kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Frank McLaury

Frank McLaury, född 3 mars 1848, död 26 oktober 1881, var en cowboy och revolverman i Vilda Västern. Deltog i revolverstriden vid O.K. Corral 1881, där han dödades.

Referenser

Noter

Födda 1848
Avlidna 1881
Amerikanska brottslingar
Män
Allsvenskan i handboll för damer 2010/2011

Allsvenskan i handboll för damer 2010/2011 var den första upplagan av Sveriges näst högsta rikstäckande division i handboll för damer säsongen 2010/2011. Den innehöll 12 lag som spelade mot varandra två gånger (en gång hemma och en gång borta).

Säsongen inleddes lördagen den 25 september 2010 och avslutades onsdagen den 9 mars 2011.

Örebro SK och H 65 Höör kom etta och tvåa i serien och är därmed klara för elitserien i handboll säsongen 2011/2012. Trean Nacka HK avstod från kvalet och ersattes av femman IFK Tumba som tillsammans med fyran IF Hellton fick kvala mot nian och tian från Elitserien, H43/Lundagård respektive HF Kroppskultur, i serier som avgjordes i bäst av tre matcher mellan den 19 mars och 3 april. Efter avslutat kval stod det klart att H43/Lundagård och Kroppskultur behåller sina platser i Elitserien. Partille IF och Sävsjö/Eksjö åker ur och får börja om i Division 1.

Deltagande lag 
Från Elitserien 2009/2010 (2 lag)

 Rimbo HK
 Önnereds HK

Från Elitserie-kval (2 lag)

 Kungälvs HK (Från Div 1 Södra)
 Örebro SK (Från Div 1 Norra)

Från Division 1 Norra (4 lag)

 Eskilstuna Guif
 IF Hellton
 Nacka HK
 IFK Tumba

Från Division 1 Södra (4 lag)

 CaperioSport
 H 65 Höör
 Partille IF
Sävsjö/Eksjö

Tabell 
Not: Lag 1-2 till Elitserien 2011/2012, lag 3-4 till Elitseriekval (Not:Nacka HK kom trea i serien men avstod från att kvala och ersattes av femma IFK Tumba), lag 9-10 till allsvenskt kval, lag 11-12 åker ner till Division 1 2011/2012.

Pos = Position, SM = Spelade matcher, V = Vinster, O = Oavgjorda, F = Förluster, GM = Gjorda mål, IM = Insläppta mål, Pts = Poäng, MSK = Målskillnad

Kval till Elitserien 2011/2012
Kvalet spelades i bäst av tre matcher
{| width="400" class="wikitable" style="text-align:center;"
! width="75" |Datum
! Match
! width="50" |Resultat
! width="50" |Publik
|-
| colspan="4"|H43/Lundagård - IFK Tumba (2-0)
|-
| 20 mars 2011
| align="left"|<center>Tumba - H43/Lundagård
| 27 - 34
| 227
|-
| 27 mars 2011
| align="left"|<center>H43/Lundagård - Tumba
| 31 - 29
| 385
|-
| colspan="4"|HF Kroppskultur - IF Hellton (2-0)
|-
| 20 mars 2011
| align="left"|<center>Hellton - Kroppskultur
| 30 - 32
| 912
|-
| 26 mars 2011
| align="left"|<center>Kroppskultur - Hellton
| 35 - 22
| 612
|}

Se även
 Elitserien i handboll för damer 2010/2011
 Elitserien i handboll för herrar 2010/2011

Referenser

Externa länkar 
Resultat och tabell på Svenska handbollsförbundets webbplats.
Everysport - Allsvenskan i handboll för damer 2010/2011

Sport i Sverige 2010
Sport i Sverige 2011
2010/2011
Handbollssäsongen 2010/2011
Paul Cauwès

Paul Cauwès, född 3 maj 1843 i Paris, död 28 april 1917 i Versailles, var en fransk rättshistoriker och nationalekonom.

