kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Regeringen Blair III

Regeringen Blair III var Storbritanniens regering (Cabinet of the United Kingdom) 6 maj 2005 till 27 juni 2007. Regeringen bestod av representanter för Labourpartiet och leddes av premiärminister Tony Blair och den biträdande premiärminister, Deputy Prime Minister, John Prescott. Regeringen Blair III bildades efter parlamentsvalet 2005 och ombildades efter lokalvalen i maj 2006. Blair var premiärminister i tre mandatperioder 1997-2007 och efterträddes av sin finansminister Gordon Brown.

Regeringen Blair III:s sammansättning 
Utöver de ministrar som nämns i denna tabell har ytterligare några politiska ämbetsmän rätt att delta vid regeringssammanträdena. Bland de ämbeten som tidvis ingått i regeringen hör till exempel attorney general (motsvarar svensk justitiekansler), ett mindre antal minister of state (motsvarar svenska statssekreterare) samt Under- och Överhusets Chief Whip (chefsinpiskare).

Se även 
Storbritanniens regering
Storbritanniens premiärminister

Referenser 

Bildanden 2005
Upplösningar 2007
Blair
Storbritannien under 2000-talet (decennium)
Picornavirus

Picornavirus är en familj av enkelsträngade RNA-virus. Det är en av de största virusfamiljerna och inkluderar bland annat viruset som orsakar förkylning. Även viruset som orsakar Hepatit A hör till familjen picornavirus.

Referenser 

Virus
James Bell

James Bell, född 13 november 1804 i Francestown, New Hampshire, död 26 maj 1857 i Laconia, New Hampshire, var en amerikansk politiker. Han representerade delstaten New Hampshire i USA:s senat från 1855 fram till sin död. Han var son till Samuel Bell.

Bell gick i skola i Phillips Academy i Andover, Massachusetts. Han utexaminerades 1822 från Bowdoin College i Maine och studerade sedan juridik i Connecticut. Han inledde 1825 sin karriär som advokat i New Hampshire.

Bell gick med i Whigpartiet. Han var ledamot av New Hampshire House of Representatives, underhuset i delstatens lagstiftande församling, 1846-1850. Han bytte sedan parti till republikanerna. Han efterträdde 1855 John S. Wells som senator för New Hampshire.

Senator Bell avled 1857 i ämbetet och gravsattes på Exeter Cemetery i Exeter, New Hampshire.

Referenser

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress

Ledamöter av USA:s senat från New Hampshire
Personer från Hillsborough County, New Hampshire
Födda 1804
Avlidna 1857
Män
Alumner från Bowdoin College
Panterflugsvamp

Panterflugsvamp (förr även panterfläckig flugsvamp) (Amanita pantherina) är en art i familjen Amanitaceae och släktet flugsvampar. Svampen växer på marken i blandskog i Europa. Den växer i hela Sverige men framför allt söder om biologiska norrlandsgränsen.

Utseende och ekologi
Fruktkropparna hos panterflugsvamp kommer från sommar till höst. Svampen blir oftast 6–10 cm hög med en fotdiameter på 1–2 cm och en hattdiameter på 5–12 cm. Foten är ihålig, har såväl ring som strumpa och har även en tydligt avgränsad knöl vid basen. Ringen är vit och glansig. Hatten är oftast ljust gråbrun till mörkbrun och är täckt av små vita hyllerester. Hattformen är kuddformad till utbredd, hattens kant har radiära (ekerliknande) fåror och hatthuden är avdragbar. Skivorna sitter tätt och är mjuka och vita. Sporerna är brett ovala, mäter cirka 8–12 gånger 6,7–7,5 mikrometer, är vita och amyloida (färgas blå av jodlösning). 

Arten kan framför allt förväxlas med gråfotad flugsvamp (A. spissa) och grå kamskivling (A. vaginata). Förväxlingar mellan panterflugsvamp och de ätliga arterna rodnande flugsvamp (A. rubescens) och stolt fjällskivling (Macrolepiota procera) har lett till flera förgiftningsfall.

