kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Termitbarbett

Termitbarbett (Trachyphonus erythrocephalus) är en fågel i familjen afrikanska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utseende och läte 
Termitbarbetten är en stor och färgglad barbett. Hanen har svart på strupe och hjässa, medan honan har ljust på strupen och svartfläckig hjässa. Fjäderdräkten i övrigt varierar geografiskt, med gult eller vitt på buken och orange- eller gulfärgat bröst. Arten skiljs från bomabarbett och pärlbarbett genom det röda på huvudet. Sången består av en lång serie med samma rullande melodiska fras upprepad om och om igen, ofta avgivet som en duett mellan könen.

Utbredning och systematik
Termitbarbett delas in i tre underarter med följande utbredning:
 T. e. shelleyi Hartlaub, 1886 – förekommer från sydöstra Etiopien till nordvästra och södra Somalia
 T. e. versicolor Hartlaub, 1882 – förekommer i sydöstra Sydsudan, nordöstra Uganda, södra och sydvästra Etiopien, sydväsra Somalia och norra Kenya
 T. e. erythrocephalus Cabanis, 1878 – artens nominatform förekommer från centrala Kenya till nordöstra och nord-centrala Tanzania

Levnadssätt 
Termitbarbetten hittas i torr savann där det finns tillgång på termitstackar. Den ses vanligen i par eller smågrupper.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Bilder

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Afrikanska barbetter
Fåglar i etiopiska regionen
Pärlbarbett

Pärlbarbett (Trachyphonus margaritatus) är en fågel i familjen afrikanska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utseende och läte 
Pärlbarbetten är en stor och iögonfallande barbett i gult, svart och vitt. Båda könen har svart på pannan, hanen även på strupen. Den skiljs från bomabarbetten genom ofläckat gult ansikte och från termitbarbetten genom avsaknad av rött på huvudet. Sången består av en lång serie med samma gladlynta melodi om och om igen, ofta avgiven som duett. Den liknar termitbarbettens sång, men är ljusare och snabbare.

Utbredning och systematik 
Pärlbarbetten förekommer i Afrika i ett band söder om Sagara, från Mauretanien till Somalia. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Trachyphonus margaritatus margaritatus – förekommer från östra Mauretanien till Tchad, Sudan, norra Etiopien och Eritrea
 Trachyphonus margaritatus somalicus – förekommer från östra Etiopien och Djibouti till norra Somalia

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Afrikanska barbetter
Fåglar i etiopiska regionen
Gulnäbbad barbett

Gulnäbbad barbett (Trachyphonus purpuratus) är en fågel i familjen afrikanska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utbredning och systematik 
Arten delas normalt in i fyra underarter:
 Trachyphonus purpuratus goffinii – förekommer från östra Sierra Leone till gränsen mellan Ghana och Togo
 Trachyphonus purpuratus togoensis – förekommer från östligaste Ghana till sydvästra Nigeria
 purpuratus-gruppen
 Trachyphonus purpuratus purpuratus – förekommer i sydöstra Nigeria, Centralafrikanska republiken, norra Angola och centrala Kongo-Kinshasa
 Trachyphonus purpuratus elgonensis – förekommer i södra Sudan, östra Demokratiska republiken Kongo, i öster till västra Kenya

Birdlife International och internationella naturvårdsunionen IUCN urskiljer sedan 2014 underarterna goffinii och togoensis som egna arter.

Status 
IUCN bedömer hotstatus för underartsgrupperna (eller arterna) var för sig, alla tre som livskraftiga.

Noter 

Afrikanska barbetter
Fåglar i etiopiska regionen
Tofsbarbett

Tofsbarbett (Trachyphonus vaillantii) är en fågel i familjen afrikanska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utbredning och systematik 
Tofsbarbett delas in i två underarter:
 Trachyphonus vaillantii suahelicus – förekommer i norra och centrala Angola och Kongo-Kinshasa till Tanzania och västra Moçambique
 Trachyphonus vaillantii vaillantii – förekommer i södra Angola, nordöstra Namibia till Botswana, Moçambique och östra Sydafrika

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar François Levaillant (1753-1824), fransk ornitolog, upptäcktsresande och samlare av specimen.

