kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dirlewanger (musikgrupp)

Dirlewanger, med bandmedlemmar från Göteborg och Borås, var ett av Sveriges första vit makt-musikband. Det bildades hösten 1986.

Bandnamn
Bandet var uppkallat efter SS-regementet Dirlewanger, lett av den tyske officeren Oskar Dirlewanger.

Bandet hade genom åren olika namn:
 Göteborgs SA (Stormavdelning)
 Västfront SA
 Nationalsocialistiska Arbetarepartiet (namnet på Sven Olov Lindholms gamla nazistparti)
 Göteborgs och Borås SA
 Horst Wessel 5 (namnet på Lindholms gamla stormavdelning)
 Unga Nationalsocialister i Sverige

Historia
Dirlewanger medverkade på Sveriges första renodlade vit makt-konsert i Södertälje på Sveriges nationaldag den 6 juni 1987. De debuterade 1989 med skivan Dirlewanger (Rocking for the golden race) på det franska skivbolaget Rebelles Européens. 1990 kom uppföljarna Unity of Honour och Nigger Season. 

Dirlewanger var länge den svenska naziströrelsens mest populära band. De gav ut öppet nazistiska och rasistiska låtar som: "Alltid redo", "Håll fanan högt" (en svensk version av "Die Fahne hoch"), "Blodet ska flyta", "Lagens väktare", "Ingen nåd", "Sverige e vårt", "Unity", "Våra anor är vår styrka" och "Judelögner".

1993 spelade Dirlewanger in sin sista skiva, White Power Rock'n'Roll, men den hann inte pressas innan företaget lades ned. Kort därefter splittrades också bandet.

Efter Dirlewangers splittring valde några bandmedlemmar att fortsätta och gav ut gammalt material under det nya namnet Heroes in the snow.

Diskografi

1989 - "Rocking for the Golden Race"
1990 - "N… Season"
1991 - "Unity of Honour"
1992 - "White Power Rock 'n' Roll"
1992 - "Desert Storm"
1994 - "1986-1990, Volume 1"
1994 - "1986-1990, Volume 2"
1996 - "Brandenburg 1992 - Disc 3"

Referenser
Heroes – Rumsren nazirock. Expo nr 1 - 1997.

Externa länkar
Last.fm
Discogs.com

Musikgrupper bildade 1986
Svenska vit makt-musikgrupper
Institutet för hälso- och sjukvårdsekonomi

Institutet för hälso- och sjukvårdsekonomi (IHE AB)  är ett svenskt oberoende, hälsoekonomiskt forsknings– och utredningsinstitut.

IHE grundades 1979 som det första hälsoekonomiska forskningscentret i Sverige. Institutet ägdes av Apoteket under 1990-talet och fram till apoteksomregleringen 2009.

IHE:s huvudkontor ligger i Lund och ett mindre kontor finns i Stockholm. Institutet har både privata och offentliga uppdragsgivare och har en stark akademisk profil med band både till Lunds universitet och till Karolinska Institutet.

Referenser

Externa länkar
IHE AB:s webbplats

Hälsoorganisationer
Svenska forskningsinstitut
Nationalekonomiska forskningsinstitut
Ladysmith Black Mambazo

Ladysmith Black Mambazo är en manskör från Sydafrika och sjunger i isicathamiya- och mbube-traditionen. Kören bildades 1960 av Joseph Shabalala och blev senare en av Sydafrikas mest produktiva grupper som belönats med både guld- och platinaskivor. De fick ett internationellt genombrott 1986 efter samarbetet med Paul Simon på dennes skiva Graceland. Kören reser över hela världen och berättar om Sydafrika och sydafrikansk kultur.

Referenser

Noter

Översättning

Sydafrikanska musiker
IHE

IHE kan syfta på: 

 IHB AB – ett svenskt forskningsinstitut, se Institutet för hälso- och sjukvårdsekonomi
 IHB – rekommendationer för systemintegration inom hälsovården, se Integrating the Healthcare Enterprise
Sylvester James

Sylvester James, född 6 september 1947 i Watts i Los Angeles, död 16 december 1988 i San Francisco (AIDS), var en amerikansk discomusiker.

