kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Falco (släkte)

Falco är ett släkte med små rovlevande fåglar i ordningen falkfåglar. Släktet omfattar ett knappt 40-tal nu levande arter som förekommer på alla kontinenter utom Antarktis.

Falco är ett relativt ungt släkte som differentierades för endast 5-8 miljoner år sedan, vilket betyder att arterna i Falco är förhållandevis nära släkt med varandra. 

De fyra arterna slagfalk, juggerfalk, tatarfalk och jaktfalk utgör en monofyletisk klad och placeras därför ibland i undersläktet Hierofalcon. Hierofalcon är en ung klad som härstammar från ungefär två miljoner år sedan och inom gruppen är det ganska vanligt med hybridisering. Det förekommer en flaskhalseffekt för utvecklingslinjen då den vid någon tidpunkt nästan dött ut och skillnaderna inom gruppen är därför mycket sentida.

Taxonomi 
Listan nedan följer International Ornithological Congress artgränser och systematiken från Fuchs et al 2016.
 Bandad falk (Falco zoniventris)
 Rödfalk (Falco naumanni)
 Rävfalk (Falco alopex)
 Vitögd falk (Falco rupicoloides) 
 Seychellfalk (Falco araeus) 
 Madagaskarfalk (Falco newtoni)
 Mauritiusfalk (Falco punctatus)
 Klippfalk (Falco rupicolus) – behandlas ibland som underart till tornfalken
 Moluckfalk (Falco moluccensis) 
 Tornfalk (Falco tinnunculus)
 Nankinfalk (Falco cenchroides) 
 Sparvfalk (Falco sparverius)
 Aftonfalk (Falco vespertinus)
 Amurfalk (Falco amurensis)
 Stenfalk (Falco columbarius)
 Skifferfalk (Falco ardosiaceus)
 Dickinsonfalk (Falco dickinsoni) 
 Brunfalk (Falco berigora)
 Fladdermusfalk (Falco rufigularis)
 Orangebröstad falk (Falco deiroleucus)
 Australisk lärkfalk (Falco longipennis)
 Orientlärkfalk (Falco severus)
 Eleonorafalk (Falco eleonorae)
 Sotfalk (Falco concolor)
 Lärkfalk (Falco subbuteo)
 Afrikansk lärkfalk (Falco cuvierii)
 Nyazeelandfalk (Falco novaeseelandiae) 
 Aplomadofalk (Falco femoralis)
 Rödhuvad falk (Falco chicquera)
 "Rödnackad falk" (Falco [c.] ruficollus) – urskiljs som egen art av Birdlife International
 Präriefalk (Falco mexicanus)
 Gråfalk (Falco hypoleucos)
 Taitafalk (Falco fasciinucha)
 Pilgrimsfalk (Falco peregrinus) – inklusive berberfalk
 Slagfalk (Falco biarmicus)
 Juggerfalk (Falco jugger)
 Svartfalk (Falco subniger)
 Jaktfalk (Falco rusticolus)
 Tatarfalk (Falco cherrug)

Utdöda arter 
Två arter i släktet har dött ut under holocen:
 Réunionfalk (Falco duboisi)
 Kubafalk (Falco kurochkini)

Referenser

Noter 

Falconiformes
Fågelsläkten
Cesarini

Cesarini kan syfta på:

 Giuliano Cesarini
 Luca Cesarini
Bitterfibbla

Bitterfibbla, Snokbittra eller Bittermjölke (Picris hieracioides) är en växtart i familjen korgblommiga växter.

Bitterfibblan är en 4–7 decimeter hög, strävhårig ört och förekommer på Gotland, i Skåne, Blekinge och Uppland. Den liknar flera klofibblearter men skiljer sig från dessa genom sin fjäderpensel.

Källor

Externa länkar 
 
 Den virtuella floran

Korgblommiga växter
Bi Växtindex
Vagnhallen Slottsskogen

Vagnhallen Slottsskogen är en spårvagnshall vid Margretebergsmotet i stadsdelen Slottsskogen i Göteborg. Vagnhallen, inklusive spårområdet runtom, har plats för 48 stycken 15-metersvagnar eller 24 stycken 30-metersvagnar.

