kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Broken Age

Broken Age, tidigare känt under arbetstitlarna Double Fine Adventure och Reds, är ett peka-och-klicka-äventyrsspel som designades av Tim Schafer, och utvecklades av Double Fine Productions. Spelet ges ut till Microsoft Windows, OS X, Linux, IOS och Android.

Spelet gavs ut i två delar. Den första delen släpptes till personer som donerat pengar till utvecklingen den 14 januari 2014, och till allmänheten den 28 januari samma år. Den andra delen släpptes den 28 april 2015.

Broken Age utvecklades i samarbete med filmproduktionsbolaget Two Player Productions, som dokumenterade hela utvecklingsprocessen.

Röstskådespelare 
 Masasa Moyo - Vella Tartine
 Elijah Wood - Shay Volta 
 Jack Black - Harm'ny Lightbeard
 Wil Wheaton - Curtis The Lumberjack
 Jennifer Hale - Mom 
 Pendleton Ward - The Lovable Gus
 Alex Rigopulos - Alex 
 David Kaufman - Marek
 Richard Steven Horvitz - The Space Weaver
 Grey DeLisle - Levina 
 Hynden Walch - Ch't 
 Nikki Rapp - Dead Eye Courtney
 Ginny Westcott - Dead Eye Dawn
 Cathy Cavadini - Car'l
 Cree Summer - Teledoor
 Nick Jameson - Marshal Dune
 John Cygan - Spoon
 Jamieson Price - Rommel 
 Kristen Li - Rocky

Finansiering 
Double Fine Productions valde att använda Kickstarter för att se om det finns tillräckligt med intresse för äventyrsspel, och målet var att få ihop  $ genom donationer. Till slut fick de ihop  $ från  personer runt om i världen. Nedräkningen till stängningen av Kickstarter-donationerna sändes via en stream på Ustream där folk fick ställa frågor till de anställda angående projektet.

Referenser

Externa länkar 
Officiell webbsida 
Double Fine Adventure-projektet på Kickstarter.com 
Double Fine Productions webbsida 

Datorspel 2014
Peka-och-klicka-äventyrsspel
Android-spel
Linuxspel
IOS-spel
Macintosh-spel
Nintendo Switch-spel
Windows-spel
Playstation 4-spel
Playstation Vita-spel
Kickstarterprojekt
Datorspel med kvinnliga huvudpersoner
Johann Joseph Steinmüller

Johann Joseph Steinmüller, Joseph, född 1763 i Eisenstadt, död 23 juli 1808 i Stockholm, var en österrikisk valthornist.
Steinmüller lärde sig att spela valthorn av fadern Thaddäus som ingick i Joseph Haydns kapell hos furst Esterházy där även Joseph och hans båda bröder Wilhelm och Johann kom att ingå. I 20-årsåldern begav sig de tre bröderna ut på en konsertresa som tog dem till Göteborg sommaren 1784, och vidare till Stockholm i början på 1785. Hur länge den tredje brodern Johann stannade i Sverige är okänt, men han bör ha rest ganska tidigt då endast Joseph och Wilhelm fick anställning i Hovkapellet. Steinmüller verkade även som lärare och utbildade flera blivande kapellister samt från 1794 som administrator i Hovkapellets änke- och pupillkassa.

Källor

Medlemmar av Kungliga Hovkapellet
Österrikiska hornister
Svenska hornister
Födda 1763
Avlidna 1808
Män
Personer från Eisenstadt
Svenska musiker under 1700-talet
Österrikiska musiker under 1700-talet
André Chantemesse

André Chantemesse, född 13 oktober 1851 i Le Puy-en-Velay, departementet Haute-Loire, död 24 februari 1919 i Paris, var en fransk hygieniker och bakteriolog. 

Chantemesse var professor vid medicinska fakulteten i Paris, först i experimentell patologi, därefter (1898) i hygien samt blev generalinspektör över den offentliga hälsovården 1903, sedermera teknisk sanitär rådgivare hos inrikesministern. 