James var känd för att sjunga i falsett, trots sin barytonstämma. Hans mormor var jazzsångerskan Julia Morgan. "You Make Me Feel (Mighty Real)" är en av hans mest kända låtar.

Diskografi 
 Sylvester & the Hot Band (inspelad av Sylvester & the Hot band; Blue Thumb, 1973)
 Bazaar (inspelad av Sylvester & the Hot band; Blue Thumb, 1973)
 Sylvester (Fantasy, 1977)
 Step II (Fantasy, 1978)
 Stars (Fantasy, 1979)
 Living Proof (liveinspelat dubbelalbum; Fantasy, 1979)
 Sell My Soul (Fantasy/Honey, 1980)
 Too Hot To Sleep (Fantasy/Honey, 1981)
 All I Need (Megatone, 1982)
 Call Me (Megatone, 1983)
 M-1015 (Megatone, 1984)
 12 By 12 (Megatone)
 Mutual Attraction (Warner Bros., 1986)
 Immortal (Megatone, 1989)

Externa länkar 
 

Amerikanska discosångare
Musiker från Los Angeles
Personer från Watts
Födda 1947
Avlidna 1988
Män
Integrating the Healthcare Enterprise

Integrating the Healthcare Enterprise, IHE, är ett initiativ drivet av yrkesutövare och industri för att ge rekommendationer för systemintegration inom hälso- och sjukvård. Det finns idag ett relativt brett stöd för IHE:s integrationsprofiler i olika hälso- och sjukvårdssystem. Över 200 produkter har stöd för en eller flera av IHE:s integrationsprofiler.

IHE sponsras av Healthcare Information and Management Systems Society (HIMSS), Radiological Society of North America (RSNA) och American College of Cardiology (ACC).

Många refererar till IHE som en standard, men mer korrekt är att den anger rekommendationer för hur man skall tillämpa olika standarder, huvudsakligen DICOM och HL7, men även andra, som exempelvis syslog. I flera situationer ställer IHE högre krav än den underligganden standarden.

IHE-domäner
IHE är uppdelat i olika så kallade domäner (en:domains). För närvarande (2007) finns följande domäner:
 Radiologi. Var den första domänen som startade 1999.
 IT infrastruktur. Den första uppdelningen skedde 2003 när de mer grundläggande IT-funktionerna bröts ur radiologidomänen. Detta möjliggjorde att andra domäner kunde använda IT-funktionerna som specificerades för radiologi.
 Kardiologi. Tillsammans med laboratoriedomänen den första icke-radologi-domänen. Startade 2004.
 Laboratorieverksamhet. 2004.
 Strålningsonkologi. 2005.
 Vårdkoordination. 2005.
 Vårdutrustning. 2005.
 Patologi. 2005.
 Farmakologi. 2006.
 Ögonvård. 2007.
 Endoskopi. 2007.

IHE Technical Framework
IHE Technical Framework är det dokument som beskriver standardrekommendationerna. Den byggs upp av så kallade integrationsprofiler (en:integration profile)
som är olika kliniska användningsscenarier. I en integrationsprofil kan en produkt vara en aktör (en:actor). En informationsutväxling mellan två aktörer i en integrationsprofil kallas för transaktion (en:transaction).

Referenser

Webbkällor
IHE:s hemsida

Standarder och konventioner
Medicinsk teknik
Jonathan Pereira Rodríguez

Jonathan Pereira Rodríguez, född 12 maj 1987 i Vigo, är en spansk fotbollsspelare som spelar som anfallare för Gimnàstic de Tarragona. 

Han har tidigare spelat i bland annat Villarreal CF Real Betis och Racing de Santander. Han har även representerat Spanien på U-17-, U-20 och U-21-nivå.

