kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mauritz Posse

Mauritz Posse, född 1712 i Lübeck, död 19 juli 1787, var en svensk greve, militär, diplomat, ämbetsman och politiker.

Biografi
Posse föddes i Lübeck som son till landshövdingen friherre Nils Posse av ätten Posse af Säby och friherrinnan Henrietta Beata Horn. Han utnämndes 1732 till fänrik vid Livgardet men gick med kunglig tillåtelse i fransk krigstjänst och deltog i fransmännens fälttåg mot Rhen och Mosel 1735. Efter sin hemkomst befordrades han 1739 till löjtnant, 1745 till kapten och utnämndes 1749 till överste för ett värvat regemente, Posseska regementet, som han själv satte upp. 1752 blev han envoyé vid det kejserliga ryska hovet och 1760 chef för Savolax infanteriregemente och generalmajor. Återkallad från sin ministerpost i S:t Petersburg förordnades han året därefter till landshövding i Älvsborgs län och upphöjdes 1769 till riksråd. 1772 uteslöts han av det då segrande Mösspartiet ur rådet. Han inkallades ånyo på sin gamla plats av Gustav III efter revolutionen 1772. 1771 hade Posse utnämnts till greve, men tog aldrig introduktion på riddarhuset som sådan. Den grevliga ätten slöts 1818 av hans son Nils Posse.

Familj
Posse var gift med sin släkting, grevinnan Beata Kristina Posse, som var dotter till Arvid Posse. Han var far till Nils Posse född 1739.

Referenser

Tryckta källor 

Svenska diplomater under 1700-talet
Svenska friherrar
Svenska riksråd under 1700-talet
Landshövdingar i Älvsborgs län
Män
Födda 1712
Avlidna 1787
Personer under stormaktstiden
Mottagare av Serafimerorden
Personer från Lübeck
Göran Nilsson Posse

Göran Nilsson Posse var en svensk adelsman.

Han var son till häradshövdingen och befallningsmannen på Älvsborg Nils Axelsson Posse till Gammelstorp och Säby samt Anna Matsdotter Kagg. 1591 omnämns Posse som slottsloven på Narva slott, och senare som ryttmästare vid Västgöta kavalleri. Genom sin nit för evangeliska läran råkade han i onåd hos Sigismund och höll sig i flera år troget till hertig Carl, men då dennes egenmäktiga handlingar fick honom att sluta sig till Sigismund. 1598 ställde Posse till oroligheter i Västergötland och hindrade adeln där att infinna sig vid det av hertigen sammankallade mötet i Vadstena. I slaget vid Stångebro deltog han på kungen sida i spetsen för Västgöta ryttare. Efter slaget förliktes han med hertig Karl, men en förolämpning ifrån kungens gunstling Axel Stensson (Leijonhufvud) skall ha sårat honom så att han 1603 valde att bryta med kung Karl och överflytta till Polen.

Källor 

Svenska militärer under 1500-talet
Göran
Män
Födda 1500-talet
Avlidna 1600-talet
Sophus Zahle

Ernst Sophus Vilhelm Zahle, född den 19 mars 1797 på Vemmetofte, död den 30 mars 1837 i Köpenhamn, var en dansk författare och präst, far till Peter Christian och Nathalie Zahle, farfars bror till Carl Theodor och Herluf Zahle.

Zahle kom 1810 till Herlufsholm. Tidigt hade han intresse för naturvetenskap och blev uppmuntrad därtill av sin lärare Melchior, vars verk Den danske Stats og Norges Pattedyr han utgav 1834. I sin skoltid skrev han vers och höll som skolans dux tal i Herlufsholms kyrrka vid jubelfesten där 1816 (tryckt i Mindeblade for Herlovianere, andra samlingen). 1817 blev han student med höga betyg, och efter att nästa år ha tagit sin andra examen, med lika goda resultat, vikarierade han ett halvt år för sin bror som lärare i den skola, han året innan hade lämnat, blev siden alumn på Valkendorfs Kollegium, lärare i naturhistoria vid Metropolitanskolen och manuduktör til Artium, vann 1821 den utlovade premien för en minnessång över Martin Luther, blev 1822 teologie kandidat och samma år adjunkt vid Metropolitanskolen.

