kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
John Fredrik Anderson

John Fredrik Anderson (John Francis Anderson, John Frans Andersson), född den 30 december 1848, död 1927 , var en svensk-amerikansk generalkonsul, ingenjör och brobyggare, även kallad Kuba-Andersson.

Biografi 

Anderson föddes i Jämshög i Blekinge som son till en torpare. Som barn vallade han djur och arbetade på fabrik innan han gick till sjöss i tre år. 1869 slog han sig ner i USA, där han fick anställning vid brobyggnadsarbeten i Nebraska. Han avancerade till förman och bedrev självstudier. Vid 35 års ålder hade han samlat en mindre förmögenhet och började då även att driva ingenjörsverksamhet. Tillsammans med en amerikansk ingenjör vid namn Barr firman bildade han firman Anderson & Barr. År 1898 återvände han till Sverige, där han var bosatt i Djursholm och i Båstad. 1915 lämnade han åter Sverige för att bli amerikansk vice generalkonsul i Köpenhamn. Han flyttade senare tillbaka till USA, där han bosatte sig i San Diego i Kalifornien.

Byggnadsverk 
Bland Anderson & Barrs arbeten märks broar över Ohiofloden i Cairo i delstaten Illinois, S:t Johnsfloden i Jacksonville i Florida, Mississippifloden i S:t Louis och Arkansasfloden i Little Rock och vid Fort Smith, samt skeppsvarv vid Siguabukten i Karibiska havet och i Santiago de Cuba. 

Anderson ledde själv byggandet av flera broar som då var bland världens största, såsom 1881-83 den 310 meter långa Atchafalayabron i över floden med samma namn i Louisiana och 1886-88 den märkliga Hawkesburybron nära Sydney i New South Wales i Australien, grundvalarna till den stora Washingtonbron över Harlemfloden i New York. Han ledde också omfattande kloakabeten i Brooklyn samt den första tunneln under Hudsonfloden där man för första gången använde det pilottunnelsystem underjordiska grundläggningsarbeten som han uppfann. Han var även en tid ordförande för Ponupo Mining Company på Kuba och för järnvägsbolaget med samma namn.

Andersons samlingar 
Anderson samlade betydliga mängder etnografiska föremål och konstverk. En del av dessa donerade han till Naturhistoriska Riksmuseets etnografiska avdelning, Kulturen i Lund samt museerna i Malmö och Kristianstad.

Källor

 Svensk uppslagsbok. Lund 1929
Historical Biographies, San Diego County, California, The California Biography Project. Läst 2010-03-11

Noter 

Svenska väg- och vattenbyggnadsingenjörer
Amerikanska väg- och vattenbyggnadsingenjörer
Personer inom USA:s näringsliv under 1800-talet
Personer från Jämshögs socken
Födda 1848
Avlidna 1927
Män
Ugglan
David Miller (sångare)

David Miller, född 14 april 1973 i San Diego, Kalifornien, USA, är en amerikansk sångare (tenor) och skådespelare, medlem i operapopgruppen Il Divo.

Diskografi

Med Il Divo 
Studioalbum

Livealbum

Samlingsalbum

Externa länkar 

Officiell webbplats

Födda 1973
Amerikanska sångare
Män
Levande personer
Amerikanska tenorer
Personer från San Diego
Tystbergabygdens församling

Tystbergabygdens församling är en församling i Nyköpings kontrakt i Strängnäs stift. Församlingen ligger i Nyköpings kommun i Södermanlands län och utgör ett eget pastorat.

Administrativ historik 
Församlingen bildades den 1 januari 2002 genom sammanslagning av Tystberga-Bälinge och Lästringe församlingar.

Kyrkor 
Bälinge kyrka
Tystberga kyrka
Lästringe kyrka
Sättersta kyrka
Bogsta kyrka

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats

Församlingar i Strängnäs stift
Indelningar i Nyköpings kommun
Sojuz TM-21

Sojuz TM-21 () var en flygning i det ryska rymdprogrammet. Flygningen gick till rymdstationen Mir. Farkosten sköts upp med en Sojuz-U2-raket, från Kosmodromen i Bajkonur den 14 mars 1995. Den dockade med rymdstationen den 16 mars 1995. Den 4 juli 1995 testades farkostens dockningssystem, detta gjordes genom att farkosten lämnade stationen och åter dockade med Kvant-1 modulen bara några minuter senare. Farkosten lämnade rymdstationen den 11 september 1995. Några timmar senare återinträdde den i jordens atmosfär och landade i Kazakstan.

