket. Utropandet av Kungariket Egypten år 1922 ledde till avskaffandet av det brittiska protektoratet och landet blev formellt självständigt, men i realiteten fortsatte Egypten att domineras av brittiska intressen fram till att monarkin störtades 1953. 1932 ockuperades Manchuriet av Kejsardömet Japan som lät bilda den nya staten Manchukuo, formellt självständig men i praktiken underordnad japanska intressen. USA styrde de facto flera stater i Centralamerika och Karibien från spansk-amerikanska kriget 1898 och banankrigen årtiondena därefter, trots att länderna formellt var självständiga.

Under andra världskriget bildade axelmakterna flera nya marionettstater på territorier man hade erövrat. Även de allierade hade marionettstater under kriget, främst kortlivade småstater angränsande till Sovjetunionen samt Kungariket Irak som underställdes de facto brittisk kontroll 1941.

Se även
Suzeränitet
Vasallstat
Satellitstat
Protektorat

Källor

Internationell politik
Internationella relationer
Statsvetenskap
Gaffelfibbla

Gaffelfibbla är en flerårig ört. Gaffelfibbla kan bli omkring tre decimeter hög och är glest grenad, ibland gaffelgrenad. Den är bladlös eller har ett litet blad. Gaffelfibbla blommar i juni-juli, blommorna är gula. Den är lokalt ganska vanlig på södra Ölands alvar, men förekommer även på kalkhällmarker på norra Gotland, såsom i Ojnareskogen.

Externa länkar
Gaffelfibbla, Den virtuella floran

Korgblommiga växter
Ga Växtindex
David Allan

David Allan, född 13 februari 1744, död 6 augusti 1796 i Edinburgh, var en skotsk målare.

Allan studerade från 1764 under elva års tid i Rom och utvecklade där en nyklassicistisk stil med historiska motiv. Hans ambitioner inom denna genre dämpades senare genom en stor efterfrågan på hans porträtt, främst av skotska mecenater.

Källor 
 Nationalencyklopedin multimedia plus, 2000

Skotska målare
Födda 1744
Avlidna 1796
Män
K.G. Sjölin

K.G. Sjölin, Karl Gustaf Sjölin, född 18 augusti 1857 i Bringetofta församling, Jönköpings län, död 16 september 1937 i Ljungarums församling, Jönköpings län, var en svensk evangelist, sångförfattare och författare.

Sjölin var indelt soldat i Sjöaveka i Bringetofta, och sedan arbetare vid Bodafors stol- och möbelfabrik innan han efter passerade 40 år helt bytte yrkesbana. Han blev evangelist inom Helgelseförbundet och började skriva sånger som oftast var förknippade med särskilda upplevelser och erfarenheter. Sjölin bodde på senare år först i Gränna och sedan i Jönköping.

Han var gift med Johanna Lovisa Svensdotter (1852–1911) som han hade flera barn med. År 1914 gifte han om sig med Margareta Sofia Olsson (1872–1953). K.G. Sjölin är begravd på Östra kyrkogården i Jönköping.

Sånger i urval
Hoppet att Jesus få skåda (nr 653 i Segertoner 1988)
Jag slipper sörja (nr 547 i Segertoner 1988, nr 37 i Nåd och jubelton)
Lossa båten från land (nr 55 i Nåd och jubelton)
Låt anden falla över oss som fordom (nr 379 i Segertoner 1988)
Mitt hem är där på den andra stranden (nr 667 i Segertoner 1988)
Mäktiga ting det sker i vår tid (nr 590 i Segertoner 1988)
Se, från helgedomen flyter Tempelkällans klara flod (nr 196 i Segertoner 1960)
"Skrifternas tröst", o vad det klingar (nr 396 i Segertoner 1988)

Bibliografi i urval
1908 – Väckelsesånger för affällingar och det slumrande Zion, samlade och utg. av K. G. Sjölin (ny upplaga)
1915 – Getsemane lantgård eller några ord till nödens barn
1920 – Suckar och klocktoner eller Synd och nåd
1920 – Getsemane lantgård eller Några ord till nödens barn (omarbetad och utökad upplaga)
1923 – Väckelse- och hemlandssånger. Musiktryck. Sjätte upplagan, omarbetad och tillökad.
1924 – Du kan hjälpas
1927 – Brottsjöar och solstänk
1930 – Kom, gå med! Tidens tecken. Herdevård

Vidare läsning
1979 – En sångare i Gränna, av Sten Grennfelt, ingår i Ett solvarv i Gränna

Referenser

Noter

Externa länkar

Karl Gustaf Sjölin på Libris.

