kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Johan van Swindern

Johan van Swindern, född i Holland, var en köpman som kom till Sverige år 1629. Han gav namnet åt nuvarande Svindersviken, som tidigare hette Finnsviken och det där belägna 1700-tals sommarnöjet Svindersvik.

Johan van Swindern hade fått ett kungligt privilegiebrev att framställa tjära och beck. 1647 överlät Danvikens Hospital mark till honom. Samma år fick van Swindern tillstånd att anlägga ett beckbruk på Sicklaöns norra strand invid nuvarande gården Svindersvik. Det är dock osäkert om van Swindern uppförde ett beckbruk på den platsen. Enligt en källa hade han ett beckbruk i området intill Finnboda varv som fanns kvar till 1874 då Bergsunds Mekaniska Verkstad köpte området. Först på 1720-talet byggdes ett beckbruk på platsen vid Svindersviken som kallades ”nya beckbruket”. Enligt en annan källa köptes detta beckbruket vid Svindersviken 1721 av Grillska handelshuset. Ägaren till handelshuset, Claes Grill, fick upp ögonen för det vackra området. Omkring 1740 lät han uppföra sitt sommarnöje vid Svindersvik efter ritningar av arkitekten Carl Hårleman.

Referenser

Personer under stormaktstiden
Personer i Stockholms historia
Personer inom Sveriges näringsliv under 1600-talet
Män
Gifta på låtsas

Gifta på låtsas () är en australisk-fransk-amerikansk romantisk komedifilm från 1990 i regi av Peter Weir. I huvudrollerna ses Gérard Depardieu, Andie MacDowell, Bebe Neuwirth och Gregg Edelman.

Handling 
Filmen handlar om franske Georges (Gérard Depardieu) som gifter sig med amerikanskan Brontë (Andie MacDowell) för att få uppehållstillstånd i USA. De lever sedan skilda liv tills immigrationsmyndigheten blir misstänksam. De måste då övertyga myndigheten om att deras äktenskap inte ingåtts av andra orsaker än äkta kärlek.

Rollista i urval 

Gérard Depardieu – Georges Fauré
Andie MacDowell – Brontë Parrish
Bebe Neuwirth – Lauren Adler
Gregg Edelman – Phil
Robert Prosky – Brontës advokat
Lois Smith – Brontës mor
Ann Dowd – Peggy
Ethan Phillips – Gorsky
Jessie Keosian – Mrs. Bird
Mary Louise Wilson	– Mrs. Sheehan

Nomineringar och utmärkelser
Oscar
Nominerad: Bästa originalmanus (Peter Weir)
Golden Globes
Vann: Bästa film - komedi eller musikal
Vann: Bästa manliga huvudroll i en komedi eller musikal (Gérard Depardieu)
Nominerad: Bästa kvinnliga huvudroll i en komedi eller musikal (Andie MacDowell)

Externa länkar 
 
 
 
 

Filmer 1990
Franska komedifilmer
Amerikanska komedifilmer
Australiska komedifilmer
Filmer i regi av Peter Weir
Franskspråkiga filmer
Filmmusik av Hans Zimmer
Golden Globe Award för bästa film – musikal eller komedi
Filmer från Touchstone Pictures
Kudoxa

Kudoxa är en ö i Norrtälje kommun 8 sjömil öster om Furusund. Kudoxa består egentligen av tre öar; Västerön, Kudoxa och Mjölkö som är mer eller mindre sammanväxta. Västerön är sedan 1970 ett naturreservat, Kudoxa naturreservat.
 
Stränderna är huvudsakligen släta granitklippor, men i vikarna och i Örsundet mellan Kudoxa och Mjölkö finns fina sandstränder. Vegetationen är sparsam och består av ljung, enbuskar och idegran. I sanka och skyddade skrevor finns alskog.

På Kudoxa fanns sedan gammalt en fiskeby. Vintern 1804–1805 fanns sju fiskarbönder på ön och från 1792 fanns även en lots stationerad här. "Kudfolket" användes i äldre tid som epitet om öborna kring Kudoxafjärden – förutom Kudoxaborna invånarna på Söderöra, Norröra, Svartlöga och Rödlöga för deras fattigdoms skull. Den sista bofasta innevånaren på Kudoxa var lotsförmannen Ingman med familj som lämnade ön 1905.