Det var första gången en amerikansk medborgare skjutits upp med en rysk rymdfarkost.

Under flygningen genomfördes den första dockningen mellan en amerikansk rymdfärja och rymdstationen Mir.

Dezjurov, Strekalov och Thagard återvände till jorden med STS-71

Källor och referenser 

Rymdfarkoster
Rysslands rymdprogram
Sojuzprogrammet
Mir
1995 i Ryssland
1995 i Kazakstan
Rymdfartsåret 1995
Mira Furlan

Mira Furlan, född 7 september 1955 i Zagreb, Kroatien,  (dåvarande Jugoslavien) död 20 januari 2021 i Los Angeles, USA, var en kroatisk skådespelerska och sångerska bosatt i USA. Hon är mest känd för sin roll som den minbariska ambassadören Delenn i science fiction-serien Babylon 5 och som Danielle Rousseau i TV-serien Lost.

Referenser

Externa länkar 
 Officiell webbplats
 

Amerikanska TV-skådespelare
Kroatiska skådespelare
Kroatiska TV-skådespelare
Kvinnor
Födda 1955
Personer från Zagreb
Avlidna 2021
Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Max Svensson

Max Hjalmar Svensson, född 30 december 1919 i Skatelövs församling, Kronobergs län, död 8 augusti 2006 i Stenbrohults församling, Kronobergs län, var möbelsnickare och folkmusiker. Han utnämndes 1965 till riksspelman. Han är far till musikern Anders Svensson. Varje år delas ett stipendium ut i Max Svenssons namn till begåvade spelmän.

I Max föräldrahem fanns ett psalmodikon och Max var inte mer än några år gammal när han satt på golvet och försökte spela på instrumentet. Båda hans föräldrar var musikaliska och det blev också Max och hans fem syskon.

Som vuxen tillverkade Max flera fioler, nyckelharpor och lutor. De första tillsammans med sin far och sin broder, de senare i källaren till sitt och familjens hus i Diö.

Referenser

Noter

Externa länkar
 Max Svenssons minnesfond

Riksspelmän
Personer från Skatelövs socken
Födda 1919
Avlidna 2006
Män
Svenska folkmusiker
Country Cross Country

Country Cross Country var en countryturné runtom i Sverige 1982, med bland andra Elisabeth Andreasson, Kikki Danielsson och Mats Rådberg.

Senare under året sattes en krogshow med samma namn upp på Hamburger Börs i Stockholm.

1982 i Sverige
Countrymusik i Sverige
Musikåret 1982
A30 (motorväg, Tyskland)

A30 är en motorväg i de tyska förbundsländerna Nordrhein-Westfalen och Niedersachsen. Vägen går i väst-östlig riktning och är 138 kilometer lång och följer E30 hela vägen. Vägen ansluter i väster till den nederländska motorvägen A1. I öster ansluter vägen till motorvägen A2. Vägen är viktig då den är en del av förbindelsen mellan Amsterdam och Berlin. Den förbinder också de tyska storstäderna Osnabrück och Münster med Hannover tillsammans med A2. Vägen har två filer i vardera riktning hela sträckan.

Beskrivning av sträckan
Vägen börjar vid den tysk-nederländska gränsen väster om den tyska staden Bad Bentheim. Vid gränsen ansluter vägen till den nederländska motorvägen A1. Vägen fortsätter sedan österut och efter 15 kilometer korsar vägen A31 som går till Ruhrområdet. Kör man norrut på A31 kommer man till Emden. Vägen passerar sedan Rheine. Väster om Osnabrück så korsar vägen A1 vilken norrut gå mot Bremen/Hamburg och söderut mot Münster och Ruhrområdet.

Vägen fortsätter sedan söder om Osnabrück och sydöst om staden korsar motorvägen A33. Vägen fortsätter sedan österut och kommer fram till Bad Oeynhausen. Där övergår vägen i B61 som man får följa tillsammans med B61n för att komma på fortsättningen. Vägen börjar sedan i den östra delen av staden. Den går sedan söderut och ansluter till A2 sydväst om stan, där övergår A30 till B514.

Historia
Det första planerna om en motorväg är från 1933. Då planerade man en motorväg mellan  Oldenzaal, Bad Bentheim, Salzbergen och Rheine vidare söder om Osnabrück bort till trakterna omkring Herford.