Personligheter inom Evangeliska Frikyrkan
Svenska pastorer
Svenska musiker inom kristen musik
Svenska författare inom kristen litteratur
Personer från Bringetofta socken
Gravsatta på Östra kyrkogården i Jönköping
Födda 1857
Avlidna 1937 
Män
Progress M-53

Progress M-53 () eller som NASA kallar den, Progress 18 eller 18P, var en rysk obemannad rymdfarkost som levererade förnödenheter, syre, vatten och bränsle till rymdstationen ISS. Den sköts upp med en Sojuz-U-raket från Kosmodromen i Bajkonur den 16 juni 2005 och dockade med ISS den 19 juni. På grund av problem vid markkontrollen i Ryssland dockades farkosten manuellt. Farkosten lämnade rymdstationen den 7 september 2005 och brann upp i jordens atmosfär några timmar senare.

Källor

Fotnoter

Rymdfarkoster
Rysslands rymdprogram
Progressprogrammet
2005 i Ryssland
Rymdfartsåret 2005
Internationella rymdstationen
Spring Hill, Kansas

Spring Hill är en ort i delstaten Kansas, USA. I orten fanns 5 437 invånare år 2010.

Referenser 

Orter i Kansas
Johnson County, Kansas
Miami County, Kansas
Progress M-54

Progress M-54 () eller som NASA kallar den, Progress 19 eller 19P, var en rysk obemannad rymdfarkost som levererade förnödenheter, syre, vatten och bränsle till rymdstationen ISS. Den sköts upp med en Sojuz-U-raket från Kosmodromen i Bajkonur den 8 september 2005 och dockade med ISS den 10 september. Farkosten lämnade rymdstationen den 3 mars 2006 och brann upp i jordens atmosfär några timmar senare.

Källor

Fotnoter

Rymdfarkoster
Rysslands rymdprogram
Progressprogrammet
2005 i Ryssland
Rymdfartsåret 2005
Rymdfartsåret 2006
Internationella rymdstationen
Slipstream (olika betydelser)

Slipstream kan syfta på:

 Slipstream – ett aerodynamiskt fenomen
 Slipstream (litterär genre) – litterär genre som spelar på gränsen mellan traditionell fiction och science fiction / fantasy
 Slipstream (1967) – en påbörjad film av Steven Spielberg 
 Slipstream (film, 2007) – science fiction-drama skrivet, regisserat och spelat av Anthony Hopkins
 Slipstram (2005) – science fiction film från 2005
 Slipstream (musikalbum) – musikalbum av Bonnie Raitt från 2012
 Cannondale–Drapac – professionellt cykel-stall som tidigare hette Slipstream-Chipotle och Garmin-Slipstream

Se även 
 Luftmotstånd
 Svallvåg, särskilt om kölvatten
Helmut Knochen

Helmut Knochen, född 14 mars 1910 i Magdeburg, död 4 april 2003 i Offenbach am Main, var en tysk anglist och SS-Standartenführer. Han var 1940–1944 befälhavare för Sicherheitspolizei (Sipo) och Sicherheitsdienst (SD) i det av Tyskland ockuperade Frankrike.

Biografi 
Knochen studerade filosofi och journalistik och disputerade vid Göttingens universitet år 1934 på en avhandling om den brittiske dramatikern George Colman d.ä., Der Dramatiker George Colman.

År 1937 knöts Knochen till utrikesavdelningen vid SD-Hauptamt, föregångaren till Reichssicherheitshauptamt, Tredje rikets säkerhets- och underrättelseministerium. Han kommenderades år 1940 till det ockuperade Frankrike och beklädde posten som befälhavare för Sicherheitspolizei och Sicherheitsdienst (Befehlshaber der Sicherheitspolizei und des SD Frankreich, förkortat BdS Frankreich). I kraft av detta ämbete samarbetade han med Carl Oberg och Kurt Lischka i administrerandet av deportationerna av judar från Frankrike till bland annat Auschwitz-Birkenau.

I juni 1946 dömde en brittisk militärdomstol Knochen till döden för mord på brittiska tillfångatagna piloter i Vogeserna år 1943. Straffet verkställdes inte, utan han utlämnades till Frankrike där han år 1954 ånyo dömdes till döden. Fyra år senare omvandlades straffet till livstids fängelse och han frisläpptes i december 1962.

