kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Futian

Futian är ett stadsdistrikt i sydöstra Kina, och tillhör den subprovinsiella staden Shenzhen i provinsen Guangdong. Befolkningen uppgick till 909 571 invånare vid folkräkningen 2000. Distriktet var år 2000 indelat i sju gatuområden (jiedao), varav samtliga ingår i Shenzhens huvudort.

Noter 

WP:Projekt Kina
Schenk

Schenk, även skrivet Schenck och med adelsprefix von Schenck är ett efternamn av tyskt ursprung, som finns i flera länder, däribland Sverige. Den 31 december 2019 var följande antal personer folkbokförda i Sverige med namnvarianterna
 Schenk 72
 Schenck 19
 von Schenck 12
Totalt blir detta 103 personer.

En friherrlig ätt Schenck introducerades 1625  på svenska riddarhuset som nummer 5 bland friherrar. Den utslocknade 1636 med sin förte medlem, Peter Schenck, som avled ogift och utan arvingar.

De som bär namnet von Schenck tillhör inte den introducerade svenska adeln.

Personer med efternamnet Schenk eller med varianter av detta namn
 Anna von Schenck (född 1973), svensk friidrottare
 Ard Schenk (född 1944), nederländsk skridskoåkare
 August Schenk (1815–1891), tysk botaniker och paleontolog

 Christian Schenk (född 1965), tysk mångkampare
 Christoffer Schenck (död omkring 1614), svensk överste, krigsråd och bruksägare

 Eduard von Schenk (1788–1841), tysk statsman och skald
 Ernst Schenk (1880–1965), tysk botaniker
 Ernst-Günther Schenck (1904–1998), tysk läkare och SS-man

 Franziska Schenk (född 1974), tysk skridskoåkare

 Hartmann Schenck (1634–1681), tysk präst och psalmförfattare
 Heinrich Schenck (1860–1927), tysk botaniker
 Heinrich Theobald Schenk (1656–1727), tysk präst och psalmförfattare

 Johan Schenck (död 1710), tsyk-svensk silversmed
 Johann Baptist Schenk (1753–1836), österrikisk tonsättare

 Karin Schenck-Gustafsson (född 1945), svensk läkare och professor
 Karl Schenk (1823–1895), schweizisk politiker

 Linda Schenck (född 1948), amerikansksvensk översättare

 Maria Schenck van Tautenburg (1510–1552), nederländsk abedisa

 Pavel Schenk (född 1941), tjeckoslovakisk volleybollspelare
 Pjotr Schenk (1870–1915), rysk tonsättare

 Samuel Leopold Schenk (1840–1902), österrikisk-ungersk entomolog

Källor

Tyska efternamn
Svenska efternamn
Hanna Hellquist

Hanna Victoria Hellquist, född 24 juli 1980 i Karlstads församling, Värmlands län, är en svensk krönikör, författare och programledare på radio och TV.

Biografi

Tidiga år 
Genom en AMS-praktik började hon som journalist på Karlstads-Tidningen som 19-åring och har därefter bland annat arbetat på TV4 Värmland, gp.se, Resumé och Dagens Nyheter. På den senare dagstidningen blev hon uppmärksammad för sina personliga kåserier på "Namn & nytt" och senare för sina krönikor i På Stan och intervjuer i DN Söndag.

Hellquist har tidigare studerat genusvetenskap på Göteborgs universitet och journalistutbildning på Kalix folkhögskola.

Karriär 
Mellan 2009 och 2020 arbetade hon som programledare på Morgonpasset i Sveriges Radio P3. Från 2020 är hon programledare för Eftermiddag i P3 och sedan 2021 även för helgprogrammet P3 Hemligheter.

År 2009 var hon även sommarvärd i radioprogrammet Sommar på Sveriges Radio P1. I januari 2011 var det premiär för hennes TV-serie Jakten på lyckan och under sommaren detta år sändes radioprogrammet Hannas perfekta supersommar i Sveriges Radio P3 där en gäst besökte henne i hennes sommarstuga utanför Grums. I Sveriges Television och i oktober 2012 hade serien Jakten på det perfekta livet premiär. Hon har även varit gäst i Schulman show, Värvet och Skavlan. Hon har deltagit i flera säsonger av frågesportprogrammet Alla mot alla, och vann säsong ett i par med Ebbot Lundberg. Hon vann även säsong 6 tillsammans med Jonatan Unge.  

