kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Oscar Alemán (jazzmusiker)

Oscar Marcelo Alemán, född 20 februari 1909, död 14 oktober 1980, var en argentinsk jazzmusiker, gitarrist, dansare och underhållare. 

Oscar Marcelo Alemán föddes i staden Machagai i provinsen Chaco, i norra Argentina 1909. Sex år gammal dansade och sjöng Alemán i orkestern Sexteto Moreira tillsammans med medlemmar i den egna familjen. Alemán lärde sig spela Cavaquinho, en brasiliansk ukelele innan han började med gitarr. Oscars mor dog när han var i tioårsåldern och kort senare begick fadern självmord. Som föräldralös yngling arbetade Oscar som gaturartist i kuststaden Santos i Brasilien. 

1924 inledde Alemán ett samarbete med den brasilianske gitarristen Gaston Bueno Lobo. Duon uppträdde under namnet Los Lobos från och med 1925. Duon som scendebuterade i Rio de Janeiro, knöts till det argentinska grammofonbolaget Victor. Los Lobos repertoar bestod främst av tango, foxtrot och bolero. Ibland inkluderades violinisten Elva Verdura i samarbetet. Trion arbetade under namnet Trio Victor. 

1929 avreste Alemán till Europa. 1931 kom han till Paris för att spela jazz. Där arbetade Alemán från 1932 som kapellmästare i Josephine Bakers orkester The Baker Boys. Alemán bildade senare en egen niomannaorkester som var husband på klubben Le Chantilly.

I början av 1940-talet återflyttade Alemán till Argentina. I Buenos Aires uppträdde han i två konstellationer: ett niomannaband och en swingkvintett. 1944 gifte sig Alemán med skådespelerskan Carmen Vallejo. Paret fick två barnen India och Selva Alemán.

Diskografi 
 Hawaianita (1927-1929), Buenos Aires
 Ya lo sé (1930-1933), Madrid-Paris
 Fox-musette n.º 301 (1933-1935), Paris
 St. Louis Stomp (1936-1938), Paris
 Doing the gorgonzola (1939-1940), Paris
 Susurrando (1941-1942), Buenos Aires
 Negra de cabello duro (1943-1944), Buenos Aires
 Haciendo una nueva picardía (1945-1949), Buenos Aires
 Río Swanee (1951), Buenos Aires
 Scartunas (1952), Buenos Aires
 Minuet (1953), Buenos Aires
 Ardiente sol (1954), Buenos Aires
 Estambul (1955), Buenos Aires
 Juca (1956-1957), Buenos Aires
 Guitarra de amor (1965), Buenos Aires
 Sueño de víbora (1966-1969), Buenos Aires
 Moritat (1970-1972), Buenos Aires
 Tengo ritmo (1973-1978), Buenos Aires
 Vestido de bolero (1979-1980), Buenos Aires
 Hombre mío (1960-1980), Buenos Aires
 Sí... otra vez! (1979), Buenos Aires

Män
Födda 1909
Avlidna 1980
Argentinska dansare
Argentinska jazzgitarrister
Personer från Resistencia, Chaco
Napo (flod)

Napo är en 1 130 km lång flod som rinner upp i Cotopaxi och Antisana i Anderna i centrala Ecuador och flyter sedan väster ut tills den passerar gränsen i Peru. Där fortsätter den mot sydväst och flyter samman först med floden Curaray och sedan med Amazonfloden.

Referenser 

Vattendrag i Ecuador
Vattendrag i Peru
Eigil Friis-Christensen

Eigil Friis-Christensen, född 29 oktober 1944, död 21 september 2018, var en dansk rymdfysiker.

Friis-Christensen var professor och direktör för Institut for Rumforskning og -teknologi vid Danmarks Tekniske Universitet i Köpenhamn. Hans forskning gäller bland annat hur solvinden och magnetosfären är kopplade, samt hur variationer av solaktiviteten påverkar atmosfären och klimatet. Han var även inblandad i projektet kring forskningssatelliten Ørsted.

Han invaldes 2008 som utländsk ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien.

