kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Oxelbergen

Oxelbergen är en stadsdel i Norrköping som ligger strax sydost om stadens centrum och angränsar till stadsdelarna Risängen, Ljura och Sylten.

Bebyggelse och grönområden
Bebyggelsen i Oxelbergen består till största delen av flerbostadshus men innehåller även ett mindre villaområde. 
I stadsdelen ligger även Oxelbergsparken, populärt kallad Okkaparken.

Trivia
Oxelbergen är även känt för att ha haft en luftledningscentral på 50-talet som numera är nedlagd.

Källor
Han minns sin barndoms Okka Norrköpings Tidningars artikelserie Stolta stad 2001-03-17 (PDF)
Från stadsplanetävling till trädgårdsstad Norrköpings Tidningars artikelserie Stolta stad 2004-01-31 (PDF)
En trappa som förbryllar Norrköpings Tidningars artikelserie Stolta stad 2005-01-29 (PDF)

Stadsdelar i Norrköping
Örebro konstskola

Örebro konstskola är en förberedande konstskola som drivs av den ideella föreningen Örebros konstskolas vänner. Skolan grundades 1980 av Mats Nilsson med hjälp av Studiefrämjandet. 2001 blev Peter Ekström skolans rektor. Från och med 2020 är Lars-Erik Wahlberg rektor.

Örebro konstskola startade hösten 2007 Konstskola på teckenspråk, och erbjuder en tvåårig grundutbildning i fri konst. Till skolan hör verkstäder, datorrum, bibliotek och elevgalleri. Verksamheten har en internationell profil och varje termin erbjuds eleverna utbytesmöjligheter med konsthögskolor vid Northumbria University i Newcastle i Storbritannien, John Moores University i Liverpool i Storbritannien, Konstakademin i Łódź i Polen och TC/G Nordica i Kunming i Kina.

Externa länkar
Örebro konstskolas webbplats

Konstskolor i Sverige
Utbildning i Örebro
Spelartrupper under världsmästerskapet i handboll för herrar 1995

Den här artikeln innehåller alla trupper till Världsmästerskapet i handboll för herrar 1995 som spelades på Island mellan 7 och 21 maj 1995.

Världsmästarna -  
 Christian Gaudin
 Eric Quintin
 Pascal Mahé
 Bruno Martini
 Frédéric Volle
 Philippe Gardent
 Denis Lathoud
 Thierry Perreux
 Guéric Kervadec
 Laurent Munier
 Patrick Cazal
 Yohan Delattre
 Gaël Monthurel
 Jackson Richardson
 Grégory Anquetil
 Stéphane Stoecklin

Förbundskapten: Daniel Costantini

Kroatien 
 Zvonimir Bilić
 Irfan Smajlagić
 Valter Matošević
 Patrik Ćavar
 Tomislav Farkaš
 Venio Losert
 Slavko Goluža
 Vlado Šola
 Goran Perkovac
 Iztok Puc
 Nenad Kljaić
 Bruno Gudelj
 Zlatko Saračević
 Vladimir Jelčić
 Alvaro Načinović
Förbundskapten: Velimir Kljaić

Sverige 
 Magnus Andersson
 Robert Andersson
 Per Carlén
 Martin Frändesjö
 Peter Gentzel
 Erik Hajas
 Robert Hedin
 Ola Lindgren
 Stefan Lövgren
 Staffan Olsson
 Mats Olsson
 Johan Petersson
 Thomas Sivertsson
 Magnus Wislander
 Tomas Svensson
 Pierre Thorsson

Förbundskapten: Bengt Johansson

Tyskland 
 Andreas Thiel
 Jan Holpert
 Henning Fritz
 Vigindas Petkevičius
 Stefan Kretzschmar
 Jan Fegter
 Holger Winselmann
 Christian Schwarzer
 Klaus-Dieter Petersen
 Jörg Kunze
 Volker Zerbe
 Wolfgang Schwenke
 Daniel Stephan
 Christian Scheffler
 Martin Schmidt

Förbundskapten: Arno Ehret

1995
Skarphagen

Skarphagen är en stadsdel i Norrköping. I Skarphagen finns ett centrum, innehållande bland annat Coop Konsum, pizzeria, frisör, apotek och konditori. Bredvid det närliggande koloniområdet Skarptorp finns även vårdcentral och tandläkare.

