kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Papenburg

Papenburg är en stad i det tyska distriktet Emsland i den nordvästtyska delstaten Niedersachsen. Staden är belägen vid floden Ems, nära Ostfriesland och distriktet Leer.

Historia 
Papenburg nämns första gången år 1458 då en präst från Leer förlänas godset Papenburg av biskopen i Münster. År 1629 köptes området runt godset och borgen för att kolonisera myrområdet, så kallad fehnkolonisation. År 1856 kom järnvägen mellan Osnabrück och Emden att dras genom Papenburg och 1860 fick Papenburg stadsrättigheter. I dag (2007) har staden drygt 35.000 invånare.

Kultur 
Papenburg präglas av sina kanaler som ursprungligen anlades för att frakta bort torv från traktens myrar. Liksom flera andra städer, bland annat Stockholm, kallas Papenburg därför för Nordens Venedig. Papenburg är en av de äldsta och mest långsträckta fehnkolonierna i Tyskland.

Näringsliv 
I Papenburg ligger Meyervarvet. De färdigbyggda fartygen kan skeppas på floden Ems ut i Nordsjön ett par gånger per år då Ems däms upp vid Gandersum. Meyervarvets torrdocka är den största i världen.

Papenburg har även ett flertal andra industrier och ett stort antal bilaffärer. I Papenburg finns en hamn som fortfarande används av yrkestrafiken i regionen.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Emsland
Meyer-Werft

Meyer-Werft (Jos. L. Meyer GmbH) är ett varv i Papenburg, Emsland, Niedersachsen, Tyskland. Meyervarvet grundades 1795 och har ca 2 600 anställda. 

Papenburg hade fram till början på 1900-talet cirka 20 varv, men endast Meyervarvet har överlevt. Sedan 1980-talet har varvet specialiserat sig på kryssningsfartyg och kan nu sägas vara ett av världens största och mest moderna varv. Varvet har bland annat en av världens största torrdockor. Varvet har en stor betydelse för den omkringliggande regionen, norra Emsland och södra Ostfriesland. 

Fartyg från varvet kan fraktas på floden Ems till Emden endast när floden däms upp, vilket görs ungefär två gånger per år. 

År 1980 byggdes kryssningsfärjan Viking Sally för Viking Lines rutt Åbo–Stockholm. Fartyget köptes senare av Estline och sjönk på Finska viken i Estoniakatastrofen år 1994 med 852 omkomna som följd. Bogporten, planerad enligt dåtida praxis och för en mer skyddad rutt, gav vika; alltför klena lås och kopplingen mellan bogport och bilramp (som fungerade som kollisionsskott) anses ha varit orsaken till olyckan.

År 1993 på Meyer-Werft varvet i Papenburg färdigställdes kryssningsfärjan M/S Silja Europa , beställd 1989 av Rederi Ab Slite (Viking Line). Projektet övertogs senare av Silja Line och var vid tiden den största kryssningsfärjan som någonsin byggts. Än idag är Europa den största  som byggts av Meyer-Werft.

År 2014 köpte Meyer-Werft Pernovarvet i Åbo av STX Finland. Varvet har kapacitet för större fartyg än varvet i Papenburg och har byggt världens största lyxkryssare.

Byggda fartyg i urval
M/S Apollo för Rederi AB Slite, 1970

Externa länkar 

 Meyer Werft GmbH, Papenburg

Niedersachsen
Tyska skeppsvarv
Företag bildade 1795
Estoniakatastrofen
Hermann Adalbert Daniel

Hermann Adalbert Daniel, född 18 november 1812 i Köthen, Anhalt, död 13 september 1871 i Leipzig, var en tysk teolog och geograf.

