kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Mircea cel Bătrân

Mircea cel Bătrân, Mircea den store/den gamle, född 1355, var härskare (vojvod) i Valakiet från 1386 till sin död 1418. Han var far till Vlad II Dracul.

Referenser 

Personer i Rumänien under 1400-talet
Födda 1355
Avlidna 1418
Män
Valakiets regenter
Erik Swartz

Jakob Erik Swartz, född 17 maj 1817 i Sankt Olai församling, Östergötlands län, död 24 april 1881 i Sankt Olai församling, Östergötlands län, var en svensk fabriksidkare, riksdagsledamot och politiker. Han var son till John Swartz och far till Carl Swartz.

Biografi
Erik Swartz föddes 1817 i Sankt Olai församling, Norrköping. Han var son till fabriksidkaren John Swartz. Swartz blev 1833 student vid Uppsala universitet, bedrev teknologiska studier, och bosatte sig i sin fädernestad, där han engagerade sig i driften av faderns snusfabrik. Med insikt och kraft ägnade han sig åt fabriksverksamheten, och för att bereda sina många arbetare en förbättrad ställning lämnade han bland annat rikliga understöd åt Swartziska friskolan. Även av kommunala uppdrag var han varmt intresserad. Hans omfattande sakkännedom sträckte sig till alla områden av stadens förvaltning, och från början av 1850-talet till sin död var han den egentlige pådrivaren av Norrköpings utveckling. Swartz lät 1858 uppföra Stenkullen, utanför Norrköping, som ett sommarresidens. Swartz var vid riksdagen 1859–1860 och riksdagen 1862–1863 Norrköpings representant i borgarståndet samt 1867–1869 i andra kammaren. Åren 1863–1871 var han landstingsman; 1858–1859 var han medlem av kommittén för uppgörande av grunderna till en ny bevillningsförordning. Swartz avled 1881 i Sankt Olai församling, Norrköping. Han är begravd på Matteus kyrkogård i Norrköping.

Familj
Swartz gifte sig 1855 med Carolina Elisabet Forsgrén. De fick tillsammans sonen Carl Swartz.

Se även
Promenaderna i Norrköping

Referenser

Noter 

Svenska kommunalpolitiker
Svenska landstingspolitiker
Borgarståndets riksdagsledamöter
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Svenska politiker under 1800-talet
Politiker från Norrköping
Näringslivspersoner från Norrköping
Gravsatta i Norrköping
Födda 1817
Avlidna 1881
Män
Öhmans

Öhmans kan avse:

Öhman Fondkommission
Öhmangruppen – familjeägd och fristående finansiell företagsgrupp
Ömans – företag i Skellefteå grundat 1912
Ömans hörna – fastighet i Västerbotten 
Öhmans Spisbrödsfabrik – före detta knäckebrödsfabrik i Stockholm 
Öhmans varuhus – en TV-serie, se Varuhuset
La casa dalle finestre che ridono

La casa dalle finestre che ridono (svensk titel Huset med de skrattande fönstren) är en italiensk giallofilm från 1976 i regi av Pupi Avati.

Handling 
Den unge restauratören Stefano anländer till en liten by på landet för att återställa en kyrkomålning föreställande Sankt Sebastians död. Tavlan är målad av den avlidne konstnären Buono Legnani, en mentalt störd person som målade av människor samtidigt som de torterades. Strax efter det att Stefano anlänt till byn inträffar mystiska mord. Stefano blir indragen och försöker finna sambandet mellan tavlan och de mystiska dödsfallen.

Skådespelare (urval) 
 Lino Capolicchio
 Francesca Marciano
 Gianni Cavina
 Ferdinando Orlandi
 Andrea Matteuzzi
 Bob Tonelli
 Pietro Brambilla

Övrigt 
Nominerad till bästa film 1983 vid Fantasporto, Festival Internacional de Cinema do Porto (Portugal).