Hellquist uppmärksammades medialt i mars 2021 efter att hon medverkat i tv-programmet Carina Bergfeldt där hon ifrågasatte Fredrick Federley och dennes ovilja att ta i den dom vari hans partners föregångna brottmål nedtecknats.

Författarskap 
I mars 2009 debuterade hon som författare med boken Karlstad Zoologiska som handlar om hennes far och uppväxten i Karlstad. 2016 gav hon ut krönikor och kåserier i samlingsvolymen En tryckare på Blue Moon Bar.

Privatliv 
Hellquist har i TV-programmet Skavlan berättat om sin alkoholism.

TV

 2019 – Hannas baby (dokumentär)

Bibliografi

Priser och utmärkelser 
År 2019 tilldelades hon Stora journalistpriset i kategorin Årets röst med motiveringen

Fotnoter

Referenser

Noter

Källor 
 Hanna Lundquist (2009) Profilen: Hanna Hellquist, Journalisten, 15 jan–4 feb, sid 22–24
 Medievärlden (2009) Bilaga Profiler 2009, nr. 1

Externa länkar 

 hannahellquist.se – Officiell webbplats
 Hanna Helquist blogg på land.se
 Författarpresentation – Albert Bonniers förlag

Svenska journalister under 2000-talet
Svenska författare under 2000-talet
Sommarvärdar 2009
Nackabor
Kvinnor
Födda 1980
Levande personer
Författare från Karlstad
Journalister från Karlstad
Vinnare av Stora journalistpriset
Comicwiki

ComicWiki är ett danskt, fritt tillgängligt wiki-uppslagsverk om tecknade serier. ComicWiki har en liknande struktur som Wikipedia.

Historik och statistik
ComicWiki startade sin verksamhet 1 februari 2006. Man hade 12 mars 2012 13 925 artiklar om tecknade serier. Totalt fanns då 50 977 sidor på ComicWiki, inklusive diskussionssidor och omdirigeringar, och mängden upplagda mediadokument (bilder etc) var då 25 400.

Inriktning
En del av artiklarna på ComicWiki är utarbetade enligt den typ av ämnen som också finns på Wikipedia (till exempel Kalle Anka, Asterix, Lucky Luke, Tintin och Blueberry). Andra artiklar är däremot mer specialiserade, vilket innebär många artiklar utan direkta motsvarigheter på Wikipedia (till exempel artiklar om Familjen Ankas stamträd, Lucky Luke 1946-50, Tintin i Sovjet och Den unge Blueberry).

På svenska finns ett liknande ämnesspecialiserat uppslagsverk i Seriewikin.

Referenser

Externa länkar 
ComicWiki

Webbplatser med anknytning till tecknade serier
Calopteryx

Calopteryx är ett släkte i insektsordningen trollsländor som tillhör familjen jungfrusländor. Det innehåller omkring 160 kända arter, i både Gamla och Nya världen. 

Många arter i detta släkte är mycket vackert färgade både på kropp och vingar och släktets vetenskapliga namn Calopteryx kommer just av det grekiska ordet "kalos" som betyder "vacker" och "ptero" som betyder "vinge". Ett annat kännetecken för släktets arter är att hanarna ofta saknar vingmärke och att honorna ofta har ett så kallat falsk vingmärke, det vill säga ett som genomkorsas av tvärgående vingribbor. 

I Sverige representeras släktet av två arter, Calopteryx splendens och Calopteryx virgo. En tredje art, Calopteryx haemorrhoidalis finns längre söderut i Europa. Ofta används trivialnamnet jungfrusländor för detta släkte, det samma som för hela familjen Calopterygidae.

Arter (urval) 
 Calopteryx aequabilis
 Calopteryx amata
 Calopteryx angustipennis
 Calopteryx dimidiata
 Calopteryx haemorrhoidalis
 Calopteryx maculata
 Calopteryx splendens 
 Calopteryx virgo

Referenser 
 Denna artikel är delvis baserad på en översättning från engelska Wikipedia.
 Sandhall, Åke. Europas trollsländor, Interpublishing, 2000.