Utbyggnadsplaner
Luckan vid Bad Oeynhausen byggs för närvarande om till motorväg. En del av sträckan öppnade för trafik i mars 2014. Resten beräknas vara klart tidigast 2016. Motorvägen kommer då att gå norr om staden.

Trafikplatser

|}

Referenser

Noter

Motorvägar i Tyskland
Vägar i Nordrhein-Westfalen
Vägar i Niedersachsen
Listor över avfartsnummer
Jelena Kondakova

Jelena Vladimirovna Kondakova () född 30 mars 1957 i Mytisjtji, är en rysk kosmonaut. Hon växte upp nära Kaliningrad med en äldre bror. Kondakova tog examen från Bauman Moscow Higher Technical School 1980 och arbetade sedan för flygindustrin Energia som ingenjör. 1985 gifte hon sig med kosmonauten Valerij Ryumin, som hon har ett barn med. Hon valdes till kosmonautprogrammet 1989.  

Kondakova antogs till kosmonaututbildning 1989 och blev den tredje ryska kvinnan i rymden och den första kvinna att stanna en längre tid i rymden. Den 4 oktober 1994 gjorde Kondakova sin första rymdflygning, som flygtekniker ombord på Soyuz TM-20, som flög till den ryska rymdstationen Mir. Hon tillbringade cirka 169 dagar i rymden, under vilken hon och hennes besättningsmedlemmar var tvungna att kämpa med strömavbrott och mekaniska problem ombord på den åldrande rymdstationen. Det var under denna flygning som den amerikanska rymdfärjan först träffade Mir; ingen dockning gjordes.

Rymdfärder
Sojuz TM-20 
STS-84

Referenser

Externa länkar

Ryska rymdfarare
Födda 1957
Kvinnor
Personer från Mytisjtji
Levande personer
Rainer Schüttler

Rainer Schüttler, född 25 april 1976 i Korbach, dåvarande Västtyskland, är en tysk högerhänt före detta professionell tennisspelare.

Tenniskarriären 
Rainer Schüttler blev professionell spelare på ATP-touren 1995 och har till juli 2008 vunnit 4 singel- och 4 dubbeltitlar. Hans främsta merit som singelspelare är finalplatsen i Grand Slam-turneringen Australiska öppna 2003. Som bäst rankades Schüttler som nummer 5 i singel (april 2004) och som nummer 40 i dubbel (juli 2005). 

Schüttler har vunnit sina singeltitlar på hard-courtunderlag eller på matta inomhus. I Doha 1999 (hard-court) finalbesegrade han Tim Henman med 6–4 5–7 6–1. Sin andra tourtitel i singel vann han 2001 i Shanghai (hard-court), då han finalbesegrade Michel Kratochvil med 6–3 6–4. Säsongen 2003 vann han två titlar, Tokyo (hard-court), finalseger över Sebastien Grosjean (7–6 6–2) och Lyon (finalbesegrade Arnaud Clement inomhus på matta, 7–5 6–3). Efter den säsongen nådde han sin högsta singelranking (nummer 5).

Schüttler deltog i det tyska Davis Cup-laget 1999-2000 och 2001-06. Han har totalt spelat 17 matcher och vunnit 9 av dem. Han har i DC-sammanhang besegrat spelare som bland andra Wayne Ferreira, Arnaud Clement och Lleyton Hewitt.

Spelaren och personen 
Rainer Schüttler började spela tennis som nioåring. Samma år såg han sin landsman Boris Becker vinna singeltiteln i Wimbledonmästerskapen, vilket fortfarande är hans främsta tennisminne. 

Schüttler anser sina servereturer och backhand vara främsta vapnen. Hans favoritunderlag är hard-court.

Han var president i ATP:s spelarråd 2006.

Finaler i Grand Slam-turneringar, singel (1)

Finalförluster (1)

ATP-titlar 
 Singel
 1999 - Doha
 2001 - Shanghai
 2003 - Tokyo, Lyon 
 Dubbel
 2001 - Stuttgart
 2005 - Chennai 
 2008 - München, Houston

Externa länkar 

Tyska tennisspelare
Män
Födda 1976
Tyska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Tyskland
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Tyskland
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Tyskland
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 2008
Levande personer
Carl Hammar (godsägare)

Carl Magnus Hammar, född 23 juli 1819 i Eldsberga, död 6 mars 1887 i Halmstad, godsägare och politiker. 

Carl Hammar var ägare till godset Öringe i Halland. Som riksdagsman var han ledamot av första kammaren 1866-1870, 1872-1880 och 1881-1885, invald i Hallands läns valkrets.