Externa länkar
 

Filmer 1976
Italienska thrillerfilmer
Fantasporto

Fantasporto, Festival Internacional de Cinema do Porto, även kallad Fantas, är en filmfestival i Porto, Portugal som har ägt rum återkommande sedan 1981. Filmer har belönats sedan 1982.

Belönade filmer

1982 The Redeemer av Krsto Papić 
1983 Scanners av David Cronenberg 
1984 Den sista striden av Luc Besson 
1985 The Company of Wolves av Neil Jordan 
1986 Fuego eterno av Jose Angel Rebolledo 
1987 Defense of the Realm av David Drury 
1988 A Chinese Ghost Story av Ching Siu-tung 
1989 Ett experiment i skräck av George A. Romero 
1990 Black Rainbow av Mike Hodges 
1991 Henry – en massmördare av John McNaughton 
1992 Toto le Héros av Jaco van Dormael 
1993 Braindead av Peter Jackson 
1994 Cronos av Guillermo del Toro 
1995 Dödsleken av Danny Boyle 
1996 Seven av David Fincher 
1997 Bound av Bröderna Wachowski 
1998 Retroactive av Louis Morneau 
1999 Cube av Vincenzo Natali 
2000 Siam Sunset av John Polson 
2001 Älskade hundar av Alejandro González Iñárritu 
2002 Fausto 5.0 av Los Fura del Baus 
2003 Intacto av Juan Carlos Fresnadillo 
2004 A Tale of Two Sisters av  Kim Ji-Woon 
2005 Nothing av Vincenzo Natali
2006 Frostbiten av Anders Banke
2007 Pans labyrint av Guillermo del Toro
2008 REC av Jaume Balagueró
2015 Liza, a rókatündér av Károly Ujj Mészáros
2016 Córki dancingu (engelsk titel The Lure) av Agnieszka Smoczyńska
2017 Realive av Mateo Gil

Externa länkar 
Fantasporto 
Fantasporto 

Filmfestivaler i Portugal
Återkommande evenemang med premiär 1981
Porto
Abyek

Abyek (persiska آبيك) är en stad i Iran, cirka 100 kilometer nordväst om huvudstaden Teheran. Abyek ligger i provinsen Qazvin och har cirka 60 000 invånare.

Källor 

Orter i Qazvin (provins)
Chris Sarandon

Christopher "Chris" Sarandon, född 24 juli 1942 i Beckley, West Virginia, är en amerikansk skådespelare av grekisk härkomst.

Filmografi (urval)

 (röst)

 (röst)
2010 – Psych, avsnitt Think Tank (gästroll i TV-serie)

Externa länkar
 
 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska röstskådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Personer från Raleigh County
Födda 1942
Levande personer
Män
JSON

JSON (JavaScript Object Notation), är ett kompakt, textbaserat format som används för att utbyta data. Formatet är utformat för att enkelt fungera med Javascript, men i dag kan nästan alla programspråk skapa och läsa JSON-kod.

Den officiella MIME-typen för JSON är application/json.

Syntax 
Syntaxen i JSON är nästan densamma som används för att deklarera objekt i programspråket Javascript.

En JSON-fil beskriver ett objekt i Javascript och måste därför omges av klammerparenteser.

Varje bit data i JSON består ett namn, som står inom citattecken, och ett värde. Värdet kan ha någon av följande typer:

 Textsträng (måste omges av citattecken)
 Tal
 JSON-objekt (måste omges av klammerparenteser)
 Array (måste omges av hakparenteser)
 Boolean
 Null

Exempel

Följande exempel visar JSON-kodad data som beskriver en person. Objektet innehåller strängar för för- och efternamn, ett annat objekt som innehåller adressen och en lista som innehåller telefonnummer. 