Cauwès blev 1867 extra ordinarie professor (agrégé) i rättsvetenskap i Nancy och var 1873-1913 professor i Paris, där han även undervisade i nationalekonomi, tills han 1882 blev professor i fransk rättshistoria i samma stad. Förutom ett stort antal rättsvetenskapliga och historiska avhandlingar är han särskilt känd för det stora och betydelsefulla verket Cours d'économie politique (1879–80; tredje upplagan, fyra band, 1892–93), i vilken han kritiserar den då i Frankrike förhärskande Manchesterskolan utifrån en ståndpunkt, som närmar sig den tyska historiska riktningens. Tillsammans med bland andra Charles Gide var han en av utgivarna av den ansedda Revue d'économie politique, som är den moderna franska nationalekonomiska oppositionens vetenskapliga huvudorgan, samtidigt med att den lämnade plats för alla riktningar inom vetenskapen.

Källor 

 Svensk uppslagsbok. Malmö 1930.
Om Paul Cauwès (på franska)

Franska rättshistoriker
Franska nationalekonomer
Franska professorer i juridik
Nationalekonomer av den historiska skolan
Personer verksamma vid universitetet i Nancy
Personer verksamma vid Paris universitet
Jurister under 1800-talet
Jurister under 1900-talet
Franska forskare under 1800-talet
Franska forskare under 1900-talet
Forskare från Paris
Födda 1843
Avlidna 1917
Män
Ugglan
Svensk uppslagsbok
Christian Gottfried Gruner

Christian Gottfried Gruner, född 8 november 1744 i Sagan, död 5 december 1815, var en tysk läkare.

Gruner blev 1769 medicine doktor och bosatte sig som praktiserande läkare i Breslau. År 1772 utgav han sitt första lärda arbete, Censura librorum hippocraticorum, på grund av vilket han 1773 kallades till professor i teoretisk medicin och botanik i Jena. Där arbetade han med stor iver dels i medicinens historia, dels i teoretisk medicin. Därjämte utgav han flera av de äldre läkarnas arbeten dels i original, dels i översättning. Ju äldre han blev, desto mer fördjupade han sig i den äldre litteraturen och följde därför inte med den samtida vetenskapens utveckling.

Bibliografi (i urval)
Semiotice generalis physiologiam et pathologiam complexa (1775)
De morbo gallicoscriptores medici et historici (1794)
Pandectæ medicæ (1800)

Källor

Medicinhistoriker
Tyska professorer i medicin
Personer verksamma vid Jena universitet
Tyska läkare under 1800-talet
Personer från Schlesien
Födda 1744
Avlidna 1815
Män
Tjängvidestenen

Tjängvidestenen är en run- och bildsten funnen inmurad i en källare vid Tjängvide gård i Alskogs socken på Gotland år 1844. Den är daterad till mellan 700- och 900-talet. Stenen förvaras nu på Historiska museet i Stockholm, vilket även har tagit sin logotyp från en av bilderna på stenen.

Stenen 
Stenen består av kalksten och är 170 cm hög, 30 cm tjock och som mest 120 cm bred. Den är något skadad i sin nedre del och övre halvan är bruten, men båda delarna finns bevarade. Den antas vara av hedniskt ursprung då inga kors eller andra kristna tecken funnits på den. Man vet idag inte om det finns något samband mellan bilderna och de personer som nämns i runorna, då man bara kan tolka vad bilderna föreställer och texterna är mycket ofullständiga.

Bilder 

Tjängvidestenens framsida består av två fält men bilder, ett övre och ett lägre. Runt hela stenen och mellan bilderna löper ett flätmönster som påminner om valknutar. I det övre fältet framställs en stor, åttafotad häst med en liten ryttare, som får ett välkomsthorn av en kvinna. Det finns också ett par andra människofigurer, ett fyrfotadjur och några mindre tydliga bilder.

Det nedre fältet fylls nästan helt av ett långskepp med högt uppstigande för- och akterstäv och ett segel nästan lika brett som skeppets längd.