Se även
Kudoxaleden

Källor

Öar i Norrtälje kommuns skärgård
Kudoxa naturreservat

Kudoxa naturreservat är ett naturreservat i Norrtälje kommun i Stockholms län.

Området är naturskyddat sedan 1970 och är 24 hektar stort. Reservatet omfattar höjden som bildar Västerön av ön Kudoxa. Reservatet består av barrskog med inslag av lövträd och lövskog med inslag av ädellövträd.

Källor 

Naturreservat i Norrtälje kommun
Naturskyddsområden bildade 1970

Sidor om naturreservat i Stockholms län som saknar länkar till Länsstyrelsen
Villinge

Villinge kan syfta på:
Villinge, Helsingfors – en ö och en stadsdel i Helsingfors
Villinge, Stockholms skärgård – en ö i Stockholms skärgård
Fyrduksflagga

Fyrduksflagga är en svensk flagga i storleken 360 × 180 cm. Om den är treuddig och har stora riksvapnet i mitten, kallas den Kungliga flaggan. Flaggning med Kungliga flaggan visar att regenten är i landet och utför sina plikter. Kunglig flagga får endast användas av kungahuset och Sveriges försvarsmakt.

Referenser

Flaggor efter typ
Stefan Hedlund

Stefan Hedlund kan syfta på bland andra:

 Stefan Hedlund (född 1953), svensk nationalekonom och öststatsforskare
 Stefan Hedlund (född 1960), svensk ishockeyspelare
 Stefan Hedlund (född 1975), svensk ishockeyspelare och -tränare
 Stefan "Papa Goja" Hedlund, svensk basist i Djungelbandet
If It Was You

If It Was You är det tredje studioalbumet av den kanadensiska popduon Tegan and Sara, utgivet den 20 augusti 2002 på Vapor Records. Det spelades in vid The Factory Studios i Vancouver under produktion av John Collins och David Carswell. Albumet har ett något rockigare sound än deras tidigare material, som varit mer akustiska.

Låtarna "I Hear Noises", "Monday Monday Monday" och "Time Running" släpptes som singlar. Omslaget är fotograferat av den kanadensiske serietecknaren Kaare Andrews, som även regisserade en musikvideo till låten "Living Room". Albumet återlanserades den 3 juni 2003 med bonuslåten "Come On Kids" och diverse videomaterial.

Mottagande 

Kurt Morris på Allmusic skrev att "det finns akustiska stunder på If It Was You; det finns också rättframma pop/rock-stunder" och sammanfattade skivan som "Lilith Fair, Alanis Morissette, powerpop och hooks".

Låtlista 
 "Time Running" (Tegan Quin) – 2:11
 "You Went Away" (T. Quin) – 2:00
 "Monday Monday Monday" (Sara Quin) – 3:18
 "City Girl" (T. Quin) – 4:02
 "Not Tonight" (S. Quin) – 2:37
 "Underwate" (S. Quin) – 2:50
 "I Hear Noises" (T. Quin) – 3:35
 "Living Room" (T. Quin) – 2:50
 "Terrible Storm" (S. Quin) – 3:28
 "And Darling (This Thing That Breaks My Heart)" (T. Quin) – 1:42
 "Want to Be Bad" (S. Quin) – 3:55
 "Don't Confess" (T. Quin) – 4:32

Bonuslåt på nyutgåvan från 2003
"Come On Kids" (T. Quin) – 2:52

Medverkande 
Tegan and Sara
Tegan Quin – sång, gitarr, fotografi
Sara Quin – sång, gitarr

Övriga musiker
Rob Chursinoff – trummor, slagverk
Ezra Cipes – banjo
Gabe Cipes – bas
Mike Ledwidge – orgel, keyboard, slidegitarr

Produktion
Kaare Andrews – fotografi (omslag)
David Carswell – producent, inspelning, ljudmix, övriga instrument
John Collins – producent, inspelning, ljudmix, övriga instrument
Steve Hall – mastering
Pascal Leclair – assisterande ljudtekniker
Sheldon Zaharko – ljudtekniker

Referenser 

Album av Tegan and Sara
Engelskspråkiga musikalbum
Musikalbum 2002
Kanadensiska rockalbum
Inge Pettersson

Björn Inge Pettersson, född 1944 i Norrköping, är en svensk målare, tecknare och lärare.