{
     "förnamn": "Emma",
     "efternamn": "Svensson",
     "ålder": 25,
     "adress": {
         "gatuadress": "Drottninggatan 47",
         "postort": "Boden",
         "postnummer": "96 177"
     },
     "telefonnummer": [
         { "typ": "mobil", "nummer": "070 123 45 67" },
         { "typ": "fax", "nummer": "646 555-4567" }
     ],
     "foretagsnamn": null
 }

Följande bit Javascript-kod läser in JSON-koden i variabeln s och konverterar den till Javascript-objektet personuppgift:

  var personuppgift = JSON.parse(s);

Källhänvisningar

Externa länkar 
 JSON Formatter JSON Formatter (engelska)

Filformat
Javascript
Webbutveckling
The Secret of Life

The Secret of Life är ett musikalbum av musikensemblen The Ukulele Orchestra of Great Britain, utgivet 2003. På skivan gör de varianter på kända låtar som "Je T'aime... Moi Non Plus" (Serge Gainsbourg & Jane Birkin), "Le Freak" (Chic) och "MacArthur Park" (Jimmy Webb).

Låtlista
"Miss Dy-na-mi-tee" (Ms. Dynamite) – 3:09
"Leaning on a Lampost" (Noel Gay) – 3:13
"Hard to Handle" (Otis Redding, Allen Jones, Alvertis Isbell) – 2:27
"Wonderful Land" (Jerry Lordan) – 2:08
"Je T'aime... Moi Non Plus" (Serge Gainsbourg) – 2:51
"MacArthur Park" (Jimmy Webb) – 6:13
"Le Freak" (Nile Rodgers, Bernard Edwards) – 3:33
"Only You" (Buck Ram) – 2:32 
"Antiphon" (George Hinchliffe, Kitty Lux) – 2:04
"The Stage" (Tony Penultimate) – 3:19
"You Talk About My Drinking" (David Suich) – 3:11
"The Secret of Life" (George Hinchliffe, Kitty Lux) – 5:35

MedverkandeThe Ukulele Orchestra of Great Britain:'
George Hinchliffe
Kitty Lux
Will Grove-White
David Suich
Peter Brooke-Turner
Jonty Bankes
Richard Durrant — ukulele (1, 4, 6 & 12)

Externa länkar
Ukulele Orchestras hemsida

Musikalbum 2003
James Broderick

James Joseph Broderick III, född 7 mars 1927 i Charlestown i New Hampshire, död 1 november 1982 i New Haven i Connecticut, var en amerikansk skådespelare och far till skådespelaren Matthew Broderick.

Filmografi, i urval

Externa länkar 

 
 

Amerikanska skådespelare under 1900-talet
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1927
Avlidna 1982
Män
Alumner från University of New Hampshire
Personer från Sullivan County, New Hampshire
Joe Beck

Joe Beck, född 29 juli 1945 i Philadelphia, död 22 juli 2008 i Woodbury, Connecticut, var en amerikansk gitarrist som i över 30 år spelat inom jazz. Beck hade även kortvarigt flörtat med rockmusik i slutet av 1960-talet och i början av 1970-talet. 

Beck spelade inom olika sorters av jazzstilar inklusive jazz fusion, post bop, mainstream jazz och soul jazz. Han har framträtt och spelat in med artister som Miles Davis, Gil Evans, Duke Ellington, Buddy Rich, Paul Desmond, Maynard Ferguson, Woody Herman, Stan Getz, Ali Ryerson, Larry Coryell, Gene Ammons, Sergio Mendez, Antonio Carlos Jobim, Jimmy Bruno, Laura Nyro, Esther Phillips, Houston Person, Roger Kellaway, Richie Havens, Paul Simon, Joe Farrell, James Brown, David Sanborn och Gato Barbieri. 

Beck dog i sviterna av lungcancer.

Externa länkar
Officiell webbplats Bad link
Intervju med Joe Beck av George Cole
All Music Guide

Födda 1945
Avlidna 2008
Amerikanska jazzgitarrister
Män
Anastasios

Anastasios (grekiska: Αναστάσιος; latin: Anastasius) är ett mansnamn som ursprungligen kommer från Grekland. Namnet har sin rot i det grekiska ordet Anastasis (grekiska: Ανάστασης) vilket betyder återuppståndelse. Bägge namn firas i samband med Jesus återuppståndelse enligt den grekisk-ortodoxa namnsdags- och högtidskalendern. Anestis är en vanlig förkortning av namnet. Förr döptes man alltid med det fullständiga namnet Anastasios (man) eller Anastasia (kvinna) men idag är det accepterat att döpas efter förkortningen.

