kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
2462 Nehalennia

2462 Nehalennia (6578 P-L) är en asteroid upptäckt den 24 september 1960 av Cornelis Johannes van Houten, Ingrid van Houten-Groeneveld och Tom Gehrels vid Palomar-observatoriet. Asteroiden har fått sitt namn efter en Nehalennia, en germansk lyckogudinna, som dyrkades i det som idag är Nederländerna. 

Den tillhör asteroidgruppen Nysa.

Referenser

Externa länkar 

Huvudbältesasteroider
Nysa-asteroider
Småplaneter namngivna efter mytologiska figurer
Astronomiska upptäckter av T Gehrels
Astronomiska upptäckter av I van Houten-Groeneveld
Astronomiska upptäckter av CJ van Houten
Astronomiska upptäckter 1960
Lehigh Valley Grand Prix 2001

Lehigh Valley Grand Prix 2001 var ett race som var den fjärde deltävlingen i CART World Series 2001. Racet kördes den 6 maj på Nazareth Speedway, och Scott Dixon skrev där historia som den yngste vinnaren i seriens historia.

Slutresultat

2001 i USA
Nazareth
2001
Dimetylsulfid

Dimetylsulfid är en organisk svavel-förening med formeln (CH3)2S.

Egenskaper 
Dimetylsulfid är en brandfarlig vätska som är praktiskt taget olöslig i vatten. Den har en mycket karaktäristisk lukt som ingår i de ämnen som frigörs när majs, kål eller rödbetor värms upp. Det är också ett tecken på bakteriell infektion vid jäsning av malt. Den bildas också som en biprodukt i sulfatprocessen.

Användning 
Dimetylsulfid används inom petrokemisk industri för att hindra bildandet av koks och kolmonoxid. Det används också inom organisk syntes.

Se även 
 Dimetylsulfoxid
 Dimetylsulfon

Tioetrar
Iowa Corn Indy 250 2007

Iowa Corn Indy 250 2007 var den åttonde deltävlingen i IndyCar Series 2007. Racet kördes den 24 juni på den nybyggda Iowa Speedway, med Dario Franchitti som vinnare. Med vinsten skaffade sig Franchitti ett signifikativt grepp om mästerskapet, sedan övriga titelaspiranter haft mindre lyckade dagar.

Slutresultat

2007 i USA
Iowa
2007
Lokossa

Lokossa är en stad och kommun i sydvästra Benin, och är den administrativa huvudorten för departementet Mono. Befolkningen beräknades till 41 376 invånare år 2006, med totalt 86 275 invånare i hela kommunen på en yta av 260 km². Staden är belägen cirka 10 kilometer (fågelvägen) från gränsen till Togo.

Administrativ indelning
Kommunen är indelad i fem arrondissement:
Agame
Houin
Koudo
Lokossa¹
Ouedeme
¹Lokossas centralort utgörs av arrondissementet med samma namn.

Källor

Orter i Mono, Benin
Benins kommuner
Parion

Parion (latin Parium) var under antiken en strategiskt viktig hamnstad i Mysien i Mindre Asien, på Hellespontens sydkust, nära den nutida turkiska staden Kemar (grekiska Kamares).

Parion låg mellan Lampsakos och Priapos och grundades av milesier och parier, av vilka staden fått sitt namn. Eventuellt leddes kolonin av Parion, son till Jason som grundade Erythrai.

Den tillhörde det deliska förbundet, stod under hellenistisk tid under Lysimachos inflytande, och hörde senare till attalidernas kungarike Pergamon.

När Attalos III år 133 f.Kr. testamenterade Pergamon till romarna kom staden under romersk kontroll. Under romersk tid gjorde Marcus Aurelius staden till en colonia, Colonia Pariana Julia Augusta. Parion tillhörde först den romerska provinsen Asia, och när provinsen delades på 300-talet e.Kr. blev den en del av provinsen Hellespontus.