Pettersson studerade vid några målarskolor och privat för ett par konstnärer. Han har medverkat i utställningar i Söderköping, Norrköping, Sigtuna, Valdemarsvik, Nora, samt på Galleri Götlin. Hans konst består av blomsterstilleben, ängar med vallmo,  blommande fruktträd, kustmiljöer och landskap utförda i olja eller akvarell. Vid sidan av sitt eget skapande arbetade han som teckningslärare vid högstadiet i Valdemarsvik och ledde studiekurser i  målning och teckning. Som illustratör har han medverkat i Norrköpings Tidningar. Pettersson är representerad i Söderköpings kommun, Valdemarsviks kommun och Östgöta läns landsting.

Tryckta källor
Svenska konstnärer, Biografisk handbok, Väbo förlag, 1987, sid 420, 

Svenska målare under 1900-talet
Män
Födda 1944
Levande personer
Konstnärer från Norrköping
Svenska tecknare under 1900-talet
Svenska lärare under 1900-talet
Vally

Vally är ett namn som kan bäras av både män och kvinnor. I Sverige finns det 390 kvinnor med namnet, av vilka 200 bär det som tilltalsnamn. 4 män heter Vally, 2 av dessa har det som tilltalsnamn.

Fram till 1993 hade namnet namnsdag den 14 februari i Sverige.

Referenser 

Könsneutrala namn
Vítězslav Hálek

Vítězslav Hálek, född 5 april 1835 i Dolínek u Mělníka, död 8 oktober 1874 i Prag, var en författare, poet, kritiker, journalist och representant för den litterära gruppen Maj. Tillsammans med Jan Neruda brukar han ibland anses vara grundaren för den moderna Tjeckiska poesin.

Hálek växte upp i Dolínek u Mělníka som ligger cirka 20 km norr om Prag. Hans fars största önskan var att sonen blev präst. Hálek ville trots sin fars önskan istället studera på filosofiska fakulteten i Prag. Samtidigt som Hálek studerade där jobbade han också som informator i en rik familj för att tjäna lite extra pengar.

Hálek skriver ofta väldigt kärleksfulla dikter vilket man tror beror på att han upplevde kärleken till sin kvinna väldigt starkt. Först efter att ha känt varandra och varit kära i tio år gifte han sig med henne och behövde inte längre bekymra sig över existentiella frågor. Han jobbade på redaktionen för olika tidningar och publicerade artiklar som handlade om litteratur och teater.

Háleks texter handlar ofta om förhållandena på landsbygden och om hur gamla traditioner och vanor möter den moderna världen i stan. Hálek hade inte som syfte att kritisera landsbygden utan att istället visa alternativ och möjligheter för människorna. Han var en romantiker vars texter hade stark koppling till naturen och människorna. 
Efter hans bortgång 1874 fick hans verk kritik. Först på nittonhundratalets första hälft ändrades åsikterna om Hálek och han blev igen mycket omtyckt.

Bibliografi

Poesi
Alfred (1858)  
Večerní písně   
V přírodě   
Pohádky z naší vesnice (1874)  
Krásná Leila

Teaterpjäser

Carevič Alexej 
Záviš z Falkenštejna  
Král Rudolf 
Král Vukašín (1862)  
Amnon a Tamar

Prosa
Muzikantská Liduška (1861)   
Kovářovic Kačenka  
Jiřík 
Muzikant  
Převozník  
Náš dědeček  
Na vejminku  
Na statku a v chaloupce (1871)  
Domácí učitel  
U panských dveří  
Pod pustým kopcem  
Pod dutým stromem  
Mladá vdova a starý mládenec  
Kterak se pan Suchý rozhněval na svět  
Komediant  
Poldík rumař (1873)

Referenser

Externa länkar

Tjeckiska poeter
Tjeckiska dramatiker
Tjeckiska författare
Tjeckiska journalister
Tjeckiskspråkiga författare
Födda 1835
Avlidna 1874
Män
Villinge, Stockholms skärgård

Villinge är en ö och ögrupp i Värmdö kommun 4 sjömil öster om Ornö.