Chantemesse utförde en mängd vetenskapliga undersökningar och utredningar rörande offentlig hälsovård. Hans epidemiologiska arbeten om de exotiska sjukdomarna, kolera, gula febern, dysenteri och pest, fick stor praktisk betydelse som underlag för det franska karantänsväsendets anordnande. 

Chantemesses mest kända bakteriologiska arbeten gäller tyfoidfebern och utkom 1886–1907. Han hade funnit, att sera av djur, som ympats med tyfusbakterier, skyddade andra djur mot infektioner med samma bakterier. Han behandlade sedan med framgång tyfoidsjuka människor med dylikt serum från hästar. Andra forskare erhöll dock icke lika gynnsamma resultat. Han torde ha varit en av de första uppslagsgivarna till den profylaktiska ympning med dödade tyfoidbakterier till skydd mot tyfoidfeber, vilken kom till största användning i härarna under första världskriget.

Källor

Noter

Franska bakteriologer
Franska hygieniker
Franska professorer i medicin
Personer verksamma vid Paris universitet
Franska läkare under 1800-talet
Franska läkare under 1900-talet
Personer från Le Puy-en-Velay
Födda 1851
Avlidna 1919
Män
Ugglan
Alumner från Paris universitet
Samernas utbildningscentrum

Samernas utbildningscentrum (lulesamiska Sámij áhpadusguovdásj), är en samisk utbildningsanstalt i Jokkmokk.

Historik
Samernas utbildningscentrum bildades 1942 som Samernas folkhögskola. År 1999 ombildades den till Samernas utbildningscentrum och är formellt inte längre en folkhögskola.

Gustav Park och Karin Stenberg var tidiga förespråkare för en samisk folkhögskola. En skola startade i liten skala 1942 i Sorsele som en folkhögskola på kristen grund av Svenska Missionssällskapet med biskop Bengt Jonzon i Luleå som drivande kraft. Som förste rektor utsågs Lennart Wallmark, som kom att stanna på denna post till 1971. Bengt Jonzon var styrelsens ordförande till 1960.

Folkhögskolan tog 1944 initiativ till ett samiskt ungdomsmöte i mars 1944, som samlade 250 ungdomar och kom att ha stor betydelse för den fortsatta utvecklingen av samiska institutioner i Sverige. Som en följd av mötet bildades Riksförbundet Same Ätnam 1945 och mötet bidrog också till skolans fortlevnad efter en nedgång i elevantalet och att en elevbyggnad uppfördes i Jokkmokk, dit skolan flyttade 1945. Ett nytt skolhus blev klart 1948.

Från 1947/48 blev skolan tvåårig och började också ta emot elever från Norge.  Lokalerna byggdes ut 1961-62 med bland annat ett nytt elevhem. Från mitten av 1960-talet minskade elevantalet och Missionssällskapet fick svårigherter att fortsätta som huvudman för skolan, en verksamhet som finansierats genom rikskollekt. Inför nedläggningshotet bildade Riksorganisationen Same Ätnam, Svenska Samernas Riksförbund och Jokkmokks kommun stiftelsen Samernas Folkhögskola, som övertog verksamheten i april 1972.

Skolan idag

Skolan, från 1999 under namnet Samernas utbildningscentrum, tar emot elever från 18 års ålder från hela Sápmi. Den har ett elevhem med 28 enkelrum. Den har bland annat tre långa linjer:

 Duodji, sameslöjdslinje, skinn/textil eller trä/horn (1–2 år)
 Boazodoallu, rennäringslinje
 Giella, samiska språkstudier
Rektor är Britt-Inger Tuorda.

Samernas utbildningscentrum är medlem i det internationella nätverket University of the Arctic (UArctic).

Källor

Henrik Micael Kuhmunen: Samernas Folkhögskola/utbildningscentrum samt samisk gymnasieutbildning, läst 10 januari 2012

Externa länkar

Samernas utbildningscentrums webbplats

Samiska utbildningsanstalter
Skolor i Jokkmokks kommun
Utbildning i Jokkmokk
Utbildningsinstitutioner bildade 1938
Asma al-Assad

Asma al-Assad (arabiska: أسماء الأسد), född Asma Fawaz al-Akhras den 11 augusti 1975 i London, är Syriens första dam och president Bashar al-Assads fru.