År 1824 blev Zahle utnämnd till sognepræst i Assens och Klakring (Århus stift). 1828 fick han Videnskabernes Selskabs för det Thottska legatet utlysta premie för en avhandling om Maarens Udryddelse. 1829 blev han sognepræst i Hvedstrup och Flyng, och, efter att han till följd av Fredrik VI:s önskan hade predikat vid hovet, blev han 1836 utnämnd till hov- och slottspräst i Köpenhamn. Hans hustrus död bröt ned honom så att han sju veckor senare själv dog; fyra dagar innan hade han med stort besvär hållit sin påskpredikan i slottskyrkan. Fredrik VI lovade honom på dödsbädden, att det skulle dras omsorg om hans två barn.

Mynster, som kallar Zahle en heder för prästerskapet, säger, att han tidigt räknades bland de mest framstående av sina jämnåriga, och att det på kunskapens vida fält knappast fanns något område som var honom främmande. Han var, menade biskopen vidare, välvillig, trofast och tacksam, med ett lysande intellekt och en kraftig, rättskaffens vilja. Zahle författade en stor mängd dikter, av vilka en del finns i Mindeblade for Herlovianere, i Efterladte digteriske Arbejder, utgivna av E. Clausen (1837), och i Digte, samlede og udgivne efter hans Død (1843). Mest kända är Regenssången Kong Christian lægger ned sit Sværd och Jeg kjender et Land, som har Bølgen til Vold. Dessutom levererade han anmälningar i Maanedsskrift for Litteratur och i Dansk Litteraturtidende.

Källor

Noter

Danska präster under 1800-talet
Danska författare under 1800-talet
Danskspråkiga författare
Födda 1797
Avlidna 1837
Män
DBL
The Circle (musikalbum)

The Circle är Bon Jovis elfte studioalbum och släpptes den 10 november 2009. John Shanks, tidigare jobbat med bandet på Have a Nice Day och  Lost Highway, stod för produktionen. 

I och med The Circle så går Bon Jovi tillbaka till rocksoundet efter att ha experimenterat med ett countrysound på Lost Highway. I en intervju med Rolling Stone berättade gitarristen Richie Sambora "Det kommer att finnas ett par mäktiga refränger på plattan. Det låter Bon Jovi, men det låter nytt och färskt. Vi experimenterade med ett par nya sound på plattan och det var verkligen toppen att jobba med John Shanks som också är en mycket duktig gitarrist. Vi prövade många nya gitarrsound och det är en ny sorts atmosfär på plattan. Jag tror många kommer gilla den, den rockar hårt."

Första singeln "We Weren't Born to Follow" släpptes till radio 17 augusti 2009. En video till låten släpptes 9 oktober.

The Circle Tour kommer att ta sin start i början av 2010. "Vi kommer att turnera länge, det kommer att bli en lång turné", berättar Sambora.

Låtlista 
"We Weren't Born to Follow" - 4:03
"When We Were Beautiful" - 5:18
"Work for the Working Man" - 4:04
"Superman Tonight" - 5:13
"Bullet" - 3:50
"Thorn in My Side" - 4:07
"Live Before You Die" - 4:18
"Broken Promiseland" - 4:57
"Love's the Only Rule" - 4:38
"Fast Cars" - 3:17
"Happy Now" - 4:21
"Learn to Love" - 4:40

Singlar 
 We Weren't Born to Follow
 When We Were Beautiful
 Superman Tonight

Medverkande
Jon Bon Jovi - sång
Richie Sambora - gitarr, bakgrundssång 
David Bryan - keyboard
Tico Torres - trummor
Hugh McDonald - bas

Källor

Musikalbum 2009
Album av Bon Jovi
Ada Yonath

Ada E. Yonath, född Lifshitz 22 juni 1939 i Jerusalem, är en israelisk kemist och kristallograf. År 2009 tilldelades Yonath Nobelpriset i kemi.

