kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Studebaker Commander

Studebaker Commander är en bilmodell tillverkad av Studebaker Corporation i South Bend, Indiana, USA och av Studebaker of Canada Ltd. i Hamilton, Ontario, Kanada.  Studebaker började använda modellnamnet Commander under 1920-talet, och använde det ända till konkursen 1966, med undantag av åren 1936 och 1959-63.

Commander
Bakhjulsdrivna fordon
Belizes herrlandslag i fotboll

Belizes herrlandslag i fotboll spelade första matchen den 29 november 1995, då man föll med 0-3 borta mot El Salvador i en kvalmatch till Concacaf Gold Cup 1996.

Historik 
Belizes fotbollsförbund bildades 1980 och är medlem av Fifa och Concacaf.
Även om Belize åkte ut i andra omgången av CONCACAF-kvalet till Sydafrika 2010, visade de en stor förbättring jämfört med tidigare försök. Belizes lag består mest av amatörspelare och ett par stycken utländska spelare. Belize tog sig förbi favoriterna Saint Kitts och Nevis i den första omgången. I den andra omgången fick Belize en mardrömsmotståndare i form av Mexiko. Belize spelade bra i den första matchen men förlorade med 2-0. I den andra matchen, som spelades i Monterrey, förlorade man med 7-0.

VM 
 1930 till 1986 - Deltog ej
 1990 - Deltagande ej godkänt av FIFA
 1994 - Deltog ej
 1998 till 2018 - Kvalade inte in

Belize föll mot Kanada i första omgången med 0-8 efter två matcher i 2006 års kval till VM i Tyskland.

Concacaf Gold Cup 
 1941 till 1993 - Deltog ej
 1996 - Kvalade inte in
 1998 - Kvalade inte in
 2000 - Kvalade inte in
 2002 - Kvalade inte in
 2003 - Deltog ej
 2005 - Kvalade inte in

Copa Centroamericana 
 1991 - Deltog ej
 1993 - Deltog ej
 1995 - Första omgången
 1997 - Kvalade inte in
 1999 - Första omgången
 2001 - Första omgången
 2003 - Deltog ej
 2005 - Första omgången
 2007 - Första omgången
 2009 - Första omgången
 2011 - Första omgången
 2013 - Fjärde plats
 2014 - Första omgången
 2017 - Sjätte plats

Turneringen för de centralamerikanska lagen är samtidigt ett kval till Concacaf Gold Cup där de tre eller fyra främsta går vidare till slutspelet. Före 2011 gick turneringen under namnet UNCAF Nations Cup. Belize tog sin första seger först 2013, efter 2–1 mot Nicaragua, där man även gjorde sin bästa turnering hittills efter att ha slutat fyra. Man har även spelat oavgjort under sex tillfällen.

Copa América 
 1916 till 1991 - CONCACAF bjöds inte in
 1993 till 2004 - Inte inbjudna

Referenser

Externa länkar 
 Rec. Sport. Soccer Statistics Foundation - Belize herrlandskamper i fotboll

Fotboll i Belize
Fotbollslandslag
Landslag startade 1995
Gitmo – Krigets nya spelregler

Gitmo: The new rules of war, svensk titel Gitmo: Krigets nya spelregler, är en dokumentärfilm om den amerikanska Guantanamobasen på Kuba. Filmen är regisserad av Erik Gandini och Tarik Saleh och producerad av Kristina Åberg. Gitmo är en samproduktion mellan film- och TV-bolagen Atmo, Zentropa, SVT och YLE med stöd från Svenska Filminstitutet, Danska Filminstitutet och Nordisk Film- och TV-fond. Gitmo vann priset Bästa dokumentär i Seattle Film Festival 2006. Musiken till filmen är skapad av Krister Linder. Filmmusiken tilldelades första pris på franska Festival international Musique et Cinéma i Auxerre i oktober 2006 för Bästa musik i TV-film.

Filmen innehåller bland annat intervjuer med Mehdi Ghezali och den amerikanske före detta generalmajoren Geoffrey Miller. Den hade premiär 10 februari 2006 .

Externa länkar
Recension i Svenska Dagbladet
 
Gitmo på Atmos hemsida

Filmer 2005
Svenska dokumentärfilmer
Frontespis

Frontespis (Frontispis) (fr. frontispice, av lat. frons, gen. frontis, panna, framsida,
och spicere, se, skåda).