Biografi 
Asma al-Assad är utbildad datavetare och har en kandidatexamen i fransk litteratur. Hon hade en karriär inom investmentbranschen och skulle börja studera på Harvard University, när hon år 2000 flyttade till Syrien för att gifta sig med Bashar al-Assad. Paret har tre barn. Hon talar arabiska, engelska, franska och spanska, är sunnimuslim och dotter till en diplomat. 

På senare år har hon tagit en allt mer aktiv roll i styret av Syrien, och hon har kallats för "diktatorns högra hand". Hennes roll i Syrien och det syriska inbördeskriget har lett till att EU belagt henne med ekonomiska sanktioner. 

Våren 2021 började brittisk polis utreda Asma al-Assad för krigsbrott.

Referenser 

Levande personer
Födda 1975
Syrier
Alumner från King's College London
Personer från London
Personer inom JPMorgan Chase
Kvinnor
Villa Lindhov

Villa Lindhov kan syfta på:

 Villa Lindhov, Fagersjövägen
 Villa Lindhov, Havsörnsvägen
Villa Lundin

Villa Lundin (fastigheten Fagersjö 4:1) är en byggnad vid Havsörnsvägen 61 (tidigare Vildandsvägen 14) i stadsdelen Fagersjö i södra Stockholm. Villan uppfördes omkring 1911 och hör i dag till de få kvarvarande och mycket välbevarade villorna från denna tid. Huset kallades ofta "Slottet" och familjen Lundin som bodde där sägs ha ägt den ena av Fagersjös två bilar på 1930-talet.

Bakgrund
När det nybildade Aktiebolaget Södertörns Villastad började stycka och sälja tomter i början av 1900-talet uppfördes de första villorna i Fagersjödelen norr om den nya Nynäsbanan i närheten av stationshuset ”Fagersjö”.  Även söder om Nynäsbanan uppfördes några villor intill sjön Magelungen. Många av villorna revs när det moderna Fagersjö byggdes på 1960-talet och de kvarvarande är ofta förändrade.

Byggnad
Byggnadens ursprungliga karaktär är bevarad. Det rör sig om ett putsat och vit avfärgat stenhus i två våningar, varvid den övre våningen delvis ligger i takvåningen. Taket är valmat och täckt med glaserat, svart taktegel. Fönstren är en-, tre- och fyrluftsfönster av svartmålat trä och tätspröjsade. Entrétrappan har ett dekorerat svart smidesräcke och skyddas av ett pulpettak. Mot sjösidan finns en rundad balkong som bärs upp av fyra kolonner.

Villan är anlagd på en kuperad tomt som sluttar ner mot Magelungen. På tomten finns berg i dagen, grusgångar, gräs, buskar och träd, bland annat ekar och tallar. På tomten finns en damm samt en pergola med gjutna kolonner. Från en terrass intill huset leder gjutna trappor ned mot sjön. Mot gatan finns ett brunt ribbstaket med vitputsade stolpar och smidesgrindar dekorerade med eklöv. Villan är privatbostad.

Referenser

Noter

Källor
 
 
 Stockholms stadsmuseum om Fagersjö.

Externa länkar

Byggnader och anläggningar i Söderort
Fagersjö
Lundin
Jaroslav Goll

Jaroslav Goll, född 11 juli 1846, död 8 juli 1929, var en tjeckisk historiker.

Goll var professor vid tjeckiska universitetet i Prag 1885-1910, och blev känd som en framstående kännare av tjeckisk historia. Hans huvudarbeten behandlar de böhmiska bröderna Quellen und Utersuchungen zur Geschichte der böhmischen Brüder, 2 band 1879-82) och andra historiskt-kyrkohistoriska gränsproblem. Goll har även utgett källskrifter rörande Böhmens historia. 1895 grundade han tillsammans med Antonín Rezek den viktiga tidskriften Čechy časopis historický ("Tjeckisk historisk tidskrift"). Goll var även känd som poet och har utgett Basně ("dikter") 1874.