Den 31 december 2008 fanns det totalt 182 personer i Sverige med namnet, varav 149 med det som tilltalsnamn.

Kända personer med namnet Anastasios
 Anastasius, kristen martyr år 304
 Anastasios I, bysantinsk kejsare
 Anastasios II, bysantinsk kejsare
 Anastasius I, påve
 Anastasius II, påve
 Anastasius III, påve
 Anastasius IV, påve
 Anastasius Bibliothecarius, motpåve
 Anastasios Soulis, svensk skådespelare
 Anastasios "Tasso" Stafilidis, svensk fd riksdagspolitiker (Vp) och skådespelare

Referenser

Mansnamn
Huerniasläktet

Huerniasläktet, Huernia, är ett släkte i familjen oleanderväxter, Apocynaceae. som beskrevs av Robert Brown, 1809. De cirka 80 arterna i släktet förekommer i östra och södra Afrika.

Dottertaxa till Huernia, i alfabetisk ordning 

 Huernia anagaynensis
 Huernia andreaeana
 Huernia archeri
 Huernia asirensis
 Huernia aspera
 Huernia barbata
 Huernia bayeri
 Huernia blyderiverensis
 Huernia boleana
 Huernia brevirostris
 Huernia calosticta
 Huernia campanulata
 Huernia clavigera
 Huernia collenetteae
 Huernia concinna
 Huernia confusa
 Huernia distincta
 Huernia echidnopsioides
 Huernia erectiloba
 Huernia erinacea
 Huernia foetida
 Huernia formosa
 Huernia guttata, Ruthuernia
 Huernia haddaica
 Huernia hadramautica
 Huernia hallii
 Huernia hislopii
 Huernia humilis
 Huernia humpatana
 Huernia hystrix
 Huernia keniensis, Drakhuernia
 Huernia kennedyana
 Huernia khalidbinsultanii
 Huernia kirkii
 Huernia laevis
 Huernia lavrani
 Huernia leachii
 Huernia lenewtonii
 Huernia levyi
 Huernia lodarensis
 Huernia loeseneriana
 Huernia longii
 Huernia longituba
 Huernia lopanthera
 Huernia macrocarpa, Prickhuernia
 Huernia marnieriana
 Huernia mccoyi
 Huernia namaquensis
 Huernia nigeriana
 Huernia nouhuysii
 Huernia occulta
 Huernia oculata
 Huernia pendula
 Huernia piersii
 Huernia pillansii
 Huernia plowesii
 Huernia praestans
 Huernia procumbens
 Huernia quinta
 Huernia radhwana
 Huernia recondita
 Huernia rosea
 Huernia rubra
 Huernia rubrosticta
 Huernia saudi-arabica
 Huernia schneideriana
 Huernia similis
 Huernia somalica
 Huernia stapelioides
 Huernia tanganyikensis
 Huernia thudichumii
 Huernia thuretii, Vaxhuernia
 Huernia transvaalensis
 Huernia urceolata
 Huernia venusta
 Huernia verekeri
 Huernia whitesloaneana
 Huernia witzenbergensis
 Huernia volkartii
 Huernia zebrina, Sebrahuernia

Källor

Externa länkar 

Oleanderväxter
Huernia
Krukväxter
Huangpufloden

Huangpufloden (traditionell kinesiska: ; förenklad kinesiska: ; hanyu pinyin: ) är en biflod till Yangtzefloden, vilken är Kinas längsta flod. Huangpufloden flyter genom centrala Shanghai.

Ett äldre namn på floden är Chunsheng Jiang (春申江).

