kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Georgij Tjitjerin

Georgij Tjitjerin (ryska: Георгий Васильевич Чичерин), född 24 november 1872 i guvernementet Tambov, död 7 juli 1936 i Moskva, var en sovjetisk politiker och utrikesminister.

Biografi 
Efter att ha tjänstgjort i tsarens diplomatkår anslöt sig Tjitjerin till den socialdemokratiska rörelsen, först till mensjevikerna och senare till bolsjevikerna. Han tvingades fly från Ryssland 1904 på grund av sin politiska aktivitet och tillbringade därefter 14 år i Berlin, Paris, London och Bryssel. Han blev 1907 sekreterare i Rysslands socialdemokratiska arbetarepartis utlandsorganisation, men arresterades och utvisades från Tyskland året därpå. Vid första världskrigets utbrott flydde han från Bryssel till London där han utnämndes till sekreterare i de ryska flyktingarnas organisationskommitté och efter februarirevolutionen 1917 och tsarens avsättning blev han sekreterare i en kommitté för de ryska emigranters hemfärd. På grund av hans krigsmotstånd, en uppfattning han delade med Vladimir Lenin, blev han fängslad i Storbritannien som ville att Ryssland skulle fortsätta kriget. 

Efter oktoberrevolutionen 1917 och bolsjevikernas maktövertagande lyckades Lev Trotskij få honom frigiven i utbyte mot brittiska medborgare som fängslats i Ryssland. I januari 1918 kunde han återvända till Moskva och han blev genast utnämnd vice folkkommissarie för utrikes ärenden under Trotskij. Strax efter att freden i Brest-Litovsk undertecknats i februari 1918 efterträdde han Trotskij eftersom denne hade förespråkat en mindre kompromissvänlig linje gentemot Tyskland och centralmakterna. Som folkkommissarie för utrikes ärenden (utrikesminister) deltog Tjitjerin i Genuakonferensen 1922 och undertecknade Rapallofördraget samma år. Det senare ersatte fördraget från Brest-Litovsk och innebar att Ryssland återfick förlorade landområden och att diplomatiska förbindelser upprättades med Weimarrepubliken. I december samma år utropades Sovjetunionen. 

Tjitjerin var brorson till den ryska filosofen och juristen Boris Tjitjerin.

Källor

Tryckta källor 

Nationalencyklopedin
Bra böckers lexikon

Noter 

Sovjetiska politiker
Män
Födda 1872
Avlidna 1936
Mensjeviker
Bolsjeviker
Personer från Tambov oblast
Elementaitasjön

Elementaitasjön (av maa: muteita), även Elementeitasjön är en sodasjö i Rift Valley, Kenya. Sjön ligger mellan Naivashasjön och Nakurusjön, i det band av saltsjöar som löper genom Kenya i Östafrikanska gravsänkesystemet. Den är en av de mindre sjöarna, endast 18 km².

Hela sjön är extremt grund, i regel mindre än en meter. Omkring två tredjedelar av sjöns strandlinjer ingår i Soysambu naturskyddsområde. Där lever cirka  däggdjur, däribland Rothschilds giraff, hägrar, leoparder, busksvin, schakaler, gaseller och  zebror. Vidare lever där 400 fågelarter, däribland flamingos. Sjön är klassad som världsarv samt är skyddad enligt Ramsarkonventionen.

Källor

Saltsjöar i Kenya
Kenyas sjösystem
Grundy

Grundy är en kommun (town) i den amerikanska delstaten Virginia med en yta av 8 km² och en folkmängd som uppgår till 1 021 invånare (2010). Grundy är administrativ huvudort i Buchanan County. Orten grundades 1858 och fick sitt namn efter Felix Grundy som hade varit USA:s justitieminister 1838–1839.

Kända personer från Grundy 
Jayma Mays, skådespelare
Beverly Perdue, politiker, North Carolinas guvernör 2009–2013

Referenser 

Orter i Virginia
Orter grundade 1858
Buchanan County, Virginia
Börje Stensson

Sven Lennart Börje Stensson, född 3 september 1925 i Västra Ryds församling i Östergötlands län, död där 14 april 2013, var en svensk rektor och politiker (folkpartist).