Daniel var 1834–1870 lärare vid Pädagogium i Halle an der Saale. Hans främsta teologiska skrifter är Thesaurus hymnologicus (fem band, 1841–1853) och Codex liturgicus ecclesiæ universæ in epitomen redactus (fyra band, 1847–1855). Daniel var dock mest betydelsefull som författare av geografiska arbeten: Lehrbuch der Geographie für höhere Unterrichtsanstalten (1845; 80:e upplagan 1902) och Leitfaden der Geographie (1850; 233:e upplagan 1903). Han utgav även Carl Ritters föreläsningar över Geschichte der Erdkunde und der Entdeckungen (1861).

Källor

Tyska geografer
Tyska teologer
Geografer under 1800-talet
Teologer under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Köthen
Födda 1812
Avlidna 1871
Män
Ugglan
Snookersäsongen 2002/2003

Snookersäsongen 2002/2003 behandlar säsongen för de professionella spelarna i snooker.

Nyheter
Jämfört med föregående säsong hade de båda asiatiska rankingturneringarna China Open och Thailand Masters försvunnit ur kalendern. En av förklaringarna var förstås att Asien inte längre hade någon spelare i den absoluta världseliten, både Marco Fu och James Wattana var rankade kring plats 30. Istället fick Irish Masters rankingstatus, efter att i 25 år ha spelats som inbjudningsturnering. Irish Masters är den enda av de tre "klassiska" Mastersturneringarna (The Masters, Scottish Masters och Irish Masters) som någonsin spelats som rankingturnering.

Ytterligare en turnering som försvann till denna säsong var Champions Cup, tävlingen för föregående säsongs alla mästare. Detta efter problem med att hitta sponsorer och TV-bolag som var villiga att sända. Dessutom flyttades European Open till våren, och hölls i Torquay, då man stod utan lämplig arena på Malta.

Mark Williams vann alla de tre stora tävlingarna (VM, Masters och UK Championship) denna säsong, något som tidigare bara Steve Davis och Stephen Hendry lyckats med.

Tävlingskalendern

Källor
 World Snooker
 Global Snooker Centre
 Premier League Snooker
 Chris Turner's Snooker Archive

Snookersäsongen 2002/2003
Bilantändning i Frankrike

Bilantändning i Frankrike är ett fenomen som började i Frankrike under slutet av 1970-talet av ungdomar från förorterna för att få uppmärksamhet av samhället, media och politikerna. År 2005 under upploppen i Paris eskalerade detta fenomen.
På nyårsnatten år 2007 antändes totalt 879 bilar i Frankrike.
Under hela 2007 antändes totalt 43 000 bilar i hela Frankrike, varav 730 bilar den 16 maj 2007 när Nicolas Sarkozy valdes till Frankrikes president.
Nyårsnatten 2008 antändes totalt 1 147 bilar.

Anledning
Anledningen på senare tid sägs vara att olika gänggrupperingar ville attackera poliser och brandkår när de kom till undsättning. 
I dag sägs anledningen till största delen vara att handlingen fungerar som en protest mot diskriminering och utanförskap i det franska samhället.

Enligt National Observatory on Delinquency beror 20 procent av bilantändningarna på försäkringsbedrägeri.

Referenser

Frankrikes historia
Irländsk setter

Irländsk setter kan syfta på:

 Irländsk röd och vit setter – en stående fågelhundras från Irland
 Irländsk röd setter – en stående fågelhundras från Irland renavlad från Irländsk röd och vit setter

Stående fågelhundar
Hundraser från Irland
Gul gul gul är vår undervattningsbåt

Gul gul gul är vår undervattningsbåt (engelska: Yellow Submarine) är en animerad film från 1968 i regi av George Dunning, som bygger på musik av The Beatles. Filmens soundtrack släpptes 1969. Regissör var George Dunning. Beatles själva medverkar endast i filmens slutscen. Deras rollfigurers röster görs av andra skådespelare.

Handling 
Det paradisiska landet Pepperland anfalls av de musikhatande Blue Meanies, som förstenar människorna och tar bort all färg och glädje. En gammal soldat, Old Fred, lyckas fly i en gul undervattensbåt till Liverpool där han plockar upp de fyra Beatlesmedlemmarna. Tillsammans ger de sig iväg på en äventyrlig resa för att rädda Pepperland.