Födda 1987
Spanska fotbollsspelare
Män
Spelare i Villarreal CF
Spelare i Racing de Ferrol
Spelare i Racing Santander
Spelare i Real Betis
Spelare i Rayo Vallecano
Spelare i Real Valladolid
Spelare i CD Lugo
Spelare i Real Oviedo
Spelare i AD Alcorcón
Spelare i Gimnàstic de Tarragona
Levande personer
Material Girl

"Material Girl" är en låt framförd av den amerikanska popartisten Madonna. Låten släpptes den 30 november 1984 som den andra singeln från hennes andra studioalbum, Like a Virgin. Den skrevs av Peter Brown och Robert Rans och producerades av Nile Rodgers. Madonna har förklarat att låtens koncept var likt hennes livssituation vid den tiden. Enligt henne var låten provocerande och därav blev hon fäst vid den.

Låtlista 
 Amerikansk/brittisk 7"-vinylsingel
"Material Girl" – 4:00
"Pretender" – 4:28

Amerikansk/brittisk 12"-vinylsingel / Nyutgåva på CD (1995)
"Material Girl" (Extended Dance Mix) – 6:05
"Pretender" – 4:28

 Japansk 12"-vinylsingel
"Material Girl" (Extended Dance Mix) – 6:10
"Into the Groove" – 4:45
"Angel" (Extended Dance Mix) – 6:14

Medverkande 
Madonna – sång, bakgrundssång
Peter Brown – låtskrivare
Robert Rans – låtskrivare
Nile Rodgers – producent, gitarr, Synclavier II, Juno-60
Bernard Edwards – bas
Tony Thompson – trummor
Curtis King – bakgrundssång 
Frank Simms – bakgrundssång 
George Simms – bakgrundssång

Medverkande är hämtade ur albumhäftet till Like a Virgin.

Listplaceringar

Referenser

Noter 

Madonna-låtar
Musiksinglar 1984
Engelskspråkiga sånger
Huset Nemanjić

Huset Nemanjić var en serbisk adelsfamilj som regerade som kungar och tsarer i Serbien under medeltiden. Ätten grundades av Stefan Nemanja, som var en ättling till Vojislavljević-ätten. Ätten producerade elva serbiska regenter mellan 1166 och 1371. Efter att Stefan Nemanja antagit namnet Stefan, som betyder "krönt" på grekiska, använde alla efterföljande monarker av denna ätt dess namn som en titel. Den blev snabbt oskiljbar från monarkin och även andra ätter som gjorde anspråk på den serbiska tronen antog titeln före sitt namn. Nemanjić-ättens vapensköld bestod av en vit, dubbelörn på en röd bakgrund och ligger till grunden för Serbiens riksvapen idag.

Stefan Nemanjas tredje son, Rastko Nemanjić, kom även att spela en avgörande roll i Serbiens historia då han blev Serbiens förste ärkebiskop. Rastko Nemanjić är mera känd under sitt helgona namn, sankt Sava.

Nemanjić-ätten regerade i Serbien mellan 1166-1371 och under dess tid nådde Serbien höjden som stormakt och inom dess gränser omfattade stora delar av Balkanhalvön.

Lista över huset Nemanjićs kungar och tsarer med regentlängd 

 Stefan Nemanja även Stefan I, Nemanja (ca 1166-1199), förenade Raška och Zeta
 Vukan II Nemanjić (1196 - 1208), äldste son till Stefan Nemanja, härskare över Zeta
 Stefan Prvovenčani även Stefan II, Nemanja (1199- 1228), son till Stefan Nemanja
 Đorđe Nemanjić (1208 - 1243), härskare över Zeta
 Stefan Radoslav (1228 - 1234)
 Stefan Vladislav I (1234 - 1243)
 Stefan Uroš I (1243 - 1276)
 Stefan Dragutin (1276 - 1282), härskare över Srem
 Stefan Uroš II Milutin (1282 - 1321)
 Stefan Vladislav II (1321 - cirka 1325)
 Stefan Uroš III Dečanski (1321 - 1331)
 Stefan Uroš IV Dušan (1331 - 1355), kung av Serbien (1331 - 1346); tsar över alla serber, albaner, greker och bulgarer (1346 - 1355)
 Stefan Uroš V (1355 - 1371), den siste tsaren av Serbien