Historia
Byggnaden användes som lokstallar för järnvägslinjen Säröbanan, som inte var elektrifierad. Den första vagnhallen var byggd av trä och stod drygt hundra meter längre österut, ungefär där Dag Hammarskjöldsleden går idag. Träbyggnaden revs och dagens vagnhall byggdes i tegel 1954, men redan 1965 lades Säröbanan ned.

Efter nedläggningen av Säröbanan användes en av dess tågvagnar som kontor till den bensinstation som låg i närheten av vagnhallen. Vagnhallen har använts av Bilprovningen, varit verkstad, bussdepå och användes av Göteborgs stad Park och Natur innan Göteborgs Spårvägar AB (GS) tog över den. Park och Natur hade ett entresolplan med fikarum inne i hallen. I hallen fanns även bastu, verkstad och tvätt. När Park och Natur några år senare behövde spara pengar fick GS i april 2011 erbjudande om att ta över hallen. De tackade ja i juni samma år, och avtal skrevs den sommaren. I september beslutades att den före detta vagnhallen skulle bli vagnhall igen. 1 december 2011 tog GS officiellt över kontraktet.

Vid ombyggnaden upptäcktes att delar av Säröbanans originalspår från 1901 fanns kvar och gick att använda. Detta originalspår tillvaratog man, och det används till två av spåren inne i hallen, fram till portarna där det är skarvat till nytt spår. Mot skogen vid hallen hade man fått bygglov för att ta bort lösa stenar. Det var inte specificerat hur lösa dessa stenar fick vara, vilket gjorde att man lyckades gräva bort en hel del av kullen på vagnhallens västra sida så att man där fick plats med två spår. Hallen är sedan ombyggnaden omgärdad av ett tre meter högt staket. Banverket kräver minst 2,5 meter högt staket runt vagnhallar.

28 december 2012 kördes den första spårvagnen in, men det dröjde ytterligare några månader innan vagnhallen började användas på riktigt. Från början var det mycket problem med signalsystemet runt hallen. Det tog nästan 2 år innan det fungerade som det skulle.

Spårvagnar kommer in i hallen på kvällen från linje 2, 5 eller 6. På morgonen åker vagnar ut som linje 1, 7, 8, 3 och 2. Detta för att infarten till hallområdet är från stan och utfarten västerut. Linjerna 1, 7, 8 och 2 går västerut mot Frölunda, och linje tre har sin ändhållplats på Marklandsgatan, strax väster om Vagnhallen Slottsskogen.

I hallen pågår mest kvällsaktiviteter, men dagtid arbetas det med krockskador och renoveringar av M28:or och M29:or.

Spår
Tre av hallens spår (4, 5 och 6) är delvis placerade inomhus. Spår 4 och 5 är till för översyn. Spår 6 är till för M28:or och M29:or som krockskadats eller ska på revision. Spår 6 har tre 10 meter långa sänkbord.

Källor

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i Göteborg
Göteborgs historia
Spårvagnstrafik i Göteborg
Slottsskogen
20:e århundradets När Var Hur

20:e århundradets När Var Hur är en bok från 1999, som handlar om 1900-talet, sett ur ett svenskt perspektiv. Redaktör är Bernt Himmelstedt och varje kapitel motsvarar ett decennium, men även andra kapitel förekommer. Längst bak finns statistik, med sportresultat, politiska valresultat och kartor över Europa samt några serier.

Decenniekapitlen har både löpande text och årtalslistor. I listorna nämns alltid först i vilket land något händer, sedan händelse och datum.

