kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jordbävningen i Asjchabad 1948

Jordbävningen i Asjchabad 1948 var en jordbävning som uppmätte magnituden 7,3 Mw som inträffade den 6 oktober 1948 nära Asjchabad, Turkmenistan (då Sovjetunionen).

Jordbävningen är den hittills sjätte dödligaste jordbävningen i modern tid, och den trettonde dödligaste över huvud taget. På grund av censur från den turkmeniska regeringen rapporterades det föga om händelsen i sovjetiska medier. Forskare lutar åt att hålla med om att ett förbud mot offentliggörande av jordbävningens omfattning, dödsoffer och skador medverkade till att den sovjetiska regeringen inte avsatte tillräckliga ekonomiska resurser för att adekvat kunna svara på katastrofen. Amiral Ellis M. Zacharias, tidigare ställföreträdande chef för US Navys underrättelsetjänst, visar på hans radio två hemliga meddelanden (den 12 december 1948 och den 26 september 1949), som påstod att orsaken till jordbävningen var att Sovjetunionen provsprängde atombomber.

Detaljer 
Jordbävningen bröt ut klockan 2:17 på morgonen den 6 oktober 1948. Dess epicentrum lokaliserades till nära byn Gara-Gaudan, 25 kilometer sydväst om Asjchabad. Jordbävningen orsakade extrema skador i Asjchabad och närliggande byar, där nästan samtliga tegelbyggnader kollapsade, betongstrukturer skadades kraftigt och frakttåg spårade ur. Skador och dödsoffer rapporterades även så långt bort som i byn Darreh Gaz i Iran. Ytsprickor observerades nordväst och sydöst om Asjchabad. Olika mediala källor ger olika bild av antalet offer, som varierar mellan 10 000 och 176 000. Ett pressmeddelande den 9 december 1988 meddelade att den korrekta dödssiffran var 110 000, vilket motsvarade 10 procent av Turkmenska SSRs befolkning vid den tiden. En rapport från år 2007 utfärdad av Turkmenistans statliga nyhetsbyrå angav ett totalt antal på 176 000 döda.

Enligt memoarer skrivna av överlevande var stadsinfrastrukturen svårt skadad, med undantag för vattenledningar. Elektriciteten återställdes sex dagar efter jordbävningen. Järnvägsstationen började fungera efter tre dagar.

Nödhjälp till offer, såväl som grundläggande behov och infrastruktur tillhandahölls av Röda Armén.

Bland jordbävningens dödsoffer fanns Turkmenistans blivande president Saparmurat Nijazovs mor (hans far dog under andra världskriget) och resten av Nijazovs familj, vilket lämnade honom föräldralös.

Se även 
Stora jordbävningskatastrofer

Referenser

Fotnoter 

1948 i Sovjetunionen
Jordbävningar i Turkmenistan
Asjchabad
Asjchabad
Naturkatastrofer 1948
Hans Dedekam

Hans Dedekam, född 1872, död 1928, var en norsk konsthistoriker och museiman.

Efter akademisk examen blev Dedekam assistent vid Kunstmuseet i Oslo, 1909 direktör för Nordenfjeldske kunstindustrimuseum i Trondheim och 1919 direktör för Kunstindustrimuseet i Oslo. Förutom museikataloger har han bland annat utgett Glasmaleriets esthetik og historie (1908), Nordiske kniplinger (1911) och Norske folkebroderier (1914). Dedekam var en av initiativtagarna till Vigelandsfontänen i Oslo.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Norskt museifolk
Födda 1872
Avlidna 1928
Män
Karl zu Schwarzenberg

Karl Philipp zu Schwarzenberg, född 15 april 1771 i Wien, död 15 oktober 1820 i Leipzig, var en österrikisk furste, diplomat och fältherre som ofta utmärkte sig under fälttågen mot Napoleon. Han var farbror till Felix zu Schwarzenberg.

Biografi 
Schwarzenberg avancerade från major 1792 till fältmarskalklöjtnant 1800. Under fälttåget 1805 förde han befälet över en armékår under general Karl Mack, och vid Ulm räddade han större delen av kavalleriet från att dela den övriga härens öde att tillfångatas. År 1808 blev Schwarzenberg österrikiskt sändebud i Sankt Petersburg.

Efter slaget vid Wagram, där han deltog och efteråt utnämndes till general av kavalleriet, skickades han till Paris för att underhandla om giftermål mellan Napoleon och ärkehertiginnan Maria Lovisa. På anhållan av Napoleon, vars förtroende han i högsta grad vunnit, fick han 1812 befälet över den österrikiska hjälpkår som skickades mot Ryssland, men förhöll sig i enlighet med sin regerings förändrade politik rätt overksam under franska arméns återtåg.