Inom byggnadskonsten:
 En byggnads huvudfasad.
 Ett mer eller mindre starkt framträdande mittparti på en byggnads huvudfasad, avslutat med en fronton
 Ett över en byggnads taklist och på byggnadens mitt uppskjutande parti, avslutat med fronton. Herrgårdar är ofta försedda med dylika frontespiser med fönster till vindsrum (som kallas rum i frontespisen).

Se även
 Fronton
 Mittrisalit
 Homeja
 Tympanon

Källor

Begrepp inom arkitektur
Byggnadsdetaljer
Ugglan
Orenburg oblast

Orenburg oblast (ryska: Оренбу́ргская о́бласть) är ett oblast i det federala distriktet Privolzjskij i södra Ryssland. Oblastet har en yta på 124 000 km² och cirka 2,1 miljoner invånare. Dess administrativa centrum är Orenburg.

Uralfloden genomkorsar oblastet. Större städer, förutom Orenburg, är Orsk, Novotroitsk och Buzuluk.

Orenburg oblast är ett av de främsta jordbruksområdena i Ryssland. Klimatet, med fuktig vår, torr sommar och ett stort antal soldagar, är gynnsamt för odling av vete, råg, solrosor, potatis, ärtor, bönor, majs och kalebasser.

Området exporterar olja och oljeprodukter, gas och gasproducerade produkter, valsat järn och andra metaller, nickel, asbest, kromföreningar, råkoppar, elektriska maskiner, radiatorer och andra maskinindustriprodukter.

Källor

Externa länkar
Geete

Geete är en svensk adlig ätt från Stockholm  med professorn vid Uppsala universitet Ericus Jacobi Skinnerus (död 1597). Skinnerus var son till borgaren Jacob Larsson Skinnare i Stockholm och hans mor tillhörde den medeltida frälseätten Geete, varifrån denna adelsätt upptagit sitt namn.  Hans son, Jakob Skinnare (Ericus Tranevardus) adlades 1627 med namnet Geete.

Ätten introducerades vid Riddarhuset år 1627 på nummer 167. Ätten är en av de 300 ätterna som år 1778 uppflyttades från tredje till andra klassen.

Kända medlemmar 
 Erik Geete (borgmästare) (1587–1651), jurist, Stockholms borgmästare
 Carl Johan Geete (1728–1765), svensk sjöofficer och tecknare
 Erik Adolf Geete (1730–1795), svensk militär och akvarellmålare
 Samuel Vilhelm Geete (1733–1759), svensk militär och tecknare
 Alexander Geete (1736-1772), svensk konstnär
 Adolf Sebastian Geete (1770–1825), militär
 Robert Geete (1849–1928), biblioteksman, språkforskare, utgivare av fornsvenska texter
 Erik Geete (jägmästare) (1881–1952), jägmästare och idrottsfrämjare
 Gustaf Geete (1882–1970), borgmästare i Falun
 Porse Geete (1893–1969), militär

Källor

Fotnoter 

Svenska adelsätter
Tony Banks (musiker)

Anthony George "Tony" Banks, född 27 mars 1950 i East Hoathly, East Sussex, är en brittisk musiker som bland annat spelat klaverinstrument i progrockbandet Genesis. 

Banks var en av originalmedlemmarna i Genesis och är, tillsammans med Mike Rutherford, en av två musiker som varit med i bandet under hela dess historia. Sedan 1979 har han även en något mindre känd karriär som solomusiker.

Diskografi

Med Genesis

Soloalbum
Studioalbum

Soundtracks

Samlingsalbum

Med Bankstatement

Med Strictly Inc.

Externa länkar

Officiell webbplats

Födda 1950
Genesis
Brittiska musiker
Progressiva rockmusiker
Män
Levande personer
Adlerberg

Adlerberg () är en svensk adlig ätt från Sillerud i Värmland.