Kapitel
Förord
Decenniekrönika 1900-1909
Decenniekrönika 1910-1919
Decenniekrönika 1920-1929
Decenniekrönika 1930-1039
Decenniekrönika 1940-1949
Decenniekrönika 1950-1959
Decenniekrönika 1960-1969
Decenniekrönika 1970-1979
Decenniekrönika 1980-1989
Decenniekrönika 1990-1999
1900-talets maktspel i Sverige
Teknikrevolutionen på gott och ont
1900-talslitteraturens utveckling
Svensk 1900-talskonst
Idrottens stora sekel
Svensk film i med- och motgång
Västvärldens drömfabrik
Etermedierna – folkbildare och underhållare
Rocken  - den nya musikformen
Faktaspecial
Personregister

Källor
20:e århundradets När Var Hur, Bernt Himmelstedt, Forum, 1999

Facklitteratur 1999
Svenskspråkig facklitteratur
Historisk litteratur
Jack Mort

Jack Mort är en fiktiv karaktär i Det mörka tornet-serien, skapad av den amerikanska författaren Stephen King. Hans enda framträdande är i bok två, De tre blir dragna, men konsekvenserna av hans handlande gör honom till en mycket betydelsefull karaktär i serien.

Roland Deschain möter Jack Mort för första gången genom en dörr in i hans undermedvetna, märkt Döden. Mort är en psykopatisk mördare, vars handlingar gör Susannah Dean paralyserad, samt ger henne schizofreni. Mort mördade även Jake Chambers genom att knuffa ut honom på en trafikerad gata i centrala New York.

Referenser 

Det mörka tornet
Fiktiva män
Fiktiva figurer introducerade 1987

en:Jack Mort
Sverige 1900-talet

Sverige 1900-talet utgavs av NE och är en bok från år 2000, som handlar om Sverige under 1900-talet. Boken är indelad i olika kapitel, efter teman, och längst ner finns en tidslinje som löper genom hela boken, från 1900 till 1999. Boken avslutas med statistik över 1900-talet och sportresultat.

Kapitel
Bonden som försvann (bonden)
Arbetarens ansikten i litteraturen (arbetaren)
Från gåspenna till tangentbord (tjänstemannen)
I industrialismens era (industrialismen)
Från kullager till IT på ett sekel (teknikutvecklingen)
Med flyttlass till folkhemmet (förorten)
De nya svenskarna: Mellan assimilation och mångfald (migrationen)
Drömmen om Sverige (svenska drömmar)
Från soppkök till sofflock? (demokratin)
Är du likaberättigad, lilla vän? (jämlikheten)
En förlorad värld (samförståndsandan)
Sverige åter i Europa (alliansfriheten)
KF en folkrörelse med ideal (Konsumentkooperationen)
Från den lilla, lilla gumman… till vilda bebin (bilderboken)
Sverige mellan tyskt och amerikanskt (utländsk påverkan)
Oönskade i folkhemmet (befolkningsfrågan)
Sportens moraliska universum (sporten)
Sweden – the Middle Way? (välfärdsidéerna)
Fädernas kyrka – kärast bland samfund (kyrkan)
Gift, sambo, partner, särbo eller frånskild (bröllopsseder)
När Sverige tog semester (semestervanor)
Från kungstavla till idolposter – 1900-talets populära väggbilder (bildklassiker)
Hundra år av lönsamhet (spel & dobbel)
Kommunikativ, snabb, snål, skön och säker design (industridesign)
Kampen och monopolet (radio & TV)
Med svenskheten i högsätet (filmen)
Från skillingtryck till miljardindustri (populärmusiken)
Varmare – men från ett kallt utgångsläge (vädret)
Den svenska naturkänslans historia (natursynen)
Litteratur i urval
Statistik (1900-talet i siffror)
Svenska guldmedaljer i OS
Register

Källor
Sverige 1900-talet, NE, Bra böcker, 2000

Facklitteratur 2000
Svenskspråkig facklitteratur
Historisk litteratur
Franz Jägerstätter

Franz Jägerstätter, född den 20 maj 1907 i Sankt Radegund, död den 9 augusti 1943 i Brandenburg an der Havel, var en österrikisk lantbrukare och motståndare till nazismen.