Källor

Noter

Tryckta källor
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Externa länkar 
 
 

Tjeckiska historiker
Tjeckiska poeter
Tjeckiskspråkiga författare
Personer från Böhmen
Födda 1846
Avlidna 1929
Män
Svensk uppslagsbok
Alumner från Karlsuniversitetet
Samhällskunskap A

Samhällskunskap A (SH1201), var en kurs på gymnasieskolan i Sverige på 100 poäng. Kursen var en kärnämneskurs för alla program före Gy 2011.

Kursinnehåll 
kunskap om demokratins framväxt och funktion samt kunna tillämpa ett demokratiskt arbetssätt
ha förståelse om hur politiska, ekonomiska, geografiska och sociala förhållanden har format och ständigt påverkar såväl vårt eget samhälle som det internationella samhället
ha kunskaper om det politiska systemets funktion på lokal, regional, nationell och EU-nivå
kunna förstå hur man kan påverka politiska beslut på lokal, regional och nationell nivå, inom EU samt internationellt
kunna formulera, förstå och reflektera över samhällsfrågor ur såväl historiska som framtida perspektiv
kunna lägga etiska och miljömässiga perspektiv på olika samhällsfrågor
kunskap om olika kunskapskällor och metoder vid arbetet med samhällsfrågor 
känna till hur åsikter och attityder uppstår samt vara medveten om hur värderingar och ställningstaganden formas

Referenser 

Gymnasieutbildning i Sverige
Millerit

Millerit, även hårkis eller nickelkis, är ett lågtemperaturmineral som består av nickelsulfid med en nickelhalt på 64,5 %. Den har gul färg och är ofta brun eller brokigt anlöpt. Den kan skiljas från pentlandit (ett annat nickel- och järnhaltigt sulfidmineral) genom sin kristallform och avsaknad av anknytning till pyrit eller magnetkis.

Förekomst och användning 
Millerit upptäcktes först i kolgruvorna i Wales. Den finns som en metamorf utveckling av pentlandit i Silver Swan i västra Australien. Den finns även i Halls Gap-området i Kentucky, USA.

Millerit finns på många platser i Erzgebirge där den har använts för nickelframställning.
Millerit är i Sverige känt från Tunaberg i Södermanland och Slättbergsgruvan i Dalarna.

Källor 
Meyers varulexikon, Forum, 1952

Referenser 

Mineral
Svavelföreningar
Andreas Felder

i skidflygning

Andreas Felder, född 6 mars 1962 i Hall in Tirol (vid floden Inn nära Innsbruck), är en österrikisk tidigare backhoppare och nuvarande backhoppstränare. Han tävlade för Heeressportverein Absam.

Karriär 

Andreas Felder dominerade backhoppningen på 1980-talet och tidig 1990-tal tillsammans med Jens Weissflog, Matti Nykänen och bästa kompisen, Ernst Vettori. Hela fem gånger var han bland de fem bästa totalt i världscupen, och under säsongen 1990/91 vann han. Han har också en andraplats totalt i världscupen (säsongen 1984/1985 og fyra tredjeplatser (1985/1986, 1986/1987, 1989/1990 och 1991/1992). Han har tillsammans 25 segrar i deltävlingar i världscupen, den första kom 8 december 1984 i Thunder Bay och den sista segern tog han i Planica 29 mars 1992.

Felder tog sin första internationella mästerskapsmedalj i Världsmästerskapen  1982 i Holmenkollen i Oslo. Där vann han silvermedaljen tillsammans med lagkompisarna från Österrike: Ernst Vettori, Heinz Kuttin och Stefan Horngacher, bara 0,9 poäng från at vinna guldmedaljen som vanns av Norge. 3 år senare, i VM 1985 i Seefeld in Tirol, tog han igen silvermedalj i laghoppning för Österrike, slagen av Finland med 3,8 poäng. Han vann dessutom silvermedaljen i normalbacken efter Jens Weissflog. I VM 1987 i Oberstdorf lyckades han vinna guldmedaljen i stora backen och en bronsmedalj i lagtävlingen efter Finland (guld) och Norge.