Det kristna Parion 
Parion måste ha haft en kristen församling redan 180 e.Kr., då martyren sankt Onesiforos verkade i staden. Den var ursprungligen en suffragan till Kyzikos, men blev ärkestift år 640, och var det fram till slutet av 1200-talet. Den bysantinske kejsar Andronikos II gjorde staden till ett metropolitsäte, med titeln Pegon kai Pariou (Pegae och Parion). 1354 upplöstes metropolitet, och i stället tilldelades dess siste ämbetsinnehavare stiftet Sozopolis i Thrakien. I dag är Parion ett titulärstift i katolska kyrkan.

Konst och kultur 
Staden var känd för dyrkan av gudarna Apollon, Dionysos och Eros. Någon gång före 354 f.Kr. gjorde Praxiteles en skulptur av den sistnämnde i staden. Enligt Strabon fanns i Parion dessutom ett stort altare byggt av Hermokreon.

Man har även hittat mynt från staden, vilka är uppseendeväckande på grund av att de är präglade med gorgon-motiv. Det är oklart varför mynten präglats med detta monster; en teori är att de avbildar sköldar, som ofta haft gorgonmotiv för att skrämma fienden. Detta skulle i så fall visa Parions makt.

Arkeologi 
Några få lämningar från antiken finns kvar. Murarna mot havet, som består av stora kvadratiska marmorblock, står ännu. I staden finns även ruiner av akvedukter, vattenreservoarer och en nedrasad arkitrav av en pelargång. Det moderna namnet Kamares tycks komma av kamarai, underjordiska byggnader från forntiden, som ännu finns kvar på platsen.

Under fyra år på 2000-talet har turkiska arkeologer under ledning av professor Cevat Başaran grävt ut Parions nekropol. Man har grävt ut omkring 200 gravar, och det viktigaste fyndet är en 2 200 år gammal sarkofag, som på grund av de många smyckena inuti tros tillhöra en prinsessa eller adelskvinna. Baserat på fyndet tror Başaran att Parion en gång var en storslagen stad som styrdes av en rik elit.

Källor

Externa länkar 
Mynt från Parion
Fler mynt

Mindre Asien
Historiska platser i Turkiet
Metantiol

Metantiol eller metylmerkaptan är en svavelorganisk förening med formeln CH3SH.

Egenskaper
Metantiol är en färglös gas med en mycket oangenäm lukt av rutten kål som kan kännas utanför pappersbruk då sulfatmassaframställningen bildar gasen. Den bildas också när kroppen bryter ner svavelhaltiga aminosyror och proteiner och är bland annat det ämne som ger fekalier och flatulens dess obehagliga lukt. Den förekommer som förorening i naturgas, stenkolstjära och råolja.

Det är en svag syra med  vilket gör att den kan reagera med metaller lösta i vatten.

Användning
Metantiol används för att framställa syntetisk metionin som används som kosttillskott och i djurfoder. Det används också som tillsats i gasol och stadsgas för att indikera gasläckor.

Metantiol som VSC-komponent
Metylmerkaptan är en VSC-komponent, VSC står för Volatile Sulphur Compounds, eller på svenska; flyktiga svavelföreningar. VSC består av fluiderna vätesulfid (H2S), metylmerkaptan (CH3SH) och dimetylsulfid ((CH3)2S).
Bakterier i munhålan producerar illaluktande svavelgaser och dessa kan i vissa fall vara orsaken till dålig andedräkt. En kombination av zink och klorhexidin eliminerar VSC från utandningsluften och därmed illaluktande andedräkt. Den här sammansättningen finns exempelvis i munsköljet SB12.

Se även
Etantiol

Källor

Tioler
Jurij Rjazanov

Jurij Sergejevitj Rjazanov (ryska: Ю́рий Серге́евич Ряза́нов), född 21 mars 1987, död 20 oktober 2009, var en rysk gymnast. Rjazanov tog två VM-medaljer (silver 2006 i lag och brons 2009 i mångkamp) och tre EM-medaljer (guld 2008 i lag, brons i mångkamp 2007 och 2009). Rjazanov deltog även vid de Olympiska spelen i Peking 2008 och kom där på 17:e plats i mångkamp.