Biografi 
Franz Jägerstätter var troende katolik och blev vid Anschluss, Tysklands annektering av Österrike i mars 1938, resolut motståndare till Adolf Hitler och nazismen. År 1940 inkallades Jägerstätter till krigstjänstgöring i Wehrmacht, men bedömdes som oduglig och sändes hem igen. Vid denna tid inträdde han i franciskanernas lekmannagren, den tredje orden. År 1943 inkallades Jägerstätter ånyo till Wehrmacht, men då vägrade han att inställa sig. Han erbjöd sig att tjänstgöra som sjukvårdare, men detta accepterades inte. Jägerstätter greps och anklagades för att undergräva den militära moralen och dömdes till döden. Den 9 augusti 1943 avrättades han genom giljotinering i fängelset Brandenburg-Görden.

Franz Jägerstätter saligförklarades av påven Benedikt XVI i Linz den 26 oktober 2007; hans minnesdag firas den 21 maj.

Filmen A Hidden Life av den amerikanske regissören Terrence Malick bygger på Franz Jägerstätters liv.

Referenser

Tryckta källor

Noter

Externa länkar 

Födda 1907
Avlidna 1943
Män
Saligförklarade personer
Motståndare till Nazityskland som blivit avrättade
Personer som blivit avrättade genom halshuggning
Personer från Oberösterreich
Personer saligförklarade av påve Benedikt XVI
Xenacanthus

Xenacanthus är ett utdött släkte av förhistoriska hajar. Den första arten av släktet levde under Karbonperioden, och överlevde ända till slutet av Permperioden. Fossiler har hittats runt hela världen.

Xenacanthus hade ett antal egenskaper som gör den annorlunda än dagens hajar. Denna sötvattenhaj blev ungefär 1 meter lång.. Ryggfenan var en långsträckt remsa som gick längs med ryggen bakåt till stjärtfenan, och fortsatte sedan ner på undersidan och slutade vid ändfenan. Dessa egenskaper liknar dagens havsål, och Xenacanthus simmade troligen likartat. En distinkt tagg stack ut från nacken. Denna tagg har släktet fått sitt namn ifrån. Tänderna hade en ovanlig V-form, och tyder på att den åt kräftdjur och palaeoniscidfiskar.

Precis som för de flesta fossil av hajar, är Xenacanthus huvudsakligen känd från fynd av tänder och ryggrad.

Arter 
 Xenacanthus atriossis
 Xenacanthus compressus
 Xenacanthus decheni
 Xenacanthus denticulatus
 Xenacanthus erectus
 Xenacanthus gibbosus
 Xenacanthus gracilis
 Xenacanthus howsei
 Xenacanthus laevissimus
 Xenacanthus latus
 Xenacanthus luedernesis
 Xenacanthus ossiani
 Xenacanthus ovalis
 Xenacanthus parallelus
 Xenacanthus robustus
 Xenacanthus slaughteri
 Xenacanthus taylori

Referenser

Noter 

Förhistoriska hajar
Fiskar från Karbonperioden
Fiskar från Permperioden
Förhistoriska fiskar från Nordamerika
Förhistoriska fiskar från Europa
Förhistoriska fiskar från Asien
Förhistoriska fiskar från Sydamerika
Förhistoriska fiskar från Antarktis
Förhistoriska fiskar från Afrika
Wilhelm Söderberg

Carl Wilhelm Söderberg, född 30 augusti 1876 i Göteborg, död 7 mars 1955 i Oslo, var en svenskfödd uppfinnare och ingenjör, som levde hela sitt liv i Norge. Söderberg gav namn åt Söderberg-elektroden, som han uppfann 1918 tillsammans med ingenjörerna Mathias Sem och Jens Westly i Det norske Aktieelskap for Elektrokemisk Industri. Detta bolag kallades vanligen Elektrokemisk och heter idag Elkem.

Söderberg kom i ettårsåldern med sina föräldrar till Kristiania, där hans far representerade ett svenskt försäkringsbolag. Han avlade norsk studentexamen 1894 och studerade först vid universitetet i Kristiania och sedan vid tekniska högskolan i Hannover, där han tog examen som elektroingenjör 1903. Han var anställd vid Elektrokemisk från 1913 till 1933, då han förtidspensionerades på grund av sviktande hälsa. Han mottog 1927 Sam Eydes ærespris av Polyteknisk Forening.