Tolkningar 
Den åttafotade hästen antas vara Sleipner och ryttaren antingen Oden eller en död krigare som rider in till Valhall. Kvinnan tros då vara en valkyria. En annan tolkning går ut på att ryttaren är Sigurd Fafnesbane som välkomnas av Gudrun Gjukadotters moder vid ankomsten till gjukungarnas hov ridande på hästen Grane, en ättling till Sleipner. Det är också möjligt att hästens åtta ben endast symboliserar snabbhet och att ryttaren lever och välkomnas hem av sin hustru. Utöver dryckeshornet bär kvinnan något annat som möjligen kan vara en nyckel hon överlämnar till ryttaren.

Mansfiguren närmast bakom kvinnan verkar bära en båge och är kanske den avlidne på jakt och fyrfotadjuret bakom kvinnan hans hund.

Figuren ovanför ryttaren skulle kunna vara man hängd i ett träd. Anledningen till att figuren ligger är då rena utrymmesskäl. En annan tolkning är att det är två krigare som slåss i Valhall.

Inskriptioner 
Det finns två runinskriptioner på stenen; en till vänster i den övre fältet och en till höger i det nedre. Den övre är sliten och det enda som går att urskilja är runraden fuÞorkhn
Runinskriften till höger om det nedre fältet är skadad, och det är möjligt att en stor del av texten saknas i dess nedre del där stenen är trasig. Båda två är skrivna med kortkvistrunor utan mellanrum eller punkter för att skilja orden åt.

Se även 
 Alfabetisk lista över runinskrifter
 Lista över Gotlands runinskrifter
 Sverige under vikingatiden

Källor

Externa länkar 

Gotlands runinskrifter
Runinskrifter i Gotlands kommun
Föremål på Statens historiska museum
Oden
Bildstenar
Planetens gränser

Planetens gränser är ett ramverk för hållbar utveckling utformat av en forskargrupp med ledning av Johan Rockström vid Stockholm Resilience Centre. Forskargruppen menar att det finns nio  miljöproblem som vart och ett har ett eget gränsvärde. Om detta gränsvärde överskrids kan det leda till oöverskådliga miljöeffekter på grund av de tröskeleffekter som uppstår. Forskningens resultat har presenterats i tidskriften Nature den 24 september 2009. Den mest överskridna planetära gränsen är biologisk mångfald, då arter nu utrotas i onaturligt hög hastighet som följd av mänsklig aktivitet. Vi lever idag i det sjätte massutdöendet, föregånget av utrotningen av dinosaurierna för cirka 60 miljoner år sedan. Skillnaden är att det massutdöende vi ser idag är orsakat av mänsklig aktivitet snarare än en naturkatastrof. Global uppvärmning hamnar på tredje plats av våra planetära överskridna gränser men får trots det störst uppmärksamhet av de planetära gränserna.

Bakgrund
Idén att planeten jorden har gränser såväl fysiskt i rummet som beträffande naturresurser och som ekosystem betraktat har blivit allt mer framträdande under senare decennier, framförallt efter 1972 då rapporten Tillväxtens gränser (engelska: The Limits to Growth) publicerades. Modellen som artikeln presenterar bygger på hur fem variabler: världens befolkning, industrialiseringen, föroreningar, matproduktion och resursutarmning, alla anses växa exponentiellt. I kontrast till detta påpekar modellen att den teknik som finns tillgänglig för att öka tillgängligheten av resurser endast ökar linjärt. 

Även gaiateorin, utvecklad av James Lovelock, där jorden ses som ett självreglerande biologiskt system men med gränser för vad den kan tåla, kan ses som ett tankesystem i samma riktning som Planetens gränser. Den teorin presenterar tanken att alla organismer och deras icke-organiska omgivning ingår i ett enskilt själv-reglerande system. Detta system har förmågan att anpassa sig efter vissa förändringar, dock med vissa begränsningar. På samma sätt som en organism kan upphöra att existera vid en viss temperatur, så kan vår planet som helhet få problem vid en viss temperatur.