Historia
År 1921 köptes Villingearkipelagen av Erik Åkerlund. 1952 sålde hans son Olle Villinge till Enskilda banken som grundade en stiftelse att förvalta öarna. Stiftelsen äger fortfarande Villinge och halva Gillinge. Åkerlunds gamla stuga uppläts av stiftelsen till seglarklubben ”Havsörnarna”. En av klubbens medlemmar var Evert Taube som skrev sången ”Havsörnsvals” på Villinge.

Natur
Öarna i Villingearkipelagen är en relativt låga och flacka och består huvudsakligen av sand och grus. Norra udden av Fårholmen (Långholmen), Boskapsön och Olofskobb utgör Villinge-Boskapsö naturreservat.

Förutom att de låga sand- och grus-stränderna är viktiga häckningsplatser för fåglar som ejder, storskrake och vigg är den oexploaterade, tallbeväxta mon unik för skärgården. Liknande miljö finns bara på Sandhamn och Gotska Sandön.

Källor

Villinge-Boskapsö naturreservat Länsstyrelsen i Stockholms län

Öar i Värmdö kommuns skärgård
Villinge-Boskapsö naturreservat

Villinge-Boskapsö naturreservat är ett naturreservat i Värmdö kommun i Stockholms län.

Området är naturskyddat sedan 1987 och är 340 hektar stort. Reservatet omfattar Boskapsön och den sammanväxta delen Långholmen i väster. Reservatet består av betesmark och talldominerad barrskog.

Källor

Noter

Naturreservat i Värmdö kommun
Naturskyddsområden bildade 1987

Natura 2000-områden i Stockholms län

Sidor om naturreservat i Stockholms län som saknar länkar till Länsstyrelsen
Joe Hills sånger

Joe Hills sånger är ett musikalbum av bandet Mora Träsk, med sånger av den svenskamerikanske protestsångaren Joe Hill i svensk översättning. Det gavs ut 1979, i samarbete med Joe Hill-stiftelsen i Gävle med anledning 100-årsfirandet av Joe Hills födelse detta år.

Låtlista
Sida A
 "Casey Jones" (Casey Jones - Union Scab) – 2:16
 "Rebellflickan" (The Rebel Girl) – 3:00
 "Svarta präster" (The Preacher and the Slave) – 3:10
 "Slavinnan" (The White Slave) – 4:11
 "Räkna noga" (Coffee An') – 3:35
 "Halleluja gå och driv" (Hallelujah I'm a Bum) – 5:15

Sida B
 "Vi ska sjunga" (We Will Sing One Song) – 4:18
 "Luffaren" (Tramp Tramp Tramp) – 2:38
 "Ta-ra-ra-bom-ta-ra" (Ta-Ra-Ra-Bom Der-E) – 3:21
 "Det är kraft i vårt förbund" (There Is Power in a Union) – 3:30
 "Om jag någonsin ska strida" (Should I Ever Be a Soldier) – 3:15
 "Mitt testamente" (Joe Hill's Last Will) – 1:30
 "Balladen om Joe Hill" (Joe Hill) – 3:40

Externa länkar

Joe Hills sånger på Progg.se

Musikalbum 1979
Album av Mora Träsk
Karolina Světlá

Karolina Světlá (med egentliga namnet Johanna Rottová), född 24 februari 1830 i Prag, död 7 september 1899 i Prag, Österrikisk-ungerska riket, var författare och anses hos vissa vara den som införde romaner i den tjeckiska skrivartraditionen. 

Světlá växte upp tillsammans med sin syster och uppfostrades på ett gediget och traditionellt vis. Hon fick hembesök av en lärare som såg till att Světlá fick en riktig utbildning. Senare kom det med känslor i bilden och han blev hennes man. Förutom tyska och tjeckiska bemästrade hon också franska.  