Skarphagen började bebyggas i större omfattning under 1950-talet och området består till största delen av enfamiljshus och även mycket ungdomar.

I stadsdelen finns ett fotbollslag, Skarphagens IK, vilket för närvarande hemmahör i division 4.

Stadsdelar i Norrköping
Vilbergen

Vilbergen är en stadsdel i Norrköping. Vilbergen låg från början en bit utanför Norrköping och bestod mest av lantlig bebyggelse i form av gårdar och några villor. Detta går att läsa om i en av Moa Martinsons böcker. 

I och med 1950-talets lägenhetsbrist började man bebygga området i mitten av 1960-talet.

Området byggdes som en stor ring med centrum, förskola och skola i mitten av ringen. Området består både av hyresrätter och bostadsrätter och är ett klassiskt vad man kom att kalla miljonprogramsområde. Idag ligger stadsdelen fortfarande i utkanten av staden men Norrköping har växt ihop med Vilbergen vilket gör den till en stadsdel bland andra.

Sydost om Vilbergen finns Vrinnevisjukhuset, i norr Ektorp, i söder Kättsätter och i väster Skarphagen.

Stadsdelar i Norrköping
Hageby, Norrköping

Hageby är en stadsdel i Norrköping som ligger i den södra delen av staden. Europaväg E22 skiljer den från stadsdelen Smedby. Hageby domineras av de flerfamiljshus som byggdes under 1950- och 1960-talen. Området har under senare tider blivit ett av kommunens invandrartätaste områden.  

I Hageby finns köpcentrumet Mirum Galleria byggt 1966. Mirum Galleria renovererades under åren 2009–2010 och utökade då antalet butiker från ett 40-tal till närmare 100 st. Innan 25 maj 2012 hette gallerian Hageby Centrum (Världens centrum). Namnbytet ansågs inte vara populärt bland kunderna och de boende i stadsdelen. 

Spårvägen i Norrköping byggdes ut till Hageby 2008–2010. Den allra första spårvagnsturen med passagerare ägde rum den 21 oktober 2010, efter invigning av spårvägen samma dag.

Källor
 ()
 ()
Provkörning till Hageby Folkbladets artikel om spårvägens utbyggnad till Hageby 2010-09-25

Nu är nya spårvägen invigd Norrköpings kommuns nyhet om invigningen av spårvägen publicerad 21 oktober 2010
Hageby C ska heta Mirum Galleria NT:s artikel om namnbytet från Hageby Centrum till Mirum Galleria 2012-05-25
Medborgare blir kunder i Hageby NT:s krönika om namnbytet 2012-05-31
Nya namnet på Hageby centrum ingen succé bland kunderna NT:s artikel om protester mot namnbytet 2012-06-09

Externa länkar 
Mirum Galleria

Stadsdelar i Norrköping
Smedby, Norrköping

Smedby () är en stadsdel som ligger i södra Norrköping, angränsande stadsdelar är Brånnestad och Ljura. Bebyggelsen började på 1940-talet med villor och radhus, den delen benämns ofta "Gamla Smedby" i folkmun, i mitten på 70-talet byggdes villor och radhus på andra sidan längs Lidaleden, även Ica Smedby byggdes i början av 80-talet. Under slutet av 1980-talet och början av 1990-talet växte delarna Rambodal, Ånestad och Bjärby fram, döpta efter bondgårdar som legat i närheten. Stadsdelens fotbollslag Smedby AIS ligger för närvarande i Division 1.

Källor
Gunnar André kan historien om det riktigt gamla Smedby Norrköpings Tidningars artikelserie Stolta stad 2007-12-15 (PDF)

Stadsdelar i Norrköping
Gaochang

Gaochang utgör det enda stadsdistriktet i Turpans stad på prefekturnivå  i Xinjiang-regionen i nordvästra Kina. Det ligger omkring 190 kilometer sydost om regionhuvudstaden Ürümqi. 