Sammanfattning

Kritik 
Enligt kritiker är sex av dessa gränser obevisade, däribland gränsen för landanvändning på 15%. De menar ytterligare att den ökade landanvändningen har ökat det globala välståndet. Kritikerna påstår också att de sex gränserna är relevanta lokalt snarare än globalt.

Se även
 Den ekologiska skuldens dag

Referenser

Externa länkar
"Boundaries for a Healthy Planet" by Jonathan Foley, Gretchen C. Daily, Robert Howarth, David A. Vaccari, Adele C. Morris, Eric F. Lambin, Scott C. Doney, Peter H. Gleick and David W. Fahey Scientific American April 2010

Hållbar utveckling
Geovetenskap
Miljöproblem
Miljömål
Doctor Strange

Doctor Strange är en superhjälte i Marvels fiktiva universum, skapad av Stan Lee och Steve Ditko. Doctor Strange introducerades för första gången i Strange Tales #110 (juli 1963).

Karaktären medverkar i filmserien Marvel Cinematic Universe där han spelas av Benedict Cumberbatch. Han framträder i filmerna Doctor Strange (2016), Thor: Ragnarök (2017), Avengers: Infinity War (2018), Avengers: Endgame (2019), Spider-Man: No Way Home (2021) och Doctor Strange in the Multiverse of Madness (2022).

Fiktiv biografi
Stephen Strange är en världsberyktad men egoistisk neurokirurg. Han råkar ut för en bilolycka och skadar sina händer varpå han blir deprimerad och börjar leta efter ett botemedel. Han stöter då på en eremit som kallas "Den forne" i Himalaya. Efter ett djärvt försök att konfrontera Den fornes förrädiske lärjunge, Baron Mordo (som senare skulle komma att bli en av Stranges ärkefiender), lär sig Strange att hantera den mystiska kraften.

Som lärjunge till Den forne möter Strange den övermänsklige Nightmare, liksom andra mystiska motståndare och även sin framtida ärkefiende: Dormammu, en krigsherre från en dimension kallad ”Mörkrets dimension”. Strange får hjälp av en namnlös flicka (som senare visar sig vara Clea, Dormammus brorsdotter). Strange hjälper sedan den försvagade Dormammu att driva ut de härjande monstren (Mindless Ones) och skicka tillbaka dem till sin fångenskap, och blir därför tillåten att gå utan strid.

Krafter och förmågor
Doctor Strange använder magi för att åstadkomma ett flertal effekter, bland annat telepati, energiutlösning, teleportering, astralprojektion, skapande av material såsom mat och vatten samt skapande av skyddssköldar stora som planeter. När han gör en förtrollning beskrivs det ofta som att han framkallar namnet på ett mystiskt väsen, såsom en av Vishantierna (Hoggoth, Oshtur och Agamotto) eller gruppen Octessence. Dessa väsen utlånar vanligen sin kraft till en bestämd effekt som Strange kan använda för att fånga in fiender.

Strange fick lära sig svart magi av engångsmotståndaren Kaluu, och använder det för att förgöra monstret Shuma-Gorath. Användandet av denna magi var både beroendeframkallande och korrumperande, vilket ledde till att Kaluu var tvungen att rena Strange från magin innan den kunde ta full effekt.

Källor

Fotnoter

Externa länkar
 Sanctum Sanctorum Comix
 Dr. Strange, Sorcerer Supreme
 Doctor Strange på Marvel Directory
 Doctor Strange på Marvel Universe Wiki
 Doctor Strange på Marvel Wikia

Seriefigurer introducerade 1963
Seriefigurer i Marvels universum
Gustav von Lauer

Johann Friedrich Christian Gustav Adolph von Lauer, född 10 oktober 1808 i Wetzlar, död 8 april 1889 i Berlin, var en tysk läkare.

Lauer var livmedikus hos prins (slutligen kejsar) Vilhelm från 1844 till hans död, blev 1854 professor i allmän terapi vid medicinsk-kirurgiska akademien i Berlin. År 1864 blev han generalläkare vid gardeskåren och 1879 arméns generalstabsläkare och chef för fältläkareväsendet. Vid hans ämbetsjubileum 1888 överlämnade militärläkarkåren 30 000 mark såsom en Lauerstiftung till understöd åt militärläkares änkor och barn. Han adlades 1866.

