kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
George Chapman

George Chapman, född cirka 1559 i Hitchin, död 12 maj 1634 i London, var en engelsk dramatiker, översättare och poet.

Biografi
Han var yngre son till en godsägare och fick inte mycket i arv. Han deltog i kriget i Nederländerna och kom till London i början av 1590-talet för att försörja sig som författare. En författare på den tiden behövde en beskyddare med status och pengar. Men Chapman hade otur med sina val av beskyddare. Först vände han sig till sir Walter Raleigh, som blev misstänkt för blasfemi och kätteri i samband med beskyllningarna mot Christopher Marlowe. Efter att Raleigh fallit i onåd hos hovet vände sig Chapman till earlen av Essex, som avrättades 1599. Då vände Chapman sig istället till kungens äldste son Henry, men denne dog 1612. Sedan sökte sig Chapman till earlen av Somerset, som hamnade i fängelse. Chapman hade ekonomiska problem hela livet och kom ett par gånger i häkte på grund av sina skulder.

Chapman skrev folklustspel för Henslowes teatersällskap. 1595 slog han igenom med "The Blind Beggar of Alexandria", som skildrar hur den amoraliska huvudpersonen skiftar gestalt och lurar alla. Hans mest berömda komedi är "All Fools" (skriven 1599 och tryckt 1606) som baseras på två komedier av Terentius. I samarbete med Ben Jonson och John Marston skrev han komedin "Eastward Ho!" 1605. Titeln är ett svar på pjäsen "Westward Ho!" av Thomas Dekker och John Webster. I "Eastward Ho!" förekommer några gliringar mot skottar, vilket fick kung Jacob (som var skotte) att reagera och Chapman hamnade i arresten.

Chapman fullbordade också Christopher Marlowes dikt "Hero and Leander".

Chapman skrev också tragedier med motiv från fransk historia "Bussy d'Ambois" (1604, tryckt 1607) och "The Conspiracy and Tragedy of Charles, Duke of Byron". Båda handlar om övermodiga män som går under. Slutligen skrev han även pjäsen Monsieur d'Olive (1604, tryckt 1606).

Chapman är även känd genom sin Homerosöversättning i 2 band som utkom 1616. Många forskare har ansett Chapman vara den "rival poet" Shakespeare nämner i sina sonetter.

Källa och litteratur 
 Svensk uppslagsbok. Lund 1930.
 Gunnar Sjögren: Shakespeares samtida och deras dramatik (1969)

Externa länkar

 

Engelska dramatiker
Engelska poeter
Brittiska översättare
Födda 1559
Avlidna 1634
Män
Hi-Fi klubben

Hi-Fi klubben är en butikskedja som säljer stereoanläggningar (Hi-Fi) och viss annan hemelektronik. Kedjans profil är att erbjuda "Value for money" och "Value for time".

Exempel på märken som saluförs av kedjan är Denon, DALI, NAD och Bowers & Wilkins. Hi-Fi klubben grundades av Peter Lyngdorf i Danmark 1976 och etablerades i Sverige 1980 och i Norge 1988.

Det hela började med att Peter Lyngdorf importerade NAD och Cerwin-Vega till Danmark för att sedan sprida verksamheten.

Externa länkar
Hi-fi klubben

Danska butikskedjor
Danska hemelektronikföretag
Företag bildade 1976
Taktiska kärnvapen

Taktiska kärnvapen, (också kallade slagfältskärnvapen eller icke-strategiska kärnvapen), är en typ av kärnvapen som har kortare räckvidd och är mindre kraftfulla än de strategiska kärnvapen som är avsedda att avfyras över stora avstånd (t.ex. från en kontinent till en annan) och utplåna hela städer, regioner eller länder. Istället är de taktiska kärnvapnen tänkta att användas på slagfältet som en integrerad del av den övriga krigföringen.

Exempel på insats av taktiska kärnvapen skulle kunna vara angrepp för att utplåna större formationer av pansarfordon eller angrepp mot stora fartyg eller flottformationer. Som vapenbärare av taktiska kärnvapen kan användas raketer, torpeder, minor, artillerigranater eller flygbomber.