Källor

Externa länkar 

Danska fysiker
Danska professorer
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1944
Avlidna 2018
Alumner från Köpenhamns universitet
Bixa orellana

Annattoträd eller Achiote (Bixa orellana) är en buske eller litet träd som växer i Amerikas tropiska regioner. Namnet kommer från nahuatls ord för busken, achiotl. Växten kallas även aploppas och för dess ursprungliga tupianska namn urucu. Växten odlas i Sydamerika och i Sydöstasien dit spanjorerna förde den på 1600-talet. Den är mest känd för färgämnet som tillverkas från frukterna, annattoextraktet. Växten har rosa blommor och röda taggiga frukter som innehåller röda frön. Frukterna torkar och hårdnar till bruna kapslar.

Kännetecken

Den oätliga frukten odlas för sina frön, som innehåller ämnena bixin och norbixin av vilka man kan framställa annatto. Färgämnet tillverkas genom att fröna blandas med vatten. Det används för att färga livsmedel som ost, fisk och vinäger. Det säljs som pulver för kulinariskt ändamål, huvudsakligen som färg. Det är huvudingrediens i kryddblandningen recado rojo. Fröna stöts och används som en subtil smak- och färgförhöjare i latinamerikanska, jamaicanska och filippinska köket. Annatto växer i popularitet som naturligt alternativ till syntetiska färgämnen. Tack vare sin särpräglade smak kan den användas som färgämne och krydda till ris istället för det mycket dyrare saffran. Det är en viktig ingrediens i den mexikanska rätten Puerco Pibil, samt i den mexikanska chokladdrycken tascalate.

Etnomedicinsk användning

Trädet har länge använts bland indianer för att producera kroppsbemålningar, läppstift (vilket är grunden för plantans smeknamn läppstiftsträd). Annatto användes som hårfärgningsmedel för män i olika stammar i Ecuador - därav dess spanska smeknamn: colorados. Delar av plantan kan användas för att göra läkemedel mot åkommor som värmeslag, halsfluss, brännskada, lepra, ändtarmsbesvär och huvudvärk. Saven från frukterna används också för att behandla typ 2-diabetes och svampinfektioner.

Referenser
 B. orellana och annatto
 Van Wyk, Ben-Erik (2005). Food Plants of the World. Portland, Oregon: Timber Press, Inc.

Galleri

Trikolpater
Bixa
Norra Upplands Omnibus

Norra Upplands Omnibus AB, NUO,  var ett dotterföretag till Stockholms Läns Omnibus (SLO) som trafikerade stora delar av nuvarande Östhammars kommun. Bussarna hade samma färger som SLO-bussarna, det vill säga gröna med gul överdel.

När SRJ och SLO 1952 övertogs av SJ ingick även NUO. Storstockholms Lokaltrafik (SL) bildades den 1 februari 1969 och övertog all SJ:s busstrafik i bland annat nuvarande Norrtälje, Täby och Danderyds kommuner. Däremot behöll SJ sin busstrafik i norra Uppland. 1991 bytte SJ Buss namn till Swebus vilka fortsatte att trafikera Östhammars kommun fram till sommaren 2003 då man tappade stora delar av området till KR Trafik.

Ej längre existerande svenska bussbolag
Företag i Östhammars kommun
Samuel Lars Åkerhielm

Samuel Lars Åkerhielm, född 23 oktober 1887 i Hedvig Eleonora församling, Stockholm, död 15 januari 1976 i Lunds Allhelgonaförsamling, var en svensk friherre och militär (generallöjtnant).

Biografi
Åkerhielm var son kammarrättspresidenten Lars Åkerhielm och Hulda Nyström. Han blev underlöjtnant vid Svea artilleriregemente (A 1) 1908 och studerade vid Artilleri- och ingenjörhögskolan (AIHS) 1910–1911. Åkerhielm blev löjtnant 1913 och studerade vid Krigshögskolan (KHS) 1913–1915. År 1920 blev han kapten vid generalstaben och fick samma rang vid Svea artilleriregemente (A 1) 1926. Under tidsperioderna 1923 till 1927 och 1928 till 1931 var han lärare vid KHS. Åkerhielm återvände som kapten vid generalstaben 1928 och blev major där 1929 samt major och lärare vid Krigshögskolan 1930. År 1931 blev Åkerhielm chef för Norrbottens artillerikår (A 5), 1934 blev han befordrad till överstelöjtnant och 1936 överste i armén. År 1937 blev han utnämnd till chef för Krigshögskolan.