Externa länkar 

Trollsländor
Ska vi älska, så ska vi älska till Buddy Holly

Ska vi älska, så ska vi älska till Buddy Holly, skriven av Per Gessle och Mats "MP" Persson, är en sång inspelad av den svenska popgruppen Gyllene Tider, släppt på singel den 27 maj 1980. På den svenska singellistan låg den som högst på 8:e plats. Texten refererar till populärmusik från 1950-, 60- och 70-talen.

Låtlista
Ska vi älska, så ska vi älska till Buddy Holly - 3:44
(Dansar inte lika bra som) sjömän - 2.32

Listplaceringar

Coverversioner
1981 spelade Kentons från Ljusdal in låten .

Externa länkar
 Gyllene Tiders Diskografi
 Elektroniska tider - Ska vi älska, så ska vi älska till Buddy Holly

Referenser

Låtar av Per Gessle
Låtar av Mats Persson
Låtar framförda av Gyllene Tider
Musiksinglar 1980
Svenskspråkiga sånger
Lunochod 2

Lunochod 2 () är ett sovjetiskt obemannat månfordon som landsattes på månen den 15 januari 1973. Lunochod 2 var det andra fordonet på en annan himlakropp. Lunochod 2 och dess landare Luna 21 sköts upp med en Protonraket, den 8 januari 1973. Fordonet fjärrstyrdes från jorden och under den tid den rullade runt på månen tog den 86 högupplösta panoramabilder, 80 000 TV-bilder och körde en sträcka på totalt 37 kilometer.

Uppdragets slut 
Den 4 juni 1973 meddelades att uppdraget var slutfört. Detta ledde till spekulationer om att kontakten med fordonet skulle ha brutits redan i mitten av maj, eller att fordonet inte överlevt den långa månnatten mellan slutet av maj och början av juni.

Flera år senare berättade Aleksander Basilevskij, att fordonets lock den 9 maj 1973 kommit mot en kratervägg och att damm täckte insidan av locket. när locket senare stängdes för att hålla fordonets instrument varma under månnatten. Detta gjorde att dammet hamnade på den utrustning som avledde värme från fordonet under mån-dagarna. Följande mån-dag steg fordonets inre temperatur över det normala tills fordonet slutade att fungera.

Källor

Fotnoter

Lunochodprogrammet
Utforskningen av månen
Rymdfartsåret 1973
Lestes

Lestes är ett släkte i insektsordningen trollsländor som tillhör familjen smaragdflicksländor. Ett kännetecken för släktet är att de ofta sitter med vingarna halvt utslagna, riktade snett bakåt och uppåt, vid vila. I Sverige kallas detta släkte ofta för äkta smaragdflicksländor och representeras av fyra arter.

Arter

Lestes alacer
Lestes alfonso
Lestes amicus
Lestes angularis
Lestes apollinaris
Lestes auripennis
Lestes auritus
Lestes australis
Lestes barbarus 
Lestes basidens
Lestes bipupillatus
Lestes concinnus
Lestes congener
Lestes curvatus
Lestes debellardi
Lestes dichrostigma
Lestes disjunctus
Lestes dissimulans
Lestes dorothea
Lestes dryas 
Lestes elatus
Lestes eurinus
Lestes falcifer
Lestes fernandoi
Lestes forcipatus
Lestes forficula
Lestes garoensis
Lestes helix
Lestes henshawi
Lestes ictericus
Lestes inaequalis
Lestes japonicus
Lestes jerrelli
Lestes jurzitzai
Lestes macrostigma
Lestes malabaricus
Lestes malaisei
Lestes minutus
Lestes nigriceps
Lestes nodalis
Lestes numidicus
Lestes ochraceus
Lestes orientalis
Lestes pallidus
Lestes patricia
Lestes paulistus
Lestes pictus
Lestes plagiatus
Lestes praevius
Lestes pruinescens
Lestes quadristriatus
Lestes rectangularis
Lestes regulatus
Lestes scalaris
Lestes secula
Lestes sigma
Lestes silvaticu
Lestes simplex
Lestes simulans
Lestes simulatrix
Lestes spatula
Lestes sponsa
Lestes spumarius
Lestes sternalis
Lestes stultus
Lestes sutteri
Lestes tarryi
Lestes temporalis
Lestes tenuatus
Lestes thoracicus
Lestes tikalus
Lestes trichonus
Lestes tricolor
Lestes tridens
Lestes umbrinus
Lestes uncifer
Lestes undulatus
Lestes unguiculatus
Lestes urubamba
Lestes vidua
Lestes vigilax
Lestes virens
Lestes virgatus
Lestes viridulus