Vattendrag i Kina
Yangtzes avrinningsområde
WP:Projekt Kina
Shanghai
Bund (Shanghai)

The Bund (traditionell kinesiska: 外灘; förenklad kinesiska: 外滩; hanyu pinyin: Wàitan; eng: the Bund) är en berömd gata i Huangpu-distriktet i Shanghai, den största staden i Folkrepubliken Kina. Bund sträcker sig i nord-sydlig riktning längs Huangpufloden, en biflod till den mäktiga Yangtzefloden, Kinas största flod. Ordet Bund härstammar från urdu och betyder jordvall, fördämning eller kaj.

Bund administrerades från och med mitten på 1880-talet till och med andra världskriget av Shanghai International Settlement och Franska koncessionen i Shanghai. Under Andra världskriget ockuperades den brittiska besittningen av Japan och efter krigsslutet återfick den kinesiska regeringen suveränitet över hela Shanghai.

Längs Bund finns ett flertal mycket kända byggnader i nyklassisk stil, bland andra Peace Hotel (和平饭店), HSBC-bankens huvudkontor, koloniala Kinesiska sjötullverket och den viktigaste engelskspråkiga tidningen i Kina, North China Daily News. Det danska Store Nordiske Telegrafselskab, som byggde ut det första telegrafnätet i Kina, hade också sitt huvudkontor på the Bund. De flesta av dessa byggnader är idag skyddade som byggnadsminnen av Shanghais stadsfullmäktige. 

Vid Bundgatans ändpunkt i norr låg under kolonialtiden en park, vilken blivit mycket känd, inte minst i den engelskspråkiga världen, för de ordningsregler som anslagits för parken, enligt vilka bland annat den kinesiska lokalbefolkningen inte ägde tillträde till parken.

Tunnelbana

Referenser

 
WP:Projekt Kina
Hanois citadell

Hanois citadell byggdes 1805 av kung Gia Long där tidigare Thang Long citadellet hade liggat. Större delen förstördes av fransmännen 1894. Idag så är platsen en militärbas och hem för höga officerare och deras familjer. Idag återstår bara delar av murarna, Hanois flagtorn och norra porten (Cua Bac Mon).

Norra porten har ett tempel på toppen tillägnat motståndsmännen Nguyễn Tri Phương (1800-1873) och Hoàng Diệu (1829-1882). På framsidan syns ett kanonhåll orsakat av franska kanoner under ett angrepp 25 april 1882.

Hanoi
Virtuell lagringsenhet

En virtuell lagringsenhet är en datafil som emulerar en fysisk lagringsenhet. Det betyder att filhanteringsprogram hanterar filen som att den vore en hårddisk eller CD-ROM.

Datorminnen
Robert de Castella

Robert de Castella MBE, född den 27 februari 1957 i Melbourne, är en före detta australisk friidrottare (Maratonlöpare).

de Castella tillhörde världseliten i maraton under 1980-talet och innehade världsbästanoteringen i maraton från 1981, då han sprang Fukuoka Marathon på 2:08:18, till 1984. Officiella världsrekord i maraton noterades först 2004. de Castella vann även guld vid det första världsmästerskapet 1983 i Helsingfors. Han var en av de största favoriterna till seger i OS 1984 men slutade på femte plats.

Källor 

Fakta på IAAFs-hemsida

Födda 1957
Australiska maratonlöpare
Världsmästare i maraton
Världsrekordshållare i maraton
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Australien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1980
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från Australien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1984
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Australien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Australien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1992
Idrottare från Melbourne
Fulvia

Fulvia Flacca Bambula eller Fulvia Bambaliae, född 77 f.Kr., död 40 f.Kr., var en politiskt aktiv romarinna, känd som Markus Antonius hustru. Fulvia var den första kvinna, som inte var en gudinna, som fick sitt porträtt präglat på romerska mynt.