Källor
 Handbuch des preußischen Adels, Band 1, 1892, S. 332f.

Noter 

Tyska läkare
Militärläkare
Tyska professorer i medicin
Personer i Tyskland under 1800-talet
Personer från Wetzlar
Födda 1808
Avlidna 1889
Män
John Klingspor

John Mauritz Klingspor, född 30 september 1858 i Stockholm, död 29 augusti 1929 i Danderyd, var en svensk militär.

Biografi
Klingspor avlade mogenhetsexamen i Stockholm 1877. Han avlade officersexamen vid Krigsskolan 1878 och utnämndes samma år till underlöjtnant vid Svea livgarde, varefter han befordrades till löjtnant 1883 och kapten 1897. Han var extra lärare vid Gymnastiska Centralinstitutet 1884–1886 och regementsadjutant 1894–1897. Han inträdde i reserven 1908 och utnämndes till major 1915.

John Klingspor var en framstående träsnidare och ledde träarbetena i regementets slöjdskola vid uppförandet av Gustaf Adolfskyrkan. Han belönades med Silvermedalj för Hantverkare 1897. Klingspor gifte sig 1886 med Matilda Weber. Paret fick de fyra barn: Curt Carl (född 1888), Carl Gustaf (född 1889), Maud Johanna (född 1891) och Rut Aurora (född 1893) varav Carl Gustaf avled redan i späd ålder. Klingspor var riddare av Nordstjärneorden.

Arkitekten Thor Thorén ritade två av de bostadshus Klingspor lät uppföra; Tofslärkan 9 (1910) i Lärkstaden och Villa Stocksberg (1915) i området Sikreno, Stocksund (nuvarande Danderyds kommun). Sikreno var ett arv efter hans svärmor, Carl Fredrik Webers änka. Villan i Sikreno såldes 1940 till ingenjören Carl Munters, varför byggnaden även kallas Munterska villan.

Makarna Klingspor är begravda på Solna kyrkogård.

Referenser

Noter

Externa länkar

Män
Födda 1858
Avlidna 1929
Svensk obetitlad adel
Militärer från Stockholm
Svenska militärer under 1800-talet
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska officerare
Riddare av Nordstjärneorden
Gravsatta på Solna kyrkogård
Allsvenskan i handboll för herrar 2010/2011

Allsvenskan i handboll för herrar 2010/2011 var Sveriges näst högsta division i handboll för herrar säsongen 2010/2011 och innehöll 13 lag som spelade mot varandra två gånger (en gång hemma och en gång borta). Säsongen inleddes torsdagen den 16 september 2010 och avslutades lördagen den 19 mars 2011. Efter avslutat seriespel inleddes kvalet till både Elitserien och Div 1, Elitseriekvalet inleddes den 26 mars och avslutas den 29 april.

Serien skulle egentligen ha innehållit 14 lag, men IFK Trelleborg meddelade den 15 september 2010 att man dra sig ur serien med orsaken att klubben har stora skulder och att flera spelare hade lämnat laget. Inget nytt lag ersatte Trelleborg, då serien startade dagen efter.

IFK Tumba vann serien och är klara för Elitserien 2011/2012, medan IFK Ystad, Stavstens IF och Önnereds HK får spela i kvalserien mot tre lag från Elitserien om ytterligare tre platser. Kärra HF åker ner till Division 1, medan Djurgårdens IF och Alstermo IF får kvala för att hålla sig kvar i Allsvenskan 2011/2012. Efter avslutat kval till Elitserien stod det klart att lagen som spelat Elitserien 2010/2011, Hammarby IF, IFK Kristianstad och H43, behåller sina platser även för säsongen 2011/2012.