Söderbergs uppslukande intresse vid sidan av arbetet var fiolbyggeri.

Han gifte sig i Stockholm år 1900 med konsertsångerskan Lotten Morell, som var professorsdotter.

Söderberg-elektroden

Söderberg-elektroden kommer till användning i elektriska smältverk vid framställning av ferrolegeringar. Den består av grafit, som omsluts av ett järnrör som är försett med hullingar som hindrar att grafitdelen faller ned i smältbadet. Såväl grafiten som röret förbrukas i smältprocessen, varför elektroden hela tiden måste sänkas ned i badet. I rörets övre ända fyller man på med elektrodmassa som bränns till grafit av värmen i smältprocessen. Man förlänger vidare röret i övre ändan genom påsvetsning av nya delar. 

Med Söderberg-elektroder kan smältugnar drivas utan avbrott för elektrodbyte, och det blir inga obrukbara rester efter utbrända elektroder. De har vidare gjort det möjligt att använda tjockare elektroder än med äldre teknologi. Söderbergs andel i uppfinningen var främst att utnyttja värmen från smältbadet till framställning av elektrodens grafit. Han hade emellertid liten tro på sin idé och utan sina yngre medarbetares entusiastiska bidrag hade han givit upp. Han framhöll alltid deras stora betydelse för uppfinningen.

Söderbergelektroden vidareutvecklades omkring 1930 för smältning av aluminium. Högre miljökrav gör att Söderberg-teknologin på 2000-talet gradvis tas ur bruk av aluminiumindustrin.

Källor
 Wilhelm Söderberg i Norsk biografisk leksikon (ingår i Store norske leksikon).
 Jerman, Gunnar: Fantasi uten grenser. Norske oppfinnere. Oslo, 2001.
 Gundersen, Håkon: Geniet i Elkem. Morgenbladet (Oslo) 14 januari 2011. Läst 2012-08-02.

Noter 

Norska ingenjörer
Födda 1876
Avlidna 1955
Män
Ingenjörer från Göteborg
Vitnoppa

Vitnoppa (Helichrysum luteoalbum) är en växtart i familjen korgblommiga växter.

Taxonomi 
Arten beskrevs första gången av Carl von Linné 1753 i boken Species plantarum, med namnet Gnaphalium luteo-album (senare modifierades namnet genom att bindestrecket uteslöts). År 1829 flyttade Ludwig Reichenbach arten till släktet Helichrysum, men detta namn blev inte allmänt använt, utan arten lämnades kvar i Gnaphalium till 1981, när den flyttades till Pseudognaphalium.

En undersökning av phylogenetiska relationer i Helichrysum och närbesläktade släkten fann att vitnoppa har uppstått inom Helichrysum. som en följd av detta återuppväcktes Reichenbachs sedan länge glömda artnamn.

Externa länkar 
 
 Den virtuella floran

Referenser 

Korgblommiga växter
Vi Växtindex
Loppört

Loppört (Pulicaria vulgaris) är en växtart i familjen korgblommiga växter.

Externa länkar 
 
 Den virtuella floran

Korgblommiga växter
Lo Växtindex
Santa Ana, El Salvador

Santa Ana är den näst största staden i El Salvador. Invånarantalet uppgick 2006 till 274 830, och orten är huvudstad i Santa Ana departement.

Vänorter
Santa Ana stad är vänort med följande städer:
  La Ceiba, Honduras
  Santa Ana, Kalifornien, USA
  León, Nicaragua
  Piracicaba, Brasilien
  Miramar, Florida, USA
  Gävle kommun, Sverige
  Nueva Trinidad, El Salvador
  Nejapa, El Salvador
  Acajutla, El Salvador

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Santa Ana kommun
Teatro de Santa Ana
Catedral de Santa Ana

Orter i El Salvador
Babianen och kråkan

Babianen och kråkan är en bronsskulptur av Sture Collin vid Syréngatan i Guldheden, nära spårvagnshållplatsen Doktor Fries torg, i Göteborg.