Referenser
Denna artikel är delvis baserad på en översättning från engelska Wikipedia.
Sandhall, Åke. Europas trollsländor, Interpublishing, 2000.

Externa länkar

Trollsländor
Cullera

Cullera är en kommun och stad i provinsen Valencia i Valenciaregionen i östra Spanien. Kommunens folkmängd uppgick till 23 304 invånare i början av 2011, med 20 850 invånare i centralorten.

Källor

Externa länkar
Kommunens officiella webbplats

Indelningar i regionen Valencia
Orter i regionen Valencia
The Birdcage – lånta fjädrar

The Birdcage – lånta fjädrar (engelska: The Birdcage) är en amerikansk komedifilm från 1996 i regi av Mike Nichols. Filmen är en amerikansk nyinspelning av den fransk-italienska filmen Får jag presentera: Min mamma, herr Albin från 1978, som i sin tur bygger på pjäsen Min mamma herr Albin, vilken även ligger till grund för musikalen La Cage aux Folles. I huvudrollerna ses Robin Williams, Nathan Lane, Gene Hackman och Dianne Wiest.

Handling 
Filmen handlar om ett homosexuellt par där den ena parten, Armand Goldman (Robin Williams), äger en nattklubb och den andra, Albert Goldman (Nathan Lane), är en dragqueen och klubbens huvudnummer. Handlingen tar fart när Armands son, Val Goldman (Dan Futterman), kommer på besök och berättar att han planerar att gifta sig. 

Brudens föräldrar är mycket konservativa och fadern Kevin Keeley (Gene Hackman) är senator och medgrundare för lobbyorganisationen The Coalition for Moral Order. När det visar sig att hela den konservativa familjen planerar att komma på besök och äta middag, utbryter panik. Hur ska familjen Goldman lyckas agera straighta?

Rollista i urval 
Robin Williams – Armand Goldman
Gene Hackman – senator Kevin Keeley
Nathan Lane – Albert Goldman
Dianne Wiest – Louise Keeley
Dan Futterman – Val Goldman
Calista Flockhart – Barbara Keeley
Hank Azaria – Agador Spartacus
 Christine Baranski – Katharine Archer
 Tom McGowan – Harry Radman
 Grant Heslov – fotograf från National Enquirer

Externa länkar 
 
 
 
 
 

Filmer 1996
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska komedifilmer
Filmer i regi av Mike Nichols
Miami på film
HBTQ-relaterad film
Crossdressing på film
Filmer om bröllop
Filmer från United Artists
Anopheles culicifacies

Anopheles culicifacies (sensu lato) är en art malariamyggor inom familjen stickmyggor. Myggan är en stor faktor vad gäller spridningen av malaria på indiska subkontinenten, men den förekommer också i Afghanistan, Bahrain, Myanmar, Jemen, Kambodja, Kina, Eritrea, Etiopien, Irak, Iran, Laos, Nepal, Oman, Pakistan, Sri Lanka, Thailand och Vietnam.

Referenser 

Myggor
Anopheles
Gulafebernmygga

Gulafebernmyggan, Aedes aegypti (även Stegomyia aegypti), är en art av stickmygga som kan sprida virus som orsakar denguefeber, gula febern, chikungunya och zika. Myggan kommer ursprungligen från Afrika, men finns nu i stora delar av tropikerna, sjukdomarna är dock inte utbredda i hela utbredningsområdet. Arten är vanligt förekommande i tättbefolkade områden. Den kan kännas igen på vita märken på benen och på ett lyrformat märke på thorax.