Historik 
Ättens stamfader är en Ersmus som var från Swebyn i Sillerud, varifrån hans ättlingar upptog namnet Swebilius. Hans sonson Göran Eriksson var berkevärv i Värmland och anställd av Oxenstierna som fogde. Den senares hustru var Ingeborg Larsdotter, född i Rostad i Närke och dotter till en löjtnant. Ett av deras barn var Olof Svebilius, som blev ärkebiskop. Ärkebiskop Svebilius var gift med Elisabeth Gyllenadler, som var dotter till Samuel Enander och en dotter till Jonas Petri Gothus. Deras barn adlades 1684 och sönerna introducerades på Riddarhuset 1686.

Carl Gustaf Adlerberg var 1807–1808 svenskt sändebud vid beskickningen i London.

En sonson till ärkebiskopen, Erik Adlerberg, flyttade till Estland, inskrevs på dess riddarhus, och blev stamfader för den ryska grenen, till vilken generalguvernören över Finland, greve Nikolaj Adlerberg (1819–1892), hörde. Ätten fortlever i Ryssland och i rysk emigration, men är utslocknad i Sverige.

Personer med efternamnet Adlerberg 
 Carl Gustaf Adlerberg (1763–1814), svensk diplomat
 Julia Adlerberg (1760–1839), kejserlig rysk guvernant, hovdam
 Nikolaj Adlerberg (1819–1892), rysk generalguvernör över Finland

Källor 
 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor
Svensk adelskalender för år 1900, Karl K:son Leijonhufvud, P A Norstedt & Söner, Stockholm 1899 sidan 3

Noter

Externa länkar

Genealogisches Handbuch der Oeselschen Ritterschaft 1935 - adelsätter i Ösel Riddarhuset 
Genealogisches Handbuch der baltischen Ritterschaften, Estland, Görlitz 1930
Stammtafel-Übersicht der von Adlerberg in Estland

Svenska adelsätter
Livländsk adel
John O'Hurley

John O'Hurley, född 9 oktober 1954 i Kittery, Maine, är en amerikansk skådespelare. Han är mest känd för rollen som Elaines chef J. Peterman i Seinfeld.

Filmografi (urval)
 2010 - Magi på Waverly Place, avsnitt Captain Jim Bob Sherwood (TV-serie)
 2002 - Sabrina tonårshäxan, avsnitt Guilty! (TV-serie)
 2000-2010 - Svampbob Fyrkant, avsnitt Fools in April/Neptune's Spatula- Neptune's Party (röst i TV-serie)
 1999 - Family Guy, avsnitt Chitty Chitty Death Bang (röst i TV-serie)
 1999 - Sunset Beach, avsnitt Episode dated 9 April 1999 (TV-serie)
 1997 - Arkiv X, avsnitt The Post-Modern Prometheus (TV-serie)
 1996 - Melrose Place, avsnitt The Bobby Trap (TV-serie)
 1995-1998 - Seinfeld (TV-serie)
 1995 - Baywatch Nights, avsnitt Bad Blades (TV-serie)
 1994 - Frasier, avsnitt Slow Tango in South Seattle (TV-serie)
 1992 - Baywatch (gästroll i TV-serie)

Externa länkar
 
 Internet Broadway Database
 John O'Hurley interview

Födda 1954
Levande personer
Män
Amerikanska skådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Alumner från Providence College
Munck af Rosenschöld

Munck af Rosenschöld är en svensk adlig ätt, som tidigare hette '"Munck'".

Historik 
Ätten uppges av Anrep stamma från Danmark där den skulle ha gjort sig ett namn som sjöfarare till Grönland. Den förste medlemmen av släkten i Sverige var en sjöfarare som flyttade till Malmö i mitten av 1600-talet, och blev far till klockaren Johan Munck i Riseberga socken. Den senares son Zacharias Munck var kyrkoherde i Ljungby och Gualöf och omtalad för sina kunskaper i de österländska språken. Till hustru hade han prostdottern Catharina Sophia Winding från Sankt Peters klosters församling nära Lund. De blev föräldrar till professorn och biskopen Petrus Munck som i sitt andra äktenskap var gift med Ulrika Eleonora Rosenblad, vars mor var en von Hermansson, varmed han blev släkt med flera ärkebiskopar tillhörande Bureätten. Petrus Munck fick i detta sitt andra äktenskap barn som adlades för faderns förtjänster år 1799 med namnet Munck af Rosenschöld, och sönerna introducerades på nummer 2160 samma år. Döttrarna gifte sig i släkten Fahnehielm, med Carl Fredrik Liljevalch av ätten Liljevalch, släkten Fredenstam, och dottern Brita Catharina med Anders Lidbeck.