Börje Stensson, som kom från en lantbrukarfamilj, tog folkskollärarexamen 1952 och var därefter folkskollärare i Ydre 1952–1965, studierektor 1965–1968 samt rektor och skolchef 1968–1990. Han var även kommunalpolitiker i Ydre kommun och aktiv i Svenska missionsförbundet. Han var riksdagsledamot för Östergötlands läns valkrets 1976–1988 och var även ersättare i riksdagen en kortare period 1990. I riksdagen var han bland annat ledamot i jordbruksutskottet 1978–1985 och i konstitutionsutskottet 1985–1988. Han var främst engagerad i jordbruks- och miljöpolitik samt regionala frågor.

Referenser 
 Enkammarriksdagen 1971-1993/94. Ledamöter och valkretsar, band 1 (Sveriges riksdag 1996), s. 298

Noter

Externa länkar 

Tidigare ledamöter av Sveriges riksdag för Liberalerna och Folkpartiet
Personer från Västra Ryds socken, Östergötland
Födda 1925
Avlidna 2013
Män
Gamla kära tuffa tuff-tuff-tåget

Gamla kära tuffa tuff-tuff-tåget är en sång skriven av Bert Månson, och ursprungligen inspelad av Ingmar Nordströms på albumet Saxparty 1 1974. Sångtexten skildrar minnen från tågresande under en tid då ånglok fortfarande förekom ute på järnvägarna.

1975 spelades den in av bland andra Tre blå & en gul, Cool Candys och Flamingokvintetten på albumen Mera blåtiror, Cool candys go'bitar 6 och 6:an. Cool Candys släppte den 1975 även på singel, med Hej då ha de' så bra som B-sida.

1976 spelades den in av Ole dole doff på albumet Kavalkad 1. och 1978 av Sven-Eric Gissbol på albumet Bugg shake & kramisar.

Larz-Kristerz spelade in sången på albumet Stuffparty 2 2004. Som ett dolt bonusspår finns även en reggaeversion av låten .

I november 2008 gjorde Framåt fredag en version vid namn Fredagskvällen räddas av På spåret.

Källor

Låtar av Bert Månson
Musiksinglar 1975
Sånger 1974
Sånger om järnväg och tåg
Svenska dansbandslåtar
Svenskspråkiga sånger
Kersti Swartz

Kersti Viktoria Swartz (fram till 1940 Andersson), född 14 april 1921 i Norrköpings Sankt Olai, död 21 juli 2012 i Norrköpings S:t Olofs församling, var en svensk kyrkvaktmästare och politiker (folkpartist). Hon var svärdotter till statsministern Carl Swartz.

Kersti Swartz, som var dotter till en skräddare, arbetade i det civila som kyrkvaktmästare och var kommunalpolitiker i Kvillinge kommun och efter kommunsammanläggningarna Norrköpings kommun.

Hon var riksdagsledamot för Östergötlands läns valkrets 1973–1982. I riksdagen var hon bland annat ledamot i socialutskottet 1976–1982, riksmötet 1978/1979 som utskottets vice ordförande. Hon var främst engagerad i sociala frågor, särskilt barnfamiljernas villkor. Kersti Swartz är begravd på Ättetorps kyrkogård.

Källor 
 Enkammarriksdagen 1971–1993/94. Ledamöter och valkretsar, band 1 (Sveriges riksdag 1996), s. 300
Noter

Tidigare ledamöter av Sveriges riksdag för Liberalerna och Folkpartiet
Politiker från Norrköping
Födda 1921
Avlidna 2012
Kvinnor
Jayma Mays

Jayma Suzette Mays, född 16 juli 1979 i Bristol, Tennessee är en amerikansk skådespelare.

Mays studerade vid Radford University. Hon har medverkat i flera filmer och TV-serier. Hon gifte sig 2007 med Adam Campbell. De hade båda medverkat i komedin Epic Movie. Jayma spelar även Emma Pillsbury i succeserien Glee och som Charlie i serien Heroes.  Jayma medverkade även i filmen Snuten i varuhuset år 2009 som Amy. Även i Smurfarna 2012. Hon medverkade i tv-serien Ugly Betty säsong 1 och 2 som Henrys flickvän Charlie. Och var gästartist i avsnittet "Pigeon" i tv-serien Pushing Daisies.