Källor

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Födda 1819
Avlidna 1887
Män
Personer från Eldsberga socken
Fredric Brummer

Fredric Brummer, född 13 mars 1806 i Getinge, död 16 december 1891 i Stockholm, var en svensk godsägare och politiker.

Brummer var ägare till godset Fröllinge i Halland. Som riksdagsman var han ledamot av första kammaren 1867-1875, invald i Hallands läns valkrets.

Referenser

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Ledamöter av Lantbruksakademien
Personer från Getinge socken
Födda 1806
Avlidna 1891
Män
Peter Hansson

Peter Hansson, född 26 april 1856 i Kattarps socken i Malmöhus län, död 12 januari 1928 i Halmstad, var en svensk godsägare och politiker. 

Hansson var ägare till godset Vallberga i Halland. Som riksdagsman var han ledamot av första kammaren 1897-1901, invald i Hallands läns valkrets.

Källor 
 

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Födda 1856
Avlidna 1928
Män
Personer från Kattarps socken
Sal (rum)

Sal, av franskans salle, "rum", avser ett stort rum, till exempel en matsal eller en hörsal.

I äldre hus på landsbygden i Sverige kallas vardagsrummet eller finrummet ibland för salen.

Se även
 Rikets Sal
 Salen

Källor

Bostadsutrymmen
Rum i offentliga byggnader
Malte Johnson

John Erik Malte Johnson, född den 24 oktober 1910 i Raus församling, död den 24 oktober 2003 i Göteborg, var en svensk orkesterledare och jazzmusiker med saxofon som huvudinstrument.

Malte Johnson började spela fiol redan som tioåring, då fadern köpte en "trekvartsfiol" av den kringresande bygdespelmannen Hjalmar Tilly, som också under ett par år var Malte Johnsons första musiklärare. 16 år gammal tog Malte Johnson realen och börjar arbeta på Elektromekano i Helsingborg, och tog därefter privatlektioner till och från för Christer Barter. 

Malte Johnson hade sitt första engagemang i september 1927 på kafé Thalia i Helsingborg, där han spelade fiol tre dagar i veckan tillsammans med sin 15-årige pianospelande kamrat Sven Ohlsson. Förtjänsten var åtta kronor per kväll. Det första bandet kallades Yola-band, då med Erik Thorsson på cello och spårvägaren Tage Frost på trumpet. Bandet var kvar på Thalia till 1930. Nu hade Johnson börjat tjäna pengar på sitt spelande och köpte samma år sitt första piano.

Från 1933 var Johnson yrkesmusiker, då han skrev sitt första kontrakt med John Eeks orkester den 23 april på Hotel Mollberg i Helsingborg. Han spelade då fiol och saxofon. 

Redan efter ett år lämnade han John Eeks orkester, och tog därefter fiollektioner under ett och ett halvt år, hos den framstående violonisten, professor Peder Möller i Köpenhamn.  

År 1935 fick Johnson sin första egna, egentliga orkester. Orkestern hörde till Folkets park i Helsingborg, och stommen bestod av Eges orkester med sex man. De sex var Ture Månsson (saxofon), Börje Åhman (piano), Malte Johnsson (saxofon), Henry Strömblad (bas), Nils Otteryd (saxofon), Hugo Andersson (trumpet) och Erik "Kirre" Gustafsson (Ege) på trummor.   

På hösten 1935 flyttade Johnson till Göteborg för att ingå i Sam Samsons orkester, som behövde en ny saxofonist, men också kunde spela fiol. Orkestern hade fått ett engagemang på danssalongen Wauxhall i Göteborg. Hans lön var nu 105 kronor per vecka. 

Till Liseberg och den fyra år tidigare invigda Rotundan (nu Rondo) kom han 1944 och förblev Liseberg trogen under några decennier, de sista åren som ledare av Cabarethallens orkester. 

Malte Johnson gjorde ett 30-tal skivinspelningar med sin orkester, som var ett storband i paritet med Thore Ehrlings, Sam Samsons och Seymour Österwalls. Raden av elitmusiker som medverkat genom åren, vittnar om orkesterns standard: Bengt-Arne Wallin, Jan Johansson och Nils-Bertil Dahlander för att nämna några. På orkesterns skivinspelningar finns vokalartister som Sonya Hedenbratt, Gunnar ”Siljabloo” Nilsson, Harmony Sisters och Delta Rhythm Boys.
Några av orkesterns många radioisändningar har spelats.

