kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Maskspel (projekt)

Maskspel var ett mystiskt projekt inom undergroundkultur som gick av stapeln i Stockholm 2007-2009. Ulf Staflund ordnade stadsvandringar där deltagarna hade med sig MP3-spelare med en guideröst - samt en instruktionsbok - som gav instruktioner för hur vandrarna skulle ta sig fram och leta efter de olika maskerna. Namnet kommer av engelsk renässansteater.

Multimediakonst 
Maskspel startades samtidigt som - och delvis i anslutning till - den interaktiva TV-produktionen Sanningen om Marika, och därav förstärkte projekten varandra. 

Förutom ett ljudspår om maskerna, med rikligt med sånger, gav Ulf Staflund även ut en roman i anslutning till Maskspel; Karnevalens tid 2007. Karnevalens tid är en fiktiv berättelse om ett folk "bortom staden", där verkligheten rämnar. Boken fungerade som inbjudan till Maskspel då den (enligt verklighetsspel.se) handlar om maskerna. Boken beskriver en subversiv handling som anknyter till lajv, till stilen är den surrealistisk. Begreppet Karnevalens tid användes året innan i en B-uppsats på Stockholms universitet.

Förutom traditionell kultur; musik, fotografier, teckningar, målningar, poesi, övriga texter, stadsvandringar och bok, var Maskspel även ett verklighetsspel. Det var i stort ett klassiskt multimediaprojekt. Dessutom interaktivt.

Källor

Se även 
Deltagarkultur

Lajv i Sverige
Georg Jacob Bull

Georg Jacob Bull, född den 1 augusti 1785 i Kristiania, död den 12 december 1854, var en norsk jurist, ämbetsman och politiker, son till landets förste høyesterettsjustitiarius, Johan Randulf Bull, och far till ämbetsmannen och ministern Anders Sandøe Ørsted Bull.

Bull var høyesterettsjustitiarius mellan 1836 och 1854. Bull satt två perioder i Stortinget. Han representerade Bergen perioden 1821-23 och Laurvik och Sandefjord perioden 1824-26.

Bull var byfogde i Bergen mellan 1810 och 1821, amtmand i Jarlsberg og Larvik amt (nu Vestfold fylke) från 1821 till 1829 och amtmand i Søndre Bergenhus amt (nu Hordaland fylke) fra 1829 til 1834. Mellan 1834 och 1836 var han statssekreterare.

Källor

Noter

Norska ämbetsmän under 1800-talet
Norska jurister under 1800-talet
Norska politiker under 1800-talet
Födda 1785
Avlidna 1854
Män
Norska domare
Domare i högsta domstolar
Justitiarius

Justitiarius är en juridisk ämbetstitel. 

Justitiarius är latin och betyder bokstavligen "den som förvaltar rätten". Ordet har använts på många olika sätt under historiens gång.

Titeln var i Norge fram till 2002, och i Danmark fram till 1919, en allmän beteckning för presidenten i en av flera medlemmar bestående rätt. Numera används den endast om den norske Høyesterettsjustitiarius.

Källor

Se även
Justitiarie

Titlar
Rättsväsen
Eugénie Blanchard

Anne Eugénie Blanchard, född 16 februari 1896 i Merlet, Saint-Barthélemy, död 4 november 2010 i Gustavia, Saint-Barthélemy, är med en ålder av 114 år och 261 dagar Frankrikes verifierat 4:e äldsta person någonsin samt en av de 100 äldsta människorna i världshistorien. Hon var från Marie-Clémentine Solignacs död 25 maj 2008 Frankrikes äldsta levande person, från spanjorskan Manuela Fernández-Fojacos död 6 januari 2009 EU:s äldsta levande person samt från japanskan Kama Chinens död 2 maj 2010 världens äldsta levande person. Hon är även den äldsta personen någonsin från Saint-Barthélemy, en ö som sedan den såldes av Sverige 1878 tillhör Frankrike.

Biografi 
Blanchard föddes i trakten av Merlet på Saint-Barthélemy. Hon blev nunna, tog namnet syster Cyria Costa och flyttade till Curaçao i Nederländska Antillerna vid 24 års ålder. Barnen på Curaçao kallade henne för “Douchy” vilket betyder sötsak eller godis på det lokala språket Papiamento, eftersom hon ofta gav dem godis. Blanchard återvände till Saint-Barthélemy 1953 och levde i det ärvda föräldrahemmet till 1980, då hon flyttade till ett äldreboende. Hon var de sista åren vid relativt god hälsa med undantag av synen, som var nästan helt borta. Eugénie Blanchard avled den 4 november 2010.