Deltagande lag 
Från Elitserien 2009/2010 (1 lag)

 OV Helsingborg

Från Elitseriekval (3 lag)

 Hästö IF
 IFK Tumba
 Önnereds HK

Från Allsvenskan 2009/2010 (6 lag)

 IF Hallby
 HF Kroppskultur Herr
 Kärra HF
 Stavstens IF
 HP Warta
 IFK Ystad

Från Allsvenskt kval (2 lag)

 Rimbo HK
 IFK Trelleborg

Från Division 1 2009/2010 (2 lag)

 Alstermo IF
 Djurgårdens IF

Tabell 
Not: Lag 1 till Elitserien 2011/2012, lag 2-4 till Elitseriekval, lag 11-12 till Allsvenskt kval, lag 13-14 åker ner till Div 1 2011/2012.

 *IFK Trelleborg utgick på grund av ekonomiska problem.

Kvalspelet till Elitserien 2011/2012

Kvalspel till Allsvenskan

Semi off
HK Eskil – IK Cyrus 56–67 (22–31, 34–36)
GIK Wasaiterna – IVH Västerås 54–58 (30–25, 24–33)

Direkt off
IVH Västerås – Alstermo IF 2–0 i matcher (34–27, 30–17)
IK Cyrus – Djurgårdens IF 0–2 i matcher (26–31, 27–29)

Se även
 Elitserien i handboll för herrar 2010/2011
 Division 1 i handboll för herrar 2010/2011
 Kvalspelet till Elitserien i handboll för herrar 2011/2012

Externa länkar
 Resultat och tabell på Svenska Handbollförbundets webbplats
Everysport - Allsvenskan i handboll för herrar 2010/2011
Kvalet till Elitserien 2011/2012 på everysport.com

Sport i Sverige 2010
Sport i Sverige 2011
2010/2011
Handbollssäsongen 2010/2011
Mercedes-Benz Viano

Mercedes-Benz Viano är en minibuss, tillverkad av den tyska biltillverkaren Mercedes-Benz mellan 2003 och 2014.

W639 Viano är, liksom företrädaren V-klass, en mer personbilslik variant av minibussen Vito. Till skillnad från den tidigare W638-serien är W639:an konventionellt byggd med bakhjulsdrift och finns även med fyrhjulsdrift. Vito/Viano-modellerna tillverkas i Mercedes-Benz fabrik i Vitoria-Gasteiz i Spanien.

Versioner:

Externa länkar
Mercedes-Benz Vianos svenska webbplats.

Viano
Bakhjulsdrivna fordon
Fyrhjulsdrivna fordon

es:Mercedes-Benz Viano
Grigorij Orlov

Grigorij Grigorjevitj Orlov (ryska: Григорий Григорьевич Орлов), född den 6 oktober 1734, död den 13 april 1783, var en rysk adelsman. Han var son till Grigorij Ivanovitj Orlov, som var rysk guvernör i Novgorod, och bror till Aleksej Grigorjevitj Orlov.

Biografi 
Orlov ägnade sig åt den militära banan. Han var kadett i S:t Petersburg och deltog i Sjuårskriget där han sårades. Medan han tillfälligt tjänstgjorde som officer i Sankt Petersburg tilldrog han sig den blivande kejsarinnan Katarina den storas uppmärksamhet. Han kom att efterträda Stanislaus Poniatowski som hennes älskare och var tillsammans med sina bröder drivande bakom den palatskupp som förde henne till makten. Han fick pengar, titlar och makt tack vare Katarina och var även far till hennes son Aleksej Grigorjevitj Bobrinskij, som familjen Bobrinskij härstammar från. Han blev 1762 jämte sina bröder greve och 1766 generalfälttygmästare samt upphöjdes 1772, på Katarinas föranstaltande, till tysk riksfurstlig rang.