 Simeon-Siniša Uroš av Epirus (1359 -1370), son till Stefen Uroš III, tsar över Epirus och Thessalien.
 Jovan Uroš av Epirus (1370 - 1373), son till Simeon-Siniša; den sista serbiska regenten av Epirus och Thessalien

Se även 
 Lista över Serbiens regenter
 Lista över Montenegros regenter
 Lista över Bosniens och Hercegovinas regenter

Referenser

Kungahus
Serbiens regenter
Marcos García

Marcos García Barreno, född 21 mars 1987, är en spansk fotbollsspelare. Marcos är en mittfältare som spelar för Valladolid. García har representerat Spanien på U17-, U19- och U20-nivå

Män
Födda 1987
Levande personer
Spanska fotbollsspelare
Spelare i Villarreal CF
Spelare i Recreativo de Huelva
Spelare i Real Sociedad
Spelare i Real Valladolid
Luis Amaranto Perea

Luis Amaranto Perea, född den 30 januari 1979 i Turbo, Colombia, är en colombiansk före detta fotbollsspelare/försvarare. 

Inför säsongen 2004/2005 kom han till Club Atlético de Madrid från det argentinska storlaget Boca Juniors.
Perea spelar mittback har genom åren gjort sig känd som en mycket snabb spelare. Idag spelar Perea för den mexikanska Cruz Azul och har kontrakt på 3,5 år.

Externa länkar 

Colombianska fotbollsspelare
Colombianska landslagsspelare i fotboll
Födda 1979
Män
Levande personer
Spelare i Independiente Medellín
Fotbollsspelare i CA Boca Juniors
Spelare i Atlético Madrid
Spelare i CDSC Cruz Azul
Spelare i Copa América 2007
Spelare i Copa América 2011
Raleb Majadele

Raleb Majadele, född 5 april 1953 i Baka el-Garbia, Israel, är en israelisk politiker och medlem av Knesset för Arbetarpartiet, som den 28 januari 2007 blev den förste arabiske muslimen att ingå i Israels regering då han utsågs till minister för vetenskap, kultur och sport.

Israeliska politiker under 2000-talet
Födda 1953
Män
Levande personer
Haslev

Haslev är en tätort och kommunhuvudort i Faxe kommun i regionen Själland i Danmark, med  invånare (2018). Orten var tidigare huvudort i Haslev kommun.

Haslev har en järnvägsstation på järnvägslinjen Lille Syd mellan Køge och Næstved.

Källor

Externa länkar

Orter i Region Själland
Faxe kommun
STS-38

STS-38 var den trettiosjunde flygningen i det amerikanska rymdfärjeprogrammet och sjunde i ordningen för rymdfärjan Atlantis. Den sköts upp från Pad 39B vid Kennedy Space Center i Florida den 15 november 1990. Efter knappt fem dagar i omloppsbana runt jorden återinträdde rymdfärjan i jordens atmosfär och landade vid Kennedy Space Center.

Flygningen gjordes på uppdrag av USA:s försvarsdepartement.

Se även 
 Rymdforskning

Referenser

Externa länkar 

Rymdfarkoster
Rymdfärjeprogrammet
1990 i USA
Rymdfartsåret 1990
James G. Birney

James Gillespie Birney, född 4 februari 1792, död 25 november 1857, var en amerikansk politiker och abolitionist. Han var presidentkandidat för Liberty Party i 1840 och 1844 års presidentval i USA. Han fick första gången 7 069 röster och 62 237 röster i andra försöket.