Karriär
Yonath avlade mastergradsexamen i biokemi vid Hebrew University of Jerusalem. 1968 disputerade hon i röntgenkristallografi vid Weizmann Institute of Science. 1969 var Yonath verksam vid Carnegie Mellon University. Hon kom till MIT 1970. Samma år grundade hon ett kristallografilaboratorium i Israel. Åren 1979 till 1984 ledde Yonath, tillsammans med Heinz-Günter Wittmann en forskargrupp vid Max Planckinstitutet i Berlin. Hon innehade en gästprofessur vid University of Chicago åren 1977–1978. Mellan 1986 och 2004 anförde hon en forskargrupp vid Max Planckinstitutet vid DESY i Hamburg. Yonath utnämndes senare till professor i strukturell biologi och direktör för Helen & Milton A. Kimmelman Center ved Weizmann Institute of Science, i staden Rehovot i Israel.

Yonaths forskning på ribosomer

Ada Yonath är känd för pionjärinsatser kring ribosomens struktur. Ribosomer är molekyler som finns i alla levande celler. De har i uppgift att foga ihop proteiner som allt levande är uppbyggt av. Hur det sker, bestäms av informationen inuti kromosomernas DNA. Kunskap om vilka atomer som ingår i ribosomerna samt insikt i hur molekylerna är sammansatta, gör det möjligt att framställa läkemedel vilka kan hindra ribosomernas funktion. Yonath har inriktat sig på röntgenkristallografi, en teknik varigenom ribosomerna kartläggs med hjälp av röntgenstrålar och kristaller. Genom att separera ribosomerna ur bakterier och rena dem i saltlösning och låta dem torka, framträdde ribosomerna i kristalliserad form. Genom att därefter exponera kristallen för röntgenstrålning, blev det möjligt att iaktta hur strålarna sköt i olika riktning. Genom att kartlägga strålarnas mönster, kunde Yonath 1980 första gången visa hur ribosomen var sammansatt ända ned ned till atomnivå. 2009 tilldelades hon Nobelpriset i kemi för dessa insatser, delat med Venkatraman Ramakrishnan och Thomas A. Steitz.

Yonath är verksam vid Weizmanninstitutet.
Yonath delade Wolfpriset i kemi för 2006/2007 med George Feher.

Källor

Externa länkar 
 
  

Israeliska forskare
Israeliska nobelpristagare
Nobelpristagare i kemi
Wolfpristagare i kemi
Födda 1939
Kvinnor
Levande personer
Personer från Jerusalem
Rhabdomiris striatellus

Rhabdomiris striatellus är en art i familjen ängsskinnbaggar som förekommer i Eurasien. Arten finns huvudsakligen i träd av eksläktet.

Djuret har en oval kroppsform och blir 7 till 8,5 millimeter lång. Kroppens grundfärg är gul till rödbrun. På de gula vingarna finns svart-vita mönster och ibland är vingarna helt svarta. Extremiteterna och antennerna är vanligen rödbruna. Mörka individer kan lätt förväxlas med den tydlig större arten Miris striatus.

Artens utbredningsområde sträcker sig över nästan hela Europa med undantag av de allra nordligaste delarna och det sydligaste Medelhavsområde. Levnadsområdet fortsätter österut över Anatolien till Kaukasus. Djuret vistas främst i träd av eksläktet.

Larver av Rhabdomiris striatellus livnär sig av vätskor från ekens blommor och frukter. Vuxna individer äter däremot animaliska ämnen som bladlöss och larver av andra insekter. Mellan maj och juni hittas dessa ängsskinnbaggar även vid andra lövträd eller på barrväxter. Arten övervintrar i äggstadiet. Larvarna kläcks ofta i början av maj. Från och med juni lägger honorna äggen i ekens blomställning.