Bekantskapen med både Jan Neruda, en känd tjeckisk författare och Božena Němcová, en annan av Tjeckiens stora kvinnliga författare, hade stor inverkan på hennes verk och liv. Hennes enda barn, en dotter, dog strax efter födseln. Denna tragiska erfarenhet delade hon med Božena, vars son också olyckligt gått bort. Relationen med Jan Neruda blev mer och mer kärleksfull, men till slut sade hon upp bekantskapen och fortsatte leva tillsammans med sin man. Om något är typiskt för Světlás verk är det just att huvudpersonerna väljer plikten före kärleken, vilket hon själv också valde.  

Světlás tragiska erfarenheter formade hennes texter. Från 1878 gjorde en ögonsjukdom att hon endast kunde skriva med hjälp av en sekreterare som antecknade det hon berättade. Erfarenheterna var förmodligen också en av anledningarna till att hon var aktiv i olika föreningar i syfte att hjälpa fattiga och utsatta kvinnor. Hon var inte bara aktiv i dessa utan grundade också en i vilken hon själv under några år var ordförande.

Bibliografi
První Češka (1861)
Vesnický román (1867) 
Kříž u potoka (1868) 
Kantůrčice (1869)
Frantina (1870)
Černý Petříček (1871)
Zvonečková královna (1872) 
Nemodlenec (1873)
Upomínky (1874) 

Světlá skrev även flera korta noveller (Společnice, Skalák, Cikánka, Lesní panna…) som publicerades i olika tidningar (Světozor, Lumír, Máj, Kresby, Květy…).

Tjeckiska författare
Tjeckiskspråkiga författare
Födda 1830
Avlidna 1899
Kvinnor
Finkemikalie

Finkemikalier (ibland även specifikationskemikalier) är industriellt framställda kemiska föreningar ("kemikalier") som tillverkas i mer begränsad volym och till ett högre pris i jämförelse med baskemikalier. Den normala definitionen av finkemikalier är att begreppet enbart omfattar renframställda och väldefinierade kemiska föreningar snarare än blandningar.

De flesta finkemikalier är organiska substanser med större molekyler än organiska baskemikalier och utgör exempelvis mellanprodukter för läkemedelssubstanser, färgämnen eller bekämpningsmedel. Således är finkemikalier sällan några konsumentprodukter.

Ett närbesläktat begrepp är specialkemikalier (ibland även prestationskemikalier, funktionskemikalier eller hjälpkemikalier) som är ämnen som i sig uppfyller en funktion, exempelvis som färgämne, bekämpningsmedel eller rostskyddsmedel. I begreppet specialkemikalier brukar hänföras såväl renframställda ämnen som blandningar.

Källor

Farmakologi
Kemiska substanser
Badsump

Badsump kallas den inhägnade, insynsskyddade äldre typ av badplats, som ofta förekom vid privata strandvillor och där man osedd kunde ta sig ett bad. 

I regel var badsumpen utformat som ett litet kallbadhus i strandkanten med en stege inifrån huset direkt ner till vattnet. Själva "sumpen" kunde ha ett eget golv med lagom vattendjup. 

I den inre skärgården i Stockholmsområdet kan man ännu finna privata små badhus från 1800-talets slut, ibland försedda med badsump, där en stor nedsänkbar bassängkorg av trä gav trygghet åt barnen och de icke simkunniga.

Referenser

Badhus
Mastfot

Mastfoten är den plats som masten på en båt eller ett skepp står på, samt fixeras i sid- och längdled. Den kan ha en mängd olika utseenden. Underlaget måste vara mycket kraftigt dimensionerat för vertikalt tryck, masttrycket på en 30 fots segelbåt kan dynamiskt uppgå till mer än 10 ton. Förstärkningen i däcket som skall bära upp trycket benämnes ofta "mastfisk". Mastfoten utförs ofta som en ränna med tvärgående sprintar som masten sedan placeras mellan. Sprintarna kan flyttas stegvis längdskepps för att finjustera mastens läge och därmed segelmassans balans mot kölen. En vanlig konstruktion är även en kam på däcket med flera urtag som sedan mastbeslaget passar mot. Vindsurfningsbrädor har en ledad mastfot som kan böjas i alla led. Vindsurfningsbrädornas mastfötter är oftast monterade på mastens nedre del i riggen. Den kopplas sen till skrovet med någon form av snabbkoppling. Traditionellt placerades ett silvermynt mellan stormasten och mastfoten vilket ansågs föra lycka med sig.