Definition 
Det finns ingen allmänt vedertagen definition om vad som utgör ett "taktiskt kärnvapen". Vissa definitioner utgår från vad ett taktiskt kärnvapen inte är, och jämför det med strategiska kärnvapen. Enligt Totalförsvarets forskningsinstitut skiljer sig strategiska och taktiska kärnvapen på följande sätt:Det finns ingen heltäckande definition. Men grovt sett är strategiska vapen de som går att skjuta från en kontinent till en annan, och som fungerar avskräckande genom att visa att ’vi kan alltid nå er’. För USA:s och Rysslands del omfattas dessa vapen av bilaterala överenskommelser. Taktiska vapen är vapen som kan användas i vanliga vapensystem, där konventionella stridsspetsar byts ut mot kärnstridsspetsar.Ett annat sätt att definiera ett taktiskt kärnvapen är att utgå från dess utmärkande drag, såsom sprängkraft, räckvidd och användningsområde. Taktiska kärnvapen anses ofta vara mindre kraftfulla än strategiska kärnvapen eftersom de generellt har lägre sprängkraft. En sådan definition riskerar dock att bli missvisande, eftersom även ett mindre taktiskt kärnvapen kan åstadkomma stor skada, både vad gäller explosionens kraft och det efterföljande radioaktiva nedfallet. Av den anledningen anses ofta det mest utmärkande draget för ett taktiskt kärnvapen vara dess relativt korta räckvidd, upp till 500 kilometer.

Källor

Externa länkar

Kärnvapen
Gladbäcken

Gladbäcken är en vattenkälla och ett naturreservat i Hudiksvalls kommun, Hälsingland.

Reservatet är skyddat sedan 1978 och omfattar 3,4 hektar. Det är beläget 16 km nordost om Ljusdal ett par km från Gröntjärns naturreservat.

Gladbäcken är den näst största källan i Hälsingland. Flödet uppgår till mer än 50 liter per sekund. Källan rinner fram i en ravin i Hennanåsen i dalgången mellan Sandvik och Västerstråsjö. Flödet växer snabbt från första utloppspunkten (upprinnan). Högre upp finns ett torrare område och här kan man hitta den lilla orkidén knärot. I naturreservatet finns även  sparvuggla, spillkråka och gråspett.

Referenser
 Länsstyrelsen, naturreservat Gladbäcken

Externa länkar

Vattenkällor i Sverige
Naturreservat i Hudiksvalls kommun
Naturskyddsområden bildade 1978
The Last Performance

The Last Performance är en svensk dokumentärkortfilm, som handlar om Judy Garlands sista turné i bland annat Stockholm, Malmö och Köpenhamn. Filmen spelades in i mars 1969. Garland gav ett förvirrat och drogat intryck och hon begick självmord några månader senare.

Externa länkar 
 
 

Svenska filmer 1969
Svenska dokumentärfilmer
Jackie Jakubowski

Jackie Jakubowski, född 5 oktober 1951 i Szczecin, Polen, död 25 maj 2020 i Sankt Matteus distrikt, Stockholm, var en svensk författare och journalist.

Jakubowski kom till Sverige som flykting undan den antisemitiska kampanjen i Polen 1970. Han var mellan 1980 och 2015 chefredaktör för kulturtidskriften Judisk Krönika och utnämndes 2000 av Sveriges Tidskrifter till "Årets journalist".

2006 var han sommarpratare i Sveriges Radio P1.

Jackie Jakubowskis liv skildras i Lena Einhorns roman En låda apelsiner 2023.