År 1940 utnämndes Åkerhielm till chef för Svea artilleriregemente. År 1941 började han tjänstgöra som ställföreträdande arméfördelningschef och ställföreträdande chef för försvarsstaben vilket han var fram till 1942 då han blev befordrad till generalmajor. År 1942 utnämndes han till militärbefälhavare för VII. militärområdet och chef för Gotlands marindistrikt. Han var militärbefälhavare för I. militärområdet 1948–1953. Åkerhielm utnämndes till generallöjtnant 1953.

Åkerhielm var ordförande för högkvarterskommissionen 1946–1947, försvarets krigsutrustningskommission 1947–1955, inspektor Kristianstads högre allmänna läroverk 1948–1953. Han blev ledamot av Kungliga Krigsvetenskapsakademien 1938. Han gifte sig 1913 med Margareta Reuterswärd (1891–1971), dotter till överstelöjtnant Carl Reuterswärd och friherrinnan Rosa von Ungern-Sternberg. Han var far till Elisabeth Åkerhielm (1915–2008). Åkerhielm är begravd på Lovö kyrkogård.

Utmärkelser
Konung Gustav V:s olympiska medalj (GV:sOlM)
Kommendör med stora korset av Svärdsorden (KmstkSO)
Kommendör av Finlands Vita Ros’ orden (KFinlVRO)
Kommendör av Tyska örnens orden (KTyskÖO)
Officer av Nederländska Oranien-Nassauorden med svärd (OffNedONOms)

Källor

Generallöjtnanter i svenska armén
Svenska regementschefer
Svenska friherrar
Ledamöter av Kungliga Krigsvetenskapsakademien
Kommendörer med stora korset av Svärdsorden
Mottagare av Försvarsutbildarnas förtjänstmedalj
Mottagare av Finlands Vita Ros’ orden
Mottagare av Tyska örnens orden
Svenska militärer under 1900-talet
Militärer från Stockholm
Samuel
Födda 1887
Avlidna 1976
Män
Oded Schramm

Oded Schramm, född 10 december 1961 i Jerusalem, Israel, död 1 september 2008 i Washington State, USA, var en israelisk-amerikansk matematiker. 

Schramm studerade vid Hebrew University där han 1986 tog kandidatexamen i matematik och datalogi och 1987 magisterexamen. Han blev 1990 Ph.D. vid Princeton University där han hade William Thurston som handledare. Efter två år vid University of California, San Diego var han verksam vid Weizmanninstitutet 1992-1999. 1999 började han arbeta vid teorigruppen vid Microsoft Research i Redmond, Washington.

Hans främsta forskningsinsats var inom sannolikhetsteorin där han med så kallad Stochastic Loewner Evolution (SLE, även kallad Schramm-Loewner Evolution) kopplade ihop sannolikhetsteori och komplex analys.

Schramm invaldes 2008 som utländsk ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien.

Han omkom 1 september 2008 i ett fall i samband med bergsklättring i Washington.

Källor

Amerikanska matematiker under 1900-talet
Israeliska matematiker
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1961
Avlidna 2008
Män
Alumner från Princeton University
Personer från Jerusalem
Mark Knowles

Mark Knowles, född 4 september 1971 i Nassau, Bahamas, är en professionell tennisspelare.

Bahamanska tennisspelare
Födda 1971
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Bahamas
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Bahamas
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 1996
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Bahamas
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Bahamas
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Bahamas
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 2008
Luzon B. Morris

Luzon Buritt Morris, född 16 april 1827, död 22 augusti 1895, var en amerikansk politiker och guvernör i Connecticut.

Tidigt liv 
Morris föddes i Newtown, Connecticut. Han tog examen från Yale University 1854.

Karriär 
Morris var medlem av Demokraterna. Han var ledamot av Connecticuts representanthus 1855–56, 1870, 1876 och 1880–81. Han var domare för arvstvister (probate judge) från 1857 till 1863. Dessutom var han ledamot av Connecticuts senat 1874. Under sin tid i Connecticuts parlament var han medlem av en kommission som löste en gränstvist med delstaten New York.