Rjazanov omkom i en bilolycka på en motorväg utanför Moskva den 20 oktober 2009.

Källor

Externa länkar 
 

Män
Avlidna 2009
Ryska gymnaster
Födda 1987
Personer från Vladimir
Personer som omkommit i trafikolyckor
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Ryssland
Tävlande i gymnastik vid olympiska sommarspelen 2008
Bertil Hallert

Bertil Hallert, född 10 februari 1910 i Södra Solberga, död 12 februari 1971, var en svensk lantmätare och  professor i fotogrammetri.
 
Hallert avlade lantmätarexamen vid Kungliga Tekniska högskolan (KTH) 1936 och studerade därefter i Tyskland, Schweiz och Italien. Han blev statskartograf vid Rikets allmänna kartverk 1939 och förste statskartograf 1944. Sistnämnda år blev han teknologie doktor och docent vid KTH samt professor i fotogrammetri där 1947. 

Hallert föreläste och forskade vid Ohio State University 1953-54, innehade expertuppdrag inom Internationella sällskapet för fotogrammetri 1958-68 och åt NASA, föreläste vid olika amerikanska universitet 1966-67 och vid sovjetiska forskningsinstitutioner 1967 samt var ledamot av universitetspedagogiska utredningen 1966-68. Han blev ledamot av Krigsvetenskapsakademien 1950 och av Ingenjörsvetenskapsakademien 1955.

Bertil Hallert var far till journalisten Kerstin Hallert.

Bibliografi i urval
Über die Herstellung photogrammetrischer Pläne (akademisk avhandling, 1944)
Om framställning och användning av fotogrammetriskt upprättade kartor för fastighetsbildningsändamål (1945)
Contribution to Theory of Errors for Double Point Intersection in Space (1950)
Über die Genauigkeit der Luftphotogrammetrie (1956)
The Basic Geometric Principles of X-Ray Photogrammetry (1958)
Photogrammetry (1960)
Fotogrammetri (1964)

Källor

Svenska kartografer
Svenska professorer i lantmäteri
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Personer från Södra Solberga socken
Födda 1910
Avlidna 1971
Män
Gustav Adolf Rune

Gustav Adolf Rune, född 12 september 1882 i Linde bergsförsamling i Örebro län,  död 10 mars 1969 i Kungsholms församling i Stockholm<ref>Sveriges Dödbok 1860–2016''', USB, Version 7.10, Sveriges Släktforskarförbund (2016).</ref>, var en svensk geodet.

Rune blev filosofie kandidat i Uppsala 1907, filosofie licentiat 1913 och filosofie doktor 1920. Han blev geodet vid Rikets allmänna kartverk 1909, observator 1920 och var byråchef och professor 1939–1949. Rune var Sveriges ombud vid Baltiska geodetiska kommissionens konferenser 1930, 1934, 1936 och 1938 samt president för internationella sektionen för precisionsavvägning 1948–1951. Han uppehöll undervisningen i högre geodesi vid Kungliga Tekniska högskolan 1945–1952. Bland hans skrifter märks Undersökning över noggrannheten i Sveriges precisionsavvägning'' (akademisk avhandling 1920) och astronomisk-geodetiska artiklar i svenska och utländska facktidskrifter. Rune blev riddare av Vasaorden 1939.

Källor

Noter 

Svenska byråchefer
Svenska professorer i geodesi
Personer verksamma vid Kungliga Tekniska högskolan
Riddare av Vasaorden
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Svenska forskare under 1900-talet
Personer från Lindesberg
Födda 1882
Avlidna 1969
Män
Näset, Älvdalens kommun

Näset (älvdalska Nęseð eller med lokalt uttal Neseð) är en by vid Nässjöns strand i Älvdalens kommun.