Bibliografi 
 Judiska prövningar och omprövningar - tankar om makt och minne, diaspora och Israel, vänner och antisemiter, kaos och humor, Brombergs, 1992. Huvudsakligen essäer från Judisk Krönika samt en brevväxling med Per Ahlmark - Tala sanning till makten.
Judisk identitet. Antologi med Jakubowski som redaktör och med inledningsord. Natur och kultur, 1993.
”Der Judenprozess” i antologin Det eviga hatet - om nynazism, antisemitism och Radio Islam, Bonniers, 1994.
 Ljudet av alef: judiska tankar om hemmahörande, minne, identitet, Gud och diasporan, Natur och Kultur, 2000.
 Bortom beit: judiska tankar om öde och tid, oändlighet och godhet, blod och arv, Bokförlaget Atlantis, 2005.
Spår av lamed: berättelser om några judiska livsöden, Atlantis, 2009.

Källor 
 Judisk Krönikas webbplats

Noter

Externa länkar 
 
 

Svenska journalister under 1900-talet
Svenska journalister under 2000-talet
Svenska chefredaktörer
Svenska författare under 1900-talet
Svenska författare under 2000-talet
Svenskspråkiga författare
Sommarvärdar 2006
Personer från Szczecin
Födda 1951
Avlidna 2020
Män
Every Sunday

Every Sunday är en amerikansk kortfilm från 1936. Filmen var den första som både Judy Garland och Deanna Durbin gjorde för Metro-Goldwyn-Mayer (MGM). Handlingen är mest en ursäkt för att de båda skall få sjunga.

Producenten, Jack Chertok producerade en mängd liknande kortfilmer åt MGM.

Externa länkar 

Filmer 1936
Amerikanska kortfilmer
Amerikanska musikfilmer
Filmer från Metro-Goldwyn-Mayer
Björnö

Björnö kan syfta på:

Finland 
 Björnö, Raseborg – en halvö i Nyland,

Sverige 
 Björnö, Haninge kommun – en ö
 Björnö, Kalmar kommun – en herrgård
 Björnö naturreservat, Kalmar kommun – ett naturreservat i Kalmar kommun
 Björnö, Norrtälje kommun – ett gods
 Björnö, Säffle kommun – en herrgård i Gillberga socken, Värmland
 Björnö, Södertälje kommun – en ö mellan Mörkö och Lisö
 Björnö, Värmdö – ett naturreservat
  Björnö naturreservat, Värmdö kommun – ett naturreservat i Värmdö kommun
 Björnö, Västerås – en ö
 Björnö, Växjö kommun – en tätort

Se även 
 Björnön (olika betydelser)
 Bjørnø
 Björnsö
Björnö, Norrtälje kommun

Björnö är en herrgård i Frötuna socken cirka tre kilometer från Norrtälje. Gården ligger vid innersta delen av Norrtäljeviken.

På 1360-talet tillhörde Björnö Vasaätten. På 1500-talet kom egendomen i släkten Tre Rosors ägo. År 1672 kom det till släkten Bonde af Björnö. Släkten Bonde bildade Björnö fideikommiss, som var i kraft 1683-1833. Fideikommissen omfattade 3160 hektar och överflyttades 1833 av Gustaf Trolle-Bonde till Sävstaholms slott i Vingåker. Efter år 1833 växlade Björnö ägare flera gånger samt styckades så att det år 1924 endast fanns kvar 1278 hektar, varav 180 hektar var åker.

Se även
 Bonde af Björnö
 Frötuna församling
Godset Björnö i forna tider

Byggnader och anläggningar i Norrtälje kommun
Herrgårdar i Uppland
Joseph L. Mankiewicz

Joseph Leo Mankiewicz, född 11 februari 1909 i Wilkes-Barre, Pennsylvania, död 5 februari 1993 i Bedford, New York, var en amerikansk filmregissör, manusförfattare och filmproducent.

Under sin karriär skrev Joseph L. Mankiewicz 48 filmmanus, bland annat till Allt om Eva (1950), som han vann två Oscar för (bästa regi och bästa manus). Han hann även producera fler än 20 filmer, till exempel En skön historia (1940).

Joseph L. Mankiewicz var bror till Herman J. Mankiewicz och var far till Tom Mankiewicz.

Joseph L. Mankiewicz är begravd i Bedford, New York.