Den föreställer en babian som sitter på en sten och en kråka som sitter på en påle. Skulpturen är rest 1998.

Källor 

Skulpturer i Göteborgs kommun
Guldheden
Skulpturer av Sture Collin
Djurskulpturer
Skulpturer 1998
Bronsskulpturer
Husmorssemester (skulptur)

Husmorssemester är en skulptur som står i ena änden av Tessinparken i Stockholm.

Den är helt i granit och föreställer en kvinna med resväska. Den restes 1973 och är utförd av Olof Thorwald Ohlsson.

Källor 

Skulpturer på Gärdet
Skulpturer 1973
Skulpturer av svenska skulptörer
Skulpturer i granit
Bohuslän (skulptur)

Bohuslän är en skulptur utanför Göteborgs centralstation i stadsdelen Nordstaden.

Skulpturen utfördes i brons, natursten och gatsten av Claes Hake 1983. Det beställdes av Statens konstråd och donerades av Jernhusen till Göteborgs stad. Skulpturen flyttades till sin nuvarande plats 2009 från ett järnvägsspår vid Centralstationen.

Källor

Externa länkar 
 Vårt Göteborg

Skulpturer i Göteborgs kommun
Nordstaden
Skulpturer 1983
Skulpturer av Claes Hake
Höstrudbeckia

Höstrudbeckia (Rudbeckia laciniata) är en växtart i rudbeckiasläktet, i familjen korgblommiga växter.

Externa länkar 
 
 Den virtuella floran

Korgblommiga växter
Hö Växtindex
Källan (skulptur)

Källan är en skulptur vid Lilla Bommens hamn utanför Göteborgsoperan.

På monumentet rinner vatten ner för stenen. Den är utförd av Bård Breivik 1994 med medel från Charles Felix Lindbergs donationsfond.

Källor 

Skulpturer i Göteborgs kommun
Nordstaden
Skulpturer av norska skulptörer
Skulpturer 1994
Mandala (skulptur)

Mandala är en skulptur i Göteborg vid Stora Nygatan, i stadsdelen Inom Vallgraven.  

Den är utförd av Takashi Naraha 1992 med medel från Charles Felix Lindbergs donationsfond.

Källor 

Skulpturer i Göteborgs kommun
Inom Vallgraven
Skulpturer 1992
Skulpturer av japanska skulptörer
Sjömannen

Sjömannen är en bronsskulptur av Nils Sjögren vid Sjöhistoriska museet i Stockholm.

Den är rest 1953 på en granitsockel och avbildar en sjöman. På sockeln står: "De gåvo sina liv för oss". Sockeln har reliefer på alla fyra sidor.

Källor

Noter

Skulpturer på Gärdet
Skulpturer 1953
Skulpturer av Nils Sjögren
Porträttskulpturer i Sverige
Åkersplogen

Åkersplogen är en plog som tillverkades i omkring 100 år på Åkers Styckebruk.

Produktionen av Åkersplogen startade omkring 1840 och upphörde i början av 1940-talet. Plogen var av hög kvalitet och blev därför ett begrepp i Sverige. Det blev även en exportvara.

Jordbruksredskap
Jacques-Nicolas Lemmens

Jacques-Nicolas Lemmens, född den 3 januari 1823, död den 30 januari 1881, var en belgisk orgelvirtuos.

Lemmens var lärjunge av Fétis och Girschner vid Bryssels konservatorium och senare (1846) av Hesse i Breslau.  Han blev 1849 professor vid konservatoriet i Bryssel. År 1879 öppnade han i Mechelen en ansedd skola för organister. Lemmens skrev ett stort antal berömda kompositioner för orgel, en på flera ställen använd École d’orgue samt andra tonstycken. Han invaldes 1870 som utländsk ledamot av Kungliga Musikaliska Akademien.