Giftighet
Panterflugsvamp producerar ibotensyra och muscimol  och är därför psykoaktiv, men har på grund av de höga halterna inte använts som enteogen i någon högre utsträckning.

Svampen är Sveriges tredje giftigaste flugsvamp, efter vit flugsvamp (A. virosa) och lömsk flugsvamp (A. phalloides). Förgiftningar med dödlig utgång har inträffat, men då efter förtäring av relativt stora mängder av svampen.
Carl Mörner skrev 1919 att panterflugsvamp och stenmurkla är de svampar som har störst variation i mängden gift i olika individer.

Galleri

Källor

Tryckta källor

Webbkällor

Noter

Flugsvampar
Sveriges svampar
Giftiga svampar
Ardo Smaragdus

Ardo Smaragdus, död i mars 843, var en fransk munk och hagiograf. 

Han inträdde i klostret Aniane, i Herault, som pojke, och uppfostrades av Benedikt av Aniane. Han prästvigdes och blev föreståndare för klosterskolan.

794 följde han med Benedikt till Frankfurtkonsiliet. 814 ersatte han Benedikt som abbot efter att denne hade anslutit sig till det kejserliga hovet i Aix-la-Chapelle.  

Smaragdus skrev en levnadsteckning över Benedikt av Aniane 822 och ärades själv som ett helgon i sitt kloster efter döden.

Källor

Franska benediktiner
Avlidna 843
Män
Födda okänt år
Personer i Frankrike under 800-talet
John S. Wells

John Sullivan Wells, född 18 oktober 1803 i Durham, New Hampshire, död 1 augusti 1860 i Exeter, New Hampshire, var en amerikansk demokratisk politiker. Han representerade delstaten New Hampshire i USA:s senat från januari till mars 1855.

Wells studerade juridik och inledde 1828 sin karriär som advokat i Vermont. Han flyttade 1836 till Lancaster, New Hampshire och senare vidare till Exeter. Han var delstatens justitieminister (New Hampshire Attorney General) 1847-1848. Han var talman i delstatens senat 1851-1852.

Senator Moses Norris avled 1855 i ämbetet och efterträddes av Wells. Han efterträddes senare samma år av James Bell.

Wells avled 1860 och gravsattes på Exeter Cemetery i Exeter.

Externa länkar

Political Graveyard

Ledamöter av USA:s senat från New Hampshire
Amerikanska demokrater
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Durham, New Hampshire
Födda 1803
Avlidna 1860
Män
Moses Norris

Moses Norris, Jr., född 8 november 1799 i Pittsfield, New Hampshire, död 11 januari 1855 i Washington, D.C., var en amerikansk demokratisk politiker. Han representerade delstaten New Hampshire i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1843-1847 och sedan i senaten från 1849 fram till sin död.

Norris utexaminerades 1828 från Dartmouth College. Han studerade sedan juridik och inledde 1832 sin karriär som advokat i New Hampshire.

Norris blev invald i representanthuset i kongressvalet 1842. Han omvaldes 1844.

Norris efterträdde 1849 Charles G. Atherton som senator för New Hampshire. Han avled 1855 i ämbetet och gravsattes på Floral Park Cemetery i Pittsfield.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Födda 1799
Avlidna 1855
Ledamöter av USA:s representanthus från New Hampshire
Ledamöter av USA:s senat från New Hampshire
Män
Alumner från Dartmouth College
Solblomflugor

Solblomflugor (Syrphus) är ett släkte i familjen blomflugor.

Kännetecken
Solblomflugorna är små till medelstora blomflugor med en längd på mellan 8 och 13 millimeter. De har en svart och gul teckning vilket gör dem getinglika (en variant av mimikry). Typiskt för släktet är lång behåring på membranet under vingfästet på mellankroppen. Mellankroppen har gröngrå eller grönsvart färg med ljusgula hår. Det främsta av de tre gula banden har formen av två golfklubbeliknande fläckar. De två följande gula banden kan vara hela eller avbrutna.