Filmografi i urval 
 (produktion)
 (produktion)
 (produktion)
 (manus och produktion)
 (manus och regi)
 (regi)
 (regi)
 (manus och regi)
 (manus och regi)
 (manus och regi)
 (manus och regi)
 (manus och regi)
 (manus och regi)
 (manus och regi; baserad på musikalen Guys and Dolls)
 (manus och regi)
 (manus och regi)
 (regi)

Externa länkar 

 

Födda 1909
Avlidna 1993
Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska filmregissörer
Amerikanska manusförfattare
Personer från Wilkes-Barre
Män
Oscar för bästa regi
Oscar för bästa manus efter förlaga
Dreamfall: The Longest Journey

Dreamfall - The Longest Journey () är ett äventyrsspel med actioninslag, utvecklat av det norska företaget Funcom. Spelet släpptes våren 2006 och finns i versioner för Windows och Xbox. 

Spelet är en uppföljare till 1999 års Den längsta resan och utspelar sig 10 år efter händelserna i det första spelet. Spelets handling fokuserar på de tre karaktärernas Zoë Castillo, April Ryan, och Kian Alvane som bor i de parallella världarna Stark, en högt avancerad teknologisk värld; och Arcadia, en värld fylld av magi. April var det första spelets protagonist, medan de andra två har tillkommit i denna delen. 

Handlingen handlar till största delen om Zoë, en 20-årig tjej från Casablanca, Stark; vars efterforskningar om hennes före detta pojkväns försvinnande och andra mystiska händelser leder henne till April. Samtidigt i Arcadia för April en strid mot det onda Empire of Azadi medan Kian, en Azadisk elitsoldat, sänds för att lönnmörda henne. Det förekommer karaktärer från föregångaren, så som Brian Westhouse och Gordon Halloway, men att spela "Den längsta resan" är inget krav för att förstå handlingen.

Externa länkar 
 
 
 
 

Datorspel 2006
Xbox-spel
Äventyrsspel
Aleksej Kasatonov

Aleksej Viktorovitj Kasatonov (), född 14 oktober 1959 i dåvarande Leningrad, Sovjetunionen (nuvarande Sankt Petersburg, Ryssland), är en rysk före detta professionell ishockeyspelare. 

Kasatonov spelade under många år som back i Sovjetunionens ishockeylandslag, oftast i förstafemman i par med Vjatjeslav Fetisov.

Aleksej Kasatonov vann sammanlagt sju guld i VM och OS: 1981, 1982, 1983, 1984, 1986, 1988 och 1989, och ett silver 1980. I NHL spelade han för New Jersey Devils, Mighty Ducks of Anaheim, St. Louis Blues och Boston Bruins. Kasatonov har också spelat i två inhemska klubbar; SKA Leningrad och CSKA Moskva.

Aleksej Kasatonov har också arbetat som ishockeytränare åt Columbia University.

CCCP Hockey är en svensk dokumentärfilm om den legendariska förstakedjan, "KLM-kedjan" eller "Green Line", i det sovjetiska landslaget under 1980-talet visad första gången i Sveriges Television 28 april 2004.

Statistik

Klubbkarriär

Internationellt

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Alexei Kasatonov hhof.com
 Alexei Kasatonov nhl.com

Spelare valda i NHL Entry Draft 1983
Födda 1959
Män
Levande personer
Ryska ishockeyspelare
Spelare i HK CSKA Moskva
Spelare i Mighty Ducks of Anaheim
Spelare i Boston Bruins
Spelare i New Jersey Devils
Spelare i St. Louis Blues
Sovjetiska ishockeyspelare
Idrottare från Sankt Petersburg
Olympiska silvermedaljörer 1980
Olympiska guldmedaljörer 1984
Olympiska guldmedaljörer 1988
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1980
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1980 från Sovjetunionen
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1984
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1984 från Sovjetunionen
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1988
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1988 från Sovjetunionen
Sovjetiska olympiska guldmedaljörer
Sovjetiska olympiska silvermedaljörer
Världsmästare i ishockey
Europamästare i ishockey
Spelare valda av Mighty Ducks of Anaheim i NHL:s expansionsdraft 1993
Spelare valda av New Jersey Devils i NHL Entry Draft
Aritmetikenhet

Aritmetikenhet, en av komponenterna i von Neumann-arkitekturen. Förkortas ofta ALU (Arithmetic Logic Unit).