Källor

Noter
 

Belgiska klassiska kompositörer
Belgiska organister
Belgiska professorer
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Belgiska musiker under 1800-talet
Personer från Westerlo
Födda 1823
Avlidna 1881
Män
Ugglan
Sträv rudbeckia

Sträv rudbeckia (Rudbeckia hirta) är en växtart i rudbeckiasläktet, i familjen korgblommiga växter.

Flera variteter av arten odlas som trädgårdsväxter, till exempel sommarrudbeckia (Rudbeckia hirta var. pulcherrima).

Externa länkar 
 
 Den virtuella floran

Korgblommiga växter
St Växtindex
Herman Kunze

Herman Gustaf Emil Kunze (i riksdagen kallad Kunze i Göteborg), född 27 september 1863 i Gävle, död 25 april 1936 i Göteborg, var köpman och politiker.

Han var son till en källarmästare, och kom att studera i Tyskland och vid Chalmerska institutet. Åren 1881-85 arbetade han i Jönköping innan han blev anställd på kontor i Göteborg. Han var grundare av handelsfirman Herman Kunze. Han satt även i flera bolagsstyrelser.
Åren 1910-20 var han ledamot av Göteborgs stadsfullmäktige, och ledamot av styrelsen för Renströmska badanstalterna 1916-33, vice ordförande där 1918-27. Han var grundare av och ledamot i styrelsen för Fosterländska förbundet och Allmänna valmansförbundet.

Under riksdagen 1915–1916 tillhörde han första kammaren.

Referenser 
 Göteborgs stadsfullmäktige 1863-1962, II. Biografisk matrikel, Magnus Fahl, Wezäta, Göteborg 1963

Noter 

Födda 1863
Avlidna 1936
Ledamöter av Göteborgs kommunfullmäktige
Riddare av Vasaorden
Män
Politiker från Gävle
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för högern
Blåand

Blåand (Hymenolaimus malacorhynchos) är en starkt hotad and som är endemisk för Nya Zeeland.

Utseende och levnadssätt 
Fågeln är 53 centimeter lång, blågrå, med blekrosa näbb. Bröstet är rödbrunfläckat och ögonen gula. Ungfåglar är mindre fläckiga på bröstet och har grå ögon och näbb. Den är en kraftfull simmare och tar sällan till vingarna. 

Hanens spelläte beskrivs som en vissling på utandning, medan honans är ett skallrande, morrande läte.

Häckning
Blåanden häckar i ihåliga stammar, bergsskrevor och andra skyddade platser. Den lägger vanligtvis sex ägg som ruvas av honan. Ungarna kan klara sig själva och simma i de starka strömmarna direkt efter kläckning. Både hona och hane vaktar över ungarna de 70-82 dagar det tar dem för att lära sig flyga.

Föda
Arten äter nästan uteslutande vattenlevande invertebrater. Tillfälligt kan den även äta frukter från alpint växande buskar.

Utbredning och systematik
Blåanden förekommer i snabbt strömmande vattendrag i bergsområden. Den behandlas vanligtvis som monotypisk. Vissa auktoriteter behandlar dock populationen på Sydön som underarten H. m. malacorhynchos och populationen på Nordön som H. m. hymenolaimus efter studier som visar på stora genetiska skillnader dem emellan. Arten placeras som ensam art i släktet Hymenolaimus.

Status och hot 
IUCN kategoriserar arten som starkt hotad (EN) på grund av den mycket begränsade och fragmenterade utbredningen och att arten minskar, framför allt på Sydön till följd av predation från invasiva arter. Världspopulationen uppskattas till 1200 vuxna individer, även om den är svår att bedöma med tanke på den svårinventerade levnadsmiljön. I de bestånd där predationen begränsats ökar artens fortplantningsförmåga avsevärt, från 91 % misslyckade häckningar och 0,64 flygga ungar per par till 94 % överlevnad och tre ungar per par.

Namn 
Blåand kan även vara ett dialektalt namn på knipa.

Bilder

Noter

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Fåglar i australiska regionen
Änder
Endemiska fågelarter i Nya Zeeland