Referenser 
Dödsannons - BBC (Engelska)

Noter

Fransmän
Kvinnor
110-åringar
Födda 1896
Avlidna 2010
Medverkande i Guinness Rekordbok
Bombus skorikovi

Bombus skorikovi (saknar svenskt namn) är en insekt i överfamiljen bin (Apoidea) och släktet humlor (Bombus) som lever i Centralasien.

Utseende 
Bombus skorikovi är en medelstor humla: Honan når en längd mellan 16 och 18 mm, hanen 14 till 15 mm. Humlan har svart huvud, med en tunn gul rand i nacken. Mellankroppen är gul, med ett svart band mellan vingfästena, ibland reducerat till en liten, central fläck med svarta och ljusa hår blandat. Det främsta bakkroppssegmentet är gult; det andra kan också vara gult hos hanen, men det förekommer också att det är svart med en tunn gul linje längs bakkanten. Det senare är alltid fallet hos honorna. Förutom de tre sista bakkroppssegmenten, som är svarta, är resten av bakkroppen gul. Honorna har emellertid gula sidor på det främsta av de svarta bakkroppssegmentet (=det fjärde).

Vanor 
Bombus skorikovi är en snylthumla, som saknar arbetare och där drottningen tränger in i andra humlors bon, dödar drottningen och tvingar arbetarna i det övertagna boet att föda upp sin avkomma. Den är en bergsart, som i sitt västra område lever på höjder mellan 2 700 och 3 700 meter; I Kina kan den gå upp till åtminstone 4 300 meters höjd. 

Humlan hämtar sin föda framför allt från korgblommiga växter (som tistlar) och flenörtsväxter.

Utbredning 
Arten finns i Centralasien från södra Tibet, Kashmir samt provinserna Qinghai, Gansu, Xinjiang, Yunnan, Sichuan, Inre Mongoliet, Shanxi, Hebei, Jilin och Heilongjiang. Fynd från Turkiet och Nepal är också kända.

Källor 

Humlor
Bombus
Johan Randulf Bull

Johan Randulf Bull, född den 29 april 1749 i Stod, Nord-Trøndelag, död den 28 februari 1829 i Larvik, var Norges förste høyesterettsjustitiarius. Han utnämndes 1814, men började detta arbete först året efter, samtidigt som Høyesterett startade sin verksamhet.

Johan Randulf Bull var av trøndersläkten Bull och son till Jørgen Andreas Bull och Dorothea Catharina Wandal Randulf (som var föräldrar till violinisten Ole Bulls farfar). Han gifte sig den 19 april 1782 med Mette Johanne Colbjørnsen, som var syster till juristerna Jacob Edvard och Christian Colbjørnsen. 
Sonen Georg Jacob Bull blev landets fjärde utnämnde høyesterettsjustitiarius. 

J.R. Bull och sonen Georg Jacob bodde på Storgatan i Larvik under 1820-talet - i en gård som stod på samma tomt som dagens gamla post- och telegrafbyggnad (mittemot järnvägsstationen). Gården ägdes vid denna tidpunkt av svenska staten - kung Karl XIV Johan bodde för övrigt här under sitt besök i Larvik 1815. Johan Herman Wessel skrev: "Det skal kule til en trønder". Det var Bull denna utsaga syftade på, då denne en gång fick en hagelladdning i skallen. De var bägge medlemmar av Det Norske Selskab i Köpenhamn.

Källor

Noter 

Norska domare
Domare i högsta domstolar
Norska jurister under 1800-talet
Alumner från Köpenhamns universitet
Födda 1749
Avlidna 1829
Män
Audi A1

Audi A1 är en minibil som lanserades 2010 och som byggs på samma bottenplatta som Volkswagen Polo och Seat Ibiza.

Modellen finns med 1.0 TFSI 3 cylindrig 95 hk och 1.4 TFSI med 125/150/185 hk och en 1.8 TFSI med 192 hk samma motor som sitter Volkswagen Polo GTI eller Seat Ibiza Cupra. Diesel: 1.4 TDI 90 hk eller 1.6 TDI 116 hk båda finns med manuell eller automatisk växellåda.