Stadsdistriktet Gaochang var före 2015 känt som Turpans stad på häradsnivå. Namnändringen var en följd av uppgraderingen av prefekturen Turpan till stad på prefekturnivå.Det har namn efter en forntida stad, som blomstrade under Yuan- och Ming-dynastierna.

Gaochang omfattar Turpans tätort, som är prefekturens administrativa chentrum men också stora delar av den ökenartade Turpandepressionen söder om denna. Depressionens lägsta punkt, saltsjön Aydingkol, 154 meter under havets nivå, ligger inom stadsdistriktet.

Sevärdheter 
 Bäzäklik-grottorna
 Tuyugou-dalen, även känd som Tuyuk-dalen

Källor 

Centralasien
WP:Projekt Kina
Oaser i Kina
Adolfsbergs kyrka, Örebro

Adolfsbergs kyrka ligger i stadsdelen Adolfsberg, strax söder om Örebro centrum. Kyrkan är belägen på en mindre kulle i Eriksbergsparken vid Glomman och är granne med Ekeskolan.

Kyrkobyggnaden och historik
Länge hade det efterfrågats en kyrkobyggnad i södra Örebro och 1939 bildades en kapellstiftelse. Det skulle dock dröja fram till 1970 innan kyrkan i Adolfsberg stod klar. Den är uppförd i rött tegel i brutalistisk/modernistisk stil med kubisk form. I norr finns en souterrängvåning under kyrkorummet. Arkitekten till huvudbyggnaden var Lars Englund. Material och utförande är påkostat och byggnaden har fått flera utmärkelser för sin goda arkitektur. År 2002 blev byggnaden K-märkt.

Något torn finns inte på själva kyrkobyggnaden, men i nära anslutning finns en klockstapel i rött trä, vilken uppfördes 1985 efter ritningar av arkitekten Jerk Alton.

1997 byggdes kyrkan om och expanderade för att även kunna inhysa kontor och församlingshem, vilka tidigare låg ett stycke bort på Hagalundsvägen. I och med detta blev kyrkan ett vinkelhus med en halvsluten gård, även om den ursprungliga formen på själva kyrkan till stora delar är bevarad.

Interiör
Det dominerande elementet i kyrkorummet är det jättelika krucifixet i trä på den östra väggen, utfört av konstnären Eva Spångberg, liksom glasmålningen vid dopfunten av Sven-Bertil Svensson. Rött tegel används även i interiören; både i väggar, golv och altare och ger byggnaden en nästan industriell prägel.

Den markanta takhöjden, det inbuktande trätaket, de oregelbundet placerade ljusinsläppen och mässingsarmaturerna är andra iögonfallande element som bidrar till en ceremoniell stämning.

Inventarier
 Altaret är murat i tegel och har en altarskiva av furu som pryds av ett förgyllt träkors.
 Den kubformade predikstolen är byggd av furu.
 Dopfunten består av ett murat fundament av tegel och har en dopskål av glas.
 År 2000 fick kyrkan efter många års provisorier sin 18-stämmiga orgel, byggd av A Mårtenssons orgelfabrik, Lund.

Verksamhet
Förutom gudstjänster, begravningar, dop och giftermål bedrivs konfirmand- och körverksamhet, liksom kurser i avslappning. Dessutom anordnas då och då konserter med både "andlig" och "världslig" musik.

Bildgalleri

Se även 
Adolfsbergs församling
Mosjö kyrka

Referenser

Noter

Adolfsberg
Kyrkobyggnader i Strängnäs stift
Kyrkobyggnader i Örebro kommun
Kyrkobyggnader invigda 1970
1970 i Sverige
Republiken Ezo

Republiken Ezo (japanska: ) var en kortlivad utbrytarstat på ön Hokkaido i norra Japan.