Den Munck af Rosenschöldska släkten fortlever och är organiserad i Munck af Rosenschöldska släktföreningen.

Några kända Munck af Rosenschöldar 
Eberhard Zacharias Munck af Rosenschöld (1775–1836), läkare, riksdagsman
David Munck af Rosenschöld (1786–1840), präst
Brita Catharina Lidbeck (adlad Munck af Rosenschöld, 1788–1864), sångerska
Peter Munck af Rosenschöld (1803-1860), fysiker och musiker
Eberhard Munck af Rosenschöld (1811–1868), naturforskare, verksam i Paraguay
Thomas Munck af Rosenschöld (1813–1893), ämbetsman och riksdagsman
Nils Rudolf Munck av Rosenschöld (1815–1894), publicist
Hedvig Tegnér (född Munck af Rosenschöld, 1866–1961), konstnär
August Munck af Rosenschöld (1868–1955), borgmästare
Nils Munck af Rosenschöld (1869–1935), häradshövding
Mortimer Munck af Rosenschöld (1873–1942), ämbetsman och landshövding
Thomas Munck af Rosenschöld (1899–1991), borgmästare
Lars Munck af Rosenschöld (1907–1985), häradshövding  
Claes Munck af Rosenschöld (1917–2005), advokat och idrottsledare
Sten Munck af Rosenschöld (född 1942), militär
Henrik Munck af Rosenschöld (född 1974), kommunalråd i Göteborg
Johanna Munck af Rosenschöld, arkitekt

Referenser

Källor 
 Thomas Munck af Rosenschöld (1899–1991), De gamle Munckar och Rosenschöldar – en släktkrönika, Malmö: Munck af Rosenschöldska släktfören. (1988) (Helsingborg: Schmidt)
 Gabriel Anrep, Svenska adelns Ättar-taflor

Externa länkar 

 Den Munck af Rosenschöldska släktföreningens webbplats

Bureätten
 
Svenska adelsätter
Palacio del Buen Retiro

El Palacio del Buen Retiro i Madrid var ett arkitektoniskt verk av stora dimensioner skapat av arkitekten Alonso Carbonell (1590–1660) och byggt på order av Felipe IV som ett andra palats och rekreationsplats (av detta kommer namnet, vilket ungefär betyder "god avkoppling"). Det uppfördes på vad som då var den östra gränsen för staden Madrid. Av palatset finns nu endast delar kvar, bland annat danssalongen som används som museum under namnet Casón del Buen Retiro.

Palatsets park, Parque del Retiro, utgör i dag ett känt utflyktsmål.

Fotnoter

Externa länkar

Slott i Madrid
Kungliga residens i Spanien
Hålkort (poker)

Hålkort, eng. hole card eller pocket card, är ett kort som delas ut mörkt till spelarna i början av en giv i Texas hold'em och andra besläktade pokerspel. Med "delas ut mörkt" menas att korten delas ut med baksidan uppåt, så att man inte ser varandras kort. I Texas hold'em ges två hålkort till var och en, i Omaha hold'em ges fyra hålkort. Det gäller sedan att få en bra hand genom att kombinera sina hålkort med de gemensamma kort som läggs på bordet i de senare satsningsrundorna.

En vanlig, oskriven etikettsregel är att aldrig lyfta sina hålkort från bordet (utom när man lägger sig, då slänger man dem med baksidan uppåt i kasthögen). Man tittar då på sina kort genom att lätt böja upp ett hörn eller en kortsida, sedan placerar man dem baksidan uppåt framför sig.

Poker
Von Witten af Stensjö

von Witten af Stensjö var adlig ätt nummer 450 på Sveriges riddarhus. Ätten utslocknade 1659.