Bildgalleri

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Afrikanska barbetter
Fåglar i etiopiska regionen
Rödpannad barbett

Rödpannad barbett (Tricholaema diademata) är en fågel i familjen afrikanska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utseende och läte 
Rödpannad barbett är en medelstor svartvit barbett. Ovanför näbben syns en röd fläck, medan ögonbrynsstrecket och bröstet är vitt. I övrigt varierar den något geografiskt, huvudsakligen i hur omfattande fläckad den är undertill. Arten liknar både droppbarbett och svartstrupig barbett, men skiljs lätt genom avsaknad av svart på strupen. Bland lätena hörs en lång och stigande serie hoande ljud samt ett nasalt "yank".

Utbredning och systematik 
Rödpannad barbett delas in i två underarter:
 Tricholaema diademata diademata – förekommer i sydöstra Sudan och centrala Etiopien söderut till östra Uganda och centrala Kenya
 Tricholaema diademata massaica – förekommer i södra centrala Kenya till centrala och sydvästra Tanzania

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Afrikanska barbetter
Fåglar i etiopiska regionen
Miombobarbett

Miombobarbett (Tricholaema frontata) är en fågel i familjen afrikanska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utbredning 
Den förekommer från södra Kongo-Kinshasa till sydvästra Tanzania, centrala Angola, södra Zambia och västra Malawi.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 

Miombo är swahili för trädsläktet Brachystegia som omfattar ett stort antal arter, vilka bildar en öppen skog eller ett savannlandskap i södra Centralafrika. Miombo är också en beteckning för denna vegetationstyp som dominerar inom stora delar av området.

Noter

Externa länkar 

Afrikanska barbetter
Fåglar i etiopiska regionen
Hårbröstad barbett

Hårbröstad barbett (Tricholaema hirsuta) är en fågel i familjen afrikanska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utbredning och systematik 
Hårbröstad barbett delas in i fyra underarter:
 Tricholaema hirsuta hirsuta – förekommer från Sierra Leone till södra och centrala Nigeria
 flavipuncta-gruppen:
 Tricholaema hirsuta flavipunctata – förekommer från sydöstra Nigeria och Kamerun till norra och centrala Gabon
 Tricholaema hirsuta angolensis – förekommer från södra Gabon till södra Kongo-Kinshasa, södra Kongo-Brazzaville och nordvästra Angola
 Tricholaema hirsuta ansorgii – förekommer från sydöstra Kamerun till östra Kongo-Kinshasa, Uganda, västra Kenya och nordvästra Tanzania

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Afrikanska barbetter
Fåglar i etiopiska regionen
Droppbarbett

Droppbarbett (Tricholaema lacrymosa) är en fågel i familjen afrikanska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utseende och läte 
Droppbarbetten är en knubbig, medelstor barbett i svart och vitt. Noterbart är en svart trekant på strupen och stora fläckar på sidorna som gett arten dess namn. Dessa skiljer den lätt från andra arter, liksom det ljusa ögat. Två typer av läten finns, en långsamm serie "kwaa" och en snabb serie nasala "kye".

Utbredning och systematik 
Droppbarbett delas in i två till tre underarter med följande utbredning:
 T. l. lacrymosa – nordostligaste Kongo-Kinshasa till Sydsudan, norra Kenya, Uganda och nordöstra Tanzania
 T. l. radcliffei – förekommer i östra Kongo-Kinshasa och södra Uganda till centrala Kenya, söderut till Burundi och västra Tanzania
 T. l. ruahae – förekommer i sydvästra och östcentrala Tanzania samt nordöstra Zambia

Underarten ruahae inkluderas ofta i radcliffei.

Levnadssätt 
Droppbarbetten hittas i olika typer av miljöer som fuktiga skogsmarker och galleriskog. Den ses vanligen i lummigare områden än andra närbesläktade barbetter.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Afrikanska barbetter
Fåglar i etiopiska regionen
Akaciabarbett

Akaciabarbett (Tricholaema leucomelas) är en fågel i familjen afrikanska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utseende och läte 
Akaciabarbetten är en medelstor barbett med enfärgat vit undersida, svart strupe, rött i pannan och ett slående ögonbrynsstreck i gult och vitt. Liknade miombobarbetten saknar den mörka strupfläcken och har olikt akaciabarbetten gulaktigt bröst och kraftigt fläckad undersida. Lätet är ett tydligt melankoliskt "poooop" som upprepas sex till sju gång, ofta åtföljt av ett nasalt och upprepat "nyeeeeaar".