Här startade 1788 Älvdalens porfyrverk, som blev känt för sina produkter i älvdalsporfyr. Porfyrverket uppförde efter en ödeläggande brand av sliphuset 1867, men porfyrbearbetningen lever kvar i byn i form av företaget Porfyrcenter som tillverkar smycken, ljusstakar och prydnadsföremål.

Orter i Älvdalens kommun
Närkes runinskrifter 9

Närkes runinskrifter 9 är en runsten som står rest i Vesta i Kumla socken, Kumla kommun.

Historia
Stenen ristades i mitten av eller i slutet av 1000-talet. Det första skriftliga omnämnadet av stenen finns i Rannsakningarna 1683. Ursprungligen stod den på norra sidan av landsvägen mellan Vesta och Yxhult. På denna sida var dock terrängen sumpig och stenen sjönk långsamt ner och därför flyttades den till sin nuvarande plats 3 meter norr om landsvägen 1902.

Stenen och dess text 
Nä 9 består av grå sandsten och är 1.65 meter hög. Ristningen, som är hårt sliten, saknar helt ornamentik och består bara av ett enkelt bågböjt runband. Inskriften på detta lyder

i translitteration
k...-- * riþi : stin : þna : eftR : erbrn : -(u)...- : s(i)n :,
i normalisering
... ræisþi stæin þenna æftiR Ærnbiorn, [b]o[nda] sinn.
och i översättning
”... reste denna sten efter Ärnbjörn, sin make.”

Detta är alltså en vanlig minnesinskrift men tyvärr går namnet på den som reste stenen och dennes förhållande till den som stenen är rest över inte att läsa. Enligt Sven B.F. Jansson visar runspåren som ändå går att urskilja att -(u)...- : s(i)n : bör utläsas bunta : sin, bonda sin, 'sin make' och enligt Jansson är alltså k...-- resten av ett kvinnonamn. Herman Hofberg läste det istället som sun : sin, sun sin, 'sin son', vilket även Erik Brate gjorde när han undersökte inskriften 1901. Brate ändrade sig dock senare och lämnade tolkningen av detta parti öppen.

Referenser

Noter

Tryckta källor

Externa länkar
Bild på Nä 9

Närkes runinskrifter
Kumla kommun
José Mujica

José Alberto Mujica Cordano, "El Pepe", född 20 maj 1935 i Montevideo, var Uruguays president 2010–2015. Han var tidigare senator och har även varit minister med ansvar för jordbruk, boskapsskötsel och fiske 2005–2008. Innan han blev politiker var Mujica gerillaledare inom vänstergerillan Tupamaros som var verksam i landet under 1960- och 70-talet. På grund av sin dåvarande politiska aktivitet satt han fängslad under sammanlagt 14 år. Han blev periodvis torterad och satt under flera år isolerad från andra fångar i egenskap av "gisslan" under militärdiktaturen 1973-1975. 

José Mujica är sedan 2005 gift med senatorn och politikern Lucía Topolansky. 

Under sin tid som president gjorde han sig känd för sitt mycket anspråkslösa och enkla sätt att leva. Han gav bland annat bort 90% av sin lön till välgörenhet varje månad och vägrade att bo i presidentpalatset i Montevideo. Istället föredrog han att bo på sin familjs nedgångna farm utanför huvudstaden. Detta har fått till följd att José Mujica ibland har kallats "världens fattigaste president" i media.

Presidentvalet 2009 
Mujica, som var den Breda frontens kandidat till presidentvalet 2009, fick med Danilo Astori som vicepresidentkandidat flest röster i valet som hölls söndagen den 25 oktober 2009. Presidentinstallationen genomfördes den 1 mars 2010.

Fotbolls-VM 2014 
I samband med Internationella fotbollsförbundets fyra månader långa avstängning av anfallaren Luis Suárez efter dennes bitattack mot Giorgio Chiellini i matchen mellan Uruguay och Italien yttrade sig Mujica i mycket starka ordalag om avstängningen. I en intervju sade han att "De i Fifa är ett gäng gamla horungar" och att straffet är alldeles för hårt.