Birney var av irländsk släkt. Han föddes i Danville, Kentucky, och studerade vid Transylvania University och College of New Jersey (numera Princeton University). Alexander J. Dallas undervisade honom i juridik i Philadelphia. Birney inledde 1814 sin karriär som advokat i Danville och valdes två år senare till delstaten Kentuckys lagstiftande församling. År 1818 flyttade han till närheten av Huntsville, Alabama. Han hade länge varit slaverimotståndare och debatterat emot slaveriet vid College of New Jersey, men han var nöjd med att avveckla slaveriet stegvis. I Alabama arbetade han 1832–1833 som agent för The National Colonization Society of America som hade som mål att skicka frigivna slavar till Liberia. Han flyttade 1833 tillbaka till Kentucky och frigav sina egna slavar. År 1839 ärvde han 21 slavar efter sin far och frigav dem alla.

Birney hade i det skedet kommit fram till att slaveriet borde upphöra omedelbart. Han grundade 1835 slaverimotståndarnas Kentucky Antislavery Society. När han inte lyckades publicera en tidning med motstånd mot slaveriet som linje i Kentucky, flyttade han till Cincinnati, Ohio, där första numret av The Philanthropist utkom 1 januari 1836. Våldsamma folkmassor förstörde tryckeriet flera gånger under åren och Birney själv levde under hot.

Birney var emot våld och stödde USA:s konstitution. Han valdes 1837 till sekreterare för American Anti-Slavery Society, Amerikanska antislaverisällskapet. Han talade många gånger inför stora folksamlingar och blev känd som ledaren för abolitionisterna som var emot alla våldshandlingar och revolutionära åtgärder. 1840 och 1844 var han det abolitionistiska partiet "liberty party"s presidentkandidat. 

År 1845  föll han från en hästrygg och invalidiserades för resten av livet.

Äldste sonen James Birney var viceguvernör i Michigan 1860. Två andra söner, William Birney och David B. Birney, var generaler i nordstatsarmén i amerikanska inbördeskriget.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Amerikanska presidentkandidater
Personer från Danville, Kentucky
Födda 1792
Avlidna 1857
Män
Avlidna amerikanska presidentkandidater
Utnäs

Utnäs är en by i Forsa socken i Hudiksvalls kommun, Hälsingland. Den är belägen cirka tre kilometer sydväst om Sörforsa. Utnäs har traditionellt omtalats för att det ska ha spökat där. Spökena ska enligt sägnen ha fått hästarna att rygga utmed Skogabacka, en landsvägsbacke nära byn.

Källor

Orter i Hudiksvalls kommun
Paolo Borsellino

Paolo Borsellino, född 19 januari 1940 i Palermo, Sicilien, död 19 juli 1992 i Palermo, var en italiensk domare som blev känd för sitt arbete mot sicilianska maffian Cosa Nostra.

Biografi 
Tillsammans med sin kollega Giovanni Falcone arbetade Borsellino med Maxirättegången mot maffian från 1986 och i ytterligare två år. Rättegången baserades till stora delar på vittnesmål från pentiton (samarbetande maffiaavhoppare) Tommaso Buscetta. Efter att en långvarig intern konflikt inom maffian började han att samarbeta med Falcone. Rättegången ledde till att flera hundra mafiosi kunde fällas. Borsellinos och Falcones antimaffiaarbete fortsatte. I början av 1992 bekräftade den italienska högsta domstolen domarna. Maffiabossen Salvatore Riina beordrade hämnd och i maj samma år dödades Falcone i en bilbomb och mindre än två månader gick Borsellino samma öde till mötes. 

Den 19 juli 1992, efter att ha ätit lunch med vänner, for Borsellino i bil till Via D'Amelio i Palermo, där hans mor bodde. Efter mordet på Giovanni Falcone tog man inga chanser; Borsellino hade sex livvakter med sig. En Fiat 127 parkerad vid moderns hus exploderade och dödade Borsellino och fem av livvakterna, däribland Emanuela Loi (24), Palermos första kvinnliga livvakt. De övriga dödade poliserna var Agostino Catalano (43), Vincenzo Li Muli (22), Walter Eddie Cosina (30) och Claudio Traina (27). Endast Antonino Vullo (32) överlevde.