Utbredning och systematik 
Akaciabarbett delas in i tre underarter med följande utbredning:
 T. l. centralis – Angola, sydvästligaste Zambia och västra Zimbabwe till norra Kapprovinsen
 T. l. affinis – östra Zimbabwe och sydvästra Moçambique till östra Kapprovinsen och norra KwaZulu-Natal
 T. l. leucomelas – Sydafrika (centrala, södra och sydvästra Kapprovinsen)

Arten hybridiserar med miombobarbetten i södra delen av utbredningsområdet.

Levnadssätt 
Akaciabarbetten hittas i halvöken, savann och trädgårdar. Den föredrar buskage och mer beskogade områden med tillgång på trädhål för häckning.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och tros öka i antal. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Afrikanska barbetter
Fåglar i etiopiska regionen
Svartstrupig barbett

Svartstrupig barbett (Tricholaema melanocephala) är en fågel i familjen afrikanska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utseende och läte 
Svartstrupig barbett är en medelstor medlem av familjen i svart och vitt. Ansiktet är tydligt streckat och på strupen har den en svart fläck vilket gett den sitt namn. Arten liknar droppbarbetten, men saknar dennas fläckar på flankerna och har mörkt öga, ej gult. Jämfört med liknande rödpannad barbett saknar den rött i pannan och har svart strupe. Vanligaste lätet består av en serie nasala "kya".

Utbredning och systematik 
Svartstrupig barbett delas in i fyra underarter med följande utbredning:
 Tricholaema melanocephala melanocephala – förekommer i norra och centrala Etiopien, Djibouti och nordvästra Somalia
 Tricholaema melanocephala stigmatothorax – förekommer i sydöstra Sydsudan, södra Etiopien, södra Somalia, Kenya samt norra och centrala Tanzania
 Tricholaema melanocephala blandi – förekommer i norra och centrala och nordöstra Somalia
 Tricholaema melanocephala flavibuccalis – förekommer i norra och centrala Tanzania (Seronera och Wembere)

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Afrikanska barbetter
Fåglar i etiopiska regionen
Brunbarbett

Brunbarbett (Caloramphus fuliginosus) är en fågel i familjen asiatiska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utseende 
Sotbrun barbett är en 17,5 cm lång, kortstjärtad barbet med kraftig näbb och brun ovansida. Den är lik sotbrun barbett som tidigare behandlades som underart. Denna är dock undertill är dock gulbrun på haka och strupe och ljusgul på buken, medan brunbarbetten är matt rostskär. Vidare är fötterna orangefärgade, ej skärröda.

Utbredning och systematik 
Brunbarbett delas in i två underarter med följande utbredning:
 Caloramphus fuliginosus tertius – förekommer på norra Borneo
 Caloramphus fuliginosus fuliginosus – förekommer på Borneo förutom i de norra delarna.

Tidigare behandlades sotbrun barbett (C. hayii) som en underart av brunbarbett och vissa gör det fortfarande.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Asiatiska barbetter
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Borneo
Eldpannad barbett

Eldpannad barbett (Psilopogon armillaris) är en fågel i familjen asiatiska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utseende och läte 
Eldpannad barbett är i stort sett helt grön, med gulorange panna, puderblått på baksidan av hjässan och en orange fläck på strupen. Lätet består av en serie knackande drillar, vanligen med två korta utbrott först före en längre.

Utbredning och systematik 
Eldpannad barbett förekommer i Indonesien. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Psilopogon armillaris armillaris – förekommer på Java
 Psilopogon armillaris baliensis – förekommer på Bali

Släktestillhörighet 
Arten placerades tidigare liksom de allra flesta asiatiska barbetter i släktet Megalaima, men DNA-studier visar att eldtofsbarbetten (Psilopogon pyrolophus) är en del av Megalaima. Eftersom Psilopogon har prioritet före Megalaima, det vill säga namngavs före, inkluderas numera det senare släktet i det förra.

Levnadssätt 
Eldpannad barbett hittas i skogsmarker på mellan 600 och 2500 meters höjd.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Asiatiska barbetter
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter i Indonesien
Blåstrupig barbett

Blåstrupig barbett (Psilopogon asiaticus) är en fågel i familjen asiatiska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar som förekommer från Pakistan till Vietnam.

Utseende och läten 
Blåstrupig barbett är en medelstor (22-23 cm), kortstjärtad, grön barbett med blå strupe och blått ansikte. Den har rött på panna och nacke samt ett svart band tvärs över hjässan däremellan. Ungfågelns huvudteckning har mattare färger. Lätet är ihärdigt, trestavigt "tu-ku-tuk, tu-ku-tuk, tu-ku-tuk...".