Inom kulturen 

År 2018 släpptes filmen La noche de 12 años som handlar om Mujicas fångenskap.

Referenser

Noter

Personer från Montevideo
Personer i Uruguay under 1900-talet
Personer i Uruguay under 2000-talet
Uruguayanska politiker
Uruguays presidenter
Födda 1935
Män
Levande personer
Tibble kyrka

Tibble kyrka är en kyrka men även ett kyrkligt administrativt centrum i Täby församling, Stockholms stift. Kyrkan är belägen i Tibble nära Täby centrum. Kyrkan har kallats Roslagens katedral.

Kyrkobyggnaden
Namnet avser egentligen endast det stora kyrkorum som utgör byggnadens fjärde våning. Dock har namnet Tibble kyrka med åren kommit att bli benämningen på det komplex som inhyser stora delar av Täby församlings praktiska och administrativa verksamhet. I byggnaden finns bland annat restaurang, hobbylokaler, förskola, fritidsgård, kapell, pastorsexpedition samt kyrkolokal m.m. 

Huset är ritat av Göran Kjessler och Gudrun Steenberg och är ett av Sveriges största kyrkliga administrativa centra, då den är medelpunkt i Sveriges största församling, Täby församling. Själva kyrkan togs i bruk vid en ceremoni första advent 1976 med biskop Ingmar Ström. Först år 1978 genomfördes invigningen av kontraktsprosten Carl-Erik Wenngren.

Kyrkorummet är orienterat i sydost-nordväst med koret i sydost. Golvet är belagt med kalksten. Vid koret finns ett runt korgolv som ligger ett trappsteg högre. Rummets enda utsmyckning är glasmosaik. Innertaket är plant och täcks med ljuddämpande plattor i mörkgrått. De 950 kvadratmeter stora glasmosaikväggarna i kyrksalen är utförda av konstnären Mogens Jørgensen och hans hustru Gudrun Steenberg.

Inventarier
 Kyrkans liturgiska silver är formgivet av silversmeden Bengt Liljedahl.
 Altare, dopfunt, predikstol samt bänkar är ritade av Göran Kjessler. Predikstol, bänkar och knäfall är av grålaserad furu.
 Det höga korset i furu är ritat av Gudrun Steenberg.
 Orgeln är byggd 1977 av Frederiksborgs Orgelbyggeri i Hillerød, Danmark. Tillhörande orgelfasad är ritad av Göran Kjessler.

Bildgalleri

Referenser
 Tibble kyrka, Stockholm 2008, © Stockholms stift, Text: Gunilla Nilsson, Foto: Mattias Ek
 Täby församling informerar

Vidare läsning

Externa länkar
 Täby församling

Kyrkobyggnader i Täby kommun
Kyrkobyggnader i Stockholms stift
Kyrkobyggnader invigda 1978
1978 i Sverige
Tanx

Tanx är ett musikalbum av T. Rex som släpptes 1973. Albumet gavs ut av EMI i Storbritannien och av Reprise Records i USA. 

Albumet skiljer sig från gruppens två tidigare glamrockalbum Electric Warrior och The Slider genom att glamrocken här tonats ned till förmån för mer soulinspirerad rock. Låtarna har också kortare speltid än på de två tidigare albumen. Tanx saknade en hitsingel att stödja försäljningen på men sålde ändå bra i Storbritannien (#4 på albumlistan). I USA däremot blev det en försäljningsflopp (#102 på billboardlistan). Tony Visconti producerade skivan. 1997 gavs en utgåva av albumet ut med bonusspår, bl.a. singlarna "Children of the Revolution" och "20th Century Boy".

Låtlista
Alla låtar skrevs av Marc Bolan.