Livsstadier 
Gulafebernmyggan lägger sina ägg i grunda vattendrag eller pölar. Dessa ägg kläcks och bildar larver som sedan utvecklas till puppor. Dessa puppor kläcks och bildar slutligen den fullvuxna myggan. Liksom andra arter av myggor är det endast honan som suger blod då honorna behöver protein för att skapa sina ägg. Hanarna och honorna åtskiljs dels av sin storlek, hanarna är betydligt mindre än honorna, dels av hanarnas buskiga, skäggliknande spröt på ansiktet.

Källor

Myggor
Aedes
Insekter i orientaliska regionen
Insekter i etiopiska regionen
Insekter i australiska regionen
Insekter i neotropiska regionen
Bodo Kirchhoff

Bodo Kirchhoff född 6 juli 1948 i Hamburg, är en tysk författare och dramatiker.

Kirchhoff studerade pedagogik och psykologi i Frankfurt am Main och är filosofie doktor.

Hans roman Widerfahrnis tilldelades Tyska bokpriset 2016.

Bibliografi (urval) 
Die Einsamkeit der Haut, 1981
Zwiefalten, 1983
Infanta, 1990
Der Sandmann, 1992
Manila, 2000
Parlando, 2001
Schundroman, 2002
Wo das Meer beginnt, 2004 
Die kleine Garbo, 2006
Der Prinzipal, 2007
Eros und Asche. Ein Freundschaftsroman, 2007
 Erinnerungen an meinen Porsche, 2009
 Die Liebe in groben Zügen, 2012
 Verlangen und Melancholie, 2014
 Widerfahrnis, 2016

utgivet på svenska 
 Mexikansk berättelse 1987
 Fjärran kvinnor 1989
 Infanta 1991

Källor

Tyska författare
Tyskspråkiga författare
Födda 1948
Män
Levande personer
Asiatisk tigermygga

Asiatisk tigermygga (Aedes albopictus) är en art av stickmygga som finns i tropiska skogar. Den kännetecknas av svart-vit-randiga ben och liten svartvit kropp.  Den kommer ursprungligen från tropiska och subtropiska områden i Sydostasien men har på senare år spridit sig till många andra länder, främst som fripassagerare med människors internationella gods- och persontrafik.  Den här myggan är ett besvärligt skadedjur i många samhällen, eftersom den gärna lever nära människor (snarare än i våtmarker), och ofta flyger och suger blod på dagtid. Den är också vektor för många olika virus, som dengue, chikungunya och zika. I Sverige upptäcktes den första gången 2023, äggen följde då med växter som turister tog med sig från Spanien och larverna kläcktes i blomvattnet..

Källor 

Myggor
Insekter i orientaliska regionen
Insekter i palearktiska regionen
Insekter i etiopiska regionen
Insekter i australiska regionen
Insekter i neotropiska regionen
Insekter i nearktiska regionen
Sympecma

Sympecma är ett släkte i insektsordningen trollsländor som tillhör familjen smaragdflicksländor. Släktet kännetecknas av ganska små och smäckra trollsländor, med förhållandevis lång kropp och brunaktiga grundfärger. Detta släkte kallas ofta för vinterflicksländor, eftersom de två arter av släktet som förekommer i Sverige till skillnad från många andra trollsländor övervintrar som fullbildade insekter, imago, vilket gör att de vuxna trollsländorna har en ovanligt lång livslängd, upp till 10 månader.

Arter
Sympecma gobica 
Sympecma paedisca
Sympecma fusca

Referenser
Denna artikel är baserad på en översättning från tyska Wikipedia.
World Odonata List, med synonymer.

Externa länkar

Trollsländor
Aedes

Aedes är ett släkte i familjen stickmyggor som huvudsakligen finns i tropiska och subtropiska skogar.