Borsellino sade: «Jag har aldrig bett om att få jobba med maffiabekämpning, det var en tillfällighet, men med tiden blev det ett moraliskt problem; personer runt mig blev dödade.» Borsellino visste att han var i fara. Inte långt innan han blev dödad yttrade han: «Jag är varken en hjälte eller en kamikaze, jag är en person som alla andra. Jag fruktar slutet eftersom jag betraktar det som något mystiskt, jag vet inte vad som sker på den andra sidan. Men det viktigaste är att känna att man har övertaget... Om det inte var för smärtan över att förlora familjen kunde jag dö ganska lugn.»

Flygplatsen i Palermo döptes om till Falcone-Borsellino Airport och ett minnesmärke av konstnären Tommaso Geraci med inskriptionen "Falcone - Borsellino - De Andra - Det Nya Siciliens Stolthet".

I juli 2023 dömde en appellationsdomstol i Italien Matteo Messina Denaro till livstids fängelse för hans inblandning i mordet på Paolo Borsellino och hans kollega åklagaren Giovanni Falcone.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 
 

Personer från Palermo
Italienska domare
Födda 1940
Avlidna 1992
Män
Personer som blivit mördade i Italien
Thomas Corwin

Thomas Corwin, också känd som Tom Corwin och The Wagon Boy, född 29 juli 1794, död 18 december 1865, var amerikansk politiker (whigpartiet, senare republikanska partiet).

Han föddes i Bourbon County, Kentucky. Han var bror till Moses Bledso Corwin som var ledamot av USA:s representanthus. Corwin flyttade i fyraårsåldern med familjen till Lebanon, Ohio. Han inledde 1817 sin karriär som advokat i Lebanon. Han arbetade 1818-1828 som åklagare i Warren County.

Han var ledamot av Ohio House of Representatives, underhuset i delstaten Ohios lagstiftande församling, 1822-1823 och 1829. Han var ledamot av USA:s representanthus för whig-partiet 1831-1840. Därefter valdes han till guvernör i Ohio. Han besegrade 1840 den sittande guvernören Wilson Shannon men förlorade mot honom i 1842 års guvernörsval. Corwin var ledamot av USA:s senat för whig-partiet från Ohio 1845-1850.

Han avgick från senaten för att bli USA:s finansminister under president Millard Fillmore en kort tid efter att president Zachary Taylor hade avlidit. Han trodde på tullar precis som företrädaren William M. Meredith men ville inte göra drastiska ändringar till 1846 års tullag. Eftersom kongressen kontrollerades av demokratiska partiet, var inte drastiska lagändringar ens möjliga. Corwin avgick som finansminister när demokraterna återfick regeringsmakten.

Efter whig-partiets nedgång blev Corwin republikan. Som republikan var han åter ledamot av representanthuset 1859-1861 och USA:s minister i Mexiko 1861-1864 under president Abraham Lincoln. Han var omtyckt i Mexiko, eftersom han som senator hade varit motståndare till mexikanska kriget. Han dog som advokat i Washington, D.C. Hans grav finns på Lebanon Cemetery i Lebanon, Ohio.

Han föreslog 1861, strax före amerikanska inbördeskriget bröt ut, ett tillägg till USA:s konstitution som skulle förbjuda sådana tillägg till konstitutionen som har med slaveri att göra. Corwins syfte var att förhindra krigsutbrottet. Corwintillägget godkändes i kongressen men delstaterna hann aldrig ta ställning till tillägget när kriget ändå bröt ut.