Under Världsmästerskapen i skidflygning 1986 i Kulm i Bad Mitterndorf tog Andreas Felder guldet före landsmannen Franz Neuländtner (silver) och Matti Nykänen. Felder satte ny världsrekord (191 meter) under tävlingarna. I Olympiska spelen 1992 tog Andreas Felder åter en silvermedalj tillsammans med det österrikiska landslaget, 1,5 poäng efter Finland. 

Felder avslutade backhoppningskarriären 29 mars 1992 med seger i skidflygning i Planica.

Senare Karriär 

Efter avslutad backhoppningskarriär blev Andreas Felder 1992 tränare för det österrikiska B-landslaget i backhoppning. Han har en statlig utbildning som backhoppstränare och från 1995 var han huvudtränare för det Österrikiska skidförbundet (ÖSV). Från 1997 tränade han det tyska landslaget i nordisk kombination och från 2000 tränar han Träningsgrupp 1 i nordisk kombination för ÖSV.

Externa länkar 
  
 Sports Reference - Andreas Felder

Födda 1962
Österrikiska backhoppare
Österrikiska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1992
Personer från Hall in Tirol
Världsmästare i backhoppning
Levande personer
Män
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1984 från Österrike
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1988 från Österrike
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1992 från Österrike
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 1984
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 1988
Tävlande i backhoppning vid olympiska vinterspelen 1992
Boktryckarmärke

Boktryckarmärke är ett unikt märke som tidiga boktryckare märkte sina alster med. Det var avsett att intyga äktheten i trycket, men i avsaknad av modern copyrightlagstiftning utgjorde det inte något effektivt skydd mot att andra tryckare gjorde egna tryck av samma verk.

Det äldsta kända boktryckarmärket finns i en bibel tryckt av Johann Fust och Peter Schöffer 1462. Boktryckarmärken var vanliga särskilt under 1400-, 1500- och 1600-talen, och i inkunabler (tryck före år 1500) är boktryckarmärket ibland det enda medlet för tids- och ursprungsbestämning, eftersom tryckort och årtal ofta saknas.

Externa länkar

Boktryckning
Grafisk formgivning
Upphovsrätt
Dmitrij Golitsyn

Dmitrij Golitsyn kan syfta på bland andra:

 Dmitrij Alexejevitj Golitsyn
 Dmitrij Dmitrijevitj Golitsyn
 Dmitrij Michailovitj Golitsyn (1665–1737)
 Dmitrij Michailovitj Golitsyn (1721–1793)
 Dmitrij Petrovitj Golitsyn
 Dmitrij Vladimirovitj Golitsyn
Krog (olika betydelser)

Krog kan avse:

 Krog – ett landsvägsvärdshus, numera en benämning på restauranger eller pubar i allmänhet
 Lyø Krog – en vik i Danmark
 Krog (efternamn) – ett efternamn och personer med namnet

Se även 
 Krogen – en ö i Nynäshamns kommun
 Krogh 
 Krohg – ett efternamn, som bärs av en norsk släkt
Julia Jones

Julia Jones, född den 23 januari 1981 i Boston i Massachusetts, är en amerikansk skådespelerska och modell. 

Hon har varit modell för Levi’s, The Gap, Esprit och L'Oréal. Hon har studerat på Boston Ballet school från 4 års ålder.
 
Jones tog examen vid Columbia University med en examen i engelska.

Referenser 

Amerikanska skådespelare under 2000-talet
Kvinnor
Födda 1981
Levande personer
August Goll

Bernt August Goll, född den 31 augusti 1866, död den 31 december 1936, var en dansk jurist.