Levnadssätt
Solblomflugor påträffas i skogsgläntor och bryn, trädgårdar, parker och andra kulturmiljöer. Larverna lever på bladlöss på örter, buskar och träd. Larverna är genomskinliga och kan på hösten påträffas under löv på marken. De fullvuxna flugorna besöker många olika blommor.

Utbredning
Släktet har mellan 40 och 60 arter i världen varav cirka 20 har palearktisk utbredning. Det finns 9 arter i Europa och 6 av dessa har påträffats i Norden. Alla dessa 6 arter finns även i Sverige, flera av dem är mycket vanliga.

Systematik

Tidigare räknades även flera andra släkten till Syrphus, till exempel Dasysyrphus, Epistrophe och Parasyrpus.

Arter i Norden
Gulpannad solblomfluga S. admirandus (Goeldlin, 1996)
Fjällsolblomfluga S. attenuatus (Hine, 1922)
Gul solblomfluga S. ribesii (Linnaeus, 1758)
Fläckig solblomfluga S. sexmaculatus (Zetterstedt, 1838)
Hårig solblomfluga S. torvus (Osten Sacken, 1875)
Mindre solblomfluga S. vitripennis (Meigen, 1822)

Övriga arter (urval)
S. annulifemur (Mutin, 1997)
S. currani (Fluke, 1939)
S. dimidiatus (Macquart, 1834)
S. doesburgi (Goot, 1964)
S. intricatus (Vockeroth, 1983)
S. knabi (Shannon, 1916)
S. laceyorum (Thompson, 2000)
S. monoculus (Swederus, 1787)
S. opinator (Osten Sacken, 1877)
S. octomaculatus (Walker, 1837)
S. phaeostigma (Wiedemann, 1830)
S. rectus (Osten Sacken, 1875)
S. sonorensis (Vockeroth, 1983)

Etymologi
Syrphus betyder blomfluga på latin och 'litet djur' på grekiska.

Källor

Externa länkar
  

Blomflugor
George G. Fogg

George Gilman Fogg, född 26 maj 1813 i Belknap County, New Hampshire, död 5 oktober 1881 i Concord, New Hampshire, var en amerikansk politiker, diplomat och publicist. Han representerade delstaten New Hampshire i USA:s senat 1866-1867.

Fogg utexaminerades 1839 från Dartmouth College. Han studerade juridik vid Harvard Law School och inledde 1842 sin karriär som advokat i New Hampshire.

Fogg var först demokrat men bytte sedan parti till Free Soil Party. Han var delstatens statssekreterare (New Hampshire Secretary of State) 1846-1847. Fogg bytte senare parti till republikanerna. Han var USA:s sändebud (Minister Resident) i Schweiz 1861-1865.

Senator Daniel Clark avgick 1866 och efterträddes av Fogg. Han efterträddes året efter av James W. Patterson.

Fogg var sedan ansvarig utgivare för Concord Daily Monitor. Han avled 1881 och gravsattes på Blossom Hill Cemetery i Concord.

Externa länkar

Political Graveyard

Amerikanska diplomater
Ledamöter av USA:s senat från New Hampshire
Amerikanska demokrater
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Belknap County
Födda 1813
Avlidna 1881
Män
Alumner från Dartmouth College
Alumner från Harvard Law School
Märta Norberg

Nation:  

Märta Norberg, född 19 september 1922 i Sidensjö församling i Ångermanland, död 19 december 2020  i Örnsköldsviks distrikt, var en svensk längdskidåkare.