Guvernör 
Morris ställde upp i guvernörsvalet 1888, men fast han fick fler röster i valet än Republikanernas kandidat Morgan G. Bulkeley fick han inte de nödvändiga 50 % som behövdes för att vinna. Enligt reglerna på den tiden avgjorde då Connecticuts parlament valet, och eftersom det där var en republikansk majoritet blev Bulkeley guvernör.

Morris vann valet till guvernör 1892 och efterträdde Bulkeley på posten den 4 januari 1893. Han var den ende medlemmen av sitt parti som var guvernör i Connecticut mellan 1885 och 1911. Han satt som guvernör i en mandatperiod, som i Connecticut på den tiden var två år, och efterträddes av republikanen Owen Vincent Coffin den 9 januari 1895.

Morris arbetade också på Connecticut Savings Bank i flera år, några av dem som verkställande direktör.

Morris avled av en stroke i sitt hem i New Haven, Connecticut, vid en ålder av 68 år. Han begravdes på Evergreen Cemetery i New Haven.

Se även 
 Lista över guvernörer i Connecticut

Referenser 

Födda 1827
Avlidna 1895
Guvernörer i Connecticut
Män
Alumner från Yale University
Jan Kleyna

Jan Kleyna är en brittisk astronom. Han arbetar inom galaxdynamik och har arbetat med David C. Jewitt för att utveckla koder för realtidsdetektering av rörliga objekt. Han har varit med att upptäcka flera av Saturnus månar.

Brittiska astronomer under 2000-talet
Män
Tor Lindblad

Tor Robert Lindblad, född 26 december 1909 i Karis, död 20 mars 1982 i Ekenäs, var en finlandssvensk militär. Han utnämndes till riddare av Mannerheimkorset (riddare nr 93) den 8 september 1942. 

Under hela fortsättningskriget tjänstgjorde han med löjtnants grad som kompanichef vid 2.kompaniet i det finlandssvenska infanteriregementet IR 13, först vid Hangöfronten och därefter i anfallsstriderna på Aunusnäset  1941. Efter detta ledde han kompaniets strider vid Jandebafloden 1941–1944 samt under avvärjningsstriderna på Karelska näset 1944  vid Kaplainmäki, Vierumäki och Tali kvarn. Efter kriget tjänstgjorde han som kompanichef vid det finlandssvenska truppförbandet Nylands Brigad i Ekenäs men övergick 1956 till civil yrkeskarriär. År 1967 befordrades Tor Lindblad till major i reserven.

Tor Lindblad var skicklig i modern femkamp och lärde bland annat upp sina söner i fäktningens ädla konst. Förutom sina söner tränade han även upp andra fäktningsintresserade.  En av hans adepter Kurt ”Bubi” Lindeman, kom sedermera att representera Finland i olympiska spelen 1952 och 1960. Som en ödets nyck råkar fäktaren Kurt Lindemans far och tränare ha exakt samma namn, vilket gör att de två brukar ofta sammanblandas med varandra.   

Vid Våghusparken i Ekenäs i Finland avtäcktes den 4 juni 2001 en minnessten över Tor Lindblad .

Källor
 Webbkällor
  
 Tor Lindblad. Webbplats: Mannerheimkorsets riddare.  Läst 29 december 2014.
Noter

Finländska militärer
Mannerheimriddare
Personer från Ekenäs  
Födda 1909
Avlidna 1982
Män
Finlandssvenska militärer
Sune Carlson

Sune L. Carlson, född 8 april 1909 i Gryts församling, Södermanlands län, död 1999, var en svensk företagsekonom.

Akademisk utbildning 
Carlson tog 1932 ekonomisk examen (DHS) vid Handelshögskolan i Stockholm doktorerade 1936 vid University of Chicago.

Akademisk karriär 
Han var från 1937 extra lärare vid Handelshögskolan i Stockholm, blev 1941 docent och var 1946-1955 professor i företagsekonomi där. Från 1958 var han professor vid Uppsala universitet, efter att ha återvänt från arbete inom FN.