Svenska arter 
Se även Lista över Aedes arter
I Sverige finns 31 arter som tillhör släktet Aedes, dessa förs till fem undersläkten:

 undersläkte Aedes (Aedes)   Meigen, 1818
 Aedes cinereus, Meigen, 1818   rödbrun höstmygga
 Aedes geminus, Peus, 1970   ljus höstmygga
 Aedes rossicus, Dolbeskin & al., 1930   grå svämmygga
 undersläkte  Aedes (Aedimorphus)   Theobald, 1903
 Aedes vexans, (Meigen, 1830)   sommarsvämmygga
 undersläkte  Aedes (Dahliana)   Reinert & al., 2006
 Aedes geniculatus, (Olivier, 1791)   trädhålsmygga
 undersläkte  Aedes (Ochlerotatus)   Lynch-Arribalzaga, 1891
 Aedes annulipes, (Meigen, 1830)   gulbrun skogsmygga
 Aedes cantans, (Meigen, 1818)   sommarskogsmygga
 Aedes caspius, (Pallas, 1771)   ljusbandad kustmygga
 Aedes cataphylla, (Dyar, 1916)   ängstömygga
 Aedes communis, (De Geer, 1776)   skogstömygga
 Aedes cyprius, (Ludlow, 1919)   guldtömygga
 Aedes detritus, (Haliday, 1833)   saltvattensmygga
 Aedes diantaeus, (Howard, Dyar & Knab, 1912)   stålglansmygga
 Aedes dorsalis, (Meigen, 1830)   mörkbandad kustmygga
 Aedes euedes, (Howard, Dyar & Knab, 1912)   bågklomygga
 Aedes excrucians, (Walker, 1856)   vinkelklomygga
 Aedes flavescens, (Muller, 1764)   koppartömygga
 Aedes hexodontus, (Dyar, 1916)   fjälltömygga
 Aedes impiger, (Walker, 1848)   tundramygga
 Aedes intrudens, (Dyar, 1919)   grå tömygga
 Aedes leucomelas, (Meigen, 1804)   prydlig tömygga
 Aedes nigrinus, (Eckstein, 1918)   mörk svämmygga
 Aedes nigripes, (Zetterstedt, 1838)   fjällmygga
 Aedes pionips, (Dyar, 1919)   bronstömygga
 Aedes pullatus, (Coquillett, 1904)   mörk tömygga
 Aedes punctodes, (Dyar, 1922)   salttömygga
 Aedes punctor, (Kirby, 1837)   tidig tömygga
 Aedes riparius, (Dyar & Knab, 1907)   rödbrun tömygga
 Aedes sticticus, (Meigen, 1838)   vårsvämmygga
 undersläkte  Aedes (Rusticoidus)   Shevchenko & Prudkina, 1973
 Aedes refiki, (Medschid, 1928)   alkärrsmygga
 Aedes rusticus, (Rossi, 1790)   vitsidig tömygga

Referenser 

Myggor
Nils-Gustaf Gejvall

Nils-Gustaf Gejvall, född 13 december 1911 i Karlslunda församling, Kalmar län, död 3 mars 1991 i Förslövs församling, Kristianstads län, var en svensk zoolog och osteolog. Han innehade en personlig professur vid Statens humanistiska forskningsråd.

Biografi
Gejvall är ett internationellt känt namn inom zoologi. Han studerade zoologi i Lund, men fick tidigt intresse för både human- och animal-osteologi. Från 1940-talet var han ansvarig för de osteologiska samlingarna på Statens historiska museum och han började tidigt studera bränt skelettmaterial som fram till dess varit styvmoderligt behandlat i vetenskapliga sammanhang. Härvidlag gjorde han banbrytande insatser: under loppet av 30 år undersökte han mer än 6 000 kremeringar, både förhistoriska och moderna, och påvisade möjligheten att bestämma även bränt och hårt fragmenterat material med hjälp av skelettens anatomiska detaljer.

Som initiativtagare till ett Osteologiskt forskningslaboratorium knutet till Stockholms universitet blev han dess föreståndare 1967 och verkade där fram till 1978. Genom att vara verksam inom såväl human- som animalosteologi riktade han laboratoriets verksamhet mot båda dessa områden. Laboratoriet ger också sedan 1974 ut en tidskrift, OSSA, som blivit ett forum för human- och animalosteologi från hela världen samt även för rättsmedicinsk forskning.

Han utsågs till ledamot av Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet i Lund 1977.

Gejvall begravdes på Norra kyrkogården i Kalmar.

Bibliografi
 In på bara benen (1991).

