kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Living with Michael Jackson

Living with Michael Jackson är en brittisk dokumentärfilm från 2003 om Michael Jackson. Journalisten Martin Bashir följde Jackson under åtta månader, från maj 2002 till januari 2003, för att skapa en personlig insikt i sångarens liv.

Dokumentären innehåller en djupgående intervju med Jackson, där han bland annat talar om sin uppväxt, plastikoperationer och anklagelserna om pedofili.

Dokumentären, som är 110 minuter lång, sändes för första gången på ITV den 3 februari 2003.

Externa länkar 

Dokumentärer på TV
Michael Jackson
Fransträdnuding

Fransträdnuding, kvastsnäcka eller busksnigel (Dendronotus frondosus) är en nakensnäcka som förekommer i norra Atlanten, inklusive Nordsjön. Längs den europeiska kusten förekommer den söderut till Frankrike, samt omkring Brittiska öarna.

Kännetecken 
Fransträdnudingen är en stor, avlång och hög nakensnäcka med platta kanter och parvisa utskott längs med kroppen. Ryggutskotten är skira och grenade som buskar. Doftutskotten (rinoforerna) på huvudet är försedda med tydliga kragar. Färgen varierar stort mellan olika individer. De kan vara vita, gula eller brunröda. Helvita exemplar kan också förekomma liksom individer med gulaktiga fläckar. Gälarna har samma färg som resten av djuret. Det finns flera förväxlingsarter i våra vatten och arter inom släktet kan vara svåra att skilja åt. På våren kan det finnas många av dem i tångbältet. De betar olika arter av hydroider. Snäckan blir cirka 10 centimeter lång.

Levnadssätt 
Kvastsnäckor äter rörpolyper, ett slags hydrozoer.

Referenser

Noter

Tryckta källor
Koie, Marianne & Svedberg, Ulf, Havets djur, Naturserien, Prisma, 1999.

Externa länkar 
Vattenkikaren

Snäckor
Carl Richson

Carl Eric Richson, född 3 januari 1857 i Helgesta, Södermanlands län, död 12 oktober 1925 i Stockholm, var en svensk mariningenjör och fartygskonstruktör.

Biografi 
Richson blev efter studier vid Slöjdskolan och Tekniska högskolan i Stockholm anställd vid Atlas mekaniska verkstad i Stockholm 1875 och verkade där till 1883, då han flyttade till Gävle och några år arbetade vid därvarande skeppsvarv. För ytterligare utbildning i skeppsbyggerifacket flyttade han 1887 till USA och tog anställning vid Förenta staternas örlogsvarv i New York. 1890-1891 var han konstruktör och ritkontorschef vid Harrison Lorings mekaniska verkstad och skeppsvarv i Boston och bedrev även studier vid Massachusetts Institute of Technology i samma stad. 1891 trädde han på nytt i tjänst vid örlogsvarvet i New York och arbetade inom Förenta staternas marin till 1897, då han återvände till Sverige. Efter att ha varit anställd vid ingenjörsdepartementet vid Flottans station i Karlskrona samt vid Marinförvaltningen 1897-1900, förordnades Richson till extra ingenjör vid Mariningenjörstaten 1900, blev ingenjör där 1901, mariningenjör av 1:a graden vid Mariningenjörkåren 1905 och utnämndes senare till marindirektör av 1:a graden i flottan. 

Richson gjorde sig känd som en framstående skeppsbyggare och krigsfartygskonstruktör. Han var särskilt delaktig i uppbyggnaden av svenska flottans ubåtsflottilj. Det var efter hans konstruktion samt under hans närmaste ansvar och ledning, som de första svenska moderna ubåtarna byggdes och togs i drift. Hans första ubåtskonstruktion åt svenska flottan, HMS Hajen, sjösattes 1904.

Richson var ledamot av Örlogsmannasällskapet (invald 1912) och Ingenjörsvetenskapsakademien (1919).