Externa länkar 

Födda 1979
Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Kvinnor
Levande personer
Personer från Buchanan County, Virginia
Infusion (berg- och dalbana)

Infusion är en berg- och dalbana i nöjesparken Pleasure Beach Blackpool. Banan togs i drift 2 maj 2007.

Berg- och dalbanor i Storbritannien
Ilang-ilangsläktet

Ilang-ilangsläktet (Cananga) är ett växtsläkte i familjen kirimojaväxter. Släktet omfattar två arter som förekommer naturligt i tropiska Asien och Australien. En art, ilang-ilang (C. odorata), odlas för sitt höga innehåll av eteriska oljor.

Referenser

Webbkällor
Australian Plant Name Index
Svensk Kulturväxtdatabas

Kirimojaväxter
Bisamnäbbmus

Bisamnäbbmus eller desman-näbbmus (Galemys pyrenaicus) är ett däggdjur i familjen mullvadsdjur och ingen näbbmus som namnet påstår. Den bildar tillsammans med arten desmanråtta släktgruppen myskmöss (Desmanini). Arten är väl anpassad till livet i vatten.

Kännetecken 

Djuret når en kroppslängd mellan 11 och 14 centimeter samt en vikt mellan 40 och 80 gram. Den långa nosen påminner om en snabel och är med undantag av några morrhår naken. Svansen är ungefär lika lång som övriga kroppen (12 till 15 cm) och avplattad på sidan. Bisamnäbbmus har små ögon och öronen är nästan gömda i pälsen. Pälsen är på ovansidan rödbrun och på undersidan gråaktig. Vid svansens undersida finns en doftkörtel som avsöndrar en vätska med myskliknande lukt.

Utbredning och habitat 

Arten förekommer i Pyrenéerna vid gränsen mellan Spanien och Frankrike samt i andra bergsregioner av norra Iberiska halvön fram till Portugal. Den lever främst vid snabbt flytande klara vattendrag på höjder som ligger mellan 300 och 1 200 meter över havet. Enskilda individer har även iakttagits vid bäckar upp till 2 700 meter över havet samt vid lägre liggande insjöar.

Levnadssätt 

Bisamnäbbmusen gräver vanligen inga egna bon utan använder bergssprickor, naturliga grottor eller bon av jordsorkar. I motsats till andra äkta insektsätare lever de ofta i par men hannens revir är lite större än honans. En del individer lever ensamma, oberoende av kön. Revirets gränser markeras med den beskrivna vätskan och försvaras mot artfränder.

Dessa djur vilar på dagen och letar på natten efter föda. De har särskilt god förmåga att simma och använder därför huvudsakligen sina bakre extremiteter som är utrustade med simhud. Upphittade byten släpas iland och äts där.

Födan utgörs av insektslarver, kräftdjur, maskar och mindre ryggradsdjur som fiskar och gnagare.

Parningstiden infaller på våren men vissa individer parar sig redan i januari. Efter dräktigheten som varar i cirka 30 till 50 dagar föder honan ett till fem (genomsnittligt 3,6) ungdjur som vid födelsen är blinda, tandlösa och nästan nakna. Ungarna dias ungefär en månad och vid början av andra levnadsåret är de könsmogna.

Hot 

Hotet utgörs av vattenföroreningar, förstöringen av levnadsområdet och fiskare som dödar bisamnäbbmusen då de ser djuret som konkurrent. Dessutom finns idag främmande och konkurrerande arter som minken i regionen. Minkarna har rymt från pälsfarmar eller blivit frigivna av sina tidigare ägare och fyller samma ekologiska nisch som bisamnäbbmusen. I delar av utbredningsområdet har skyddszoner inrättats. IUCN listar arten som sårbar (vulnerable).

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. The Johns Hopkins University Press, Baltimore 1999, .