Familj
Malte Johnson var son till Ola Johnsson (1878-1959), född i Östra Sönnarslöv, Kristianstads län och Anna Lovisa Johnsson (1883-1960), född Eriksson i Holm, Hallands län.  Gift 1942 med Ingrid Gran (1916-1982).

Referenser
Malte - musik, minnen, magi, Tore Ljungberg, Tre Böcker Förlag, Göteborg 1993

Noter

Externa länkar 
78-varvs diskografi

Svenska violinister
Svenska jazzsaxofonister
Svenska orkesterledare
Födda 1910
Avlidna 2003
Män
Personer från Raus socken
Musiker från Helsingborg
Axel Ekstedt

Carl Axel Ekstedt, född 2 april 1833 i Hille församling, Gävleborgs län, död 12 januari 1915 i Uppsala, var en svensk präst och politiker.  Han var svärfar till Albin Rune och morfar till Axel, Erik och Lars Rune. .

Ekstedt blev student vid Uppsala universitet 1850 och avlade filosofie kandidatexamen där 1857. Han promoverades till filosofie magister samma år. Ekstedt avlade teologie kandidatexamen 1861 och prästvigdes samma år för Uppsala ärkestift. Han blev domkyrkovicepastor i Uppsala 1864. Ekstedt var 1870–1911 kyrkoherde i Skee församling av Göteborgs stift. Han var inspektor för Strömstads lägre allmänna läroverk från 1871 och preses vid prästmötet 1878. Ekstedt blev kontraktsprost 1884. Han promoverades till teologie doktor 1893 och till filosofie jubeldoktor 1907. Ekstedt var verksam som landstingsman. Som riksdagsman var han ledamot av första kammaren 1879–1881, invald i Göteborgs och Bohus läns valkrets. I riksdagen skrev han tre egna motioner om ombildning av domkapitlen, kyrkoråds rätt att förbjuda offentligt framträdande av villolärande predikant och om förbud mot export av ungskogsvirke.

Ekstedt blev ledamot av Nordstjärneorden 1887. Han är begravd på Uppsala gamla kyrkogård.

Källor

 
 
 
 
 
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970, band 4, sid. 79.

Noter

Svenska kontraktsprostar
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Svenska landstingspolitiker
Ledamöter av Nordstjärneorden
Svenska präster under 1800-talet
Svenska politiker under 1800-talet
Personer från Hille socken
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Födda 1833
Avlidna 1915
Män
Barnhemmet

Barnhemmet (spansk titel El Orfanato) är en spansk skräckfilm från 2007, regisserad av Juan Antonio Bayona. Filmen hade premiär på Cannesfestivalen 20 maj 2007, och valdes av den spanska filmakademin ut att representera Spanien i Oscars Bästa utländska film-klass. Den kom inte med bland de fem slutliga nominerade filmerna, men Goyanominerades i gengäld i 14 klasser och vann sju, bland annat för Bästa manus.

Handling 
Belén Rueda spelar Laura, en kvinna som i vuxen ålder flyttar tillbaka till barnhemmet där hon bodde som barn. Hon tänker använda huset till ett hem för handikappade barn. Allt ser ut att gå bra för Laura, hennes man Carlos och sonen Simón, till dess att föräldrarna upptäcker att Simón har en låtsasvän. Simón försvinner plötsligt spårlöst men Laura vägrar ge upp sökandet efter sin son. Hon kallar in mediet Aurora (Chaplin) för att hitta honom.

Utmärkelser och priser 
Goya
 Bästa kvinnliga huvudroll (Belén Rueda, nominerad)
 Bästa scenografi (Josep Rosell, vinnare)
 Bästa kostym (María Reyes, nominerad)
 Bästa Director of Production (Sandra Hermida, vinnare)
 Bästa klippning (Elena Ruiz, nominerad)
 Bästa film (nominerad)
 Bästa makeup (Lola López/Itziar Arrieta, vinnare)
 Bästa nya regissör (Juan Antonio Bayona, delad vinnare)
 Bästa originalmusik (Fernando Velázquez, nominerad)
 Bästa originalmanus (Sergio G. Sánchez, vinnare)
 Bästa ljud (Xavi Mas/Marc Orts/Oriol Tarragó, vinnare)
 Bästa specialeffekter (Lluis Castells/Pau Costa/David Martí/Enric Masip/Montse Ribé/Jordi San Agustín, vinnare)
 Bästa kvinnliga biroll (Geraldine Chaplin, nominerad)
 Bästa nya skådespelare (Roger Princep, nominerad)

Trivia 
Leken som bl.a. leks i början av filmen kallas Röda lyktan stopp. Den andra leken är en variant av Skattjakt.