Bilen är menad att inta premiumsegmentet inom småbils-klassen och således konkurrera mot BMW:s Mini mm. Den finns även med sportigare version kallad Audi S1 med 231 hk och quattro samt 6-växlad manuell växellåda.

Motoralternativ

Externa länkar 

 Officiell webbplats

A1
Framhjulsdrivna fordon
Fyrhjulsdrivna fordon
Andreas Bloch

Andreas Schelven Schroeter Bloch, född den 29 juli 1860 i Skedsmo, död den 11 maj 1917 i Kristiania, var en norsk målare och tecknare.

Bloch blev vid sjutton års ålder elev i Knut Bergsliens teckningsskola och fick ungefär samtidigt anställning som tecknare i en skämttidning. I början av 1880-talet studerade han ett par vintrar i Düsseldorf under professor Jansen.

Under senare år illustrerade Bloch en mängd norska arbeten, framför allt historiska och krigshistoriska, samt utförde teckningar till skämttidningen Korsaren.

Som tecknare vid Nationaltheatret i Kristiania såg han till att ett betydande antal historiska skådespel framfördes i stilfull och korrekt utstyrsel.

Källor

Noter

Externa länkar 

 

Norska målare
Norska illustratörer
Födda 1860
Avlidna 1917
Män
Personer från Skedsmo kommun
Södergarn, Erken

Södergarn är den största ön i sjön Erken i Norrtälje kommun. Södergarn är långsmal och cirka 25 hektar stor. Ön är sedan 2003 ett Natura 2000-område. Södergarn är även naturreservatsskyddat.
Reservatet och Natura 2000-områdets yttergränser sammanfaller helt.

I länsstyrensens bevarandeplan beskrivs ön sålunda:

"Marken på ön Södergarn är svagt kuperad, blockrik och med inslag av hällar. Morän dominerar på höjderna och finjord i svackorna. Vid Södergarnsviken på den södra delen av ön finns ett fuktigt parti.

Hela ön är skogbevuxen. På den västra delen växer en medelålders ädellövskog som har utvecklats fritt under flera decennier och som därmed uppvisar en naturskogs karaktärsdrag. Den är mycket variationsrik både vad gäller artsammansättning och ålderstruktur och här finns en stor mängd död ved i olika dimensioner och nedbrytningsstadier. Träd- och buskskiktet utgörs av lind, ek, ask, alm, lönn, tall, gran, björk, rönn, skogstry, måbär och hassel. I de centrala delarna av ön är lind det helt dominerande trädslaget. En mindre del i den norra delen har ett relativt sett större inslag av gran samt triviallöv, främst asp och björk. Längs den norra strandlinjen finns även några mindre insprängda partier med mycket uppväxande aspar.

En del ekar, tallar, granar och björkar är mycket gamla och grova. Dessa vittnar om att kronskiktet bakåt i tiden troligtvis varit något glesare än idag. Av dessa står en del idag på sina ställen trängda av uppväxande buskar och träd.

Ädellövskogen har ett mycket högt naturvärde med en rik lundflora, exempelvis tandrot, sårläka, hässlebrodd, tvåblad, lungört, vårärt och storrams. I partier med stort ljusinsläpp finns även mer ljuskrävande växter såsom slåtterfibbla, nattviol och tjärblomster. Tack vare den relativt stora mängden död ved och gamla, grova träd är även kryptogamfloran rik. Ett flertal rödlistade (hotade) arter samt signalarter noterats i området, däribland koralltaggsvamp, oxtungssvamp och gul dropplav.

Den östra delen av området avverkades för omkring 25 år sedan. Idag domineras denna del av klena, unga aspar med inslag av björk, klibbal, lind och ek. Äldre ekar sparades vid avverkningen och dessa står idag utspridda i den täta lövungskogen. Skogen här har börjat självgallra vilket har resulterat i förekomst av död ved."

Referenser

Noter

Källor
Länsstyrelsen i Stockholms län, "Södergarn SE0110365, Bevarandeplan för Natura 2000-område", Dnr 511-2005-037937, 2007-02-05 
http://www.sgu.se/sgu/sv/om_sgu/remisser/2002/01-789-2002.htm
http://www.lansstyrelsen.se/stockholm/Sv/djur-och-natur/skyddad-natur/naturreservat/norrtalje/Sodergarn/Pages/default.aspx 

Naturskyddsområden bildade 2003
Naturreservat i Norrtälje kommun
Natura 2000-områden i Stockholms län
Öar i Norrtälje kommun
Hardy (fiske)

Hardy är en brittisk tillverkare av utrystning för flugfiske. Det var tidigare ett eget företag grundat 1872 men är efter flera ägarskiften och namnbyten ett varumärke och en del av det amerikanska Pure Fishing, som också äger svenska Abu Garcia.                     
Huvuddelen av tillverkningen sker i Alnwick, Northumberland i nordligaste England.