Om filmen
Filmen hade världspremiär i Storbritannien den 17 juli 1968 och svensk premiär den 12 september samma år. Den svenska åldersgränsen är 11 år.

Rollista
The Beatles - sig själva

Röster
Paul Angelis - Blue Meanies ledare/Ringo
John Clive - John
Dick Emery - Jeremy Hilary Boob/Lord Mayor/Max 
Geoffrey Hughes - Paul
Lance Percival - Fred 
Peter Batten - George (ej krediterad)

Musik i filmen

Yellow Submarine
Hey Bulldog
Eleanor Rigby
Love You To
All Together Now
Lucy in the Sky with Diamonds
Think For Yourself
Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band
With a Little Help from My Friends
Baby, You're a Rich Man
All You Need Is Love
When I'm Sixty-Four
Nowhere Man
It's All Too Much
Only a Northern Song

Utmärkelser
1968 - New York Film Critics Circle Award - Specialpris för fullängdsanimation
1969 - National Society of Film Critics Award - Specialpris för fullängdsanimation

Övrigt
Filmens svenska titel är densamma som Per Myrbergs tolkning av låten Yellow Submarine med svensk text av honom själv och Björn Lindroth.

Källor

Externa länkar 
 
 
 

The Beatles-filmer
Amerikanska animerade filmer
Amerikanska familjefilmer
Amerikanska fantasyfilmer
Amerikanska komedifilmer
Amerikanska äventyrsfilmer
Brittiska animerade filmer
Brittiska familjefilmer
Brittiska fantasyfilmer
Brittiska komedifilmer
Brittiska äventyrsfilmer
Filmer 1968
Animerade filmer 1968
Ubåtsfilmer
Fantasy musikalfilmer
Liverpool på film
Engelskspråkiga filmer
Elizabeth Odio Benito

Elizabeth Odio Benito, född den 15 september 1939, är en costarikan som är domare i Interamerikanska domstolen för mänskliga rättigheter, advokat och numera domare och vice president i Internationella brottmålsdomstolen (ICC). Hon har tidigare tjänstgjort i Internationella krigsförbrytartribunalen för det forna Jugoslavien och i sitt hemland Costa Rica har hon varit justitieminister 1978 - 1984 och 1990 - 1994, tillika vice president i Costa Rica.

Källor 

Costaricanska jurister
Costaricanska politiker
Födda 1939
Levande personer
Kvinnor
Theobald Fischer

Theobald Fischer, född 31 oktober 1846 i Kirchstetz, Thüringen, död 17 september 1910 i Marburg, var en tysk geograf.

Fischer studerade vid universiteten i Heidelberg och Halle an der Saale. Han blev privatdocent vid universitetet i Bonn 1876 på avhandlingen Beiträge zur physischen Geographie der Mittelmeerlander och 1879 professor i geografi i Kiel. Från 1883 till sin död var han professor i samma ämne i Marburg.

Han gjorde vidsträckta resor i Medelhavsländerna, såväl i Europa som i Afrika. Som resultat av därunder gjorda studier publicerade han bland annat Studien über das Klima der Mittelmeerländer (supplement till "Petermanns Mitteilungen", 1879), Die Dattelpalme (supplement 1881), Die südeuropäischen Halbinseln (i Alfred Kirchhoffs "Länderkunde von Europa", band 3, 1893).

Källor

Encyclopaedia Britannica (1911)

Tyska professorer i geografi
Personer verksamma vid Kiels universitet
Personer verksamma vid Marburgs universitet
Geografer under 1800-talet
Tyska forskare under 1800-talet
Personer från Thüringen
Födda 1846
Avlidna 1910
Män
Ugglan
Alumner från Bonns universitet
Alumner från Wiens universitet
Kungliga Myntet

Den här sidan handlar om den byggnad där Kungliga Myntverket och senare Kungliga Mynt- och Justeringsverket bedrev sin verksamhet. För själva verket som före 1833 och även senare i folkmun kallades Kungliga Myntet, se Kungliga Myntverket.