Referenser 

Spanska skräckfilmer
Spanska filmer 2007
Spanska spökfilmer
Spanien på film
Filmer som utspelar sig i hemsökta hus
Filmer om föräldralösa
Spanskspråkiga filmer
Albert Evers

Albert Edvard Evers, född 28 mars 1846 i Lerum, Älvsborgs län, död 19 augusti 1912 i Borås, var en svensk direktör och politiker, son till Johann Friedrich Evers och Ulrica Eleonora von Sivers. Sedan 1874 var han gift med Charlotte Börjeson. Han var kusin till Oskar Evers.

Evers ägnade sig i yngre år åt handel och fabriksverksamhet i Stockholm och Göteborg. Han var senare disponent för Borås Spinneri AB. Åren 1890–92 var han ledamot av riksdagens första kammare, invald i Älvsborgs läns valkrets.

Källor

Födda 1846
Avlidna 1912
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Män
Personer från Lerums socken
Sättersta socken

Sättersta socken i Södermanland ingick i Rönö härad och är sedan 1971 en del av Nyköpings kommun, från 2016 inom Lästringe distrikt.

Socknens areal är 29,86 kvadratkilometer, varav 28,37 land. År 1953 fanns här 370 invånare.  Sockenkyrkan Sättersta kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Sättersta socken har medeltida ursprung. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Sättersta församling och för de borgerliga frågorna till Sättersta landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Tystberga landskommun som 1971 uppgick i Nyköpings kommun. Församlingen uppgick 1980 i Lästringe församling som sedan  2002 uppgick i Tystbergabygdens församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Lästringe, med samma omfattning som Lästringe församling hade 1999/2000 och fick 1992, och vari detta sockenområde ingår.

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Rönö härad.  De indelta soldaterna tillhörde Södermanlands regemente, Nyköpings kompani och Livregementets grenadjärkår, Södermanlands kompani. De indelta båtsmännen tillhörde Andra Södermanlands båtsmanskompani.

Geografi

Sättersta socken ligger nordost om Nyköping med sjön Likstammen i norr och sjöarna Svarvaren och Sätterstasjön i söder. Socknen är i söder en kuperad odlingsbygd och i norr en kuperad skogsbygd.

Socknen genomkorsas av gamla Riksettan. 

Sättersta sockenområde avgränsas historiskt i nordost och öster av Lästringe socken, i väster av Bogsta socken, i sydost av Tystberga socken och i nordväst av Ludgo socken.

Fornlämningar
Bronsåldern representeras av spridda gravrösen. Från järnåldern är 12 gravfält. Dessutom finns inom socknen två fornborgar samt en runristning i ett stenblock: Södermanlands runinskrifter 171. Ristningen är till minne av en skeppshövding.

Namnet
Namnet (1284 Setastum) kommer från en gård. Efterleden är sta(d), 'ställe'. Förleden kan innehålla sitta med betydelsen 'uppehållsplats'.

Enligt beslut den 22 oktober 1927 fastställdes socknens namn som Sättersta. Innan hade namnet Sätersta också förekommit.

Se även
Sättersta församling

Referenser

Externa länkar

Socknar i Rönö härad

Indelningar i Nyköpings kommun
Sättersta församling

Sättersta församling var en församling i Strängnäs stift och i Nyköpings kommun i Södermanlands län. Församlingen uppgick 1980 i Lästringe församling vilken 2002 uppgick i Tystbergabygdens församling.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung.

Församlingen utgjorde till 1550 ett eget pastorat för att därefter till 15 juni 1593 vara moderförsamling i pastoratet Sättersta, Torsåker och Lästringe för att därefter till 1596 utgöra eget pastorat. Från 1596 till 1946 var den moderförsamling i pastoratet Sättersta och Bogsta för att därefter från 1946 till 1976 vara annexförsamling i pastoratet Lästringe, Torsåker, Sättersta och Bogsta och från 1976 till 1980 annexförsamling i pastoratet Frustuna-Kattnäs, Lästringe, Torsåker, Sättersta och Bogsta. År 1980 uppgick i församlingen i Lästringe församling.

Kyrkor 

Sättersta kyrka

Se även
Sättersta socken

Källor 

Historiska församlingar i Strängnäs stift
Indelningar i Nyköpings kommun