Referenser 

 E. Wachmann, A. Melber & J. Deckert: Wanzen Band 2: Cimicomorpha: Microphysidae (Flechtenwanzen), Miridae (Weichwanzen). Neubearbeitung der Wanzen Deutschlands, Österreichs und der deutschsprachigen Schweiz, Goecke & Evers, Keltern, 2004.

Externa länkar 

Halvvingar
Rhabdomiris
Kongens Have

Se även Kongens Have, Odense.

Kongens Have – också benämnd Rosenborg Have – är en stor park i centrala Köpenhamn. Parken avgränsas av Øster Voldgade, Sølvgade, Kronprinsessegade och Gothersgade, och omger renässansslottet Rosenborgs slott.

Trädgårdsanläggningen påbörjades under Kristian IV 1608. En planteckning från 1649 visar att trädgården var uppdelad i kvadrater – ett schackbrädemönster som kan igenkännas i dagens stigsystem. Omkring 1700 planterades lindalléer längs huvudstigarna. Dessa återfinns i dag som Damegangen och Kavallergangen (närmast slottet). Tidigare var området söder om slottet också en del av parken; detta blev 1783 omgjort till exercisplats. I slutet av 1700-talet öppnades parken för allmänheten.

Sedan 1960-talet har parken förnyats med bland annat rader av hästkastanjer ut mot Gothersgade och en rosenträdgård i renässansstil. En svanfontän omgiven av en ring av lindar ligger vid en skärningspunkt av diagonala stigar. Om våren springer en matta av olikfärgade krokusar i schackbrädemönster ut på planen framför slottet.

Externa länkar

Slots- og Ejendomsstyrelsens folder Oplev Kongens Have (på danska)
Mer om parkens historia i Slots- og Ejendomsstyrelsens blad Portal (på danska)

Referenser

Parker i Köpenhamn
Indre By
Abdul "Duke" Fakir

Abdul "Duke" Fakir, född 26 december 1935 i Detroit, Michigan, är en amerikansk sångare. Han är den ende kvarvarande ursprunglige medlemmen av den amerikanska soulgruppen The Four Tops.

Abdul Fakir är som förstetenor känd under namnet "Duke". 1954 träffade han Lawrence Payton och Renaldo "Obie" Benson på en väns födelsedagskalas. De bildade sånggruppen The Four Aims, senare döptes om till The Four Tops.

The Four Tops har gjort många populära låtar, bland annat "Reach Out I'll Be There", "I Can't Help Myself", "Baby I Need Your Lovin", "Bernadette" och "It's the Same Old Song". År 1990 blev gruppen invald i Rock and Roll Hall of Fame.

Externa länkar 

Amerikanska musiker
Män
Födda 1935
Levande personer
Perplex (musikgrupp)

Perplex var en svensk popgrupp från Falun. De bildades 1995 av brödraparen Åkesson och Danielsen och blev erbjudna skivkontrakt på Bolero Records efter att skivbolaget hade hört talas om bandet. Hösten 2000 släpptes första singeln "Dissad" och 2001 kom albumet "Det behövs flera som jag". Samma år som albumdebuten turnerade bandet i ett antal svenska städer med Aftonbladet Puls. Perplex hade två singlar på den svenska hitlistan och blev också uppmärksammade i nationell TV.

Perplex har själva kallat sin stil för rock och indiepop. Andra har jämfört dem med band som Kent och Jumper som hade nått framgångar vid tiden för Perplex genombrott.

Bandet splittrades efter första skivan, gitarristen Elias Åkesson har dock fortsatt sin musikaliska karriär med Elias One Man Band och sedermera Elias & the Wizzkids. Även hans bror Kristoffer Åkesson (sång, gitarr) har efter upplösningen gjort musik på egen hand.