Medlemmar 
Johan Witte var president i Holland. Gift med Dorothea Mach. 
Casper Witte, adlad von Witten av Stensjö, till Stensjö och Svenarum, båda i Svenarums socken och Småland. Han var född i Holland och inkom till Sverige och blev slutligen kapten. Han blev adlad 1649 V 3 (introducerades samma år under nummer 450). Han dog 11 april 1659 utan söner och slöt således själv sin adelsätt på svärdssidan samt är begraven på Svenarums kyrkogård, där hans och hans frus gravsten med deras namn och vapen uthuggna finns, samt en sorgefana, också med namn och vapen, i kyrkans kor uppsattes. 
Catharina, Gift med överstelöjtnanten Eric Axelsson, adlad Hillebard, nummer 629, till Thorarp, Catharineholm och Dänningerum. 
Susanna som dog efter barnsäng 7 juli 1645 och begraven under föräldrarnas gravsten på Svenarums kyrkogård, där likväl hennes dödsår är felaktigt utsatt till 1655. Gift 1644 med översten Peder Jönsson Hammar, adlad Stålhammar, Nummer 496, till Hultsvik, Stensjö och Svenarum.

Källor 

Svenska adelsätter
Vannholmarna

Ej att förväxla med Vannholmarna i Kungälvs kommun, söder om Klåverön, eller Vannholmen i Tjörns kommun, norr om Tjörn.

Vannholmarna är två öar i den yttre skärgården på västkusten, väster om Rönnäng, sydväst om Klädesholmen och nordnordväst om Marstrand. De båda öarna är benämnda som Yttre och Inre Vannholmen på sjökortet och på Lantmäteriets kartor. På sommaren är det en populär naturhamn för fritidsbåtar samt anhalt för dagsutflykter för lokalbefolkningen från Klädesholmen och Rönnäng. Öarna ingår i Pater Noster-skärgårdens naturreservat

Öar i Tjörns kommun
Hästehufvud

Hästehufvud, är en svensk adlig ätt, introducerad på riddarhuset som adlig ätt nr: 132 år 1612. Utslocknad år 1657 med Anders Eriksson Hästehufvud.

Källor 

Svenska adelsätter
Ehrenskiöld

Ehrenskiöld är namnet på två adliga ätter härstammande från Johan Nilsson Ehrenskiöld respektive hans bror Erik Nilsson Ehrenskiöld.

Adlig ätt nr: 783. Utslocknad år 1707.
Adlig ätt nr: 877. Utslocknad år 1729

Källor 

Svenska adelsätter
Von Flygarell

von Flygarell var en svensk adelsätt som adlades år 1554 och utslocknade år 1834.

Källor 

Svenska adelsätter
Kanterberg

Kanterberg var en adlig ätt med nummer 869. Den utslocknade år 1787 och var en av de 300 ätterna av tredje klassen som år 1778 uppflyttades till andra klassen.

Källor
Riddarhusets arkiv

Svenska adelsätter
Bergenskjöld (adelsätt)

Bergenskjöld (även Bergenschöld eller Bergensköld)  var en svensk adlig ätt med stamfader Andreas Laurentii Edsbergius. Edsbergius sonsöner adlades 1751 och introducerades som ätt nummer 1943 på Riddarhuset. Ätten utslocknade år 1867.

Stamfader för ätten var Andreas Laurentii Edsbergius, som var bondson från Kumla socken och studerade vid Uppsala universitet och senare i Leipzig. Han blev serdermera hovpredikant åt Karl X Gustav och kyrkoherde i Kumla. Han var gift med änkan Clara Fogdonius, som var dotter till domprosten Daniel Fogdonius och dennes hustru Dordi Girstadia. Edsbergius fick flera barn. Däribland superintendenten och professorn Johan Esberg, och teologie doktor Zacharias Esberg. Zacharias Esberg utsågs av Karl XII till biskop av Växjö stift, men Esberg avled innan underrättelsen om sin befordran nådde honom. Han var i första giftet förmäld med systern till Johan Upmarck Rosenadler. Hans andra gifte var med ärkebiskopsdottern Kristina Benzelius, dotter till Erik Benzelius d.ä. och Margaretha Odhelia, vilken tillhörde Bureätten.

Sönerna i Zacharias andra gifte, Erik (1699–1769) och Carl Henrik (1700–1799), adlades 1751 med namnet Bergenskjöld.