Efter att Tokugawashogunatets styrkor besegrats i boshinkriget (1868–1869) flydde en del av shogunens flotta, ledd av amiralen Enomoto Takeaki (1836–1908) till ön Ezo i norr, tillsammans med flera tusen soldater och några franska militärrådgivare och deras ledare, Jules Brunet.

Den 25 december 1868 grundade de den självständiga Republiken Ezo efter amerikansk modell, och valde Enomoto till president, sosai, (Japans enda president någonsin; ordet kan även syfta på den sällsynta högsta rangen inom kampsport). Detta var det första valet någonsin i Japan, tidigare feodalt imperium med krigsherrar och shogunat. Ezos ledare försökte förgäves få internationella erkännanden av den nya republiken.

Under vintern som stärkte republiken sitt försvar kring Hakodates södra halvö, med den nya fästningen Goryokaku som centrum. Trupperna organiserades under frankojapansk ledning: överbefälhavare Otori Keisuke understöddes av den franske kaptenen Jules Brunet. De delades in i fyra brigader, var och en ledd av en fransk officer (Fortant, Le Marlin, Cazeneuve och Bouffier), dessa i sin tur indelade i åtta halvbrigader, som stod under japansk ledning.

Kejserliga styrkor stärkte greppet om sina huvudbesättningar i Japan, och i april 1869 sändes en flotta ut, tillsammans med en infanteristyrka på 7 000 man till Ezo. De kejserliga styrkorna rönte stora framgångar, och vann sjöslaget vid Hakodate, tills slutligen fästningen Goryokaku omringades av 800 kvarvarande man. Enomoto beslutade om kapitulation den 18 maj 1869, och accepterade kejsar Meijis styre – republiken upphörde att existera den 17 juni. I augusti samma år fick ön Ezo sitt nuvarande namn, Hokkaido.

Enomoto dömdes till ett kort fängelsestraff, men frigavs 1872 och tillträdde som statstjänsteman i Hokkaido. Senare kom han att bli ambassadör i Ryssland, och innehade flera ministeritjänster under meijiregimen.

Galleri

1868 i Asien
1869 i Asien
Ezo, Republiken
Ezo
Japans historia
Stater och territorier bildade 1868
Stater och territorier upplösta 1869
WP:Projekt Japan
Kiseljak

Kiseljak är en stad i centrala Bosnien och Hercegovina med  (1991) invånare. Av dessa var 19,5% 14 år gamla eller yngre, 66,5% mellan 15 och 65 år gamla och resterande procent över 65 år gamla. Kiseljak ligger cirka 35 km nordväst om huvudstaden Sarajevo och genomflyttas av floden Lepenica. 

I staden finns flera brunnar som ansluter till områdets mineralvattenkällor.

Referenser 

Orter i Federationen Bosnien och Hercegovina
Superellips (bord)

Superellips är ett bord som konstruerades 1964 och formgavs av möbeldesignern Bruno Mathsson och matematikern Piet Hein. Förebilden var utformningen av Sergels torg i centrala Stockholm. 1959 fick Piet Hein uppdraget att skapa en både trafikteknisk och estetisk lösning för denna centrala trafikplats och hans förslag blev superellipsen som grundform. Bruno Mathsson fick syn på Heins ritningar och fann att formen skulle passa bra för bord.

För Mattson var superellipsen lösningen på många formgivningsproblem. Han menade bland annat att "en bordsskiva har ju sina trafikproblem på samma sätt som  Sergels Torg, och inte minst trivsel och känsloproblem".

Till bordet Superellips konstruerade Mathsson och Hein även det så kallade spännbenet. Varje spännben består av fyra slanka stag av förkromat stålstång med två fjädrande delar som går att trycka samman och som passar in i ett beslag under bordskivan. Det ger bordsskivan en lätt och "svävande" karaktär. Samtidigt är det stabilt, lätt att utan verktyg montera och demontera samt möjliggör sammankoppling av flera bordsskivor utan andra beslag eller verktyg.

Bruno Mathsson berättade: "Ju mer man tränger in i dessa perspektiv, ju större ser man att de är. Superellipsen, Supercirkeln och Trisuperellipsen tillsammans med spännbenet har för mig blivit ett av de mest spännande äventyr jag kunnat drömma om".