Källor

Noter

Vidare läsning 
 

Svenska skeppsbyggare
Ledamöter av Kungliga Örlogsmannasällskapet
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Män
Födda 1857
Avlidna 1925
Personer från Helgesta socken
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Ignác Šustala

Ignác Šustala, även kallad Ignác Šustala den äldre född 6 december 1822, död 29 januari 1891, grundade företaget Nesseldorfer Wagenbau-Fabriks-Gesellschaft 1853 i Mähren i dåvarande Österrike-Ungern. Företaget fick då namnet Kutschenfabrik Ignaz Schustala & Comp. Man tillverkade i början olika vagnar och droskor, och övergick sedan till motordrivna fordon. Företaget bytte 1923 namn till Tatra.

Biografi
Ignác Šustala (tysk stavning Ignaz Schustala) kom från en bondefamilj och blev tidigt föräldralös. Han fick fyra söner: Johann (1854–1899), Josef (1858–1940), Ignaz (1862–1914) och Adolf (1855–1921). Ignaz Šustala kallad Ignác Šustala den yngre var VD på företaget från mitten av 1890-talet till sin död 1914 och Adolf (1855–1921) var sedan VD från 1914 till sin död 1921.

Ignác Šustala gick i lära i Koloredow utanför Mistek och blev vagnbyggare, lackerare och skräddare. Efter lärotiden gick han på så kallade Wanderschaft där han arbetade i olika verkstäder, bland annat hos Philipp Koller i Wien (1844-1850) innan han flyttade till Nesselsdorf. 

Tillsammans med Adolf Raschka grundade han företaget Kutschenfabrik Ignaz Schustala & Comp. Man tillverkade i början olika vagnar och droskor, och övergick sedan till motordrivna fordon. Bland kunderna återfanns det preussiska hovet och man exporterade även till Ryssland och Galizien i nuvarande Polen. Verksamheten växte och man öppnade upp fabriker i Wien, Prag och Berlin. När järnvägen anslöts till Nesselsdorf 1881 började man även tillverka järnvägsvagnar och senare spårvagnar. Senare tog man namnet Nesseldorfer Wagenbau-Fabriks-Gesellschaft som i sin tur blev Tatra 1923.

Källor 

,där anges följande källor:
J. Mentschl: Schustala, Ignaz d. Ä.. i: Österreichisches Biographisches Lexikon 1815–1950 (ÖBL). Band 11, förlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Wien 1999, , S. 382 f.
 155 Jahre Fahrzeugbau in Nesselsdorf/Kopřivnice. Die Geschichte von Schustala, Nesselsdorfer Wagenbau und Tatra

Referenser 

Personer inom Tjeckiens näringsliv
Grundare av bilindustri
Födda 1822
Avlidna 1891
Män
Beau Garrett

Beau Jessie Garrett, född 28 december 1982 i Beverly Hills, Kalifornien, är en amerikansk skådespelare och fotomodell.

Filmografi

Källor

Externa länkar 
 

Kvinnor
Födda 1982
Levande personer
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska fotomodeller
Calexico (musikgrupp)

Calexico är en amerikansk musikgrupp från Tucson, Arizona, bildad i mitten av 1990-talet och uppkallad efter gränsstaden Calexico i sydöstra USA. De mest framträdande medlemmarna i gruppen är Joey Burns och John Convertino, som tidigare spelat tillsammans i banden Giant Sand och Friends of Dean Martinez.

Medlemmar
Ordinarie medlemmar
Joey Burns – sång, gitarr, basinstrument, cello, piano, keyboard, dragspel, slagverk, vibrafon
John Convertino – trummor, slagverk, piano, vibrafon
Paul Niehaus – pedal steel guitar, gitarr
Jacob Valenzuela – trumpet, keyboard, vibrafon, sång
Martin Wenk – trumpet, gitarr, keyboard, dragspel,  glockenspiel, vibrafon, munspel, fransk horn
Volker Zander – ståbas, basgitarr

Turnerande medlemmar
Sergio Mendoza – keyboard
Ryan Alfred – basgitarr, sång

Diskografi
Studioalbum

2012 – Algiers

Livealbum

EP

 (med Iron & Wine)

Singlar
2001 – "Clothes Of Sand" / "New Partner" (delad single med The Frames)
2004 – "Live In The KFJC Pit" (delad singel med Camper Van Beethoven)
2006 – "The Guns of Brixton" / "Interior of a Dutch House" (delad singel med Beirut)

Externa länkar

Officiell webbplats
Calexico på allmusic.com

Amerikanska indierockgrupper
Amerikanska alt-countrygrupper
Musikgrupper från Arizona
Musikgrupper bildade 1996
Intermeccanica

Intermeccanica är ett kanadensisk företag som bygger repliker på bland annat Porsche Speedster.