I en modern processor kan det ofta finnas flera integrerade exekveringsenheter för aritmetik. Enheten har ofta inbyggt stöd för de fyra räknesätten för heltal, samt grundläggande binära operationer som AND, OR, XOR på heltal. I enklare processorer kan ibland multiplikation, och främst division, saknas.

Av konvention använder man främst benämningen för enheter som arbetar på heltal. Flyttal (decimaltal) hanteras ofta av specifika enheter för detta. Dessa kan ha fler inbyggda operationer, som de trigonometriska funktionerna, logaritmering och kvadratrot. Vidare finns det också ofta specifika enheter för adressgenerering. Dessa är också en form av aritmetikenheter, men med specialising på de multiplikationer och additioner som krävs för att hitta rätt adress i datorns minne. I den idealiserade von Neumann-arkitekturen kan man välja att se adressgenerering som en del av styrenheten och inte aritmetikenheten.

Datorteknik
Västerleden, Örebro

Västerleden är den motorväg som går strax väster om Örebro centrum och som fungerar som den stora förbifartsleden för staden. Här samsas vägnumren E18, E20 och 50. Motorvägen med detta namn börjar vid trafikplats Adolfsberg (avfart 110), där E18 tar av mot Oslo. Vägstandarden är dock redan innan motorväg, men här benämns den endast som E20/50. Namnet övergår sedan i "Arbogavägen" vid avfart 115 som även denna har motorvägsstandard sedan år 2000.

Historia 

När Västerleden anlades 1973 hade endast partiet motsvarande avfart 110–115 motorvägsstandard. I samband med detta byggdes även Södra Infartsleden (1967) och ett stort antal nya trafiklösningar och tvärleder, vilka tog en hel del mark i anspråk. Örebro kommun hade dock länge planerat leden runt staden, som kom att avlasta de tidigare hårt trafikerade Drottninggatan och Storgatan och därför var de flesta tomter och fastigheter lång tid i förväg inlösta. Dessutom anlades vägen i utkanten av stadens centrum, men en kraftig expansion sedan dess har lett till att den idag mer och mer liknar en stadsmotorväg. De områden som påverkades mest av bygget var Åby där båttrafiken på Svartån i princip lamslogs (och hindras än idag) av en låg bro, liksom i Hjärsta, där villor fick rivas och gatunätet förstördes. Barriären ledde faktiskt till uppkomsten av två områden, Nya Hjärsta i väst och Gamla Hjärsta i öst.

Förutom nödvändiga asfaltsarbeten så har Västerleden varit i stort sett orörd fram till början av 2000-talet, då sprickbildningar upptäcktes i vissa av överfartsbroarna. Detta fick till följd att en renoveringsprocess påbörjades. Totalt finns 13 överfartsbroar längs leden, varav 5 stycken är till enbart för gång- och cykeltrafik. Därtill tillkommer ett flertal tunnlar.

Hastighetsbegränsningen längs sträckan är 90 km/h.

Trafikplatser 

Motorvägar i Sverige
Transport i Örebro
Sergej Makarov

Sergej Michajlovitj Makarov (), född 19 juni 1958 i Tjeljabinsk i dåvarande Sovjetunionen, är en rysk före detta professionell ishockeyspelare. Han är ansedd som en av de bästa högeryttrarna någonsin inom sporten.