Utöver Superellips konstruerade Mathsson och Hein även Supercirkelbord och Trisupercirkelbord. Därefter skar sig samarbetet mellan Mathsson och Hein. Båda ville ha ensamrätt på uppfinningen men ett förlikningsavtal slöts och produktionen hos danska möbeltillverkaren Fritz Hansen kom igång 1968. Bordet Superellips finns fortfarande (2018) i produktion.

Se även
Pernillastolen, Mathssons designklassiker från 1944.

Externa länkar
Superellipsen och det spännande benet på webbplats för Bruno Mathsson International
Göteborgsposten: Superellips - en klassiker utan hörn.

Formgivna möbler
Snickeri
Svensk formgivning
Fojnica

Fojnica är en ort i Bosnien och Hercegovina med 16 227 invånare (1991).

Fojnica ligger i centrala Bosnien och Hercegovina, väster om Kiseljak och huvudstaden Sarajevo. Det ligger Fojničkaflodens dalgång. I Fojnica finns ett av de mest berömda spaanläggningarna i östra Europa.

Administrativt är Fojnica en del av kantonen Centrala Bosnien i federationen Bosnien och Hercegovina.

I Bosnien och Hercegovina finns även en by med namnet Fojnica, som ligger vid Bosnafloden, mellan städerna Maglaj och Zavidovići.

Orter i Federationen Bosnien och Hercegovina
Stora torget, Motala

Stora torget är ett torg i centrala Motala. Det ligger mellan Stadshotellet, Baltzarhuset och två gallerior. I övre delen av torget står en staty av stadens grundare Baltzar von Platen.

Referenser

Motala
Varamon

Varamon eller Varamobaden är ett bad vid Vättern i Motala, Östergötland, och är Nordens största insjöbad. Den naturliga stranden är en halvmil lång. 

Läs mer på: https://www.varamobaden.se 

Varamon är även namnet på hela det område som sträcker sig utmed stranden. Där finns ett flertal restauranger, nöjesplatser, minigolf, camping samt tennisbanor. 
Området började byggas ut som sommarstuguområde under 1900-talet och är idag även ett populärt bostadsområde.

Aktiviteter i området
Ett flertal surfklubbar finns aktiva kring stranden då Vättern ofta ger bra vindar för den som är intresserad av vind- och kitesurfing. Det går också bra att hyra kajak från ett stort kajakcenter (VätternKajak).

Varamon Surfklubb
Varamon Surfklubb, tidigare Varamon Windsurfingklubb, har funnits i nära 40 år och är en av Sveriges äldsta surfklubbar.

Se även
Bispmotala om gården och byn Vara

Externa länkar

Motala kommun om Varamobaden Läst 2015-01-08.
Väderstation för varamostranden

Motala
Vättern
Badplatser i Sverige
Mariebergsbadet

Mariebergsbadet som ligger i Varamon, Motala, är ett bad med tempererade bassänger. På området ligger även stugbyn Wetternbyn. Badet består av 1 st 50 metersbassäng, 2 mindre barnbassänger och en plaskdamm för de allra minsta. Det finns även tillgång till olika sorters klätterställningar samt en el-bilbana. 

Badet drevs tidigare av Folkets Hus o Park i Motala, men 2008 bestämdes att Motala Triathlon Club (MTC)  och Motala Simsällskap (MSS) skulle ta över driften med visst sponsorstöd från Lithoteknik i Motala. Badet fick då namnet LiTHObadet. Från och med 2014 gäller namnet Motalabadet - fortfarande med MTC och MSS som ansvariga för aktiviteterna vid badet.. 

Badet har stort behov att renoveras, och när vattenpumpen gick sönder i slutet av sommaren 2017 investerade man inte i en ny, utan man bestämde sig för att stänga badet.