Externa länkar 

Mullvadsdjur
Däggdjur i palearktiska regionen
Johan Claesson Banér

Johan Claesson Banér född 14 juni 1659 i Sjösås församling, Kronobergs län, död 15 december 1736 i Stockholm, var en svensk generallöjtnant.

Biografi
Johan Claesson Banér föddes 1659 på Lidboholm i Sjösås församling. Han var son till Claes Pedersson Banér (1620–1675) och Ebba Pedersdotter Sparre (1631–1666). Banér blev 1676 fänrik vid garnisonregementet i Riga och var från 1678 kapten vid regementet. Han blev 22 september 1688 major vid Gustaf Mauritz Lewenhaupts svenska regemente till fots i Holland och stnnad där till 1692. Banér avled 1736 i Stockholm och begravdes 27 januari 1737 i Danderyds kyrka.

Johan Claesson Banér köpte in Djursholms gods när Johan Gabriel Banér (1662–1706) inte hade några arvingar som kunde överta godset. 1731 gjorde han om Djursholm och Lidingö till ett fideikommiss som kom att lösas först 1774 av hans sonson kammarherre Johan Gabriel Banér d.y. (1733–1811).

Familj
Banér gifte sig första gången 23 november 1705 med Margareta Charlotta Banér (1678–1706). Hon var dotter till överstelöjtnanten Gustaf Carl Banér och grevinnan Eva Charlotta Leijonhufvud. De fick tillsammans dottern Hedvig Sofia Banér (1706–1780) som var gift med kammarherren Gustaf Ulf Bonde af Säfstaholm.

Banér gifte sig andra gången 1707 med Ulrika Christina Vellingk (1687–1766). Hon var dotter till generalguvenören Mauritz Vellingk och Ebba Margareta Banér. De fick tillsammans barnen kammarherren Johan Marutix Banér (1708–1767), Ebba Margareta Banér (1710–1731) som var gift med generalguvenören Gustaf Fredrik von Rosen och Svante Banér (född 1712).

Referenser

Noter

Vidare läsning 
 
 

Män
Födda 1659
Avlidna 1736
Personer från Sjösås socken
Johan
Svenska militärer under 1600-talet
Svenska militärer under 1700-talet
Svenska generaler
Geheimeråd
Sergio Asenjo

Sergio Asenjo Andrés, född 28 juni 1989 i Palencia, är en spansk fotbollsmålvakt som spelar för Valladolid.

Asenjo debuterade i moderklubben Valladolid säsongen 2006-2007. Inför säsongen 2009-2010 skrev Asenjo på ett fyraårskontrakt med Atlético Madrid. Efter att ha drabbats av en knäskada i maj 2010 hade Asenjo svårt att återta platsen som förstamålvakt från David de Gea när han rehabiliterat skadan i november samma år, i december blev han sedan utlånad till Málaga för resten av säsongen.

Han har även spelat i Spaniens U21-landslag.

Referenser

Män
Födda 1989
Spanska fotbollsmålvakter
Spanska landslagsspelare i fotboll
Spelare i Real Valladolid
Spelare i Atlético Madrid
Spelare i Málaga CF
Spelare i Villarreal CF
Spelare i Segunda División B
Spelare i La Liga
Levande personer
Personer från Palencia
Spanska idrottare under 2000-talet
Helena Katarina Löv

Helena Katarina Löv, död 19 september 1829 i Stockholm, svensk morddömd. Hon var den sista kvinna som avrättades offentligt i den svenska huvudstaden (dock ej i Sverige i övrigt).  

Löv arresterades misstänkt för mord. Hon befanns skyldig till mord å husbondens barn och dömdes till döden. 

Hon avrättades genom halshuggning med yxa på avrättningsplatsen Skanstull i Stockholm. Efter avrättningen blev liket bränt på bål offentligt. 

Löv var den sista kvinna som avrättades offentligt i Stockholm. Hon var också den sista människa vars lik brändes offentligt på bål efter avrättningen i Sverige.