Referenser

Källor
 Ebba During, Osteologi. Benens vittnesbörd. Arkeo-förlag: Gamleby 1992.

Externa länkar
 
 
 "Tafonomiska aspekter på osteologisk och odontologisk åldersbestämning" i Tandläkartidningen 

Svenska arkeologer under 1900-talet
Svenska zoologer under 1900-talet
Svenska professorer i zoologi
Män
Födda 1911
Avlidna 1991
Ledamöter av Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet i Lund
Personer från Karlslunda socken
Mögtraser

Mögtraser eller Mogtraser (fornnordiska: Mögþrasir, möjligen "den som strävar efter söner") är i nordisk mytologi en jätte som omnämns i den 49:e strofen i sången om Vavtrudner i den poetiska Eddan. "Mogtrasers möar" syftar troligen på nornorna, och Mögtraser är antingen deras far eller används som kenning för att påvisa nornornas släktskap med jättarna.

Referenser
Artikeln är helt eller delvis baserad på material från engelskspråkiga Wikipedia. Där angavs (2008-11-16) följande litteratur som källor:

Larrington, Carolyne (transl.) (1996). The Poetic Edda. Oxford World's Classics. 
Simek, Rudolf (2007), översatt till engelskan av Angela Hall. Dictionary of Northern Mythology. D.S. Brewer.

Noter

Jättar i nordisk mytologi
Ulf G. Lindén

Ulf Gösta Lindén, född 13 december 1937 i Amiralitetsförsamlingen i Karlskrona, död 3 januari 2009, var en svensk industriman och finansman.

Biografi
Ulf G. Lindén tog sjökaptensexamen vid Sjöbefälsskolan i Stockholm 1959, reservofficerexamen i flottan 1960, blev fänrik där 1960 och arbetade därefter till sjöss som överstyrman och vikarierande befälhavare på en trad till Asien fram till 1965, då han anställdes som försäljningschef på Färg AB International samt direktör där 1972-74. Han tog civilekonomexamen vid Handelshögskolan i Göteborg 1971 och diplomerades vid Harvard Business School 1972. 

Åren 1974-81 var Ulf G. Lindén verkställande direktör för det då börsnoterade AB Wilh. Becker, och 1980 blev han VD för Scandinavian Trading Company AB (STC). Åren 1981-87 var han vice VD i AB Volvo, och byggde då också upp en egen företagsverksamhet.

År 1985 köpte han ut aktierna i det börsnoterade AB Wilh. Becker. Året efter bröts bolagets affärsområde Konsument och Yrkesmåleri ut och gick ihop med Alfort & Cronholms färgsektion till Alcro-Beckers AB, vilket 1988 blev helägt av AB Wilh. Becker.

Den privatägda Lindéngruppen AB är idag ett av Sveriges största familjeföretag.

Ulf G.Lindén byggde upp en ansenlig förmögenhet, och samarbetade under en period med Anders Wall. Han hade vid slutet av 2005 en beräknad förmögenhet av 3,8 miljarder kronor, vilket placerade honom som nr 42 på en lista av Sveriges rikaste personer.. Han var under en längre tid engagerad i utvecklingen av Ekonomihögskolan vid Lunds universitet, och blev utsedd till hedersdoktor där 1999. År 2000 promoverades han till hedersdoktor vid Blekinge tekniska högskola. Han var också intresserad av konst. Lindéngruppen ligger bakom konsthallen Färgfabriken i Liljeholmen och Beckers Konstnärsstipendium och äger en tidigare i Palmcrantzska fabriken i Stockholm visad samling av verk av Erik Höglund.

Lindén var son till örlogskapten Gösta Lindén och Gunborg Lindén, född Skänk, och var 1962-65 gift med ViviAnn Ericson. Han är far till Jenny Lindén Urnes.

Källor

Noter

Personer inom Sveriges näringsliv
Personer med anknytning till Volvo
Svenska donatorer
Män
Födda 1937
Avlidna 2009
Hedersdoktorer vid Lunds universitet
Alumner från Handelshögskolan i Stockholm
Hedersdoktorer vid Blekinge tekniska högskola
Näringslivspersoner från Karlskrona
Alumner från Harvard Business School