År 1813, utnämnd till fältmarskalk, försökte han i Paris få till stånd ett allmänt fredsslut. När detta misslyckats och Österrike slutit sig till Frankrikes fiender fick han befälet över de allierades huvudarmé, bömiska armén, sammansatt av österrikare, ryssar och preussare. Han löste med framgång sin svåra uppgift, vilken krävde såväl diplomatisk smidighet och erfarenhet som militär skicklighet.

Driven tillbaka från angreppet på Dresden i augusti samma år besegrade han några dagar senare Dominique Vandamme vid Kulm och vann i oktober i förening med de allierades övriga arméer över Napoleon själv den lysande segern vid Leipzig. Därefter marscherade Schwarzenberg över schweiziskt område in i Frankrike, där han besatte Langresplatån.

I förening med Gebhard von Blücher slog han Napoleon vid La Rothière och ryckte an mot Paris, men vek åter undan efter dennes segrar i trakten av Montmirail. Denna reträtt har mycket klandrats, liksom Schwarzenbergs försiktiga, i 1700-talets metoder fångna strategi över huvud. Denna bör dock även ses i samband med den österrikiska politiken, som inte åsyftade Napoleons krossande, utan endast ville tvinga honom till billig fred.

I februari 1814 återupptogs offensiven. Schwarzenberg segrade vid Bar-sur-Aube och Arcis-sur-Aube och ryckte in i Paris den 31 mars. Han utnämndes därefter till president i österrikiska hovkrigsrådet. Under de hundra dagarna kom Schwarzenberg och den armé, som han då anförde vid övre Rhen, ej att spela någon aktiv roll. År 1838 restes till hans minne en ärestod i närheten av Leipzig.

Källor 

 

Österrikiska fältmarskalkar
Österrikiska diplomater
Personer från Wien
Walhalla
Födda 1771
Avlidna 1820
Män
Riddare med stora korset av Svärdsorden
Deltagare i slaget vid Leipzig
Deltagare i slaget vid Wagram
Deltagare i slaget vid Dresden
Toralf Sandø

Toralf Andreas Vold Sandø, född den 6 april 1899 i Flatanger, död den 4 mars 1970 i Bærum, var en norsk skådespelare och regissör.

Sandø debuterade 1924 och slog igenom som Bør Børson på Falkbergets turné. Han var vid Nationaltheatret 1930–1934 och Centralteatret 1936–1952, och blev senare frilans, bland annat i NRK. Han debuterade som filmregissör 1938 med Bør Børson jr., där han själv spelade huvudrollen. Mest kända av hans filmer är Den forsvundne pølsemaker (1941) och Englandsfarare (1946).

Filmografi 
Roller

 (kortfilm)

 (TV)
 (TV)
 (TV)

 (miniserie, TV)

Regi

 (TV)
 (TV)
 (TV)

Manus

Källor

Externa länkar 
Biografi i Norsk biografisk leksikon

Norska filmregissörer
Norska manusförfattare
Norska skådespelare under 1900-talet
Personer från Flatangers kommun
Födda 1899
Avlidna 1970
Män
Oops (Oh My)

Oops (Oh My) är en låt framförd av den amerikanska R&B-sångerskan Tweet, komponerad av Missy Elliot, Timbaland och henne själv till sitt debutalbum Southern Hummingbird (2002). 

Låtens handling cirkulerar kring kvinnlig självsäkerhet och innehar en sensuell karaktär. "Oops (Oh My)" släpptes som den ledande singeln från Tweets debutalbum den 15 januari 2002, i USA och i april samma år i övriga delar av världen. Låten blev en smash-hit som klättrade till en förstaplats på USA:s R&B-lista Hot R&B/Hip-Hop Songs och tog sig även till en sjunde plats på Billboard Hot 100. Låten blev en ytterligare topp-tio hit i Storbritannien och hade topp-fyrtio placeringar på de flesta musiklistorna i Europa. Spåret blir följaktligen sångerskans framgångsrikaste musiksingel hittills i karriären (2011).

En del två av låten vid namn "Sexual Healing (Oops Pt. 2)" spelades in av Missy Elliot men gavs aldrig ut som singel.