Populärkultur 
Helmut Knochen förekommer i Jonathan Littells historiska roman De välvilliga. Han figurerar också (som överste von Knochen) i flera Spirou-äventyr med manus av Yann och teckningar av Olivier Schwartz; albumen har titlar som Operation Fladdermus och Leopardkvinnan.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

Födda 1910
Avlidna 2003
Män
Personer från Magdeburg
SS-Standartenführer
Förintelsen i Frankrike
Tyska anglister
Personer dömda för krigsbrott i andra världskriget
Sigrid Sundgren-Schnéevoigt

Sigrid "Sissi" Ingeborg Sundgren-Schnéevoigt, född Sundgren 17 juni 1878 i Helsingfors, död 14 september 1953 i Stockholm, var en finländsk pianist. Hon var gift med Georg Schnéevoigt.

Sundgren utbildade sig vid Helsingfors musikinstitut 1886–94 under ledning av bland andra William Dayas, debuterade i Helsingfors 1894 och fortsatte studierna hos Ferruccio Busoni i Berlin under tre år, varefter en konsert gavs i denna stad. 

Sundgren ingick 1898 äktenskap med Georg Schnéevoigt och företog därefter dels ensam, dels med sin make framgångsrika konsertturnéer i Finland, Sverige, Danmark, Tyskland, Ryssland och östersjöprovinserna samt medverkade vid symfonikonserter givna av Kaimorkestern i München, sällskapet Santa Cäcilia i Rom, Helsingfors symfoniorkester i Helsingfors och Stockholm, Rigaer symphonie-orchester och Helsingfors stadsorkester. Hon vann oförbehållsamt erkännande av publik och kritik och efter att i ett par år som vikarie ha omhänderhaft förste klaverlärartjänsten vid Helsingfors musikinstitut var hon 1912–16 ordinarie innehavare av denna tjänst.

Källor

Sissi Sundgren-Schnéevoigt på klassinen.fi

Finländska klassiska pianister
Finländska musikpedagoger
Finländska musiker under 1900-talet
Musiker från Helsingfors
Födda 1878
Avlidna 1953
Kvinnor
Ugglan
Gunilla Allard

Gunilla Maria Allard, född 1 december 1957 i Grebo församling, Östergötlands län, är en svensk inredningsarkitekt, möbelformgivare och scenograf.

Biografi 
Gunilla Allard började som rekvisitör och scenograf, bland annat för filmerna Ingenjör Andrées luftfärd (1982) och Skyddsängeln (1990). Hon utbildade sig på i inredning på Konstfack i Stockholm 1983-88, och 1985 också på avdelning för bild på Det Kongelige Danske Kunstakademi i Köpenhamn. Hon formgav från 1989 möbler för Lammhults Möbel AB och ritade då möbelserierna Cinema 1993 och Casino 1997. Hon har även ritat mattor för Kasthall. I samband med invigningen av Linköpings stifts- och landsbibliotek 2000 ritade hon för Lammhults stolar till läse- och samlingssalarna.

Hon fick Bruno Mathssonpriset år 2000.

Bibliografi
Hedvig Hedqvist: Gunilla Allard - designer, scenograf, Arena, Malmö 2011,

Källor 
Om Gunilla Allard på www.lammhults.se

Noter 

Svenska scenografer
Svenska inredningsarkitekter
Svenska formgivare
Födda 1957
Levande personer
Kvinnor
Jean Allard

Jean Allard eller Jehan Alard, var en fransk trädgårdsmästare, verksam i Sverige 1563–1574.

Allard anställdes våren 1565 av Erik XIV för att anlägga den blivande Kungsträdgården i Stockholm där han bland annat uppförde ett organgeri. Enligt Charles de Mornay skall han efter Eriks fängslande ha försökt verka för kungens frisläppande. Han var implicerad i Mornays komplott 1574.

1574 lämnade han dock Sverige tillsammans med Petrus Rosinus med respass från hertig Karl att vara agenter för det bolag som hertigen bildat med dessa båda, greve Oliver av Archi och de Mornay, och i augusti 1574 befann han sig i Italien. Han förefaller dock ha svikit hertigens förtroende och 1575 kallar hertig Karl honom skälm. 