Källor

Noter

Avlidna 1829
Svenska mördare
Kvinnor
Personer som blivit avrättade av Sverige under 1800-talet
Personer som blivit avrättade genom halshuggning i Sverige
Personer från Stockholm
Lista över justitieombudsmän i Finland

Detta är en lista över ordinarie och biträdande justitieombudsmän i Finland.

Justitieombudsmän
 Erik Alopaeus 1920
 Karl Holma 1921–1922
 Hugo Lilius 1923–1925, 1930–1931
 Yrjö Puhakka 1925–1928
 Johan Otto Söderhjelm 1929–1930
 Esko Hakkila 1932–1945
 Reino Kuuskoski 1946–1947
 Mauno Laisaari 1947–1951
 Paavo Kastari 1952–1956
 Marjos Rapola 1956–1961
 Risto Leskinen 1962–1970
 Kaarlo Ståhlberg 1970–1973
 Jorma S. Aalto 1974–1986
 Olavi Heinonen 1986–1989
 Jacob Söderman 1989–1995
 Lauri Lehtimaja 1995–2001
 Riitta-Leena Paunio 2002–2009
 Petri Jääskeläinen 2010–

Biträdande justitieombudsmän
 Aapo Lehtovirta 1972–1979
 Klas Ivars 1980–1987
 Pirkko K. Koskinen 1988–1995
 Riitta-Leena Paunio 1996–2001
 Jaakko Jonkka 1998–2001
 Petri Jääskeläinen 2002–2009
 Ilkka Rautio 2001–2005
 Jukka Lindstedt 2005–2009
 Jussi Pajuoja 2009–2017
 Maija Sakslin 2010–
 Pasi Pölönen 2017–

Politik i Finland
 Justitieombudsmän
Herkulesgatan

Herkulesgatan är en gata i stadsdelen Norrmalm i centrala Stockholm. Gatan sträcker sig från Brunkebergstorg till Centralbrons avfart.

Historik

Namnet Herkulisgatan (med "i") fastställdes 1857 för den korta Herkulis gränd som gick från Brunkebergstorg till Regeringsgatan. 1926 fick hela den dåvarande sträckningen mellan Regeringsgatan fram till Vasagatan namnet Herkulesgatan. Därmed försvann gatunamnet Lilla Vattugatan som gick mellan Brunkebergstorg och Vasagatan. Lilla Vattugatan hade sin parallellgata, Stora Vattugatan, norr om kvarteret Elefanten som skiljer båda gatorna åt. Stora Vattugatan döptes 1926 till Vattugatan samtidigt som Lilla Vattugatan blev till Herkulesgatan.  

Var förleden Herkules- kommer ifrån är ovisst, men förleden Vattu- kom från att gatan gick ner till Klara sjö. 1670 hette gatorna Stora och Lilla Vattugränden och fortfarande 1827, som Karta Öfwer Clarasjö visar, slutar båda gränderna vid Klara sjö, där numera Vasagatan och Stockholms centralstation finns. 

I samband med Norrmalmsregleringen förändrades sträckningen för Herkulesgatan och Vattugatan när Klaratunnelns mynning mot väst byggdes och Herkulesgatans samt Vattugatans västliga delar blev till på- och avfartsramper för Centralbron. 1964 fanns fortfarande kvarterskrogen S:ta Clara kvar vid hörnet till Klara södra kyrkogata. 1967 gapar ett stort rivet område från Vasagatan upp till Brunkebergstorg. 

I kvarteret Elefanten byggdes Klaratunneln och ovanpå ett stort parkeringshus, Elefantens parkeringshus, hela kvarteret var färdigbyggd 1973. I början av 2000-talet revs p-huset och bostäder uppfördes istället. Syftet var att skapa bostäder och att samtidigt förbättra miljön, stadsbilden och höja den arkitektoniska kvalitén.

Se även
 Branden på Herkulesgatan 11, juni 1929

Noter

Källor

Externa länkar

Gator och torg på Norrmalm
Jason Moore

Jason Moore, född 10 oktober 1988 i Bedford, England, är en brittisk racerförare.

Racingkarriär
Moore inledde sin formelbilskarriär 2007 i Formula Palmer Audi, där han under sin debutsäsong slutade på femte plats. Han fortsatte i serien även 2008, då han blev mästare efter att ha vunnit sex tävlingar. 