Format och innehållsförteckningar
Storbritannien CD-singel
"Oops (Oh My)" (Radio Edit featuring Missy "Misdemeanor" Elliott) – 3:30
"Oops (Oh My)" (Amended Version featuring Bubba Sparxxx) – 4:35
"Oops (Oh My)" (Amended Version featuring Fabolous) – 4:00
"Oops (Oh My)" (Video)

Europeisk CD-singel
"Oops (Oh My)" (Radio Edit featuring Missy "Misdemeanor" Elliott) – 3:30
"Oops (Oh My)" (Amended Version featuring Bubba Sparxxx) – 4:35

Australiensisk CD-singel
"Oops (Oh My)" (Album Version) – 4:01
"My Place" (Album Version) – 4:28
"Oops (Oh My)" (Amended Version featuring Fabolous) – 4:00
"Oops (Oh My)" (Amended Version featuring Bubba Sparxxx) – 4:35

Listor

Referenser 

Musiksinglar 2002
Låtar med Tweet
Bračs flygplats

Bračs flygplats, eller Bols flygplats (IATA: BWK, ICAO: LDSB) är en flygplats på den kroatiska ön Brač, nära staden Bol. Flygplatsen används främst till chartertrafik från Europa under sommarsäsongen. Flygbolag som flyger till flygplatsen under sommartid är Croatia Airlines, Austrian Airlines och Private Wings. Merparten av flygresorna går mellan ön och österrikiska städer. Den 13 juni 2015 öppnas en linje från Malmö till ön.

Flygbolag och destinationer

Referenser 
Airport Brač Officiell webbplats  

Flygplatser i Kroatien
Fjäringsgården

Fjäringsgården är en småort i Oppmanna distrikt i Kristianstads kommun i Skåne län, belägen just väster om Arkelstorp.

Befolkningsutveckling

Källor 

Orter i Kristianstads kommun
Småorter i Sverige
Ivö (småort)

Ivö (gammal stavning Ifö) är en småort i Kristianstads kommun och kyrkby i Ivö socken i Skåne, belägen på Ivö som i sin tur ligger i Ivösjön.

I Ivö ligger Ivö kyrka. Orten är känd för WC-stolar och annat sanitetsporslin från Ifö Sanitär, som till en början gjordes av lokal kaolin-lera.

Befolkningsutveckling

Se även 
 Ivö (äpple)

Källor 

Orter i Kristianstads kommun
Småorter i Sverige
Ivö
Finnrevet

Finnrevet är en fyr i Östersjön ca 5 nautiska mil öster om Oskarshamn i Småland.

Allmänt
Fyren byggdes 1921 och är placerad på ett rev strax öster om ön Furön i Östersjön. Det svarta och vita fyrtornet når 15,5 meter över havsytan och dess fyrljus är synligt omkring 16 nautiska mil.

Grundstötningar vid Finnrevet
Farvattnen kring Furön är långgrunda och många fartyg har genom åren grundstött vid platsen kring Finnrevet.

Urval av vrak kring Finnrevet:
 Skonerten Charlotta, grundstötte 17 maj 1882 i nordlig vind vid grunden ost om Finnrevet.
 Lotus av Libau var en spannmålslastad rysk skonert som grundstötte år 1898.
 S/S Britkon, byggt i Sunderland 1917, var ett engelskt handelsfartyg som strandade i november 1949 på Finnrevet. Det 109 meter långa fartyget bröts så småningom itu av skadorna. Besättningen på 37 man, räddades av lotsarna som på den tiden var stationerade på Furön. 
 Hans Olof var ett svenskt fartyg som drabbades av en nordvästlig storm och strandade vid revet. 
 M/S Priwall, hemmahörande i dåvarande Västtyskland, strandade vid Finnrevet den 1 februari 1968 med sin last av trävaror.

Källor

Fyrar i Sverige
Byggnader och anläggningar i Oskarshamns kommun
Transport i Oskarshamns kommun
Jordbävningen i Salta 1948

Jordbävningen i Salta 1948 var en stor jordbävning som inträffade i Saltaprovinsen, Argentina den 25 augusti 1948 klockan 06:09:23. Den uppmättes till magnituden 7,0 på Richterskalan. Epicentrum låg öster om provinsen, med ett djup på 50 kilometer. Den kändes med intensiteten IX på Mercalliskalan (VIII på den modifierade Mercalliskalan).

Jordbävningen orsakade stora skador på egendom i flera städer öster och sydöst om Salta, samt i Jujuyprovinsen, och drabbade båda provinsernas huvudstäder. 2006 inträffade den senaste större registrerade jordbävningen i nordvästra Argentina.