Kungliga Myntet (även Kongl. Myntet)  är ett kvarter och ett byggnadskomplex i stadsdelen Kungsholmen i Stockholm med adressen Hantverkargatan 5.

 

Kungliga Myntets verksamhet på Kungsholmen började 1850, och blev Sveriges enda myntverk med rätt att prägla rikets mynt, medaljonger och jetonger (spelmarker). Innan myntfabriken byggdes låg här Kungsholmens mekaniska verkstad som hade grundats 1809 av engelsmannen Samuel Owen, även kallad ”den svenska verkstadsindustrins fader”. Anläggningen inrymde både ett gjuteri och en mekanisk verkstad. Owens verkstäder och varv såldes 1847 till Kronan som byggdes om enligt Johan Fredrik Åboms ritningar och efter tre år flyttade Kongliga Myntet in. På tomten vid Samuel Owens gata på Kungsholmen finns numera endast två byggnader från slutet av 1700-talet kvar.
 
Innan Kongl. Myntet kom till Kungsholmen hade de sin verksamhet vid Mynttorget i  Gamla stan (se Kanslihuset). Mynttillverkningen på Kungsholmen upphörde 1974, och flyttades då till Eskilstuna myntverk i Eskilstuna. Sedan dess har byggnaden haft flera olika hyresgäster, bland annat Statens konstråd och Regionmusiken. Sedan 2008 förvaltar Statens fastighetsverk (SFV) Kungliga Myntet.

Bilder

Källor

 Uppgifter enligt Thule fastighetsutveckling

Externa länkar

Byggnader och anläggningar på Kungsholmen
Byggnadsminnen i Stockholms kommun
Byggnader ritade av Johan Fredrik Åbom
Mynt
Blåmärkta byggnader i Stockholm
Mickaël Landreau

Mickaël Vincent André-Marie Landreau, född 14 maj 1979 i Machecoul i Frankrike, är en fransk före detta fotbollsmålvakt som sist spelade för Bastia.

Karriär 
Landreau togs fram ur FC Nantes ungdomssystem och spelade sin första match för klubben i en 0–0-match mot SC Bastia 1996. Efter det syntes han ofta i klubbens startelva och fick företräda Frankrikes ungdomslandslag vid U20-VM 1997.

Efter att ha vunnit två raka Coupe de France med Nantes 1999 och 2000 vann han även till slut Ligue 1 2000/2001.

Efter 13 år med Nantes meddelade Landreau genom en presskonferens 2006 att han skulle lämna klubben. Han kom att gå till Paris Saint-Germain på en free agent och skrev på ett fyraårskontrakt 15 maj samma år.

Bastia 
Den 23 december 2012 skrev Landreau på ett halvårskontrakt med Bastia. Vid flytten till Bastia, avslöjade Landreau att han tackade nej till en övergång till italienska Inter Milan.

Meriter

Klubblag
Nantes
Ligue 1: 2001
Coupe de France: 1999, 2000
Trophée des Champions: 1999, 2001

Paris Saint-Germain
 Coupe de la Ligue: 2008

 Lille OSC
Ligue 1: 2011
Coupe de France: 2011

Landslaget
Frankrike
 Världsmästerskapet i fotboll 2006: Silver

Fotnoter

Externa länkar
Officiell webbplats

Franska landslagsspelare i fotboll
Födda 1979
Spelare i FC Nantes Atlantique
Spelare i Paris Saint-Germain FC
Spelare i Lille OSC
Spelare i SC Bastia
Spelare i Fifa Confederations Cup 2001
Spelare i Fifa Confederations Cup 2003
Spelare i Europamästerskapet i fotboll för herrar 2004
Spelare i VM i fotboll 2006
Spelare i VM i fotboll 2014
Män
Levande personer
Malmlången

Malmlången är en sjö i Hällefors kommun, Karlskoga kommun och Nora kommun i Värmland och ingår i . Sjön är  meter djup, har en yta på  kvadratkilometer och befinner sig  meter över havet. Sjön avvattnas av vattendraget Gullspångsälven (Liälven). Vid provfiske har bland annat abborre, gers, gädda och lake fångats i sjön.