Bandmedlemmar
Kristoffer Åkesson (sång, gitarr)
Elias Åkesson (gitarr, bakgrundssång)
Martin Danielsen (bas)
Jesper Danielsen (trummor)

Diskografi

Album

Det behövs flera som jag (2001)

 Ketar
 Mening
 Eld & rök
 Dissad
 Det behövs flera som jag
 Ett experiment
 Brandmän & pyromaner
 Nina
 Skatten
 Iskall
 Naken

Singlar

Dissad (2000)

 Dissad
 Ett ljusår

Ketar (2001)

 Ketar
 JanKent 5

Eld och rök (2001)

Eld och rök
Iskall

Referenser

Externa länkar

Recension av debutalbumet
Perplex på MySpace
Intervju i ZTV
Intervju i TV4
Musikvideo till "Ketar"
Musikvideo till "Eld och rök"

Svenska popgrupper
Musik i Falun
Musikgrupper bildade 1995
Magnus Berg

Magnus Berg, född 1666 i Romedal, Hedmark, Norge, död 1739 i Köpenhamn, var en norsk träskulptör, elfenbenssnidare och målare, verksam vid danska hovet. 

Magnus Berg var först i tjänst hos ståthållaren Ulrik Frederik Gyldenløve, som blivit uppmärksam på hans talang för träskulptur och genom sitt inflytande skaffade honom kungligt understöd för studieresor i Italien och andra länder. 

Berg var en av Europas främsta snidarna av miniatyrreliefer i elfenben. Hans verk är få till antalet, men utsökta. De fleste köptes av den danska kungafamiljen och finns idag att se på i Rosenborgs slott i Köpenhamn, där det också finns ett målat självporträtt samt en stor vas, med utsmyckningar av brons och silver. Berg finns representerad vid bland annat Nationalmuseum i Stockholm.

Referenser

Noter

Externa länkar 

Norska skulptörer under 1700-talet
Män
Födda 1666
Avlidna 1739
Representerade vid Nationalmuseum
Arne Wittlöv

Arne Bror Konrad Wittlöv, född 20 oktober 1940 i Linköping, är en svensk teknologie doktor, industriman och direktör inom näringslivet. 

Arne Wittlöv blev civilingenjör i maskinteknik vid Kungliga Tekniska Högskolan 1964. Efter examen började han inom produktionsområdet vid Alfa-Lavals separatordivision och 1974 utsågs han till produktionschef vid Titan Separator A/S, Köpenhamn. 1976 utnämndes han till direktör och chef för Alfa-Lavals centrala enhet för forskning och utveckling av separatorer.

Efter 20 år vid Alfa-Laval lämnade han företaget och anställdes 1984 som teknisk direktör vid Volvo Aero, dåvarande Volvo Flygmotor AB. Under denna tid ansvarade han bl a för utvecklingen av motorn till JAS 39 Gripen samt utvecklingen av munstycken och turbiner till den nya europeiska rymdraketen Ariane 5.

1996 utsågs han till verkställande direktör vid Volvo Aero och 1998 utsågs han till vice verkställande direktör för AB Volvo där han också var medlem av koncernledningen från 1996 till sin pension 2001.

Han var ordförande i Volvo Research and Educational Foundations, VREF, fram till 2010. Vid VREF tog han initiativ till uppbyggnaden av ett omfattande internationellt forsknings och utbildningsprogram inom urbana transporter, ”Future urban transport - how to deal with complexity”,

Under 2000–2003 var han preses i Ingenjörsvetenskapsakademiens (IVA) presidium (ordförande i akademiens styrelse). Han var ordförande för Göteborgs universitet (2000–2006) och styrelseledamot i Vetenskapsrådet (2000–2006).

Wittlöv är ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien (IVA) sedan 1988 och ledamot av Vetenskapsakademien(KVA) sedan 2001. 