1576 var han galärslav i Italien och hade då för Adrian de Zettinchhausen, överste för de tyska legotrupperna, bett om hjälp med hänvisning till att han var hertig Karls tjänare. Zettinchhausen skrev brev om saken till hertigen. Han fick till svar att Allard snarare än hjälp förtjänade galgen eller än hellre att bli stekt och torkat i ett träd. Troligen var det inkvisitionen som dömt honom till galärerna, då han umgåtts med de kätterska grevarna Martinengo i Brescia. Han kom dock lös och antogs planera att värva soldater i Frankrike för något företag mot Sverige. 

1579 varnades fogden Erik Gustafsson Stenbock på Älvsborgs slott att vara på sin vakt mot Allard. 1580 nämner Erik Larsson Sparre att han uppfört sig på sämsta sätt i Sverige och att hans brott ännu inte blivit glömda här. Efter det förekommer han inte mer i handlingarna, och hans vidare öden är okända.

Källor 
 
 Nationalencyklopedin multimedia plus, 2000

Trädgårdsmästare
Födda 1500-talet
Avlidna okänt år
Män
Erik XIV:s hov
Galärslavar
Henry de Jouvenel

Henry de Jouvenel, född 5 april 1876 i Paris, död där 5 oktober 1935, var en fransk baron och politiker. Han var 1912–1923 gift med Sidonie Gabrielle Colette.

Jouvenel var en framstående journalist och redaktör för Le Matin. Han blev senator 1921 och anslöt sig där till demokratiska vänstern och invaldes i utrikesutskottet. I egenskap av fransk delegerad vid Nationernas förbunds möte 1922 tog Jouvenel aktiv del i arbetet för intellektuellt samarbete. Han var undervisningsminister i Raymond Poincarés regering 1924 och överkommissarie i Syrien 1925–1927, där han verkade för landets pacificering. Från 1933 var Jouvenel fransk ambassadör i Rom.

Källor

Noter

Franska politiker
Franska journalister
Frankrikes utbildningsministrar
Franska diplomater
Födda 1876
Avlidna 1935 
Män
Svensk uppslagsbok
Elementary Education Act 1870

Elementary Education Act 1870, även kallad Forster's Education Act, fastställde ramarna för utbildningen i England och Wales för barn i åldrarna 5-12 år. Den skapades av William Forster, en liberal parlamentsledamot, och infördes den 17 februari 1870 efter en kampanj av National Education League, dock inte helt.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Elementary Education Act, 1870

1870 i Storbritannien
Juridikåret 1870
Storbritanniens utbildningshistoria
Politikåret 1870
Utbildningsåret 1870
Utbildning i England
Utbildning i Wales
Brittiska parlamentsakter
Nasiru Mohammed

Nasiru Mohammed, född 6 juni 1994 i Kumasi, är en ghanansk fotbollsspelare som senast spelade för BK Häcken.

Karriär
Han fostrades i FC Rainbow genom fotbollsstipendium i Right to Dream Academy i Accra. 2009 var han lagkapten i Ghanas U17-landslag. Han har även representerat Ghanas U20-landslag.

Mohammed provspelade i maj 2012 med Premier League-mästarna Manchester Citys junior- och reservlag, men det resulterade inte i något kontrakt.

I augusti 2012 lånades Mohammed ut till BK Häcken för resten av säsongen 2012. Han gjorde debut i allsvenskan 27 augusti 2012 när man blev inbytt i matchen Häcken-Elfsborg, där han inom loppet av elva minuter gjorde två mål. Även i andra allsvenska matchen 1 september 2012 blev han inbytt och gjorde mål. Han skrev därefter på ett fyraårskontrakt med Häcken. Den 20 september 2014 gjorde han ett hattrick i en 5–1-seger över IF Brommapojkarna. I september 2016 förlängde Mohammed sitt kontrakt med fyra år.

I juli 2019 värvades Mohammed av bulgariska Levski Sofia. I juli 2021 återvände han till BK Häcken och skrev på ett halvårskontrakt. Mohammed spelade tre matcher men råkade i augusti 2021 ut för en knäskada som gjorde att han missade resten av säsongen. Efter säsongen 2021 erbjöds Mohammed inte något nytt kontrakt och lämnade klubben.

Källor 

Nasiru Mohammed på elitefootball

Noter 

Ghananska fotbollsspelare
Spelare i BK Häcken
Spelare i PFC Levski Sofia
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i A Profesionalna Futbolna Grupa
Ghananska idrottare under 2000-talet
Personer från Kumasi
Födda 1994
Levande personer
Män
Borrie

Borrie är kyrkbyn i Borrie socken i Ystads kommun i Skåne, belägen norr om Ystad.

I Borrie ligger Borrie kyrka.

Orter i Ystads kommun