Företaget har egen tillverkning av splitcaneflugspön,  flugrullar, fluglinor och fiskeflugor. Hardy anses vara de första som tillverkade det sexkantiga bambuspö kom att kallas splitcane. Mest kända produkt är en flugrulle, "The Perfect", som först introducerades 1888. Den tillverkades med små ändringar under nästan 100 år och kom att kopieras av många andra tillverkare. Tidiga exemplar kan kosta 100 000-tals kronor på auktion.

Externa länkar
Officiell webbplats 
Brittiska företag
Flugfiske
Sportfiskeredskap
Riksförbundet för fältarbete

Riksförbundet för Fältarbete (RiF) är en intresseförening för socialt fältarbete. Föreningen har som målsättning att sprida information, möjliggöra metoddiskussion och erfarenhetsutbyte mellan föreningens medlemmar samt värna om fältarbete som metod i socialt arbete.

Föreningens dryga 200 medlemmar är indelade i 6 geografiska regioner där mycket av det praktiska utbytet mellan medlemmarna sker. Medlemmarna är vanligtvis kommunalt anställda, av social- eller fritidsförvaltningen, och arbetar huvudsakligen med uppsökande och förebyggande arbete bland ungdomar som riskerar att utveckla sociala problem. Yrkestitlarna varierar från fältarbetare, fältassistent och fältsekreterare till uppsökare eller ungdomspedagog.

Riksförbundet för Fältarbete arrangerar årligen en rikstäckande utbildning för fältarbetare från hela Sverige i samband med sitt årsmöte.

Riksförbundet för Fältarbete samarbetar med Landsforeningen for oppsøkende sosialt ungdomsarbeid i Norge och SSP-samrådet i Danmark. Riksförbundet för Fältarbete är även medlem i Dynamo International, ett internationellt fältarbetarnätverk med säte i Bryssel.

Externa länkar
Officiell webbplats

Intresseföreningar i Sverige
Socialt arbete
FIA Formel 2 på Marrakech Street Circuit 2010

FIA Formel 2 på Marrakech Street Circuit 2010 var den andra tävlingshelgen i FIA Formula Two Championship 2010. Deltävlingarna kördes på Marrakech Street Circuit som supportrace till FIA WTCC Race of Morocco 2010 den 1-2 maj.

Inför 
FIA Formula Two Championship kom ifrån Silverstone Circuit där de hade tävlat två veckor tidigare. De båda segrarna i de racen, Jolyon Palmer och Philipp Eng, låg som etta och tvåa i mästerskapet.

Tom Gladdis avstod tävlingen.

Kval 1

Race 1 
Målgång skedde bakom Safety Car. Racet vanns av Dean Stoneman.

Kval 2

Race 2 
Tre bilar startade från depån, bland annat Jack Clarke och Natalia Kowalska. Philipp Eng gjorde en bra start från pole position, medan Dean Stoneman gjorde en sämre och tappade Johan Jokinen ned till tredje plats. Mihai Marinescu kom inte iväg över huvud taget. Jokinen fick inte njuta av sin dåvarande andraplats så länge, för det dröjde inte många sekunder innan Stoneman var ikapp och försökte komma om. Försöket misslyckades dock då han bromsade för sent och tvingades gena över chikanen och släppa förbi Jokinen igen. Ned emot chikanen missbedömde Ricardo Teixeira situationen helt när han och Ivan Samarin kämpade om positionerna. Teixeira körde in i Samarins bil bakifrån och lyftes rätt upp i luften. Han flög flera meter upp och gjorde till och med en volt. Bilen flög förbi flera av de framförvarande bilarna innan den landade på hjulen igen och gjorde några piruetter, träffade Benjamin Baillys bil och tog eld för en kort stund. Flera andra bilar, vilka körde in i varandra mitt i kaoset, tvingades även bryta. Teixeira och övriga förare klarade sig utan skador.