Utbredning och systematik 
Blåstrupig barbett delas in i två underarter med följande utbredning:
 Psilopogon asiaticus asiaticus – förekommer från nordöstra Pakistan till centrala Myanmar och södra Kina (västra Yunnan)
 Psilopogon asiaticus davisoni – förekommer från sydöstra Myanmar till södra Kina (södra Yunnan) och centrala Vietnam

Släktskap 
Turkosstrupig barbett (Psilopogon chersonesus) betraktades tidigare som en underart till blåstrupig barbett och vissa gör det fortfarande. Arten är även nära släkt med mustaschbarbetten (P. incognitus) och ett blandpar har rapporterats i det vilda. En DNA-studie visar förvånande nog att den är systerart med indokinesisk barbett (P. annamensis). Faktiskt verkar populationen av davisoni i norra Thailand stå närmare indokinesisk barbett än alla andra populationer av blåstrupig barbett, vilket tyder på att den kan utgöra en kryptisk egen art.

Släktestillhörighet 
Arten placerades tidigare liksom de allra flesta asiatiska barbetter i släktet Megalaima, men DNA-studier visar att eldtofsbarbetten (Psilopogon pyrolophus) är en del av Megalaima. Eftersom Psilopogon har prioritet före Megalaima, det vill säga namngavs före, inkluderas numera det senare släktet i det förra.

Levnadssätt 
Blåstrupig barbett förekommer i både gammal och av människan påverkad städsegrön och lövfällande skog, men även vid hyggen, skogskanter och i fruktträdgårdar. Den lever av fikon och andra frukter och bär, men även blommor från exempelvis pistaschträd (Pistacia integgerima). Fågeln häckar mellan mars och juli, i syd och på lägre nivåer även senare och då med två kullar. Den är i huvudsak stannfågel, men kan möjligen lämna de högst belägna områdena vintertid.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vanlig i större delen av utbredningsområdet.

Referenser

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Asiatiska barbetter
Fåglar i orientaliska regionen
Gulörad barbett

Gulörad barbett (Psilopogon australis) är en fågel i familjen asiatiska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utseende 
Gulörad barbett är en liten (16–17 cm) grön barbett med relativt kraftin näbb. Den har blått på hjässan, gult på örontäckare och kinder inramat av ett svart ögonstreck och ett svart mustaschstreck. Vidare är även strupen blå, kantad nertill av ett svart band. Nedanför syns ett guldgult band över bröstet.

Utbredning och systematik 
Arten förekommer enbart på Java och Bali. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter. Tidigare fördes taxonen i Psilopogon duvaucelii till australis, som då kallades blåörad barbett. Namnet har efter uppdelningen flyttats över till duvaucelii.

Släktestillhörighet 
Arten placerades tidigare liksom de allra flesta asiatiska barbetter i släktet Megalaima, men DNA-studier visar att eldtofsbarbetten (Psilopogon pyrolophus) är en del av Megalaima. Eftersom Psilopogon har prioritet före Megalaima, det vill säga namngavs före, inkluderas numera det senare släktet i det förra.

Levnadssätt 
Gulörad barbett hittas i skogar och skogsbryn i låglänta områden och förberg, upp till 915 meters höjd på Bali men upp till 2000 meter på Java. Den kan också besöka plantage, trädgårdar och bambustånd. Arten häckar mellan februari och oktober på Java.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Asiatiska barbetter
Fåglar i orientaliska regionen
Gulskäggig barbett

Gulskäggig barbett (Psilopogon chrysopogon) är en fågel i familjen asiatiska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utseende och läte 
Gulskäggig barbett är en stor (30 cm) och grön barbett med en kraftig svart näbb. Hane av nominatformen på Sumatra har röd panna, gult fram på hjässan och rött bak. Vidare syns ett brunt ögonstreck och ett brett gult mustaschstreck som gett arten dess namn. Den gråvita strupen kantas bakåt av blått. Honan liknar hanen, men kan ha ljusare områden på näbben. 

Fåglar på Malackahalvön (underarten laetus, se nedan) har mer guldgult mustaschstreck, medan de på Borneo (chrysopsis) liknar nominatformen men har mer gult fram på hjässan, svartare band från tygel till örontäckare och ibland även en röd fläck på var sida om bröstet. Sången består av högljudda snabba serier med dubblerade toner, "too-tuk".