Märta Norberg tävlade för Sidensjö och Vårby IK och slog igenom endast 17 år gammal då hon vann SM i längdskidor 1939. Hon deltog i Vinter-OS 1952 som avgjordes i Oslo och klassiska Holmenkollen; på den tiden fanns bara en sträcka i OS-programmet, nämligen 10 km. När hon skulle gå om en tjeckiska i en uppförsbacke halkade tjeckiskan till och saxade över Norbergs skidor så att bindningen gick upp. Norberg fick stanna för att ordna bindningen och tappade farten och rytmen. Hon slutade på en fjärdeplats i den allra första OS-tävlingen för kvinnliga längdåkare, efter tre finskor. Norberg var bara tre sekunder från en bronsmedalj. Den finska trion besegrade hon senare samma år när hon vann Svenska skidspelen i Falun.
 
Norberg vann två VM-bronsmedaljer med det svenska stafettlaget på 3x5km, 1954 i Falun och 1958 i Lahtis. Hon vann sex SM på 10 km samt fyra i stafett med Vårby IK.

Sedan 2005 står vid en rastplats längs länsväg 335, i Näs mellan Sidensjö och Sollefteå, bronsstatyn "Skidåkerskan" som föreställer Märta Norberg. Statyn gjordes på uppdrag av Nätterlunds minnesfond och skapades av konstnären Jörgen Nilsson. Modellen var ett fotografi.

Referenser

Externa länkar 
Märta banade vägen - Regionala nyheter svt.se

Märta Norberg - sports-reference.com
SM resultat
VM resultat 

Tävlande vid olympiska vinterspelen 1952 från Sverige
Svenska längdåkare
Personer från Sidensjö socken
Födda 1922
Avlidna 2020
Kvinnor
Hofors AIF

Hofors Allmänna Idrottsförening är en idrottsklubb från Hofors i Gästrikland.Klubben bildades 1924. Klubben bedriver verksamhet i fotboll, friidrott, alpint och längdskidåkning. Tidigare har klubben även haft bland annat orientering, bandy och simning på programmet. Fotbollslaget spelar sina hemmamatcher på Stålringens IP och spelar i blåa tröjor och vita byxor.

Klubben spelade mellan 1940/41 och 1942/43 tre säsonger i den näst högsta divisionen i fotboll. Deras första säsong klarade de sig kvar med tre poängs marginal. Den andra säsongen, 1941/42, slutade de på en fjärdeplats, vilket är deras bästa resultat någonsin. Säsongen därpå, 1942/43, slutade de på en näst sista plats och degradering ner till division tre. Totalt har klubben spelat 35 säsonger i den tredje högsta divisionen.

2013 spelar laget i division 3 Södra Norrland. 

I skidor hade klubben stora framgångar med flera SM-titlar i början av 1940-talet.

Klubbens främsta friidrottare är släggkastaren Birger Asplund och medeldistanslöparen Olle Åberg. Åberg deltog bland annat i OS 1952 och satte ett flertal världsrekord.

Noter

Källor

Upplösta bandyklubbar i Sverige
Fotbollsklubbar i Sverige
Friidrottsklubbar i Sverige
Upplösta orienteringsklubbar i Sverige
Upplösta simklubbar i Sverige
Skidklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1924
Sport i Hofors

Ultras-falang till Hofors AIF Fotboll.
Michail Skobeljev

Michail Dmitrijevitj Skobeljev (ryska: Михаил Дмитриевич Скобелев), född 29 september (gamla stilen: 17 september) 1843, död 7 juli (gamla silen: 25 juni) 1882 i Moskva, var en rysk fältherre.