Källor

Fotnoter

Externa länkar 
 Motala Folkets hus o park

Motala kommun
Vasilij Polenov

Vasilij Dmitrievitj Polenov (ryska: Василий Дмитриевич Поленов), född 1844 i St Petersburg, död 1927 i Polenovo i Tula oblast, var en rysk konstnär i den realistiska skolan. Han var knuten till de så kallade Peredvizjnikerna, en utbrytarrörelse från dåvarande mainstream. 

Hans yngre syster Jelena Polenova var även hon en framstående konstnär.

Asteroiden 4940 Polenov är uppkallad efter honom.

Referenser

Externa länkar 

 

Män
Födda 1844
Avlidna 1927
Ryska konstnärer
Personer från Sankt Petersburg
Marieberg, Motala

Marieberg är en stadsdel som ligger i Motala mellan Varamoviken, Pariserviken och Väster. 
1863 avstyckades mark från Bispmotala gård och Mariebergs gård bildades, som sedan fått ge namn åt området. Huvudbyggnaden revs på 1980-talet, för att ge plats åt moderna villor. Det som minner om gården är ett vårdträd, grindstolpar och en allé. I Marieberg finns idag Mariebergsbadet, Folkets park, Mariebergsskolan och en vårdcentral.

Motala
Valentin Serov

Valentin Aleksandrovitj Serov (ryska: Валентин Александрович Серов), född 19 januari 1865 i Sankt Petersburg, död 5 december 1911 i Moskva, var en rysk konstnär. Han var son till tonsättaren Aleksandr Serov.

Serov studerade vid konstakademien i Sankt Petersburg, för Ilja Repin och för tyske gravören Johann Karl Köpping. Serov målade historiska bilder, såsom Peter den store med sin gemål till häst (1901), Peter den store på jakt i ett snölandskap (1902), Peter i Monplaisir. Han var dock mest framstående i sina porträtt, där personen ofta är framställd i friluft eller i en interiör. Bland hans porträtt märks Nikolaus II (1900), storfurst Paul, prinsessan Lieven och många andra dambilder, bland dem fru von Dervise med sitt barn (förekom 1914 på Baltiska utställningen, där Serov var representerad av 39 nummer). Han målade även djur och landskapsstämningar. 

Asteroiden 3547 Serov är uppkallad efter honom.

Utvalda arbeten

Källor

Noter

Ryska konstnärer
Män
Födda 1865
Avlidna 1911
Personer från Sankt Petersburg
Viktor Vasnetsov

Viktor Michailovitj Vasnetsov var en rysk konstnär, född 1848, död 1926 i Moskva. Vasnetsov är främst känd för sitt monumentalmåleri, mest känd är hans mer än 4 000 kvadratmeter stora utsmyckning av Vladimirbasilikan i Kiev. Utsmyckningarna är fresker i bysantinsk tradition.

Biografi
Vasnetsov föddes 1848 i en by utanför Vjatka (nuvarande Kirov). Hans far var präst i byn, hans farfar ikonmålare. Vid tio års ålder började Vasnetsov studera i Vtajka, i staden kom han i kontakt med en polsk målare, och fick hjälpa honom i arbetet med att måla fresker i Aleksandr Nevskij-katedralen. Viktor beslutade sig för att flytta till Sankt Petersburg för att studera konst, och sålde två av sina målningar för att finansiera resan till den dåvarande ryska huvudstaden.

1867 började Viktor studera vid konstakademien i S:t Petersburg. Han blev nära vän med studiekamraten Ilja Repin. Vid denna tid skydde Viktor ironiskt nog alla historiska och mytologiska motiv som pesten, senare var det för just dessa typer av motiv Viktor Vasnetsov skulle bli känd.

1876 inbjöds Viktor till Paris av Repin. Viktor studerade klassisk och samtida konst, som akademism och impressionism.
Under denna period blev Viktor fascinerad av sagomotiv.

1877 kom Viktor till Moskva, där han målade flera av sina bäst kända verk, de flesta med motiv från ryska sagor och hjälteberättelser.

1884-1889 utförde Vasnetsov storverken i Vladimirbasilikan i Kiev.