Historik
Företaget startades i italienska Turin av amerikanen Frank Reisner. Han byggde tävlingsbilar, bland annat en svansmotorbil kallad IMP, med motor från Steyr-Puch 500. Senare var Reisner inblandad i Griffith-projektet, där brittiska TVR-bilar försedda med Ford V8-motorer skulle säljas i USA. Sedan projektet gått i stöpet stod Reisner med ett antal överblivna TVR-chassin. Han byggde nya karosser ritade av Franco Scaglione och sålde bilarna som Intermeccanica Italia. Cirka 500 bilar byggdes mellan 1967 och 1971 och var den första bilmodellen med namnet Intermeccanica. Från 1971 samarbetade Reisner med Erich Bitter och byggde Intermeccanica Indra, även dessa med Scaglione-kaross och tekniken från Opel Diplomat.

1975 flyttade Intermeccanica verksamheten till Kalifornien, där man började bygga Porsche-repliker på VW-bas med plastkaross. Sedan 1981 är företaget beläget i Vancouver i Kanada.

Källor
Stora billexikonet, red. G N Georgano, svensk övers. Björn-Eric Lindh 1982.

Externa länkar

Intermeccianica Enthusiasts Club 

Företag bildade 1959
Kanadensiska företag
Vancouver
OSCA 1600 GT

OSCA 1600 GT är en sportbil, tillverkad av den italienska biltillverkaren OSCA mellan 1960 och 1963.

OSCA 1600 GT
Bröderna Maserati hade enbart byggt tävlingsbilar sedan de startat OSCA, men de levererade även motorer till Fiat 1500S/1600S. När OSCA konstruerade sin första GT-bil användes den fyrcylindriga motorn. Bilarna byggdes med en rörram som kläddes med karosser från fristående karossbyggare. Den hade skivbromsar runt om och stel bakaxel upphängd i längsgående bladfjädrar.

Motorsport
OSCA tävlade med varianten 1600 GTS i sportvagns-VM:s 1,6-litersklass. Dessa bilar hade trimmade motorer och individuell hjulupphängning bak. Bilarna mötte dock övermäktig konkurrens från Porsche.

Motor

Källor
 motorbase.com

Externa länkar
 OSCA 1600 GT registry 
 ultimatecarpage.com 

Sportbilar
Historiska tävlingsbilar
Spikblad (dokument)

Ett spikblad är ett dokument som tillfogas en doktorsavhandling i samband med spikningen. Dokumentet beskriver avhandlingens titel, handledare, opponent och annan information om avhandlingen och disputationen.

Akademiska uppsatser
Dokument
Björkfors kyrka

Björkfors kyrka, tidigare Nordanskärs kyrka, är en kyrkobyggnad som tillhör Kalix församling i Luleå stift. Kyrkan ligger i Björkfors i Kalix kommun.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan uppfördes 1866 som kapell på ön Nordanskär i Kalix skärgård. Efter att ha stått öde under längre tid revs kapellet och flyttades 1944 till Björkfors. Kapellet återuppfördes som Björkfors kyrka och invigdes 14 oktober 1945 av biskop Bengt Jonzon.

Kyrkan är byggd av liggtimmer och består av ett rektangulärt långhus. Vid östra kortsidan finns ett femsidigt kor och vid västra kortsidan ett kyrktorn. Vid norra sidan finns en vidbyggd sakristia. Ytterväggarna är klädda med vitmålad liggande träpanel och genombryts av spetsbågiga fönster. Kyrkan täcks av ett plåttäckt sadeltak.