Safety Car togs ut på banan och höll fältet uppe i hela sex varv, innan den gick in i depån igen. Då återstod endast en knapp kvart av tävlingens maxlängd. Varvräkningen byttes ut emot en nedtickande klocka. När omstarten gick drog Philipp Eng ifrån direkt. Många förare var inte beredda på den plötsliga omstarten och stora luckor uppstod snabbt.

I den sista kurvan tog sig Dean Stoneman om Johan Jokinen. Will Bratt, som låg med i klungan, gjorde ett litet misstag i samma kurva som Teixeira kraschade, kom långt ut och tappade några sekunder. Stoneman hade i det läget fått upp farten rejält och började jakten på ledaren Eng. Han lyckades på ett varv plocka in en hel sekund och sätta snabbaste varv i tävlingen. Ajith Kumar snurrade och var tvungen att vända runt, vilket han löste genom att köra åt fel håll några meter.

Bratt tog sig om Kazimieras Vasiliauskas upp till tredje plats. Jokinen bröt. När fyra minuter av tävlingen återstod var Stoneman ikapp Eng. Han försökte stressa Eng, men fick en sladd in i sista kurvan och tappade runt 1,3 sekunder igen. I kampen om femteplatsen tog sig Jolyon Palmer om Armaan Ebrahim, men Ebrahim genade över chikanen och tog tillbaka platsen. I chikanen efter var det Palmers tur att gena och tog sig då om Ebrahim igen.

På det sista varvet snurrade Kumar igen och Stoneman var ikapp Eng ytterligare en gång. Han försökte komma om, men klarade det inte. Philipp Eng korsade därför mållinjen först och fick kliva högst upp på pallen.

Källor 

2010 i Marocko
2
The Clinic

The Clinic är en chilensk satirtidning som utkommer veckovis. Tidningen har gjort sig känd för politisk satir mot det politiska etablissemanget men också grävande journalistik med avslöjanden om korruption och skandaler. Tidningen grundades 1998 och har en upplaga på drygt 24000 exemplar. 

Tidningen jämförs ofta med amerikanska The Onion eller argentinska Barcelona. 

Titeln anspelar på den brittiska klinik i London där den forne chilenske diktatorn Augusto Pinochet satt i husarrest.

Externa länkar 
Officiell webbplats

Chilenska tidningar
Lista över matchresultat i Elitserien i ishockey 2010/2011


Lista över matchresultat i grundserien av Elitserien 2010/2011. Ligan inleddes den 15 september 2010 och avslutades 5 mars 2011.

Matcher

Referenser

Sport i Sverige 2010
Sport i Sverige 2011
Ishockeysäsongen 2010/2011
2010/2011
Sferics och tweeks

Sferics och Tweeks är det knaster som blixten orsakar i en radiomottagare. Störningen blir mera markant ju lägre i frekvens som mottagaren är avsedd för. På tonfrekvens uppträder även visslare. Det finns inga svenska begrepp för sferics och tweeks. Vetenskapsmännen analyserar dessa fenomen vanligtvis på extremlångvåg och tonfrekvens.

Åska
Radio
Elektriska fenomen
Eurofins

Eurofins är ett franskt laboratorieföretag med verksamhet i många länder. Eurofins, som grundades 1987, utför bland annat analyser av livsmedel, dricksvatten, avloppsvatten. Omsättningen låg 2008 på 633 miljoner Euro och antalet anställda uppgick till ungefär 10000 fördelade på 190 laboratorier i 37 länder. Företaget är noterat på Parisbörsen och Frankfurtbörsen.

Källor
https://web.archive.org/web/20100527060843/http://www.eurofins.com/media/1000383/annual%20report%202009.pdf

Externa länkar
http://www.eurofins.se/

Franska företag
Företag i Lidköpings kommun
Erik August Hagfors

Erik August Hagfors, född 28 september 1827 i Ingå, död 11 februari 1913 i Jyväskylä, var en finländsk körledare, kompositör och läkare. Han har ansetts vara "finska musikundervisningens och körmusikens fader." En av hans mer kända tonsättningar är Laulu Vuokselle.