Sjön utgör i hela sin sträckning, från kraftstationen Kröket i norr till Kortfors i söder, gräns mellan Västmanland och Värmland. Malmlången utgör en del av Svartälvens flöde. Under en längre tid kallades sjön Karlsdalssjön (efter Karlsdal) på allmänna kartor men bytte 1976 tillbaka till det gamla namnet Malmlången.

Sjön användes förr i tiden för malmtransporter mellan gruvorna i Viker och masugnarna vid Karlsdals bruk. Från Vikers gruvor forslades malmen på hästforor till Spjutvik vid sjöns östra strand.

Delavrinningsområde 
Malmlången ingår i delavrinningsområde (659488-143646) som SMHI kallar för Utloppet av Malmlången. Medelhöjden är  meter över havet och ytan är  kvadratkilometer. Räknas de 162 avrinningsområdena uppströms in blir den ackumulerade arean  kvadratkilometer. Gullspångsälven (Liälven) som avvattnar avrinningsområdet har biflödesordning 2, vilket innebär att vattnet flödar genom totalt 2 vattendrag innan det når havet efter  kilometer. Avrinningsområdet består mestadels av skog (79 procent). Avrinningsområdet har  kvadratkilometer vattenytor vilket ger det en sjöprocent på  procent.

Fisk 
Vid provfiske har följande fisk fångats i sjön:

 Abborre
 Gärs
 Gädda
 Lake
 Löja
 Mört
 Nors
 Siklöja

Se även 
 Lista över insjöar i Karlskoga kommun

Källor

Externa länkar 
 
 
 

Insjöar i Göta älvs avrinningsområde
Insjöar i Värmland
Insjöar i Hällefors kommun
Insjöar i Karlskoga kommun
Insjöar i Nora kommun
Insjöar i Västmanland
Gullspångsälvens avrinningsområde
Insjöar i Sverige om minst fem kvadratkilometer
De halvt dolda

De halvt dolda är en svensk dramaserie från 2009 med fyra avsnitt. Serien hade premiär den 1 januari 2009 på SVT 1. Regissör är Simon Kaijser da Silva och manuset är skrivet av Jonas Gardell. De halvt dolda vann år 2009 det svenska tevepriset Kristallen i kategorin bästa dramaprogram.

Rollista (i urval)
Tom Ljungman - Linus
Freddy Åsblom - David
Kristoffer Berglund - Henrik
Henrik Ljung - Lennart
Anna Littorin - Berit
Christoffer Hedén - Ragnar
Maria Langhammer - Anette
Marie Richardson - mamma till David
Jarmo Mäkinen - pappa till David
David Dencik - Abbe
Anja Lundqvist - Eva
Anastasios Soulis - Axel
Jacob Ericksson - Calle
Anna Ulrika Ericsson - Biggan
Ulf Friberg - Erik
Margreth Weivers - Marta
Kristina Törnqvist - Elsie
Malin Cederbladh – Ragnars fru
Johan H:son Kjellgren - Prästen Gideon
Liv Mjönes - porrbutiksbiträde
Johannes Wanselow - Peder

Externa länkar 
 

Svenska miniserier från 2000-talet
TV-seriestarter 2009
Kristallenvinnare 2009
Privat: mejlkorrespondens

Privat: mejlkorrespondens är en bok av Carolina Gynning och Alex Schulman som släpptes år 2007 av Damm Förlag AB.
Boken består av de mejl de började skicka till varandra, och som senare blev mer och mer privata.

Källor 

Skönlitteratur 2007
Uppsättningar av Frank Zappas band

Lista över olika uppsättningar av The Mothers of Invention och andra Frank Zappa band tillsammans med tidsspann.