Kyrkorummets innertak har ett mittskepp med treklövervalv samt lägre sidoskepp som skiljs åt med smala pelare.

Referenser
 Nederkalix församling

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Luleå stift
Kyrkobyggnader i Kalix kommun
Kyrkobyggnader invigda 1945
1945 i Sverige
Al-Gharafa Stadium

Al-Gharafa Stadium (arabiska: ملعب الغرافة) är en idrottsarena i Qatars huvudstad Doha. Stadion har en kapacitet på 25 000 åskådare, men planer finns på att utöka antalet platser på arenan till ungefär 44 740. Arenan kommer att vara en av spelplatserna under världsmästerskapet i fotboll 2022.

Sportanläggningar i Qatar
Sport i Doha
Sportanläggningar invigda 2003
Ulrika Wolf-Knuts

Gisela Ulrika Christina Wolf-Knuts, född 6 december 1947 i Åbo, är en finlandssvensk folklorist.

Hon är dotter till den tyskfödde filologen Werner Wolf. Själv var hon knuten till Donnerska institutet för religions- och kulturhistorisk forskning mellan åren 1972 och 1976. Wolf-Knuts disputerade med avhandlingen Människan och djävulen" 1991. Lektor i folkloristik vid Åbo Akademi blev hon 1985. Från och med 2003 är hon professor i ämnet där. 

Åren 1993–2002 var Wolf-Knuts huvudredaktör för tidskriften Arv. Nordic yearbok of folklore. Åren 1990–1995 var hon ordförande för NIF:s (Nordiska institutet för folkdiktning) styrelse. 

Wolf-Knuts forskning har främst handlat om folktro, nostalgi och berättande. 

Hon är seniorledamot av Kungl. Gustav Adolfs Akademien för svensk folkkultur. 

Bibliografi
 Människan och djävulen" (1991)
 Ett bättre liv (2000)

Referenser
 Uppslagsverket Finland, 5. Helsingfors 2007
Ulrika Wolf-Knuts på uppslagsverket.fi

Noter

Externa länkar
 Åbo Akademi:Ulrika Wolf-Knuts

Finländska folklorister
Mottagare av Statsrådet Mauritz Hallbergs pris
Personer från Åbo
Födda 1947
Levande personer
Kvinnor
Ahmad bin Ali Stadium

Ahmad bin Ali Stadium (arabiska: ملعب أحمد بن علي), även känd som Al Rayyan Stadium är en idrottsarena i Al Rayyan i Qatar. Stadion har en kapacitet på 40 000 åskådare, Arenan kommer att vara en av spelplatserna under världsmästerskapet i fotboll 2022. Arenan är hemmaarena för fotbollsklubbarna Al Rayyan SC och Alkharitiyat SC.

Sportanläggningar i Qatar
Sportanläggningar invigda 2003
Adolf Törngren (läkare)

Johan Adolf Törngren, född 29 oktober 1860 i Vesilax, död 16 juni 1943 i Helsingfors, var en finländsk läkare och diplomat.

Törngren var son till industrimannen Adolf Törngren. Törngren blev 1887 medicine licentiat, 1889 medicine doktor och samma år docent i barnförlossningskonst vid Helsingfors universitet och 1891 barnmorskelärare. På sin vetenskaps område offentliggjorde han avhandlingarna Studier öfver primära nedredelslägen och förlossningar (1887) och Recherches sur l’échange des substances entré le liquide amniotique et le sang maternel (1889) samt flera uppsatser liksom en Lärobok i förlossningskonst för barnmorskor.

Törngren tog som huvudman för sin ätt del i lantdagarna från 1891 samt invaldes i enkammarlantdagen 1914; han satt 1905-06 i grundlagsutskottet. Han hade även en diplomatisk bana: 1906-1909 verkade han som tjänsteman vid Finska statssekretariatet i Sankt Petersburg. År 1914 blev han lantdagsledamot för Svenska folkpartiet. Adolf Törngren deltog i den passiva motståndsrörelsen mot Ryssland och arbetade för Finlands självständighet i ententeländerna under första världskriget. Vid fredsförhandlingarna i Paris 1919 var han i egenskap av Finlands chargé d'affaires även ledare för delegationen från Finland, även om landet inte formellt deltog i konferensen. Efter sin övergång till politiken utgav han flera arbeten hänförande sig till Ryssland.