År 1994 promoverades han till teknologie hedersdoktor vid Högskolan i Luleå. Han mottog H M Konungens medalj i 12:e storleken i Serafimerordens band 2004. Han utsågs till i hedersledamot i Ingenjörsvetenskapsakademien 2006.

Bibliografi (urval)
 A Changing World: Redrawing the Map, Royal Colloquium 2014
 Urban Freight for Livable Cities - How to deal with collaboration and trade-offs, VREF 2013
 10 Years with the FUT-programme, VREF 2011

Källor 

Svenska direktörer
Svenska maskiningenjörer
Personer med anknytning till Volvo
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Hedersdoktorer vid Luleå tekniska universitet
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Födda 1940
Levande personer
Män
Anne L'Huillier

Anne Geneviève L'Huillier Wahlström (), född 16 augusti 1958 i Paris, är en fransk-svensk fysiker verksam vid Lunds universitet, där hon leder en attofysikgrupp. Hon tilldelades Nobelpriset i fysik 2023 tillsammans med Pierre Agostini och Ferenc Krausz "för experimentella metoder som genererar attosekundpulser av ljus för studier av elektrondynamik i materia”.

Biografi 
Anne L'Huillier började sin universitetskarriär på  i Fontenay-aux-Roses i Frankrike 1977, där hon tog examen i teoretisk fysik och matematik 1979. 1980 bytte hon inriktning till experimentell fysik då hon började forska inom höghastighetslasrar på CEA (Commissariat à l’Energie Atomique) i Saclay, och disputerade 1986 med sin avhandling "Multielectron multiphoton ionization" vid Université Pierre-et-Marie-Curie. 1986 fick hon en permanent tjänst på CEA, och samma år gjorde hon postdoktorala forskningar på Chalmers tekniska högskola.

Från 1987 och framåt började hon forska på de effekter som sker när ultrakorta laserpulser interagerar med gaser, bland annat deltog hon i ett experiment där forskarna för första gången upptäckte högharmonisk generering med ett pikosekunders lasersystem. På initiativ av Claes-Göran Wahlström kom hon med sin forskningsbakgrund till Lunds universitet 1992 för att arbeta med institutionens nya femtosekunders lasersystem. 1994 flyttade hon permanent till Lund, där hon blev lektor 1995 och professor 1997. Runt år 2000 började hon forska på attosekunders lasersystem, vilket bland annat kunde användas för att studera elektroners rörelser i realtid och kemiska reaktioner på atomnivå. 2003 kunde hennes forskargrupp slå världsrekord med den minsta laserpulsen någonsin på 170 attosekunder. 

Hon invaldes 2004 som utländsk ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien och blev 2012 ordinarie ledamot av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademiens avdelning VII. Hon var ledamot av Nobelkommittén för fysik mellan 2007 och 2015. 2013 blev hon tilldelad Zeisska stiftelsens forskarpris för sitt arbete inom högharmonisk generering.

L'Huillier är gift med Claes-Göran Wahlström, även han professor i fysik. De forskade tillsammans under många år. Paret har två söner.

Källor

Externa länkar 

Anne L'Huilliers webbsida vid Lunds universitet

 

Nobelpristagare i fysik
Franska nobelpristagare
Svenska nobelpristagare
Franska fysiker under 2000-talet
Svenska professorer i atomfysik
Personer verksamma vid Chalmers tekniska högskola
Personer verksamma vid Lunds universitet
Alumner från École normale supérieure
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Ledamöter av National Academy of Sciences
Riddare av Hederslegionen
Forskare från Paris
Kvinnor
Födda 1958
Levande personer
Morgonstjärnan (TV-program)

Morgonstjärnan var ett jullovsprogram i SVT, regisserat av Peter Dalle, med Pernilla Wahlgren och Thorsten Flinck i huvudrollerna. Programmet sändes under perioden 24 december 1985 – 1 januari 1986. 

Morgonstjärnan ramades in av korta sketchliknande scener med den tuffe Allan, spelad av Flinck, och den mer präktiga Pernilla.