Biografi

Hon tillhörde plebejsläkten Fulvius, Flaccigrenen från Tusculum, som dotter till Marcus Fulvius Flaccus Bambalio och Sempronia Gracchae. Hennes farfar var konsuln Marcus Fulvius Flaccus, och hennes morfar var Gaius Gracchus och mormor Licinia Crassa, varigenom hon var ättling till Scipio Africanus och släkt med gens Licinius och gens Claudius. Hon ärvde en förmögenhet efter sin mor.

Hennes förste make var Publius Clodius Pulcher, och fick med honom dottern Clodia Pulchra den yngre. Hon blev änka år 52 f.Kr. och gifte snart om sig med Gaius Scribonius Curio. Hon blev återigen änka år 49 f.Kr.

I sitt tredje gifte var Fulvia förmäld med triumviren Markus Antonius. Tillsammans fick de två söner: Marcus Antonius Antyllus Creticus och Iullus Antonius Creticus. Markus Antonius var fortfarande gift med Fulvia när han träffade Kleopatra VII. 

Fulvia spelade en viktig politisk roll, då hon var känd för att delta i politiken genom att på olika sätt stödja sina makars karriärer. Efter Ciceros mord 43 f.Kr. skall hon enligt Cassius Dio med en nål genomborrat tungan på honom; han hade varit hätsk motståndare till såväl hennes första som tredje make. 

År 42 f.Kr. lämnade Octavianus Rom för att bedriva krig mot hennes make Antonius, och under deras frånvaro ska hon enligt samtida källor ha kontrollerat Rom. Hon anstiftade år 41 f.Kr. det så kallade perusinska kriget mellan sin svåger Lucius Antonius och Octavianus. Under kriget värvade Fulvia en privat legoarmé för att understödja sin make mot Octavianus. Med hjälp av sin privata armé kontrollerade hon en tid Rom. Hon tvingades slutligen fly från Italien undan sin makes rival Octavianus. 

Hon avled i exil i Sicyon under ett besök av Antonius.

Eftermäle
Asteroiden 609 Fulvia är uppkallad efter henne.

Källor 

Födda 77 f.Kr.
Avlidna 40 f.Kr.
Kvinnor
Kvinnor i antikens Rom
Personer i Romerska riket under 000-talet f.Kr.
Fulvii
Ernesto Canto

Nation:  

Ernesto Canto, född 18 oktober 1959 i Mexico City, död 20 november 2020 i Mexico City, var en mexikansk friidrottare inom gång.

Canto tävlade huvudsakligen i den kortare gångdistansen 20 kilometer. Cantos största meriter var VM-guldet 1983 och OS-guldet 1984 på 20 km gång. Vid OS 1984 försökte Canto dubblera och även vinna guld på 50 kilometer men slutade på tionde plats. Canto valde att avsluta sin karriär efter OS 1992 där han slutade på 29:e plats.

Källor
 
 Artikel om Canto

Födda 1959
Mexikanska gångare
Olympiska guldmedaljörer 1984
Mexikanska olympiska guldmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1984 från Mexiko
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1984
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Mexiko
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Mexiko
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1992
Världsmästare på 20 km gång
Män
Avlidna 2020
Ante Marković

Ante Marković, född 25 november 1924 i Konjic, Bosnien och Hercegovina (i dåvarande Kungariket Jugoslavien), död 28 november 2011 i Zagreb, var en kroatisk politiker och ekonom som var SFR Jugoslaviens siste premiärminister 1989-1991. Han var även president av delrepubliken Kroatien inom Jugoslavien 1986-1988.

Efter Jugoslaviens sammanbrott valde Markoivć att pensionera sig från politiken men var i början av 2000 ekonomisk rådgivare till Makedoniens regering. I slutet av Markovićs aktiva karriär som politiker grundade och ledde Marković Reformkrafternas förbund och Reformistpartiet.

Referenser 

Jugoslaviens premiärministrar
Kroatiska politiker
Alumner från Zagrebs universitet
Födda 1924
Män
Avlidna 2011
Ronald Weigel

Nation:   sen 

Ronald Weigel, född 8 augusti 1959 i Hildburghausen är en före detta östtysk/tysk friidrottare (gångare).