Törngrens andra hustru Marie, född Linder, var systerdotterdotter till Aurora Karamzin, och 1895 köpte paret Träskända gård av henne. De lät bygga en ny manbyggnad enligt ritningar av arkitektbyrån Gesellius-Lindgren-Saarinen kort därefter. Byggnaden var ämnad för sommarbruk, men 1918 fick den svenske arkitekten Isak Gustaf Clason i uppdrag att utföra ombyggnadsritningar för att göra karaktärsbyggnaden vinterbonad. Endast stenfoten från den tidigare byggnaden sparades. De finländska arkitekterna Armas Lindgren och Bertel Liljequist anlitades 1920-21 på projektet och kom att utgå ifrån Clasons skisser i de slutgiltiga ritningarna i svensk nybarock. Herrgården såldes på 1920-talet till Esbo stad.

Törngren var gift med Anna Alberta Nykopp 1887–1894, med Marie Linder 1894–1900, och med Ida Ottonie Ljungqvist (tidigare Wulff) från 1913.

Bibliografi
 Studier öfver primära nedredelslägen och förlossningar (1887) 
 Recherches sur l’échange des substances entre le liquide amniotique et le sang maternel (1889) 
 Till frågan om rikslagstiftningen (1909)
 Från våra dagars Ryssland (1911)
 Den tredje duman (1912)
 L’évolution de la Russie (1914)
 Ryssland i revolution (1917).
 Med ryska samhällsbyggare och statsmän (1929)
 På utländsk botten 1899-1914 (1930)
 Politiska trevare under krigsåren i Skandinavien (1934)
 Från Finlands strid för rätt och frihet (1942)

Referenser
 Uppslagsverket Finland, 5. Helsingfors 2007

Noter

Ridderskapet och adelns lantdagsledamöter
Ledamöter av Finlands lantdag för Svenska folkpartiet
Finländska läkare inom obstetrik och gynekologi
Personer verksamma vid Helsingfors universitet
Finländska diplomater
Personer från Vesilax
Födda 1860
Avlidna 1943
Män
Ugglan
Finlandssvenskar inom hälso- och sjukvård
Tölöaffären

Tölöaffären eller Tölömiddagen utspelades under Krimkriget på Tölö värdshus i Helsingfors.

En grupp studenter hade samlats på Tölö värdshus på Andersdagen den 30 november 1855, varunder man utbringade skålar för alla monarker som befann sig i krig med det ryska imperiet. Samtidens styresmän, främst generalguvernör Friedrich Wilhelm Rembert von Berg, tillmätte detta stor politisk betydelse. Ryska påtryckningar utövades på de finska universitetsmyndigheterna, som i sin tur relegerade ett antal studenter. Adolf Erik Nordenskiöld förlorade till på köpet sin tjänst som kurator. 

Anledningen till att Tölöaffären fick sådana dimensioner var att man tidigare samma år hade avslöjat en spion som var utsänd av generalguvernären.

Referenser
 Uppslagsverket Finland, 5. Helsingfors 2007

1855 i Finland
Krimkriget
Finlands historia under ryska tiden
Alexandru Odobescu

Alexandru Odobescu, född 23 januari 1834 i Bukarest, död där 10 november 1895, var en rumänsk arkeolog, historiker, författare och politiker.

Odobescu blev redan vid 28 års ålder kultus- och undervisningsminister och sedan professor i arkeologi vid universitetet i Bukarest. Han författade "Arkeologins historia" (1874) och ett stort arbete över det gotiska fyndet vid Petroasa. Han var även en framgångsrik novellförfattare; "Furstinna Chiajua" liksom "Mihnea den grymme" ansågs som mästerverk. Han utgav 1861-63 tidskriften "Revista româna".