Skrovdelar och delar fästa på skrovet
Abdullah Kassim Hanga

Abdullah Kassim Hanga, född 1932, död 1969, var Zanzibars premiärminister mellan 12 januari 1964 och 27 april 1964. Han är far till den ryska journalisten, tv- och radiovärden Jelena Changa.

Referenser

Noter
Baskemikalie

Baskemikalier är industriellt framställda kemiska ämnen ("kemikalier") som tillverkas i stor volym till lågt pris. 

Världsproduktionen rör sig ofta om hundratusentals till miljontals ton per år för respektive baskemikalie. Bland baskemikalierna finns såväl oorganiska som organiska ämnen, och oftast rör det sig om ämnen som har en mycket bred användning som råvaror inom många olika områden.

Ibland utskiljs volymkemikalier som en egen kategori, som utgör vidareförädlade ämnen med mer specifikt användningsområde, men som ändå framställs i mycket stor volym. Exempel på dessa är vanliga polymerer, såsom polyeten, som är en vidareförädling av baskemikalien eten.

Motsatsen till baskemikalier är finkemikalier eller specialkemikalier, som tillverkas i betydligt mindre mängd och till högre pris.

Exempel på baskemikalier

Oorganiska baskemikalier 
Svavelsyra
Salpetersyra
Saltsyra
Ammoniak
Natriumhydroxid
Natriumkarbonat (soda)
Klorgas
Väteperoxid

Organiska baskemikalier 
Eten
Propen
Vinylklorid
1,2-dikloretan
Styren
Bensen
Toluen
Fenol
Metanol
Formaldehyd
Etenoxid
Propenoxid

Källor 

Kemisk-teknisk industri
Kemikalier
Grenadinerna

Grenadinerna (engelska The Grenadines) är en ögrupp bland de södra Små Antillerna i Karibiska havet i Västindien. Ögruppens norra del tillhör Saint Vincent och Grenadinerna och den södra delen Grenada.

Geografi 
Grenadinerna sträcker sig cirka 120 km i en båge från ön Saint Vincent sydväst mot ön Grenada och cirka 25 procent av ögruppen tillhör Grenada. Ögruppen omfattar cirka 30 större öar med en sammanlagd landmassa om cirka 44  km². Dess geografiska mitt ligger kring ön Canouan Island med koordinaterna .

Öarna från norr till söder.

Saint Vincent och Grenadinerna 
 Småöarna Young Island och Rock Fort strax söder om Saint Vincent

 Bequia, cirka 18,0 km², med småöarna
 Petit Nevis Island
 Quatre Island
 Pigeon Island
 Bettowia
 Baliceaux

 Mustique, cirka 5,0 km², med småöarna
 Petit Mustique
 Savan Island
 The Pillories

 Canouan Island, cirka 7,5 km², med småöarna
 Dove Cay
 Petit Canouan

 Tobago Cays, cirka 1,5 km² med småöarna
 Petit Rameau
 Baradal
 Petit Bateau
 Petit Tabac
 Jamesby Island

 Mayreau Island, cirka 3,8 km²

 Union Island, cirka 5,5 km², med småön
 Palm Island
 Red Island
 Frigate Island

 Petit Saint Vincent, cirka 0,46 km², med småöarna
 Punaise
 Morpion Island

Grenada 
 Petite Martinique, cirka 3,7 km²

 Carriacou Island, cirka 34,1 km², med småöarna
 Saline Island
 White Island
 Fregate Island
 Large Island
 Mabouya
 Sandy Island

 Ronde Island, cirka 8,1 km², med småöarna
 Diamond Island
 Les Tantes
 Caille Island
 London Bridge Island

 Småöarna Green Island, Sandy Island, Bird Island och Sugar Loaf norr om Grenada

Historia 
Öarna beboddes ursprungligen av Arawaker, vilka invandrade från Sydamerika. Dessa drevs bort av Kariber ca 700-1200 e.Kr. 