Källor 
Frank Zappa's touring bands

Frank Zappa
Lars Höglund

Lars Höglund, född 1946 i Sundsvall, är en svensk professor i biblioteks- och informationsvetenskap som är verksam vid Göteborgs universitet och Bibliotekshögskolan i Borås. Han är även biträdande prefekt för Bibliotekshögskolan i Borås.

Forskning 

Höglunds forskning rör framförallt informationsbeteende och biblioteks- och informationstjänster i ett organisations- och samhällsperspektiv. Tillsammans med Olle Persson grundade Höglund forskningsgruppen Inforsk i Umeå under 1970-talet.

Bibliografi (ett urval) 
 Populärvetenskap i skola och folkbildning. Inforsk papers on communication studies (1984). Medförfattare: Lars Bjurén 
 Information och kunskap: informationsförsörjning - forskning och policyfrågor. Inum (1985). Medförfattare: Olle Persson

Externa länkar 
 
 Lars Höglund, Borås Akademiska Digitala Arkiv

Svenska professorer i biblioteks- och informationsvetenskap
Män
Personer inom biblioteksväsen
Födda 1946
Levande personer
Personer verksamma vid Göteborgs universitet
Personer verksamma vid Högskolan i Borås
Kingsize Magazine

Kingsize Magazine är en svensk tidskrift och Skandinaviens största hiphopmagasin. Papperstidningen är gratis och distribueras i mellersta och södra Sverige. Tobias Carlsson är chefredaktör.

Tidningen anordnade även Kingsizegalan 2012-2015, Sveriges största hiphopgala där priser delades ut för föregående års bästa hiphop..

2012 slutade man ge ut papperstidningen för att istället fokusera på webbsajten och Kingsizegalan. Sedan den 1 januari 2018 ägs Kingsize Magazine av Nöjesguiden Media AB som i samband med ägarbytet började att ge ut papperstidningen igen, nu som gratistidning.

Referenser

Externa länkar 
Tidskriftens webbplats

Svenska musiktidningar
Svenska tidskrifter
Hiphop
Little Devil

Little Devil är en popsång med sångaren Neil Sedaka 1961. Den skrevs av Neil Sedaka tillsammans med Howard Greenfield, som båda var framgångsrika låtskrivare.

Låten finns med bland annat på albumet Breaking Up Is Hard To Do, som också är titeln på en annan av Neil Sedakas kända låtar.

"Little Devil" nådde placeringen #11 på USA-listan 1961, och plats #9 i England.

En svensk text till låten skrevs av Keith Almgren och gavs ut under titeln "Hej lilla flicka" med bland andra Matz Bladhs på albumet Leende dansmusik 91 och Mickeys.

Musiksinglar 1961
Marianne Weber

Marianne Weber, född Marianne Schnitger 2 augusti 1870 i Oerlinghausen i Lippe-Detmold, död 12 mars 1954 i Heidelberg, var en sociolog, kvinnorättsaktivist, och rättshistoriker. Hon var gift med sociologen Max Weber. 

Weber var kusin till sociologen Max Weber, som hon gifte sig med 1893. Deras äktenskap var inte direkt olyckligt, men hade mest karaktären av ett intellektuellt och moraliskt förbund utan sexuell gemenskap. 

Weber utgjorde en betydande intellektuell kraft i sin samtid, och intresserade sig framförallt i kvinnorörelsen. Mellan 1919 och 1923 var hon ordförande för Tyska kvinnoförbundet, och hon hade därigenom rollen som en feministisk pionjär. 

Weber vårdade makens minne efter hans död, och gav ut dennes halvfärdiga manuskript, samt en hårt redigerad brevsamling som bland annat dolde makens utomäktenskapliga sexuella förhållande med Else von Richthofen.