Källor

Rumänska arkeologer
Rumänska historiker
Rumänska professorer
Rumänska författare under 1800-talet
Rumänskspråkiga författare
Rumäniens ministrar
Rumänska politiker under 1800-talet
Personer från Bukarest
Födda 1834
Avlidna 1895
Män
Ugglan
Professorer i arkeologi
Albrekt V

Albrekt V kan syfta på:

 Albrekt I av Tyskland (omkring 1250–1308), även Albrekt V av Habsburg 
 Albrekt II av Tyskland (1397–1439), även Albrekt V av Österrike
 Albrekt V av Bayern (1528–1579)
 Albrekt V av Sachsen-Lauenburg (omkring mitten av 1330-talet-1370)
 Albrekt V av Mecklenburg (1397–1423)
Lusail Iconic Stadium

Lusail Iconic Stadium (arabiska: ملعب لوسيل المتميز) är en idrottsarena i den nya staden Lusail i Qatar strax norr om huvudstaden Doha. Stadion är byggd till världsmästerskapet i fotboll 2022. Stadion har en kapacitet på 80 000 åskådare.

Stadion kommer att ha ett solcellsdrivet kylsystem för att hålla nere temperaturen inne på stadion.

Sportanläggningar i Qatar
Barnängen (olika betydelser)

Barnängen kan syfta på:

Barnängen – ett före detta fabriksområde i Stockholm.
Barnängens flickhem – ett före detta flickhem i Stockholm.
Barnängen, Hallstahammar – en stadsdel i Hallstahammar
Barnängens koloniträdgårdsförening – en koloniträdgård i Stockholm
Barnängens manufaktur – textilfabrik på området Barnängen
 Barnängens herrgård – en herrgård
Barnängens Tekniska Fabrik – ett kemitekniskt företag i Stockholm, främst känt för sina tvålar
Häckner

Häckner är ett svenskt efternamn, som burits av bland andra:

 Carl-Einar Häckner (född 1969)
 Einar Häckner (1893 - 1968)
 Yngve Häckner (1895 - 1987)

Se även
 Lista över spårvagnar i Göteborg

Svenska efternamn
Tbilisiavenyn

Tbilisiavenyn (azerbajdzjanska: Tbilisi prospekti) är en huvudled i norra Baku, Azerbajdzjans huvudstad. Avenyn börjar i korsningen mellan Bakichanov och Dzjaffar Dzjabbarli-gatorna och fortsätter norrut tills den upphör vid 20 januaricirkeln (20 Yanvar-tunnelbanestation). Vägen fick sitt nuvarande namn 1963, då den döptes om från Sarajmotorvägen till Tbilisiavenyn. 

Längs avenyn ligger bland annat Hejdar Alijevs sport- och utställningskomplex.

Gator i Baku
Vägar i Azerbajdzjan
Skönheten och Odjuret – Den förtrollade julen

Skönheten och odjuret – Den förtrollade julen () är en tecknad långfilm av Disney från 1997. Den släpptes direkt till video i Kanada och USA den 11 november 1997.

Handling 

I slottet pyntar Lumiere, Clocksworth, Mrs. Potts och Chip (som nu har blivit människor igen) inför julen. De tar en paus och Mrs. Potts berättar historien om förra årets jul för gänget. Då var slottsherren fortfarande ett odjur och Belle var hans fånge. På den tiden hatade Odjuret julen, för det var på själva julafton som en trollkvinna hade förvandlat honom till ett monster flera år tidigare. Då trodde Belle att ett riktigt julfirande skulle muntra upp Odjuret, en idé som stöddes av alla de förtrollade föremålen på slottet förutom orgeln, Maestro Forte, som minst av allt önskade någon julstämning. För honom var Belle ett hot som måste röjas ur vägen. Därför lurar Forte Belle att bege sig långt utanför slottets murar för att hugga en julgran. Där tänkte Forte sätta in dödsstöten med hjälp av sin kumpan, piccoloflöjten Fife.