Carlson blev 1959 ledamot av Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet i Uppsala, 1960 av Kungliga Vetenskapssamhället i Uppsala, 1965 av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien och 1972 ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien. Han promoverades 1964 till filosofie hedersdoktor vid Helsingfors universitet och 1965 vid Uppsala universitet. Han var ledamot i Kommittén för Sveriges Riksbanks pris i ekonomisk vetenskap till Alfred Nobels minne 1973-1979. Han återkom som adjungerad ledamot i kommittén 1985.

Politiska uppdrag 
Han var sekreterare i Priskontrollnämnden 1939-1941 och hade från 1950-talet flera internationella uppdrag, bland andra för FN. Han var representant i FN:s tekniska hjälp i Israel 1952-1953 och i Bolivia 1954. Han var 1955-1958 chef för ekonomiska byrån inom det departementet kopplat till FN:s ekonomiska och sociala råd, och hade från 1959 konsultuppdrag för Unesco och FN. Han arbetade inom OECD 1964-1965.

Källor 

Svenska professorer i företagsekonomi
Personer verksamma vid Handelshögskolan i Stockholm
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Alumner från Handelshögskolan i Stockholm
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Hedersdoktorer vid Helsingfors universitet
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Hedersledamöter vid Södermanlands-Nerikes nation
Män
Födda 1909
Avlidna 1999
Personer från Gryts socken, Södermanland
Ledamöter av Kungliga Vetenskapssamhället i Uppsala
Ledamöter av Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet i Uppsala
Ledamöter i Kommittén för Sveriges Riksbanks pris i ekonomisk vetenskap till Alfred Nobels minne
Alumner från University of Chicago
Russ Hamilton

Russ Hamilton, född 1948 i Detroit, USA, är en amerikansk pokerspelare. Han vann World Series of Poker (WSOP) 1994. För detta vann han $1 miljon plus sin vikt i silver, då WSOP det året firade silverjubileum. Han har även varit framgångsrik blackjackspelare och har hittat på Elimination Blackjack och grundat Ultimate Blackjack Tour i vilket det spelas.

Hamilton har varit konsult inom spelindustrin och var knuten till internetpokersajten UltimateBet sedan dess grundande. 2008 utpekades Hamilton som huvudskyldig i en fuskskandal där han genom att med ett så kallat "superuser"-konto kunna se motståndarnas kort och därigenom fuskat till sig $6,1 miljoner, något som bland annat uppmärksammats i 60 Minutes.

Referenser

Amerikanska pokerspelare
Män
Födda 1948
Levande personer
Finska rallyt

Finska rallyt (, officiellt av sponsorskäl Neste Rally Finland) är Finlands största rallytävling. Den har arrangerats sedan 1951 med Jyväskylä som bas  och ingår i Rally-VM (WRC).

Tävlingen kallades 1954–1994 för Tusen sjöars rally, vilket kommer av att Finland som smeknamn brukar kallas för de tusen sjöars land. 

Rallyt är känt för sina breda och snabba vägar med stora hopp. 

Specialsträckan Ouninpohja är omtyckt och legendarisk i rallykretsar. Den har flera gånger blivit vald till den svåraste specialsträckan i rally.

Finland kallas för rallysportens spirituella hem på grund av det enorma intresse för sporten som finns i landet och de många framgångsrika rallyförare landet har producerat.

Vinnare av Finska rallyt

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats   

Finska rallyt
Motorsportevenemang i Finland
Sport i Finland
Återkommande sportevenemang med premiär 1951
Rally-VM-deltävlingar
Spanskrör

Spanskrör (även Spanskt rör) är en typ av promenadkäpp tillverkad av rottingpalm. 

Spanskrör är också en synonym för ordet rotting, ibland (kanske genom missförstånd) även för bambu.

Referenser

Externa länkar

Nyttoföremål
Joakim Fredrik av Brandenburg

Joakim Fredrik av Brandenburg, tyska: Joachim Friedrich von Brandenburg, född den 27 januari 1546 på Berlins stadsslott, död den 18 juli 1608 i Köpenick, var kurfurste och markgreve av Brandenburg 1598–1608.

Biografi 
Joakim Fredrik var son till kurfursten Johan Georg av Brandenburg och dennes första hustru Sofia av Liegnitz och tillhörde huset Hohenzollern.