Carl Henrik Bergenskjöld var assessor (1747–1755), hovrättsråd (1755–1774), och vice president (1774–1777) vid Svea hovrätt. Han var först gift med Anna Margaretha Hartzell, vars far Eric Hartzell var borgmästare i Sala, och andra gången gift med Anna Margareta Hising, dotter till brukspatron Mikael Hising. Carl Henrik Bergenskjölds gren av ätten slöts med hans son, kommissionssekreteraren i Konstantinopel Zacharias Bergenschöld år 1798.

Erik Bergenskjöld var bergsråd och gift med Hedvig Tersmeden, vilken var dotter till Jacob Tersmeden d.ä. och Elisabeth Gangia.  Erik Bergenskjöld var far till titulärbergsrådet Eric Bergenskjöld d.y. och farfar till justitiekanslern och landshövdingen Erik Johan Bergenschöld. Dennes son, löjtnanten vid Närkes regemente, John Bergenschöld var så deprimerad på grund av dåliga affärer och en belastad ekonomi att han år 1867 tog livet av sig och slöt därmed den adliga ätten på svärdssidan.

Referenser

Källor 
 "Esberg", Svenskt biografiskt lexikon, Stockholm 1953
 Aron Westén, Svenska kongl. hofclericiets historia, Del.1, afd.1-3, Stockholm , s. 41 ff 
 J.E. Follén, "Daniel Fogdonius ", Strengnäs stifts herdaminne, Örebro pastrotat, 1817
 Magnus Collmar, "Daniel Fogdonius ", Strängnäs stifts herdaminne, Glanshammars pastorat
Svenska adelsätter
Adelheim

Adelheim är en utslocknad adelsätt med härstamning från Värmland och Nederländerna.

Historik 
Ätten härstammar från brukspatronen Erik Nilsson (död 1720), som uppges vara bördig från Holland, vilken upptog namnet Borgström efter sitt bruk Borgvik. Han var gift med Catharina Ysing, dotter till Gerhard Ysing, som tillhörde en i Närke verksam och förmögen bruksägarsläkt som var ättlingar till Bureättlingen Börje Cronberg. En av deras söner var bergsrådet Erik Eriksson Borgström, och de fick åtminstone sex andra barn, däribland assessorn i hovrätten, bergsrådet och brukspatronen Johan Borgström (1685-1763). Den senare adlades 19 september 1743 under namnet Adelheim, och introducerades 1746 på nummer 1886.

Johan Adelheim ägde bland annat bruket i Munkfors. Han var också under en tid ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien men uteslöts från denna år 1748.

Johan Adelheim var gift tre gånger, men fick bara efterkommande från två av hustruarna. Första hustrun Brita Bratt kom från en annan välbekant bruksägarsläkt från Värmland, och med henne fick han dottern Catharina som övertog Munkfors. Dottern gifte sig andra gången med friherre Hamilton af Hageby, vilken sedan tidigare hade dottern friherrinnan Fredrika Lovisa Hamilton som gifte in sig i ätten Adelheim då hon 1776 gifte sig med sin styvmors halvbror (se nedan). Catharina Adelheim själv fick inga barn.

Johan Adelheims ätt fortlevde i dennes andra äktenskap, med Anna Liza Hjertzell vars far var justitieborgmästare i Göteborg, och vilken tidigare hade varit gift med en släkting till makens första hustru Bratt. De fick två döttrar och en son: Maria Ulrika, gift Hård af Segerstad, Brita Lovisa, gift Hästesko af Måla gård, och hovjunkare Erik Adolf Adelheim.

Erik Adolf Adelheim var gift enligt ovan med friherrinnan Fredrika Lovisa Hamilton. Paret fick två barn. Dottern Anna Catharina var gift med sin mors kusin landshövdingen friherre Carl Didrik Hamilton. Sonen Johan Fredric Adelheim är mest känd för att vara en i den grupp adelsmän som avsade sig adelskapet vid riksdagen år 1800. Johan Fredrik Adelheim avled år 1806 av en överdos opium och slöt därmed ätten.