Någon tid närde han förhoppning om att bli Katarinas gemål, men denna plan stötte på motstånd hos den högre aristokratin, som anfördes av Panin. Han engagerade sig i de livegnas levnadsförhållanden och deltog i den stora kommission som Katarina skapade. Han deltog utan framgång som fredsförhandlare under kriget mot Ottomanska riket. När han återvände till Sankt Petersburg hade hans plats ersatts av Grigorij Potemkin. Vid ett övergående närmande 1772 mottog han dock bland andra gåvor det präktiga Marmorpalatset i Sankt Petersburg. Samma år förskaffade han Katarina den ryktbara diamant, som bär hans namn och som sedermera prydde ryske tsarens spira. Han reste utomlands men återvände några månader innan han dog. Han gifte sig med sin systerdotter men fick inga barn med henne. Den sista tiden var han sinnessjuk.

Källor 

 

Ryska politiker under 1700-talet
Älskare
Ryska grevar
Ryska militärer under 1700-talet
Födda 1734
Avlidna 1783
Män
Katarina den storas hov
Skogsby-Lasse

Karl Edvard Larsson, "Skogsby-Lasse" född 7 november 1925 i Mörsils församling, Jämtlands län, död 2 november 2008 i Undersåkers församling, Jämtlands län, var en svensk riksspelman. 

Skogsby-Lasse spelade munspel och tolkade bland annat Lapp-Nilspolskor. Han fick Zornmärket i brons 1980, silver 1982 och 1994 guld. Motiveringen för silvermärket var "för lyhört spel av Lapp Nilslåtar på munspel". Motiveringen för guldmärket var "för traditionsrikt, virtuost och mästerligt spel på munspel av låtar från Jämtland".

Skogsby-Lasse deltog i bl.a. tv-program som Nygammalt och spelade in skivor. Han fick Åre kommuns kulturpris 1991.

Utgivna skivor i urval 
 Gränslös gla' musik (Skogsby-Lasse och Petter A. Röstad)
 I Grenseland (Skogsby-Lasse och P. A. Røstad jr:s orkester)
 På tur till Tröndelag med ’n Skogsbylasse (Skogsby-Lasse, P.A. Røstad Sr och P.A. Røstad Jr)
 Gregoriemarschen (Skogsby-Lasse)
 Egna inspelningar (Skogsby-Lasse och Bröderna Lindqvist)
 Munspelssväng (Skogsby-Lasse)

Referenser 
Zornmärkesnämnden, riksspelmän genom tiderna ()
Länstidningen Östersund 8 november 2008
Åre kommuns kulturpristagare

Externa länkar 
Skogsby-Lasses minnesfond

Noter 

Svenska folkmusiker
Personer från Mörsils socken
Män
Födda 1925
Avlidna 2008
Margaretha Coppier

Margaretha Coppier, även känd som Margareta av Kalslagen, född 1516 i Alphen aan den Rijn, död 1957 i Breda, var en nederländsk adelsdam och hjältinna. Hon är känd för att ha räddat många liv under den misslyckade attacken mot Antwerpen 1574. 

Gift med ämbetsmannen Joachim Polites (d. 1569), och Willem Martini (död 1629), justitiesekreterare. Båda äktenskap var barnlösa. Hennes bröder var kända som antispanska. Då Vilhelm av Oranien 1574 lät sina soldater infiltrera staden inför ett övertagande, upptäcktes planen, och Coppier lyckades minimera förlusten av människoliv till tre genom att varna och gömma de utsända undan den spanska undersökningen.  

Coppier har skildrats inom litteratur och teater.

Källor 

http://www.inghist.nl/Onderzoek/Projecten/DVN/lemmata/data/Coppier

Födda 1516
Avlidna 1597
Personer i Nederländerna under 1500-talet
Nederländsk adel
Kvinnor
Personer från Alphen aan den Rijn
Tord Dahlgren

Tord Elis Dahlgren, född 1 december 1908, död 2 oktober 1941 i Stockholm, var en svensk friidrottare som tävlade i tresteg. Han vann SM-guld i tresteg år 1931. Han tävlade för IFK Malmö.

Referenser

Källor

Noter

Födda 1908
Avlidna 1941 
Svenska trestegshoppare
Män
Idrottare från Stockholm
Svenska idrottare under 1900-talet
Friidrottare i IFK Malmö