 "Tenement Lady" – 2:55
 "Rapids" – 2:48
 "Mister Mister" – 3:29
 "Broken Hearted Blues" – 2:02
 "Shock Rock" – 1:43
 "Country Honey" – 1:47
 "Electric Slim and the Factory Hen" – 3:03
 "Mad Donna" – 2:16
 "Born to Boogie" – 2:04
 "Life Is Strange" – 2:30
 "Street and Babe Shadow" – 2:18
 "Highway Knees" – 2:34
 "Left Hand Luke and the Beggar Boys" – 5:18

Listplaceringar

Källor 
Tanx på Allmusic

Noter 

Musikalbum 1973
Album av T. Rex
Album producerade av Tony Visconti
Mangalia

Mangalia är en stad i det rumänska länet Constanța vid Svarta havet. Befolkningen uppgick år 2011 till 36 364. Platsen identifieras med det thrakiska Kallatis eller Acervetis.

Historia 
På 600-talet f.Kr. hette staden Acervetis och koloniserades av doriska greker från Heraklea Pontica (som själv var en dotterstad till Megara), samt av joner från Miletos. På 400-talet f.Kr., under den makedoniske kungen Amyntas III grundades en ny grekisk koloni vid namn Kallatis på platsen. Samhället blomstrade ända till slutet av den romerska perioden. Sedan 900-talet e.Kr. har staden av turkarna varit känd som Pangalia av turkarna, som Tomisovara av rumänerna och som Panglicara av grekerna. Den har historiskt sett varit en av de viktigaste hamnarna på Svarta havets västkust. På 1300-talet hade den 30 000 invånare och drev livlig handel med Republiken Genua, men år 1900 hade invånarantalet sjunkit till 1 459, mest fiskare.

Turism 
I dag är Mangalia en kurort och ett turistmål för sol och bad. I staden finns en av Rumäniens äldsta moskéer och ett arkeologiskt museum. I det nybyggda Hotel President kan man i källaren beskåda sevärda utgrävningar av den antika staden.

Nära Mangalia hade den ledande bulgarisk-sovjetiske bolsjeviken Christian Rakovski sitt gods, innan han lämnade sina ägor för att bli revolutionär.

Demografi 

Befolkningsförändring
1300-tal: 30 000
1900: 1 459
1977: 26 821 
1992: 43 960 
2002: 40 150 
2003: 41 153
2011: 36 364

Referenser

Noter

Orter i Rumänien
Iselin (förnamn)

Iselin är ett kvinnonamn med flera möjliga ursprung.

En gammal nordisk betydelse av Ise kan vara "Järn", "orm" eller "drake" och Lin betyder "lind".

I islänningasagan Gisle Surssons Saga, nedskriven på 1200-talet, finns det norska mansnamnet "Ise", och Iselin är troligen en kvinnlig form av detta namnet. Eventuella band till det gamla, irländska namnet Aisleen, och Elin, en form av Helene, som betyder Ljus eller sken på grekiska.

Iselin förekommer i en Rogalandsk kyrkobok år 1740 och i två av Knut Hamsuns romaner, "Pan" från 1894 och "Victoria" från 1898. I Norge finns det 2962 personer med namnet Iselin (2016).

Personer med namnet
Iselin B. Alvestad, norsk författare
Iselin Engan, norsk designer
Iselin Steiro, norsk modell

Referenser

Kvinnonamn
Målbogserare

Målbogserare är ett flygplan som flyger med en vajer som kan vara upp till 1000 meter lång och försedd med en reklamvimpel eller ett skjutmål.

Civila
Civila målbogserare är i regel flygplan som bogserar en reklamvimpel efter sig för ett specifikt evenemang eller företag.

Militärt 
Inom Flygvapnet används genom Saab Aerotech Learjet-flygplan, som har en 800 meter lång vajer fäst i flygplanskroppen och bogserar ett mål för så kallad vingmålsskjutning, det vill säga ett stridsflyg som skjuter med automatkanonen mot målet. Målet flygplanet bogserar kallas för "korvmål" och är en fyra meter lång strut i rött tyg. Framför struten sitter en universalgivare som innehåller ett antal mikrofoner. Struten i sig är försedd med metalltrådar som ger ifrån sig radarekon. Universalgivaren och metalltrådarna känner av vilka delar av struten som träffas och sänder träffdatan vidare till målbogseraren.