Utbredning och systematik 
Gulskäggig barbett delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Psilopogon chrysopogon laetus – förekommer på Malackahalvön
 Psilopogon chrysopogon chrysopogon – förekommer på Sumatra
 Psilopogon chrysopogon chrysopsis – förekommer på Borneo

Släktestillhörighet 
Arten placerades tidigare liksom de allra flesta asiatiska barbetter i släktet Megalaima, men DNA-studier visar att eldtofsbarbetten (Psilopogon pyrolophus) är en del av Megalaima. Eftersom Psilopogon har prioritet före Megalaima, det vill säga namngavs före, inkluderas numera det senare släktet i det förra.

Levnadssätt 
Gulskäggig barbett hittas i städsegröna skogar och torvskogar, men även i uppväxt ungskog och i kakaoplantage. Arten påträffas i låglänta områden, dock på Malackahalvön och Borneo vanligen över 250–1500 meter över havet, allra tätast vid 750–1000 meter. Där lever den i trädtaket på jakt efter fikon och bär, men troligen också insekter efter observationer av den hackande i död ved. I fångenskap har den noterats bli nio år gammal.

Häckning 
Fågeln häckar februari–augusti, möjligen även in i november, vilket kan tyda på en andra kull. Boet hackas ut ur ett dött träd, vari den lägger två ägg.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar därför arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Asiatiska barbetter
Fåglar i orientaliska regionen
Brunstrupig barbett

Brunstrupig barbett (Psilopogon corvinus) är en fågel i familjen asiatiska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utseende och läte 
Brunstrupig barbett är en stor barbett med bladgrön kropp, mörk näbb och jordbrunt huvud. Sången består av en ringande serie med fyra ihåliga hoanden, ofta föregångna av en drill.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i  bergsskogar på västra Java. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Arten placerades tidigare liksom de allra flesta asiatiska barbetter i släktet Megalaima, men DNA-studier visar att eldtofsbarbetten (Psilopogon pyrolophus) är en del av Megalaima. Eftersom Psilopogon har prioritet före Megalaima, det vill säga namngavs före, inkluderas numera det senare släktet i det förra.

Levnadssätt 
Brunstrupig barbett är begränsad till bergsskogar på mellan 800 och 200 meters höjd. Liksom andra barbetter är den trög i rörelserna och svår att få syn på. Lättast att upptäcka dem är vid fruktbärande träd där individer eller hela grupper kan samlas.

Status 
Arten har ett begränsat utbredningsområde och dess beståndsutveckling är okänd. Den tros dock inte vara hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Asiatiska barbetter
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Java
Borneobarbett

Borneobarbett (Psilopogon eximius) är en fågel i familjen asiatiska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utseende och läte 
Borneobarbetten är en liten och knubbig barbett med mestadels grön fjäderdräkt. Den har vidare en kort och mörk näbb, en gul fläck i ansiktet, svart strupe och hjässan i rött och svart. Sången består av en snabb serie med ihåliga kluckande toner.

Utbredning och systematik 
Borneobarbetten förekommer enbart på Borneo. Den delas in i två underarter med följande utbredinng:
 Psilopogon eximius eximius – förekommer i bergstrakter i norra, nordvästra och centrala Borneo, från Trus Madi och Brassey Range vidare mot sydväst till Poi, Penrissen och Niut, samt söderut till Barito Ulu
 Psilopogon eximius cyaneus – förekommer i bergsområdet Gunung Kinabalu

Släktestillhörighet 
Arten placerades tidigare liksom de allra flesta asiatiska barbetter i släktet Megalaima, men DNA-studier visar att eldtofsbarbetten (Psilopogon pyrolophus) är en del av Megalaima. Eftersom Psilopogon har prioritet före Megalaima, det vill säga namngavs före, inkluderas numera det senare släktet i det förra.

Levnadssätt 
Borneobarbetten hittas i fuktiga bergsskogar. Liksom andra barbetter är den trög i rörelsen och kan vara svår att få syn på i trädtaket.

Status 
Trots det begränsade utbredningsområdet och det faktum att den minskar i antal anses beståndet vara livskraftigt av internationella naturvårdsunionen IUCN.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Asiatiska barbetter
Fåglar i orientaliska regionen
Endemiska fågelarter på Borneo