Medverkande

Engelska originalröster
Paige O'Hara - Belle
Robby Benson - Odjuret
Angela Lansbury - Mrs. Potts
Jerry Orbach - Lumiere
David Ogden Stiers - Clocksworth
Bernadette Peters - Angelique
Tim Curry - Maestro Forte
Haley Joel Osment - Chip (tal), Andrew Keenan-Bolger (sång)
Paul Reubens - Fife
Jeff Bennett - Yxan, Poke
Kath Soucie - Förtrollerskan

Svenska röster
Sofia Källgren - Belle
Gustav Larson - Odjuret
Meta Velander - Mrs. Potts
Jan Malmsjö - Lumiere
Åke Lagergren - Clocksworth
Myrra Malmberg - Angelique
Bo Maniette - Maestro Forte
Anton Olofsson - Chip
Andreas Nilsson - Fife
Anders Pontén - Yxan
Monica Forsberg - Förtrollerskan

Sånger

Fyll vår sal (Deck the halls) - Sjungs av Lumiere, Clocksworth, Mrs. Potts och Angelique
Sagor (stories) - Sjungs av Belle
Låt ljusen få brinna (As long as there's christmas) - Sjungs av alla
Hon gör dig svag (Don't fall in love) - Sjungs av Forte
Låt ljusen få brinna Repris (As long as there's christmas Reprise) - Sjungs av Belle och Angelique
Klart att vi är bäst (A cut above the rest) - Sjungs av Belle, Lumiere och Clocksworth
Låt ljusen få brinna (Avslutnings titel) (As long as there's Christmas (Ending Title)) (Sång av Rachel Portman)

Källor

Fotnoter

Amerikanska animerade filmer
Amerikanska filmer 1997
Amerikanska julfilmer
Engelskspråkiga filmer
Animerade filmer 1997
Direkt till video-uppföljarfilmer
Amerikanska uppföljarfilmer
Animerade musikalfilmer
Animerade julfilmer
Musses jul i Ankeborg

Musses jul i Ankeborg () är en animerad Disneyfilm från 2004 och är uppföljare till Musse Pigg och hans vänner firar jul från 1999. Filmen innehåller flera korta filmer med Musse Pigg, Knatte Anka, Fnatte Anka, Tjatte Anka, Kalle Anka, Långben, Kajsa Anka, Mimmi Pigg, Pluto med flera. Filmen släpptes direkt till video den 9 november 2004.

Svenska röster
Ingemar Carlehed - Berättare
Anders Öjebo - Musse Pigg
Andreas Nilsson - Kalle Anka
Johan Lindqvist - Långben
Lizette Pålsson - Mimmi Pigg
Åsa Jonsson - Kajsa Anka
Monica Forsberg - Knatte, Fnatte och Tjatte
Guy de la Berg - Joakim von Anka
Nick Atkinson - Max (tal)
Michael Blomqvist - Max (sång)
Frida Nilsson - Mona
Benke Skogholt - Tomten

Övriga röster görs av Andreas Nilsson, Claes Ljungmark, Anders Byström, Gunnar Uddén, Niclas Ekholm m.fl.

Det här var den sista Disney-filmen som KM Studio fick dubba till svenska.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
Musses jul i Ankeborg på Dubbningshemsidan

Amerikanska animerade filmer
Amerikanska filmer 2004
Amerikanska julfilmer
Engelskspråkiga filmer
Animerade filmer 2004
Direkt till video-uppföljarfilmer
Amerikanska uppföljarfilmer
Animerade julfilmer
Gåva till dig

Gåva till dig är det svenska dansbandet CC & Lees första studioalbum, släppt 25 februari 2009. Producerade gjorde Amir Aly, och albumet består främst av Abba/schlager-inspirerad dansbandspop. Båda systrarna bidrar med varsin egenskriven låt, Cecilia Furlongs popschlager "Jag ger dig allt" och Lena Ströms ballad "Hav till land", som avslutas med säckpipa .

Låtlista

Medverkande
CC & Lee
Amir Aly - producent

Listplaceringar

Referenser 

Album av CC & Lee
Album utgivna på Lionheart International
Musikalbum 2009
Svenska debutalbum
Flerspråkiga musikalbum