Personer med efternamnet Adelheim
 Johan Fredric Adelheim (1777–1806), brukspatron och politiker
 Jack Adelheim, en fiktiv affärsman i Camilla Läckbergs roman En bur av guld

Referenser

Tryckta källor 
Matrikel öfwer Swea rikes ridderskap och adel, uppå des begäran wid 1751. års riks-dag, utgifwen med historiska och genealogiska anmärkningar, Andra del. [del II], Anders Ant. von Stiernman, Stockholm 1755 s. 1 487f
 Gabriel Anreps ättartavlor
 Eric Erichsson Borgström, Svenskt biografiskt lexikon (art av B. BoiäTHius.), hämtad 2013-02-07

Svenska adelsätter
Alien Beat

Alien Beat, svenskt postpunkband från Stockholm, existerade 1979-83.

Biografi
Hade 1977-79 spelat som Cathy & The Heat men då man sparkade sångerskan Katti bytte man namn till Alien Beat. Bestod från början av Åsa Johanna Axelson (sång), Peter Ampull (gitarr), Peter Wahlberg (bas), Måns Edwall (saxofon/gitarr) och Pelle Lidell (trummor). Sedan Fredric Holmquist (Reeperbahn, Eldkvarn, Lustans Lakejer och nu The Amazing Bryatollah Ferrarys) keyboards och gitarr. Åsa Johanna och Peter Wahlberg slutade och in kom Sebastian Håkansson, sång, och Ted Bolin tog över basen. Fick skivkontrakt och släppte tre singlar och en LP där man bl.a. fick hjälp av Magnus Lindberg som producent m m. Anders Holm (Senmusikalisk motor, låtskrivare och gitarrist och saxofonist i Thirteen Moons) blev basist och Fred Asp (Sen Reeperbahn och Imperiet) blev trummis Uppträdde i radio och TV men lade ned gruppen 1983. Utöver officiella plattor finns demos, liveinspelningar, med mera. Då Johan Johansson sammanställde sin punksamlingsplatta Ståkkålmsjävlar tog han till exempel en låt från en LP som aldrig gavs ut.

Medlemmar

Sista uppsättningen
Måns Edwall - Gitarr & saxofon
Fredric Holmquist - Gitarr & klaviatur
Sebastian Håkansson - Sång
Anders Holm - Bas
Fred Asp - Trummor

Tidigare medlemmar
Åsa-Johanna Axelson - Sång
Peter Ampull - Gitarr
Peter Wahlberg - Bas
Pelle Lidell - Trummor
Ted Bolin - Bas

Diskografi 
1980 - Ge Mig Mer/"Jag Irrar" - singel
1981 - När Ingen Dansar/You're So Beautiful - singel
1981 - Akrobat - album
1982 - Dina Ögon Dina Öron/Kärlek In Blanco - singel
2007 - Aalborg Jubileum 1982-2007 - Live Aalborg 1982

Upplösta svenska postpunkband
Upplösta svenska popgrupper
Musikgrupper bildade 1979
Musikgrupper upplösta 1983
Musikgrupper från Stockholm
Yellowstonefloden

Yellowstonefloden är en 1114 km lång flod i västra USA. Den är en biflod till Missourifloden. Yellowstonefloden rinner upp i Klippiga bergen nära Yellowstone nationalpark och flyter genom bergen och höglanden i södra Montana och norra Wyoming. Den flyter in i Missourifloden i närheten av Buford, North Dakota. Yellowstone är den längsta oreglerade älven utanför Alaska i USA.

De största bifloderna är Gardner River, Shields River, Lamar River, Boulder River, Stillwater River, Bighorn River, Tongue River och Powder River.

Några av de större orterna vid floden är Billings, Forsyth, Miles City, Glendive och Sidney, alla i Montana.

Yellowstonefallen består av två större vattenfall i Yellowstonefloden. Fallen är belägna i Yellowstone nationalpark.

Vattendrag i Montana
Vattendrag i North Dakota
Vattendrag i Wyoming
Yellowstoneflodens avrinningsområde
Markyta

Markyta kan avse jordytan, något som är vänt mot marken eller en yta på marken.

Markytan utgör gränsen mellan mark och atmosfär. Alla djupangivelser för till exempel markprofil och rotdjup brukar utgå från markytan.  

När markytan är obeväxt, blir mikroklimatet extremt med stora temperaturväxlingar mellan dag och natt, bland annat på en öken. Detta gäller speciellt vid klart och vindstilla väder.

Referenser 

Markvetenskap
Klimatologi
Meteorologi