Karriär 
Sergej Makarov var en väldigt begåvad högerforward som under större delen av sin karriär spelade i Sovjetunionens ishockeylandslag. Makarov vann VM-guld med Sovjetunionen åtta gånger, 1978, 1979, 1981, 1982, 1983, 1986, 1989 och 1990, och OS-guld två gånger 1984 och 1988. 1981 vann han också Canada Cup med Sovjetunionen efter att man vunnit mot Kanada med 8-1 i finalen. Tillsammans med Igor Larionov och Vladimir Krutov formerade han den sovjetiska förstakedjan, "KLM" eller "Green Line", en av de mest fruktade kedjorna i hockeyhistorien. I klubblagssammanhang i Sovjetunionen spelade Makarov elva mästerskapssäsonger i CSKA Moskva och blev utnämnd till Sovjets bäste spelare åtta gånger.

1989 fick Makarov tillåtelse att spela i NHL med Calgary Flames. Han vann Calder Memorial Trophy som årets nykomling vid 31 års ålder. Regeln blev sedan ändrad och nu har bara spelare under 27 år chans att vinna priset - "Makarov-regeln". Makarov spelade också för San Jose Sharks i två år och blev där återigen lagkamrat med Igor Larionov. Han spelade också 4 matcher för Dallas Stars 1996–97.

I samband med VM 2008 utsågs Makarov till en av spelarna i århundradets ishockeylag.

CCCP Hockey är en svensk dokumentärfilm om den legendariska förstakedjan, "KLM" eller "Green Line", i det sovjetiska landslaget under 1980-talet visad första gången i Sveriges Television 28 april 2004.

Statistik

Klubbkarriär

Internationellt

Referenser

Externa länkar 

 Sergei Makarov hockey-reference.com
 Sergei Makarov nhl.com
 Sergei Makarov hhof.com

Spelare valda i NHL Entry Draft 1983
Sovjetiska ishockeyspelare
Ryska ishockeyspelare
Födda 1958
Spelare i HK CSKA Moskva
Spelare i Calgary Flames
Spelare i San Jose Sharks
Spelare i Dallas Stars
Män
Levande personer
Personer från Tjeljabinsk
Olympiska guldmedaljörer 1984
Olympiska guldmedaljörer 1988
Olympiska silvermedaljörer 1980
Sovjetiska olympiska guldmedaljörer
Sovjetiska olympiska silvermedaljörer
Världsmästare i ishockey
Europamästare i ishockey
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1980 från Sovjetunionen
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1980
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1984 från Sovjetunionen
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1984
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1988 från Sovjetunionen
Tävlande i ishockey vid olympiska vinterspelen 1988
Medlemmar i Hockey Hall of Fame
Vinnare av Calder Memorial Trophy
Spelare valda av Calgary Flames i NHL Entry Draft
Vasakyrkan, Kalmar

Vasakyrkan är en kyrkobyggnad i Kalmar i Växjö stift. Den är församlingskyrka i Vasakyrkans församling. Församlingen är organiserad likt en missionsförening men fungerar i praktiken som en egen församling inom Evangeliska fosterlandsstiftelsen. År 1872 bildades Kalmar Evangeliska Lutherska Missionsförening och 1878 sökte föreningen medlemskap i EFS.

Kyrkobyggnaden
Byggstarten ägde rum 26 augusti 1980 och den invigdes 26 september 1981.

Externa länkar
 Officiell webbplats

Kyrkobyggnader i Växjö stift
Svenska EFS-kyrkor
Kyrkobyggnader i Kalmar
Kyrkobyggnader invigda 1981
1981 i Sverige
Kevin McHale

Kevin Edward McHale, född 19 december 1957 i Hibbing i Minnesota, är en baskettränare och en framgångsrik före detta basketspelare. Han spelade tretton säsonger i NBA med Boston Celtics, främst som power forward. 2011–2015 var han huvudtränare för Houston Rockets.

Spelarkarriär 
Den 209 cm långa McHale spelade som power forward för Minnesota Golden Gophers (University of Minnesota) från 1976 till 1980, med 15,2 poäng och 8,5 returer i snitt per match. När han kom till Boston Celtics formerade han med Larry Bird och Robert Parish det som skulle bli "The Big Three", som hjälpte Celtics till fem NBA-finaler och tre mästerskap (1981, 1984 och 1986).