Weigel tävlade huvudsakligen på den längre gångdistansen 50 kilometer och vann 1983 guld vid det första världsmästerskapet i Helsingfors. Han följde upp segern med en silvermedalj vid VM i Rom 1987. Weigel deltog vid två olympiska spel, 1988 och 1992, och vann 1988 silvermedaljer på både 20 och 50 kilometer. Dessutom vann han brons 1992 på 50 kilometer. Efter VM 1995 valde han att avsluta sin karriär och arbetade efter karriären som tränare både för Australiens landslag och senare för Tyskland.

Källor 
Fakta på IAAF:s webbplats

Noter

Födda 1959
Östtyska gångare
Tyska gångare
Olympiska silvermedaljörer 1988
Olympiska bronsmedaljörer 1992
Tyska olympiska bronsmedaljörer
Östtyska olympiska silvermedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Östtyskland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1988
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Tyskland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Tyskland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Världsmästare på 50 km gång
Män
Levande personer
Personer från Hildburghausen
Johan Jönsson i Revinge

För andra betydelser, se Johan Jönsson (olika betydelser)
Johan Jönsson (i riksdagen kallad Jönsson i Revinge), född 20 december 1875 i Revinge, död där 28 juli 1938, var en svensk lantbrukare och politiker (liberal).

Johan Jönsson, som kom från en bondefamilj, var lantbrukare i Revinge och var även ledamot av Malmöhus läns landsting 1910–1922. Han var ledamot av Frisinnade landsföreningens förtroenderåd (motsvarande partistyrelse) 1910–1923 och därefter i förtroenderådet för Sveriges liberala parti.

Han var riksdagsledamot i andra kammaren från 1909 till den 8 april 1933. Han företrädde Torna härads valkrets 1909–1911, Malmöhus läns mellersta valkrets 1912–1921 och från 1922 för Malmöhus läns valkrets. Som kandidat för Frisinnade landsföreningen tillhörde han dess riksdagsparti Liberala samlingspartiet, och efter den liberala partisplittringen 1923 Liberala riksdagspartiet.

I riksdagen var han bland annat ledamot i statsutskottet 1918–1924 och 1926. Han var bland annat engagerad i jordbruks- och försvarsfrågor, och var även flitigt anlitad i olika statliga utredningar. Efter riksdagsperioden var han tillförordnad domänintendent i Malmöhus län från 1933 till sin död 1938.

Källor

Litteratur
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1986), band 3, s. 225-226

Noter

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala riksdagspartiet
Personer från Revinge socken
Domänintendenter
Födda 1875
Avlidna 1938
Män
Nils Törnkvist

Nils Kortz Törnkvist, född 7 april 1868 i Lund, död 2 oktober 1936 i Bjuvs församling, Malmöhus län, var en svensk gruvarbetare och riksdagspolitiker (socialdemokrat).

Som riksdagsman var Törnkvist var ledamot av riksdagens andra kammare för Socialdemokraterna från 1921, invald i Malmöhus läns valkrets.

Källor

Noter 

Svenska socialdemokrater
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Män
Födda 1868
Avlidna 1936
Politiker från Lund
Svenska gruvarbetare
Detlef Michel

Detlef Michel, född 13 oktober 1955 i Berlin, är en före detta östtysk friidrottare som tävlade i spjutkastning.

Michels storhetstid var i början av 1980-talet och han vann oväntat VM-guld vid VM i Helsingfors då han slog världsrekordhållaren Tom Petranoff. Michel missade OS 1984 i Los Angeles på grund av östblockets bojkott. Förutom VM-guldet blev det två EM-medaljer.

Michels personliga rekord är på 96,72. Endast Uwe Hohn från Östtyskland och Petranoff har kastat längre med den typ av redskap som användes fram till 1986.

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1955
Östtyska spjutkastare
Världsrekordhållare i spjutkastning
Världsmästare i spjutkastning
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Östtyskland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1980
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1988 från Östtyskland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1988
Idrottare från Berlin