Viktiga verk
Fichtes Sozialismus und sein Verhältnis zur Marxschen Doktrin (1900) 
Beruf und Ehe (1906) 
Ehefrau und Mutter in der Rechtsentwicklung (1907) 
Die Frauen und die Liebe (1935) 
Erfülltes Leben (1946) 
Lebenserinnerungen (1948) 
Max Weber. Ein Lebensbild. München: Piper, 1989. (Serie Piper 984).  
Frauen auf der Flucht (2005)

Källor
Boglind, Eliæson, Månsson: Kapital, Rationalitet och Social Sammanhållning ()

Externa länkar
Biografi över Marianne Weber 

Tyska sociologer
Tyska kvinnorättskämpar
Födda 1870
Avlidna 1954
Kvinnor
Personer från Nordrhein-Westfalen
Ekorren

Ekorren är ett sommarkafé vid Biskopsudden, på Södra Djurgården i Stockholm som öppnade 1911. Kaféet är inrymd i en liten träpaviljong vid vattnet och har enbart öppet under sommartid då byggnaden är för liten att rymma några bord inomhus.

Kaféet är inrymt i en träpaviljong som uppfördes till Stockholmsutställningen 1897 som försäljningsbod för Loka mineralvatten. Byggnaden flyttades till sin nya plats vid Saltsjöns strand 1911. Byggnaden och köket renoverades 2007 och sortimentet utökades med tillagad mat vilket var förutsättningen för att Ekorren skulle få alkoholtillstånd.

Byggnaden är en välbevarad, åttkantig träbyggnad som är gulfärgad med grönt tak som skjuter ut över byggnaden och vilar på pelare. Det är en av de få bevarade byggnaderna från Stockholmsutställningen 1897. Taket pryds av en vindflöjel i form av en ekorre.

Se även
Biskopsudden
Stockholmsutställningen 1897

Referenser

Restauranger i Stockholm
Byggnader och anläggningar på Djurgården
Företag bildade 1911
Åländsk odling

Åländsk odling var en tidskrift som utkom ca 1920-1922 och är nu en årsbok utgiven sedan 1938 av Ålands folkminnesförbund.

Litteratur
 Remmer, Christina, 1941-. Åländsk odling 1938-98.. - 1998. -  Åländsk odling. - Mariehamn: Ålands folkminnesförbund, 1938-. - ISSN 0356-1003. ; 1998 (58), s. 170-198

Externa länkar
Libris

Nedlagda finlandssvenska tidningar
Ålands Nyheter

Ålands Nyheter var en svenskspråkig agrartidning som verkade på Åland från 1927 till 1931.

Tidningen grundades som en konkurrent till Ålandstidningen men utgjorde inget större hot mot denna. Ålands Nyheter visade att Åland inte var så politiskt och socialt enat som Ålandstidningen gärna hade velat tro. Bakgrunden till Ålands Nyheter var bildandet av Ålands Jordbrukarförbund. Tidningen samarbetade nära med Lantmannabladet i Åbo och den trycktes under hela sin utgivningstid i samma pressar som Åbo underrättelser.

Källor
 http://sockom.helsinki.fi/journ/mediehistoria/g3alandstidningen.pdf

Nedlagda finlandssvenska tidningar
Tidskrifter startade 1927
Tidskrifter nedlagda 1931
Johann Baptist Homann

Johann Baptist Homann, född 20 mars 1664 i Oberkammlach, numera del av Kammlach, Bayern, död 1 juli 1724 i Nürnberg, var en tysk geograf och kartritare.

Homann flydde ur ett kloster till Nürnberg, där han övergick till protestantismen. Han var från 1691 verksam som notarie och ägnade på sin fritid åt koppargravyr och kartritning. Hans verk fick ett positivt mottagande och han grundade därför ett kartförlag 1702. Därifrån utsände han efter hand omkring 200 kartor, huvudsakligen kopior av nederländska eller franska original, bland dem en stor atlas, i 126 blad, över hela världen (1716) och Tabula novissima totius Germaniæ (fyra blad), de bästa av hans 17 originalkartor, samt fickglober och åtskilliga mekaniska konstverk. Den tysk-romerske kejsaren Karl VI utnämnde honom till kejserlig geograf.

Källor

Tyska geografer
Tyska kartografer
Födda 1664
Avlidna 1724
Män
Ugglan
Bayrare