Skobeljev utmärkte sig som kornett vid Grodno-husarregementet i striden mot de upproriska i Polen (1863-64) och inkallades 1866 till Generalstabsakademien. Efter att med framgång ha kämpat i Turkestan (1869) och i Kaukasus (1870-71), företog han som generalstabsofficer viktiga rekognosceringar i Turan, anförde som bataljonschef 1873 arméns förtrupp i fälttåget mot Chiva och tog 1875 framstående del i kriget mot khanatet Kokand, under vilket han anförde kavalleriet. Då detta sistnämnda khanat 1876 under namnet Fergana införlivats med Ryssland, blev Skobeljev, som under tiden befordrats till generalmajor, militärguvernör där. I rysk-turkiska kriget 1877-78 stormade han Lovetj den 3 september 1877, utmärkte sig i striderna framför Pleven, i synnerhet vid stormningen av "Gröna berget" 11 september samma år och i slaget vid Sjejnovo den 9 januari 1878, där den turkiska Sjipka-armén tillfångatogs. Som belöning för sitt förhållande under kriget utnämndes han till generallöjtnant samt till chef för 4:e armékåren (Minsk). År 1880 övertog han befälet mot den turkmenska tekkestammen samt erövrade Geok-tepe och Dengil-tepe 1881, varför han som belöning utnämndes till general av infanteriet. 

Skobeljev förenade på ett sällsynt sätt teoretiska kunskaper med stor praktisk förmåga som truppförare. Dessa framstående egenskaper var dock förbundna med ett lättsinne, som blev hans ofärd. Som ivrig panslavist uppträdde han efter rysk-turkiska kriget vid några tillfällen mot Tyskland och tyskarna på ett sätt, som var nära att ge anledning till diplomatiska förvecklingar.

Källor

Noter

Ryska generaler
Födda 1843
Avlidna 1882
Män
Ugglan
Ruttplanering

Ruttplanering är en form av nätverksanalys som används för att beräkna antingen kortaste vägen eller snabbaste vägen mellan angivna start- och slutpunkter.

Databasen för ruttplaneringen, som är en geografisk databas med topologi kan och bör innehålla uppgifter om hastigheter, svängrestriktioner, enkelriktning mm som behövs för att kunna generera en korrekt rutt. Broar, tunnlar och färjeleder måste kunna hanteras. Metoden är vanlig i web-kartprogram för reseplanering på internet idag, men har sitt ursprung i GIS-programvaror.

Ett algoritm användbar för ruttplaneringen är Dijkstras algoritm.

Exempel
BRouter, Google maps och Navteq map24 är exempel på reseplanerare.

Exempel på ruttplanerare som arbetar med flera parallella rutter är Resejämföraren, som jämför gång, cykel, bil och kollektivtrafik, alla trafikslag med sina olika restriktioner.  

GIS
UK Championship 1980

UK Championship 1980, Coral UK Championship, var en inbjudningsturnering i snooker som spelades mellan 16 och 28 november 1980 i Preston, England.

Händelser i samband med turneringen 
Turneringen blev ett stort genombrott för 23-årige Steve Davis, som vann sin första stora turnering, och det i utklassningsstil: 9–0 i semifinalen mot Terry Griffiths och 16–6 i finalen mot Alex Higgins.
BBC sände mer än någonsin från UK Championship, sammanlagt 8 dagar.

Resultat

Huvudturnering 
32 spelare deltog i huvudturneringen. Nedan redovisas resultaten från och med andra omgången.

Källor

Referenser

Externa länkar 
Snooker Database

Snookersäsongen 1980/1981
1980
1980 i Storbritannien
Malene Mortensen

Malene Winther Mortensen, född 23 maj 1982 i Köpenhamn, är en dansk pop- och jazzsångerska.

Malene Mortensen är dotter till slagverkaren Karen Mortensen (död 1993) och trumpetaren och kompositörern Jens Winther och växte upp i Köpenhamn och Helsingör. Hon utbildade sig 1998-2002 på musiklinjen på Sankt Annæ Gymnasium och vann som 19-åring Dansk Melodi Grand Prix med Vis Mig, Hvem Du Er (i Eurovision Song Contest Tell Me Who You Are). Hon studerade vid Rytmisk Musikkonservatorium i Köpenhamn 2004-2006.

Malene Mortensen skivdebuterade 2003 med Paradise.