Han gick sedan vidare till FIA Formula Two Championship inför 2009. Han lyckades aldrig komma på någon riktig topplacering, men nådde en sjundeplats i det andra racet på Autodromo Enzo e Dino Ferrari som bäst. Totalt slutade han på 22:a plats.

Födda 1988
Brittiska racerförare
FIA Formel 2-förare
Män
Levande personer
Centrumkyrkan Gråbo

Centrumkyrkan Gråbo är en frikyrka i  Gråbo i Lerums kommun och är Gråbo pingstförsamlings kyrka.

Verksamhet 
Församlingen har nära band med Smyrnakyrkan i Göteborg och med övriga pingströrelsen i Sverige, samt med de andra kristna församlingar i Gråbo och i övriga Lerums kommun. Församlingens arbete bedrivs huvudsakligen av ideella krafter, men man avskiljer även pastor och så kallade äldste för att tjäna församlingen med förkunnelse och för att leda församlingens arbete. Kyrkan välkomnar alla, oavsett tro, till sina gudstjänster och andra offentliga samlingar och verksamheter.

Historia
Tidigare har det funnits pingströrelselokaler i tätortena Lerum och Sjövik.

Kyrkobyggnaden
1937 köptes samlingslokalen från Blåbandsrörelsen. En period användes lokalen som ett sommarhem. Senare byggdes den om för gudstjänstbruk och kyrkan invigdes 1964. Under 2011–2012 byggdes Posthuset på Mjörnbotorget om till församlingens nya kyrka och den invigdes den 18 november under namnet Centrumkyrkan Gråbo. Den 1 oktober 2012 såldes även församlingens gamla lokal på Monvägen 144 i Gråbo.

Se även
Smyrnakyrkan i Göteborg
Pingströrelsen i Sverige

Externa länkar
 Centrumkyrkan Gråbo - Officiell webbplats
 Pingströrelsen Sverige - Officiell webbplats

Gråbo
Gråbo
Svensk frikyrkorörelse
Byggnader och anläggningar i Lerums kommun
Tim Bridgman

Tim Bridgman, född 24 maj 1985 i Harlow, England, är en brittisk racerförare.

Racingkarriär
Bridgman tävlade med formelbilar för första gången år 2004, då han vann det brittiska formel BMW-mästerskapet. 2005 graduerade Bridgman till det Brittiska F3-mästerskapet, där han slutade på en femtonde plats, följt av en sextondeplats i Champ Car Atlantic 2006. 2007 satsade Bridgman överraskande på Formel Palmer Audi, där han blev mästare. Han gav sedan upp sin formelbilskarriär, och körde 2008 i den Porsche Carrera Cup Great Britain där han efter en sensationell säsongsinledning föll tillbaka till en slutgiltig fjärdeplats i tabellen, trots flest delsegrar. Säsongen 2009 var dock bättre för Bridgman, som tog hem titeln efter en batalj mot James Sutton i säsongens sista deltävling på Brands Hatch.

Källor

Födda 1985
Brittiska racerförare
Brittiska F3-mästerskapsförare
Män
Levande personer
Porsche Supercup-förare
René Rast

René Rast, född 26 oktober 1986 i Minden, Tyskland, är en tysk professionell racerförare och fabriksförare för Audi Sport i bland annat DTM.

Han vann Nürburgring 24-timmars 2014 och har vunnit Deutsche Tourenwagen Masters tre gånger.

Racingkarriär
Rast tävlade utan större framgångar i formel BMW ADAC under 2003 och 2004. Han satsade därefter på VW Polo Cup i Tyskland, där han 2005 blev mästare. 2006 tävlade Rast med framgång i den tyska SEAT León-cupen, där han slutade på en andra plats. 2007 slutade Rast tia i den tyska Porsche Carrera-cupen, innan han vann serien 2008. Han fick samma år även köra hela säsong i Porsche Supercup, där han slutade på en sjätte plats.