Joakim Fredrik var 1566–98 luthersk administrator till ärkebiskopsdömet Magdeburg och efterträdde vid 52 års ålder sin far, Johan Georg, som kurfurste av Brandenburg 1598. Genom ett familjefördrag 1599 stadgade han Brandenburgs odelbarhet. Samma år lät han söka efter metallförekomster i Driesen i Neumark, utan resultat. I Joachimsthal grundade han 1601 Brandenburgs första glashytta och lät böhmiska glashantverkare slå sig ner i orten, som 1604 också fick stadsrättigheter. 1602 lät han bygga en fästning i Driesen. 

Den första Finowkanalen mellan Oder och Havel, föregångaren till den senare Oder-Havelkanalen, påbörjades på Joakim Fredriks order 1603.

Vid Georg Fredriks av Ansbach död 1603 övertog han titeln som administrator av hertigdömet Preussen och regerade Preussen i sin släkting Albrekt Fredriks namn under dennes sinnessjukdom. 1604 instiftade han Geheimerådskollegiet som översta förvaltningsmyndighet i Brandenburg.

1607 grundade han Joachimsthalsches Gymnasium.

Joakim Fredrik förmäldes 1570 med Katarina av Brandenburg-Küstrin; deras dotter Anna Katarina blev danske kungen Kristian IV:s gemål. 

På en resa mellan Storkow och Berlin 1608 drabbades Joakim Fredrik av ett slaganfall och avled i Köpenick den 18 juli. Sonen Johan Sigismund efterträdde honom.

Minnesmärken 
Monumentet över Joakim Fredrik i Siegesallee utfördes av Norbert Pfretzschner och avtäcktes 1900. Det förstördes i andra världskriget och endast delar av sidofigurerna finns bevarade. Sedan 2006 finns ett monument över Joakim Fredrik på Joachimsplatz i staden Joachimsthal, som bär hans namn.

Familj 
Första äktenskapet med Katarina av Brandenburg-Küstrin ingicks 8 januari 1570. I detta äktenskap föddes:
 Johan Sigismund (1572–1619), kurfurste av Brandenburg 1608–1619
 Anna Katarina (1575–1612), drottning av Danmark, gift med kung Kristian IV av Danmark
 Johan Georg (1577–1624), hertig av Jägerndorf (Krnov) 1606–1622
 August Fredrik (1580–1601)
 Albrekt Fredrik (1582–1600)
 Joakim (1583–1600)
 Ernst (1583–1613)
 Barbara Sofia (1584–1636), gift med hertig Johan Fredrik av Württemberg
 Kristian Vilhelm (1587–1665), administrator och ärkebiskop av Magdeburg 1598–1631

Andra äktenskapet med Eleonora av Preussen (1583–1607) ingicks 1603. I äktenskapet föddes:
 Maria Eleonora (1607–1675), gift med pfalzgreve Ludvig Filip av Simmern

Källor

Externa länkar

Huset Hohenzollern
Födda 1546
Avlidna 1608
Män
Ugglan
Kurfurstar av Brandenburg
Personer från Berlin
Bixaceae

Bixaceae eller Annattoväxter är en familj tvåhjärtbladiga tropiska växter, med spiralformade enkla blad med undersittande frukter som innehåller väggfästa fröämnen, som huvudsakligen växer i de tropiska regionerna i Amerika. Innan placerades familjen i ordningen Violales, vilken den flyttades ifrån tillsammans med några andra familjer till ordningen malvales.

Familjen innehåller tre släkten och totalt 25 arter, även om släktet Cochlospermum ibland placeras i en egen familj, Cochlospermaceae. Den mest välkända arten i familjen är annattoträdet varifrån annatto kan tillverkas.

Även om familjen är liten så innehåller den både träd, örter och buskar. Växterna är tvåkönade och alla arter har fem foderblad. Alla planter i familjen producerar en röd, orange eller gul latex.

Källor

Trikolpater
Bi Växtindex
Thyge Brahe

Thyge eller Tyge Brahe kan syfta på flera personer:

 Thyge Axelsen Brahe (död 1523) till Tosterup i Skåne, danskt riksråd
 Thyge Ottesen Brahe, Tycho Brahe, (1546-1601), dansk astronom 
 Thyge Axelsen Brahe (1593-1640), dansk hovman