Goll blev juris kandidat 1887, politiinspektør 1902, byfoged i Aarhus 1908, lantdomare i Köpenhamn 1919 samt rigsadvokat 1925. Goll verkade i talrika mindre avhandlingar (bland annat Forbrydelse og Straf, 1905) ivrigt för en modern uppfattning av brottet och reformering av straffrätten. Han var medlem av danska processkommissionen (Lov om Rettens Pleje 1916) samt strafflagskommissionen 1917.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Externa länkar 
 August Goll i Den store danske

Danska jurister
Födda 1866
Avlidna 1936
Män
Svensk uppslagsbok
Sven Nilsson Morin

Sven Nilsson Morin, född 1747 i Gnosjö socken i Småland, död 1813, var en svensk målare och träsnidare. 

Sven Nilsson Morin var torparson och började som sockenskräddare. Han blev sedan lantbrukare. Han har skurit och målat predikstolar och altartavlor i småländska kyrkor, samt i Bosebo, som är flyttad till Kulturhistoriska museet i Lund. År 1772 utförde han en predikstol till Anderstorps kyrka. Samtidigt målade han kyrkan invändigt med bilder och tänkespråk. Som häradsmålare i Mo besökte han 1782 målarakademins principskola, där han året senare vann 3:e medalj. Han utförde många arbeten inom och utanför Småland. Han målade och sirade Varbergs kyrka, gjorde predikstol till Öreryds kyrka, takstol, predikstol mm till Bosebo gamla kyrka (i kulturhistoriska museet i Lund) samt altartavla till Unnaryd (ej fullbordad).

Till Torskinge kyrka tillverkade han en predikstol. Till Mossebo kyrka utförde han unika skulpturer och girlander, predikstolen är från 1782 och han svarade också för det mesta av målningarna i kyrkan. I Gnosjö kyrka finns en äldre altaruppsats och predikstol från 1700-talets slut bevarad. Till Gryteryds kyrka tillverkade han 1791 en predikstol. Till Mårdaklevs kyrka tillverkade han predikstolen 1804, samt inventarier till Kävsjö kyrka.

Det fanns på denna tid flera allmogeurmakare. Många av fodralen till urverken från urmakarna i Mo och Västbo härader har gjorts av träsnidaren och konstnären Sven Nilsson Morin eller av hans skola. Han har gjort fodralet till golvuret i Anderstorps kyrka.

Källor
 

Svenska kyrkomålare
Svenska skulptörer under 1700-talet
Svenska målare under 1700-talet
Personer från Gnosjö socken
Födda 1747 
Avlidna 1813
Män
Ugglan
Svenska träsnidare
Lista över svenska herrlandslagsspelare i fotboll

Följande är en lista över svenska herrlandslagsspelare i fotboll som gjort 30 eller flera officiella landskamper för Sveriges fotbollslandslag. Spelarna sorteras först efter det totala antalet landskamper och sedan efter efternamnet. Inhopp räknas även officiellt som en landskamp.

Översikt 
Sveriges herrlandslag i fotboll har traditionellt varit ett starkt lag, med tolv VM-framträdanden, där de tagit ett silver och två bronsmedaljer. Sverige har även tagit tre medaljer, varav ett guld vid olympiska sommarspelen. Sverige spelade sin första landslagsmatch mot Norge 1908 och tävlade i sin första internationella turnering, olympiska sommarspelen, samma år. Sedan dess har Sverige kvalificerat sig regelbundet för VM och OS samt EM. De bästa resultaten i VM är en andra plats (som värdland) 1958 och två tredjeplatser 1950 och 1994. I OS har Sverige lyckats vinna guld i 1948 samt två brons i 1924 och 1952. Det bästa resultatet i EM är en semifinal-förlust i 1992 som värdland för turneringen.