Christofer Columbus seglade förbi Grenada den 15 augusti 1498, under dennes tredje resa till Nya världen. Han döpte ön till Concepción. Grenada löd under Frankrike mellan åren 1650 till 1762 då området erövrades av England tills landet blev oberoende nation 1974.

St Vincent löd under England mellan åren 1627 till 1673 varefter det utropades till neutralt territorium efter ett fördrag mellan England och Frankrike. År 1762 invaderade England öarna igen tills landet blev oberoende nation 1979.

1997 utnämndes Tobago Cays till naturreservatet "Tobago Cays Marine Park".

2004 föreslogs Grenadinerna som kandidat (tentative) till Unescos världsarvslista.

Källor

Externa länkar 
 St Vincents turistbyrå om Grenadinerna

Grenadas geografi
Saint Vincent och Grenadinernas geografi
Små Antillerna
Tentativa världsarv i Grenada
Ronde Island

Ronde Island (även Île de Ronde) är en liten ö i ögruppen Grenadinerna bland de södra Små Antillerna i Karibiska havet i Västindien. Ön tillhör Grenada.

Geografi
Ronde Island ligger cirka 9 km nordöst om huvudön Grenada och cirka 20 km sydväst om ön Carriacou Island. Den obebodda ön är av vulkaniskt ursprung och har en areal om cirka 8,1 km² med en längd på cirka 3 km och cirka 1,5 km bred.

Ön saknar flygplats.

Ronde Island omges av några småöar med Diamond Island i norr, Les Tantes i öst, Caille Island och London Bridge Island i söder och cirka 8 km väster om ön ligger även den aktiva undervattensvulkanen Kick'em Jenny.

Historia
2004 föreslogs Ronde Island tillsammans med hela Grenadinerna som kandidat (tentative) till Unescos världsarvslista.

I oktober 2007 bjöds ön ut till försäljning för $ 100 000 000 USD vilket placerar ön bland de dyraste och de största öarna som är till salu.

Referenser

Externa länkar
 Flygbild över Ronde Island
 Bild på Ronde Island
 Karta över Grenadinerna

Grenadas öar
Små Antillerna
Carriacou Island

Carriacou Island är den största ön i ögruppen Grenadinerna bland de södra Små Antillerna i Karibiska havet i Västindien. Ön tillhör Grenada.

Geografi
Carriacou Island ligger cirka 30 km nordöst om ön Grenada, cirka 9 km nordöst om ön Ronde Island och cirka 6 km väster om ön Petite Martinique. Ön har en areal om cirka 34,1 km² med en längd på cirka 11 km och cirka 3 km bred.

Öns högsta punkt är High Point North på cirka 290 m ö.h.

Huvudort är Hillsborough med ca 600 invånare på öns västra del, övriga större orter är L'Esterre, Grand Bay, Harvey Vale och Windward.

Befolkningen uppgår till cirka 8 000 invånare.

Ön flygplats heter Lauriston Airport (flygplatskod "CRU") och har kapacitet för lokalflyg, den ligger cirka 1 km väster om Hillsborough.

Carriacou omges av några småöar med Mabouya och Sandy Island i väst och Saline Island (0,3 km²), White Island, Fregate Island (0,4 km²) och Large Island (0,5 km²) i söder. Hela området omges av ett korallrev.

Historia
Carriacou beboddes redan kring 1000-talet av Arawakindianer som senare fördrevs av Kariber. Namnet härstammar från kariberspråket och betyder land som omges av rev.

Det första skriftliga omnämnandet dateras till år 1656 som “Kayryouacou” nedtecknad av franske Père du Tertre.

Hela Grenada löd under Frankrike mellan åren 1650 till 1756 då området erövrades av England tills landet blev oberoende nation 1974.

Referenser

Externa länkar
 Om Carriacou
 Flygbild över Carriacou
flygavstånd Stockholm - Carriacou
 Karta över Grenadinerna

Grenadas öar
Små Antillerna