Sketcherna varvades med tecknade kortfilmer och musikframträdanden av Pernilla Wahlgren. I programmet förekom även gästspel av svenska artister som medverkade i sketcherna och musikunderhållningen.

Referenser

Fotnoter 

Jullovsmorgon
TV-seriestarter 1985
TV-serieavslutningar 1986
Hinduiska Samfundet i Sverige

Hinduiska Samfundet i Sverige (HSS) är ett registrerat trossamfund, tänkt att fungera som paraplyorganisation för Sveriges uppskattningsvis 60-65.000 hinduer. 

Hinduismen har en representant i Sveriges interreligiösa råd. Hinduiska organisationer erhåller i dagsläget inte statsbidrag från Myndigheten för stöd till trossamfund.

Hinduism i Sverige
Hinduerna är geografiskt koncentrerade till större städer: Stockholm, Göteborg, Malmö/Lund och Uppsala, men även Västerås, Helsingborg, Umeå, Linköping och andra större orter. Templet "Stockholm Hindu Mandir" i Sollentuna är det största allmänna templet i Sverige.
Templet "Sweden Ganesh Mandir" i Farsta Strand i södra Stockholm betjänar främst tamilska hinduer från Sri Lanka. Andra svenska orter med hinduiska tempel och grupper (främst Gujarati-talande hinduer med bakgrund från Uganda och Östafrika) är Mariestad, Borås, Trollhättan och Jönköping. ISKCON ("Hare Krishna") finns på ett antal orter i Sverige men har sitt huvudsakliga centrum i Stockholmsområdet. De allra flesta hinduerna i Sverige är av indisk/bangladeshisk/nepalesisk/srilankesisk etnisk bakgrund men det finns även en liten grupp balinesiska hinduer i Stockholm samt etniska svenskar/övriga som antingen anslutit sig till något samfund/hindu-orienterad rörelse eller som praktiserar hinduism på individuell basis.

Historik 
Under 1970-talet började hinduer som invandrat till Sverige att organisera sig. I Jönköping bildades 1974 Hindu Union, i Mariestad grundades ett tempel och i Trollhättan en hinduisk förening. Under följande decennier har organiseringen tagit ytterligare fart och 1999 kunde Stockholms första stora hindutempel, Hindu Mandir, invigas i Helenelund. Det srilankesisk-tamilska templet Sweden Ganesh Temple bildades vid ungefär samma tidpunkt, först i en källarlokal i Tallkrogen men sedan ett tiotal år tillbaka i Farsta Strand. ISKCON (Hare Krishna) har haft flera tempel i och kring Stockholm: Restaurang Govindas med tillhörande tempel vid Fridhemsplan, Korsnäs Gård och Almviks gård. Det finns även ISKCO-tempel i Göteborg och Lund.

I samband med att lagen om registrerade trossamfund trädde i kraft den 1 januari 2000 tog enhetssträvandena fastare form och 
år 2000 bildade SIA SvenskaIndiers förbundet med att skydda Hinduernas Intresse, och den 9 februari 2001 godkändes HSS som trossamfund av Kammarkollegiet. Samarbetet mellan olika hinduiska föreningar tog dock inte fart som förväntat och samfundet gick i dvala under mitten av 00-talet. Under senare år har flera hinduiska föreningar registrerat sig som separata trossamfund hos Kammarkollegiet, bl.a. Sweden Ganesh Temple (under namnet Hindu Culture Maintain Society), Hindu Mandir Society (Helenelund) och ISKCON. Det på Europanivå aktiva nätverket Hindu Forum Europe fick 2015 en svensk underavdelning vid namn Hindu Forum Sweden. Under mars/april 2016 inleddes arbetet med att återuppväcka den avsomnade paraplyorganisationen Hinduiska Samfundet i Sverige (HSS).

Referenser 

Hinduism
Religiösa organisationer i Sverige
Religiösa samfund