Efter många skador slutade McHale spela basket år 1993. Celtics reserverade då hans tröjnummer 32 så att ingen annan får bära det numret.

Han är rankad som en av de 50 bästa spelarna i NBA och installerades i NBA Basketball Hall of Fame 1999.

Tränarkarriär 

Kevin McHale var huvudtränare för Minnesota Timberwolves 2005 och 2008–2009.

2011 blev han huvudtränare för Houston Rockets. Han ledde dem till final i NBA:s Western Conference 2015 (detsamma som slutspelets semifinal). Trots det avskedades han nästföljande säsong, i november 2015, efter fyra raka förluster och bara fyra segrar av elva matcher från och med starten av säsongen 2015/2016 av NBA.

Lag 
 Som spelare
 Boston Celtics (1980–1993)

 Som tränare
 Minnesota Timberwolves (2005, 2008–2009)
 Houston Rockets (2011–2015)

Externa länkar 

 

Amerikanska basketspelare
Amerikanska baskettränare
Födda 1957
Män
Spelare i Boston Celtics
Minnesota Timberwolves
Huvudtränare i Houston Rockets
Levande personer
Idrottare i Minnesota Golden Gophers
Alumner från University of Minnesota
Frötuna socken

Frötuna socken i Uppland ingick tidigare i Frötuna och Länna skeppslag, ingår sedan 1971 i Norrtälje kommun och motsvarar från år 2016 Frötuna distrikt.

Socknens areal är 110,31 kvadratkilometer, varav 98,48 land. År 2000 fanns 2 086 invånare. Björnö gods, orterna Spillersboda och Kaggeboda samt Frötuna med sockenkyrkan Frötuna kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Socknen har medeltida ursprung. I slutet av 1500-talet utbröts Rådmansö församling och socken. 1622 utbröts Norrtälje stad och Norrtälje församling. 

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Frötuna församling och för de borgerliga frågorna till Frötuna landskommun. Landskommunen utökades 1952 och uppgick 1971 i Norrtälje kommun. 

1 januari 2016 inrättades distriktet Frötuna, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört län, fögderier, tingslag och domsagor enligt vad som beskrivs i artikeln Frötuna och Länna skeppslag. De indelta soldaterna tillhörde Livregementets dragonkår, Roslags skvadron. De indelta båtsmännen tillhörde Södra Roslags 1:a och Norra Roslags 2:a båtsmanskompani.

Geografi
Frötuna socken ligger sydost om Norrtälje på västra delen av halvön Rådmansö och söder om Lommaren och Norrtäljeviken. Socknen är en sjörik kuperad skogsbygd med odlingsbygd i norr.

Geografisk beskrivning

Socknen avgränsas i norr av sjön Lommaren samt Lommarsundet och dalgången härifrån ut till Norrtäljeviken. I öster avgränsas socknen av Hattsunden och gränsen mot Rådmansö socken. Gränsen går över land från Hattsunden till Håtöviken. Här ligger Håtö svansar i socknen. Gränsen löper sedan västerut genom Norrfjärden och innesluter Humlö, Västerö och Idö. Socknen når land strax söder om Spraggarboda. Inom socknen ligger sjön Limmaren. Större byar är Spraggarboda, Spillersboda, Nodsta, Kaggeboda, Baltora, Björknäs samt Björnösund.

Fornlämningar
Från bronsåldern finns spridda gravrösen. Från järnåldern finns ungefär 40 gravfält och en fornborg. Tre runstenar har påträffats.

Namnet
Namnet skrevs 1311 Frøtunum innehåller gudanamnet Fröja och tuna, 'inhägnad' och avsåg ursprungligen en by där prästgården nu ligger.

Se även
Frötuna församling

Referenser

Externa länkar

Frötuna hembygdsförening
Socknar i Frötuna och Länna skeppslag

Indelningar i Norrtälje kommun