Diskografi
2009 - Agony & Ecstasy - Stunt Records
2008 - Malene Live in Paris - Sundance Music
2006 - Malene - Stunt Records STUCD 06172
2005 - Date with A Dream - Stunt Records
2003 - Paradise - Universal Music

Källor

Externa länkar
Malene Mortensens webbsida

Danska jazzsångare
Födda 1982
Kvinnor
Levande personer
Artister som representerat Danmark i Eurovision Song Contest
Deltagare i Eurovision Song Contest 2002
Sångare från Köpenhamn
Giacomo Antonio Perti

Giacomo Antonio Perti, född 6 juni 1661 i Crevelcore, död 10 april 1756 i Bologna, var en italiensk kyrkomusiker och kompositör.

Perti studerade hos sin farbror Lorenzo Perti och hos Rocco Laurenti, senare också hos Petronio Franceschini och uppehöll sig därefter i Venedig, Rom och Parma. 

År 1690 blev han som efterträdare till sin farbror kapellmästare vid San Pietro och 1696 vid San Petronio i Bologna. 

Därjämte ledde han länge Accademia Filarmonica. Till hans elever hörde Giuseppe Torelli, Giovanni Battista Martini och Pirro Albergati.

Perti komponerade mässor, oratorier, passioner, psalmer, hymner och kantater, därjämte även serenader och några operor.

Verk

Operor 
Marzio Coriolano, 1683
Oreste in Argo, 1685
L'Incoronazione di Dario, 1686La Flavia, 1686La Rosaura, 1689
Dionisio Siracusano, 1689
Brenno in Efeso, 1690
L'Inganno Scoperto per Vendetta, 1691Il Pompeo, 1691Furio Camillo,, 1692Nerone fatto Cesare, 1693 La Forza della Virtù, 1694Laodicea e Berenice, 1695Penelope la Casta, 1696Fau sta restituita all'Impero, 1697Apollo Geloso, 1698Lucio Vero, 1700Astianatte, 1701Dionisio Re di Portogallo, 1707Venceslao, Ossia il Fraticida Innocente, 1708Ginevra Principessa di Scozia, 1708Berenice Regina d'Egitto, 1709Demetrio, 1709Rodelinda Regina de' Longobardi, 1710
Un Prologo per il Cortegiano, 1739

Oratorier 
I due Gigli proporati nel Martirio di S. Serafia e S. Sabina, 1679Abramo, 1683Mosè, 1685Oratorio della Passione, 1685La Beata Imelde Lambertini, 1686La Morte del Giusto Overo il Transito di S. Giuseppe, 1688Agar Scacciata, 1689La Passione di Cristo, 1694
S. Galgano, 1694
Cristo al Limbo, 1698
Gesù al Sepolcro, 1703S. Giovanni, 1704La Sepoltura di Cristo, 1704
S. Petronio, 1720
La Passione di Cristo, 1721I Conforti di Maria Vergine, 1723
L'Amor Divino, 1723

Referenser

Födda 1661
Avlidna 1756
Män
Kyrkomusikkompositörer
Italienska operatonsättare
Italienska barockkompositörer
Italienska musiker under 1600-talet
Italienska musiker under 1700-talet
Buffertanalys

Buffertanalys är inom GIS-teknik en analys då man låter svälla ut ett område kring en punkt, linje, polygon eller yta, ett angivet önskat mått för att finna vad som finns inom, skär eller tangerar det skapade buffertområdet.

Exempel: Hur många hus ligger 50 meter från kraftledningen? Denna fråga får man svar på med en buffertanalys.

Källor 

GIS
Krigsåret 1877



Pågående krig
Rysk-turkiska kriget (1877-1878)
Ryssland, Serbien, Rumänien, Montenegro, Bulgarien på ena sidan.
Osmanska riket på andra sidan.

Händelser

Juli
 17-19 Ryssland besegrar Osmanska riket i slaget vid Sjipkapasset.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Jevgenij Aleksejev

Jevgenij Ivanovitj Aleksejev (ryska: Евгений Иванович Алексеев), född 13 maj 1843 i Sankt Petersburg, död 27 maj 1917 i Jalta, var en rysk amiral och ämbetsman.