Referenser

Externa länkar

 
Biografi på National Governors Associations webbplats
Biographical Directory of the United States Congress
Ohio Historical Society
Political Graveyard

Amerikanska whigs
Amerikanska republikaner
USA:s finansministrar
Guvernörer i Ohio
Ledamöter av USA:s representanthus från Ohio
Ledamöter av USA:s senat från Ohio
Amerikanska diplomater
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Bourbon County, Kentucky
Födda 1794
Avlidna 1865
Män
Eduardo César Gaspar

Eduardo Cesar Daud Gaspar född 15 maj 1978 i São Paulo, Brasilien), mera känd under namnet Edu, är en brasiliansk före detta fotbollsspelare som spelade som mittfältare. Han är sedan 9 juli 2019 teknisk direktör i Arsenal.

Meriter 
 Brasiliansk mästare - 1998, 1999
 VM för klubblag - 2000
 Premier League - 2002, 2004
 FA-cupen - 2002, 2003
 Brasiliens landslag - 15 matcher
 Copa América - 2004
 FIFA Confederations Cup - 2005

Brasilianska fotbollsspelare
Födda 1978
Män
Fotbollsspelare i Sport Club Corinthians Paulista
Spelare i Arsenal FC
Spelare i Valencia CF
Spelare i Copa América 2004
Spelare i Fifa Confederations Cup 2005
Levande personer
EDU

EDU eller Edu kan syfta på:

Organisationer
 European Democrat Union, en av tre europeiska delar av Internationella Demokratiska Unionen, numera fusionerad med Europeiska folkpartiet

Internet
 Toppdomän på internet avsedd för utbildningssidor, se .edu

Personer
 Eduardo Cesar Daud Gaspar, fotbollsspelare.
Bad Cannstatt

Bad Cannstatt eller Cannstatt är en stadsdel i Stuttgart i Baden-Württemberg i Tyskland, tidigare en självständig stad med rötter tillbaka till romartiden. I Bad Cannstatt är känt för djurparken Wilhelma, mineralvattenkällor och Cannstatter Volksfest.

Historia
Efter en kontrovers lämnade Gottlieb Daimler och Wilhelm Maybach firman Deutz och grundade 1882 i Cannstatt en verkstad för försöksverksamhet och utveckling med avsikt att åstadkomma en förbränningsmotor, som var användbar i fordon såväl till lands, till sjöss som i luften. 

1905 blev Cannstatt en del av Stuttgart. 1933 lades Bad till i namnet och sedan dess har orten namnet Bad Cannstatt.

Sevärdheter 
Mercedes-Benz Museum 
MHPArena

Stadsdelar i Stuttgart
Cannstatt
Eric Linné

Eric Linné, född 11 augusti 1905 i Göteborg, död 22 februari 1995 i Stockholm, var en svensk tecknare, formgivare, målare, skulptör, textilkonstnär och teckningslärare.

Mellan 1932 och 1949 arbetade han som tecknare för Stockholms-Tidningen.

Eric Linné arbetade som konstnärlig ledare på Karlskrona Porslinfabrik 1938–1939.  Åren 1942–1950 var han konstnärlig ledare för Upsala-Ekeby AB med koncernföretagen Karlskrona Porslinsfabrik och Gefle Porslinsfabrik. Linné är representerad vid Flygvapenmuseum och Nationalmuseum

Priser och utmärkelser 
1983 – Knut V. Pettersson-stipendiet

Referenser

Noter

Externa länkar

Födda 1905
Avlidna 1995
Svenska målare under 1900-talet
Män
Svenska formgivare
Konstnärer från Göteborg
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Representerade vid Nationalmuseum
Svenska textilkonstnärer under 1900-talet
Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska lärare under 1900-talet
Lärare från Göteborg
Venuseffekten

Venuseffekten, efter Diego Velázquez målning La Venus del espejo, är en psykologisk perceptionseffekt som uppstår då en persons ansikte syns i en spegel.

Om Venus tittar strax till höger om spegeln skapas en illusion för betraktaren av att Venus möter sin egen blick i spegeln.

Eftersom betraktaren ser Venus ansikte i spegeln betyder det att om Venus tittade in i spegeln så skulle hon möta betraktarens blick.

Konst
Optik
Psykologi
Filmteknik