Elva svenska spelare är med i FIFA Century Club, efter att ha spelat 100 eller fler landskamper. Caroline Seger är den svenska spelare som spelat flest landskamper med sina 218 framträdanden. Björn Nordqvist, med 115 landskamper för Sverige, var världsrekordhållare för antalet landskamper när han avslutade sin landslagskarriär 1978. Zlatan Ibrahimović är landslaget bästa målskytt med 62 mål på 118 landskamper. På andra plats är Sven Rydell med 49 mål på 43 landskamper och på tredje plats är Gunnar Nordahl med 43 mål på bara 33 landskamper. På fjärde plats är Henrik Larsson som med sina 37 mål delar på ett rekord i VM för den längsta perioden mellan en spelares första och sista mål, med 12 år, då han gjorde mål i både VM 1994 och VM 2006.

Tre svenska landslagsspelare har blivit skyttekungar i en internationell turnering, Herbert Carlsson (som inte ingår i denna lista då han endast spelat 20 landskamper) vid olympiska sommarspelen 1920, Gunnar Nordahl vid OS 1948 och Tomas Brolin vid EM 1992. Inga svenska spelare har tilldelats VM:s Guldsko, men Kennet Andersson fick Silverskon 1994 och Martin Dahlin vann Bronsskon i samma turnering. En Bronssko vanns också av Ralf Edström i VM 1974. Fyra svenska spelare har blivit uttagna i VM:s All-Star Team, Erik Nilsson 1950, Orvar Bergmark och Gunnar Gren 1958 samt Tomas Brolin 1994.

Teckenförklaring

Lista över spelare

Referenser

Kommentarer

Källor 
Böcker

Online

Svenska herrlandslagsspelare i fotboll
Landslagsspelare
Hundkäxbock

Hundkäxbock (Phytoecia cylindrica) är en skalbagge i familjen långhorningar. Larven lever i stjälken på hundkäx och andra flockblommiga växter.

Kännetecken 
Skalbaggen är svart med långa antenner och blir 6–14 millimeter lång. Hanens antenner är längre än kroppen medan honans är något kortare än kroppen. Frambenen är röda på skenbenen och yttre delen av låren. De andra benen är svarta. Ögonen är kraftigt inskurna på mitten.

Larv 
Larven blir högst 15 mm lång. Den är gul och benlös. Det första bröstsegmentet har ett gulbrunt fält och två sneda fåror.

Levnadssätt 
Hundkäxbockens larv lever, som namnet antyder, ofta i stjälken på hundkäx. Även morot, kirskål och björnloka kan vara värdväxt. Den kan ibland orsaka skador på fröodlingar av morot. Honan gnager djupa fåror i stjälken och lägger ägget strax nedanför. Växten vissnar ovanför gnagfåran vilket gör att man lätt kan se att det finns hundkäxbockar i området. Larven gnager sig nedåt i stjälken ända ner till rötterna. Den är fullvuxen efter tre månader och övervintrar då. Den förpuppas i den torra fjolårsstjälken strax ovanför markytan i mitten av maj till mitten av juni. De fullvuxna skalbaggarna ses ofta på värdväxten i juni och juli.

Utbredning 
Hundkäxbocken är vanlig i Sverige från Skåne till Hälsingland. Den finns även i Danmark, sydöstra Norge och i sydöstra Finland. Den finns i en stor del av Europa, i Turkiet och vidare österut till västra Sibirien.

Källor

Externa länkar 
 

Långhorningar
Bo Abrahamsson

Bo Axel Abrahamsson, född 20 juli 1931 i Stockholm, är en svensk ingenjör och företagsledare.

Bo Abrahamsson examinerades från KTH 1958, arbetade vid Flygt International i Solna 1956–1959, var teknisk chef och vice VD vid Bergman borr AB i Solna 1959–1965, VD vid CE Johansson AB 1965–67, vid Engström & Nilson maskin AB 1967–1971 och var VD för Gränges AB 1977–1982. 

Han invaldes 1986 som ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien.

Källor

Svenska ingenjörer under 1900-talet
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Personer inom Sveriges näringsliv under 1900-talet
Näringslivspersoner från Stockholm
Födda 1931
Levande personer
Män
Ingenjörer från Stockholm