Vid sekelskiftet, arbetade Vasnetsov med arkitektur i sagoboks-stil, det mest kända exemplet är utan tvekan Tretjakovgalleriet i Moskva, där Vasnetsov formgivit fasaden.

1912 adlades Vasnetsov av tsar Nikolaj II.

Se även 
 Peredvizjnikerna

Externa länkar 

Ryska konstnärer
Män
Personer från Kirov
Födda 1848
Avlidna 1926
Michail Vrubel

Michail Vrubel, född 5 mars 1856 (enligt g.s.; 17 mars enligt n.s.) i Omsk, död 1 april 1910 (enligt g.s.; 14 april enligt n.s.) i Sankt Petersburg, var en rysk konstnär, bland annat verksam inom symbolismen.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Födda 1856
Avlidna 1910
Ryska konstnärer
Män
Personer från Omsk
Spelartrupper under världsmästerskapet i handboll för herrar 1993

Den här artikeln innehåller alla trupper till Världsmästerskapet i handboll för herrar 1993 som spelades i Sverige mellan 10 och 20 mars 1993.

Världsmästarna -  
 Förbundskapten:  Vladimir Maksimov

 Andrej Lavrov
 Igor Vasiljev
 Dmitri Karlov
 Andrej Francusov
 Andrei Antonevic
 Valeri Gopin
 Vasilij Kudinov
 Talant Dujsjebajev
 Dmitrij Torgovanov
 Pavel Sukosjan
 Vjatjeslav Atavin
 Oleg Grebnev
 Vjatjeslav Gorpisjin
 Oleg Sapronov
 Oleg Kiseljov
 Dmitrij Filippov

Silver  -  
 Förbundskapten:  Daniel Costantini

 Christian Gaudin
 Jackson Richardson
 Jean-Luc Thiébaut
 Frédéric Perez
 Pascal Mahé
 Thierry Perreux
 Philippe Schaaf
 Frédéric Volle
 Denis Lathoud
 Philippe Julia
 Patrick Lepetit
 Gaël Monthurel
 Éric Quintin
 Philippe Gardent
 Laurent Munier
 Stéphane Stoecklin

Brons -  
 Förbundskapten:  Bengt Johansson

 Magnus Andersson
 Anders Bäckegren
 Per Carlén
 Magnus Cato
 Erik Hajas
 Jerry Hallbäck
 Robert Hedin
 Ola Lindgren
 Mats Olsson
 Staffan Olsson
 Tomas Svensson
 Pierre Thorsson
 Robert Venäläinen
 Magnus Wislander

Fjärde plats -  
 Stafano Balmelli
 Marc Baumgartner
 Roman Brunner
 Nicolas Christen
 Rolf Dobler
 Urs Eggenberger
 Peter Hurlimann
 Michael Knecht
 Jens Meyer
 Martin Rubin
 Stefan Scharer
 Urs Scharer
 Daniel Spengler

Sjätte plats -  
 Förbundskapten:  Armin Emrich

 Andreas Thiel
 Jan Holpert
 Jens Kürbis
 Mike Fuhrig
 Sven Lakenmacher
 Karsten Kohlhaas
 Volker Mudrow
 Christian Schwarzer
 Klaus-Dieter Petersen
 Bernd Roos
 Volker Zerbe
 Mark Nagel
 Jörg Kunze
 Thomas Knorr
 Jean Baruth
 Holger Löhr

1993
Råssnäs

Råssnäs är en stadsdel som ligger vid Råssnäsudden i Motala, Östergötland. På Råssnäsudden finns en fabrik som tillhör Saab AB där de tillverkar torpeder. Det finns även en seglarklubb och ett bad på Råssnäsudden. Råssnäs har fått sitt namn av det gamla ordet "ross", som betyder häst (russ). Möjligtvis fanns beteshagar på halvön redan på 1500-talet. På 1700-talet vet man att det fanns två torp på udden, Södra och Norra Rossnäset. Råssnäs gård revs 1959. Utmed Råssnäsuddens södra strand finns skyddsvallar bevarade från Nordiska sjuårskriget och Rantzaus räd på 1560-talet.

Motala