Aleksejev inträdde vid unga år i ryska marinens tjänst och deltog i flera långväga expeditioner, var 1883-92 marinattaché vid ryska legationen i Paris och kommenderade under första sino-japanska kriget 1894-95 den då nybildade stillahavseskadern samt ledde ockupationen av Port Arthur. Han utnämndes sedan till adjutant åt chefen för Maringeneralstaben och tog som befälhavare för den ryska stillahavsflottan verksam del i de förbundna stormakternas väpnade intervention i det kinesiska boxarupproret 1900-01. 

År 1898 fick han sig anförtrodd Kwantungområdets förvaltning samt utnämndes 1903 till ståthållare över generalguvernementet Amur och Kwantungområdet. På denna nya post utrustades han med mycket omfattande administrativa, militära och diplomatiska befogenheter, så att hans ställning närmade sig en vicekungs över hela ryska Östasien med tillhörande intressesfär i Manchuriet. På grund av den oduglighet, som han visade under rysk-japanska kriget, tvingades han i november 1904 att nedlägga överbefälet och 1905 ståthållarämbetet, men blev sistnämnda år ledamot av statsrådet. År 1909 dömdes han för tagande av mutor till tjänstens förlust och 10 000 rubel i böter.

Källor 
 
 

Ryska amiraler
Ryska ämbetsmän under 1800-talet
Personer från Sankt Petersburg
Födda 1843
Avlidna 1917
Män
Ugglan
Storkorset av Hederslegionen
Storkorset av Leopold II:s orden
Ryska ämbetsmän under 1900-talet
Nanny (namn)

Nanny är ett kvinnligt förnamn som är ovanligt idag, men som var vanligare förr. Namnet var ursprungligen ett engelskt smeknamn för Anne. Den 31 december 2008 fanns i Sverige 1923 kvinnor med förnamnet Nanny. Av dessa har 697 Nanny som tilltalsnamn.

Personer med namnet Nanny
 Nanny – jamaicansk upprorsledare
 Nanny Halvardsson - Svensk 110-åring.

Referenser 

Kvinnonamn
Anna Charlotte av Lothringen

Anna Charlotte av Lothringen (), född 17 maj 1714 på Lunévilles slott i Lothringen, död 7 november i Mons i Nederländerna, var fursteabbedissa av Remiremont 1738 − 1773.

Biografi 

Hon var dotter till hertig Leopold av Lothringen och hertiginna Elisabet Charlotte av Orléans, syster till Leopold Klemens av Lothringen, kejsare Frans I, drottning Elisabet Teresa av Lothringen och hertig Karl Alexander av Lothringen.

År 1725 arbetade familjen för att arrangera ett äktenskap med kung Ludvig XV, men det förhindrades av premiärministern Ludvig Henrik av Bourbon för att undvika hennes familjs inflytanden på tronen. År 1726−29 försökte familjen gifta bort henne med hertig Ludvig av Orléans, men han tackade nej. År 1738 blev hon abbedissa i det självständiga stiftet Remiremont, där hon uppförde ett palats. Hon flyttade 1745 till Schönbrunn i Wien.

År 1754 utnämndes hon till sekulär abbedissa i Mons i Belgien, och flyttade då dit. 1756 blev hon abbedissa i klostret i Thorn och 1757 i koudjator i Essen och 1763 koudjator i Remiremont. Som sekulär abbedissa levde hon dock utanför klostren vid hovet i Bryssel hos sin bror Karl Alexander, där hon spelade rollen av "hovets första dam" och förebrådde honom för hans relation med Madame de Meuse. Hon anses ha haft stort inflytande över brodern, som var regerande generalguvernör.

Anfäder

Referenser 

 .

Födda 1714
Avlidna 1773
Kvinnor
Franska abbedissor
Personer i Österrikiska Nederländerna