Referenser

Födda 1986
Tyska racerförare
Porsche Supercup-förare
Män
Levande personer
Formel E-förare
Stockholmia – forskning och förlag

Stockholmia – forskning och förlag är ett bokförlag drivet av Stockholms stad som framförallt ger ut en monografiserie. Serien av monografier har givits ut av Kommittén för Stockholmsforskning och dess föregångare Stockholms stadskollegiums Handbokskommitté sedan 1941. Inom ramen för Kommittén för Stockholmsforskning bildades bokförlaget Stockholmia 1994 efter beslut i kommunstyrelsen.

Från och med den 1 januari 2007 ingår förlaget i Stadsmuseet i Stockholm inom Kulturförvaltningen.

Monografier utgivna av Stockholms stad 
Stockholms stad ger ut en serie monografier som efter 1994 publicerats genom Stockholmia förlag. Monografiserien är utgiven för Kommittén för Stockholmsforskning och dess föregångare Stockholms stadskollegiums Handbokskommitté efter beslut 1936. Den första volymen publicerades 1941. I serien har över 250 verk publicerats.

 
 

I monografiserien ingår som nummer 22 samlingsverket Stockholms utveckling under de senaste hundra åren, vilket Stockholms stadsfullmäktige beslutade den 11 oktober 1954 att uppdra åt stadskollegiets handbokskommitté att låta utarbeta. Samlingsverket består av sju verk, publicerade 1958–1981.

Monografier i urval

Övrig utgivning

Se även
Kommittén för Stockholmsforskning

Referenser 

Monografier / utgivna av Stockholms stad, , hämtad 19 maj 2009

Noter

Externa länkar
Officiell webbplats

Svenska bokförlag
Företag i Stockholms kommun
Företag bildade 1992
Stockholmiana
Sunda-Sulawesi-språk

Sunda-Sulawesi-språk (även kända som inre hesperonesiska eller inre västliga malajopolynesiska språk) är en gren av den de malajo-polynesiska språken i den austronesiska språkfamiljen.  Som namnet anger talas Sunda-Sulawesi-språk främst på Stora, Små Sundaöarna och Sulawesi, men även till exempel på Guam och i Malaysia. Det finns sammanlagt 166 Sunda-Sulawesiska språk.

Språkgrupper och språk
Språk i urval. Siffran inom parentes anger antal språk inom respektive grupp.
Bali-Sasak (3 språk)
Balinesiska
Sasak
Chamorro (1)
Gayo (1)
Javanesiska språk (5)
Javanesiska
Lampungic (9)
Maduresiska språk (2)
Maduresiska
Malajiska språk (17)
Malajiska
Indonesiska
Sulawesi-språk (114)
Sumatra-språk (12)
Batakspråk (7)
Toba batak
Sundanesiska språk (2)
Sundanesiska

Malajo-polynesiska språk
Språk i Indonesien
Ali Saïdi-Sief

Ali Saïdi-Sief (), född den 15 mars 1978, är en algerisk friidrottare som tävlade i medeldistanslöpning.

Saïdi-Sief genombrott kom när han blev sjua vid VM för juniorer 1996 på 1 500 meter. Han deltog vid VM för seniorer 1997 i Aten men blev utslagen i kvalet. Vid VM 1999 blev han utslagen redan i semifinalen.

Han stora genombrott kom vid Olympiska sommarspelen 2000 då han slutade tvåa på 5 000 meter efter Millon Wolde från Etiopien. Vid VM 2001 så vann han ursprungligen guld på 5 000 meter men blev senare av med medaljen efter ha funnits dopad. Han stängdes av i två år och var tillbaka till VM 2005 i Helsingfors där han slutade femma i finalen.

Han deltog vidare vid Olympiska sommarspelen 2008 men blev utslagen i försöken.

Personliga rekord 

 1 500 meter - 3.29,51
 3 000 meter - 7.25,02
 5 000 meter - 12.50,86

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1978
Män
Algeriska medeldistanslöpare
Olympiska silvermedaljörer 2000
Algeriska dopningsfall
Levande personer
Algeriska olympiska silvermedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Algeriet
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Algeriet
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2008 från Algeriet
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2008