Hagfors utbildade sig till läkare vid Helsingfors universitet och studerade samtidigt musik på stipendium under Fredrik August Ehrströms ledning. Under studietiden var han cellist i universitetets orkester och ledde olika studentkörer. År 1862 till 1863 företog han en resa på statligt stipendium till Tyskland, bland annat för att studera undervisningsmetoder, och besökte Berlins och Dresdens musikkonservatorier. Vid återkomsten till Finland disserterade han på ämnet Om difteristisk inflammation uti ögats bindehinna. Samma år blev han musiklärare vid Jyväskylä seminarium, som var landets första finskspråkiga lärarseminarium. 

Eftersom undervisningen på seminariet var den första som fördes på finska fick Hagfors till stor del på egen hand sammanställa kursplaner och kurslitteratur. Under det första året startades också under hans ledning de första finskspråkiga körerna. Han verkade på seminariet till 1893.

Fadern Erik Hagfors var kantor och hans mor hette Maria Helena Tallberg. Då modern dog gifte fadern om sig och Erik August fick därför två mycket yngre halvbröder: Johan Fridolf Hagfors och Erik Hagfors (1863-1956).

Källor

Fotnoter

Webbkällor
Hagfors, Erik August i Uppslagsverket Finland.

Externa länkar

Finländska klassiska kompositörer
Finländska kördirigenter
Män
Födda 1827
Avlidna 1913
Personer från Ingå
Finlandssvenska musiker
Fernando de la Rúa

Fernando de la Rúa, född den 15 september 1937 i Córdoba, död den 9 juli 2019 i Buenos Aires, var en argentinsk advokat och politiker i Unión Cívica Radical (UCR). De la Rúa valdes till Argentinas president 1999 i en allians med flera småpartier men tvingades avgå den 20 december 2001 efter den omfattande ekonomiska krisen i Argentina genom att fly presidentpalatset i en helikopter. Inom loppet av ett par dagar efterträddes de la Rúa av fyra interimspresidenter: Ramón Puerta, Adolfo Rodríguez Saá, Eduardo Camaño samt Eduardo Duhalde.

Källor

Externa länkar

Argentinas presidenter
Män
Personer i Argentina under 1900-talet
Personer i Argentina under 2000-talet
Födda 1937
Avlidna 2019
Jacob Edvard Colbjørnsen

Jacob Edvard Colbjørnsen, född den 19 november 1744 i Akershus amt, död den 23 februari 1802, var en dansk-norsk rättslärd, brorsons son till Anna Colbjørnsen och bror till Christian Colbjørnsen.

Colbjørnsen blev 1760 student, 1770 höjesteretsadvokat i Köpenhamn och 1773 professor i juridik vid universitetet. På denna plats inlade han stora förtjänster om danska rättsvetenskapen, i synnerhet genom en självständig behandling av den inhemska rätten, som förut betraktats endast som ett bihang till den romerska. 

1784 fick han titeln konferensråd, blev 1786 medlem av landbokommissionen och 1787 deputerad i räntekammaren; i båda de sistnämnda ställningarna tog han jämte sin yngre bror Christian verksam del i landboreformernas genomförande. 1799 blev han justitiarius i höjesteret och bidrog kraftigt till en raskare och ordentligare behandling av ärendena.

Källor

Noter 

Födda 1744
Avlidna 1802
Alumner från Köpenhamns universitet
Danska jurister
Norska jurister
Män
Danska professorer
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Personer från Akershus fylke
Chico Mendes

Francisco Alves Mendes Filho Cena ("Chico" är ett smeknamn för "Francisco" i portugisiskspråkiga länder), mer känd som Chico Mendes, född 15 december 1944 i Xapuri i Acre, död 22 december 1988 i Xapuri (mördad), var en brasiliansk gummitappare som blev känd som fack- och miljöaktivist. Han kämpade för att stoppa skövlingen av Amazonas regnskog, och grundade en nationell fackförening för gummitappare i ett försök att bevara deras yrke och regnskogen de arbetade i, vilken hotades av skövling för att lämna plats åt boskapsuppfödning.

Chico Mendes mördades 1988 av ranchägare som motsatte sig hans aktivism. Mordet väckte stor internationell uppmärksamhet. Tre personer dömdes 1990 till 19 års fängelse, lyckades fly ur fängelset 1993 men blev sedan åter infångade.

Källor

Externa länkar
Prisbelönt dokumentär om Chico Mendes liv
Webbsida och dokumentär om Chico Mendes

Födda 1944
Avlidna 1988
Personer som blivit mördade
Män
Brasilianska aktivister
Brasilianska politiker under 1900-talet
Miljöaktivister