Referenser

Se även
Målrobot

Flygplan
Iselin Steiro

Iselin Vollen Steiro, född 15 september 1985, är en norsk modell. Steiro upptäcktes 1999 under ett besök i London. Hon startade med haute couture 2003 och har jobbat för Prada och Calvin Klein.

Källor

Födda 1985
Norska fotomodeller
Kvinnor
Levande personer
Gustav Berg

Lars Gustav Berg, född 20 juni 1986 i Karlskrona, är en svensk skådespelare.

Biografi
Berg, som är uppvuxen i Karlshamn, gick Teaterhögskolan i Malmö 2007–2010 och medverkade bland annat i Staffan Göthes uppsättning av Eugene O'Neills Lång dags färd mot natt 2010. Lovord fick han för huvudrollen som den beteendestörde Christopher Boone i dramatiseringen av Den besynnerliga händelsen med hunden om natten på Helsingborgs stadsteater. För sin rolltolkning tilldelades han 2015 Teaterförbundets teaterstipendium till Fritiof Billquists minne.

Säsongen 2016/2017 spelade han rollen som Nathan Borck mot Eva Rydberg i Christian Tomners uppsättning av Hjalmar Bergmans Farmor och vår Herre, på Helsingborgs stadsteater.

Gustav Berg tillhör Helsingborgs stadsteaters fasta ensemble.

Han har även gästat Dramaten och Riksteatern, samt stadsteatrarna i Uppsala och Borås.

2022 tilldelades han Svenska Akademiens Carl Åkermarks stipendium.

2010 tilldelades han Lars Passgård-stipendiet.

Filmografi

Teater

Roller (ej komplett)

Källor

Noter

Externa länkar
 Gustav Berg på Helsingborgs stadsteater

Svenska scenskådespelare
Svenska skådespelare under 2000-talet
Alumner från Teaterhögskolan i Malmö
Personer från Karlshamn
Födda 1986
Levande personer
Män
Otto, hertig av Österrike

Otto IV eller som han också kallades den glade eller den muntre föddes 23 juli 1301 i Wien och dog den 17 januari 1339 i Neuberg an der Mürz. Han var hertig av Österrike från 1330 till sin död 1339.

Biografi  
Otto föddes i Wien som yngsta son till Albrekt I av Österrike och Elisabeth av Göritz-Tyrolen. Hans äldre bröder Fredrik I (den Vackre) och Albrekt II blev hertigar över Österrike de med. Emellertid dog Fredrik den sköne 1330, då tog Otto och hans bror Albrekt II över titlarna som hertigar av Österrike. När Henrik av Kärnten dog lyckades de båda hertigarna utverka att de båda grevskapen Kärnten och Krain tillföll Österrike. 

Otto började därefter att mer och mer sköta om Kärnten och lät sin bror i större utsträckning styra Österrike. Otto uppförde ett flertal byggnader under sin regeringstid, till exempel uppförde han Neubergs kloster. Tillnamnet den glade fick Otto på grund av sitt festfyllda liv vid hovet. 

Otto dog i Neuberg an der Mürz 1339. Hans söner Fredrik II av Österrike och Leopold II av Österrike tog över efter sin far. De båda dog dock 1344 och Ottos tronarvingar dog ut.

Familj  
Ottos första fru hette Elisabeth av Bayern de fick två barn: 

 Fredrik II, hertig av Österrike (samregerade med sin yngre broder)
 Leopold II, hertig av Österrike (samregerade med sin äldre broder) 

Den 25 mars 1330 dog Elisabeth och maken fortsatte vara änkman i nästan fem år.

I februari 1335 gifte sig Otto med Anna av Böhmen syster till den tyskromerska kejsaren Karl IV i staden Znaim (nuvarande Znojmo i Tjeckien) De fick dock inga barn innan hon dog den 3 september 1338.

Referenser
 

Österrikes hertigar
Huset Habsburg
Personer i Österrikes historia
Födda 1301
Avlidna 1339
Män