Källor 
  Instituto Nacional de Prevención Sísmica. Listado de Terremotos Históricos.

1948 i Argentina
Salta 1948
Salta 1948
Naturkatastrofer 1948
A Dangerous Method

A Dangerous Method är en film från 2011, regisserad av David Cronenberg. Filmen baseras på John Kerrs bok A Most Dangerous Method () och Christopher Hamptons pjäs The Talking Cure.

Handling
Filmen handlar om det turbulenta förhållandet mellan psykiatern Carl Jung, hans mentor Sigmund Freud och den vackra Sabina Spielrein, som kommer emellan dem.

Om filmen
Filmen är inspelad i Berlin, Konstanz, Wien och Zürich samt vid Bodensjön och i studio i Hürth och Potsdam mellan den 17 maj och augusti 2010. Den visades för första gången vid filmfestivalen i Venedig den 2 september 2011.

Rollista
Keira Knightley – Sabina Spielrein
Viggo Mortensen – Sigmund Freud
Michael Fassbender – Carl Jung
Vincent Cassel – Otto Gross
Sarah Gadon – Emma Jung
André Hennicke – Eugen Bleuler
Arndt Schwering-Sohnrey – Sándor Ferenczi

Utmärkelser
2011 – Spotlight Award, Michael Fassbender

Referenser

Webbkällor

Externa länkar
Officiell webbplats 

Filmer 2011
1910 på film
Brittiska biografifilmer
Kanadensiska biografifilmer
Schweiziska biografifilmer
Tyska biografifilmer
Brittiska dramafilmer
Kanadensiska dramafilmer
Schweiziska dramafilmer
Tyska dramafilmer
Brittiska thrillerfilmer
Kanadensiska thrillerfilmer
Schweiziska thrillerfilmer
Tyska thrillerfilmer
Filmmusik av Howard Shore
Carl Gustav Jung
1913 på film
1906 på film
1904 på film
Filmer i regi av David Cronenberg
Engelskspråkiga filmer
Tyskspråkiga filmer
Jordbävningen i Fukui 1948

Jordbävningen i Fukui 1948 var en större jordbävning i Fukui prefektur, Japan. Med magnituden 7,1 registrerades den klockan 05:13 den 28 juni 1948 (japansk sommartid). Värst skakade marken i staden Fukui, där skalvet uppmättes till 6 (likställt med senare tiders 7) på Shindoskalan. Koordinaterna var 36゜10.3'N　136゜17.4'E (runt staden Maruoka).

Källor 

 Earthquake in Japan: June 1948 - bildspel av Life

Fotnoter 

1948 i Japan
Fukui
Jordbävningar i Japan
Naturkatastrofer 1948
WP:Projekt Japan
Monica Wilderoth

Monica Margareta Wilderoth, född 28 oktober 1973 i Halmstad, är skådespelerska, regissör, författare och dramatiker.

Biografi

Wilderoth arbetade på Stockholms improvisationsteater och som kåsör i Sveriges Radio P3:s program Folkradion några år under 1990-talet och gick sedan Teaterhögskolan i Malmö 1996–2000, varefter hon startade den prisbelönta gruppen Teater Terrier i Malmö år 2000 tillsammans med tre studiekamrater.  

Hon har därefter spelat på Teater Västernorrland och i Spetsprojektet på Östgötateatern och Riksteatern 2005-2010. 2012- 2013 var hon teaterchef för Borås Stadsteater. 2014 arbetade hon på Göteborgs Stadsteater i två produktioner regisserade av Suzanne Osten och Jenny Andreasson. 

År 2016 arbetade Monica Wilderoth på Stockholm Stadsteater där hon dramatiserade och regisserade Susanna Alakoskis bok April i Anhörigsverige. 

År 2016 regisserade hon sin egen pjäs Som du. Som dom. Som jag. på Folkteatern i Gävleborg. 

Monica Wilderoth har undervisat i 16 år som scenframställningpedagog på Teaterhögskolan i Malmö. 

Klass och kön är huvudteman för Monica Wilderoth när hon skriver.   

Wilderoth har skrivit egna pjäser och andra i samarbeten. Hon debuterade som romanförfattare 2010 med boken Jag ska räkna till hundra och aldrig sluta leta (Norstedts).

Hon är Konstnärlig Teaterchef på Byteatern Kalmar Länsteater.

Teater

Roller och arbeten i urval

Regi (ej komplett)

Pjäser 
 Ingens lilla flicka längre
 Nåt annat
 Roy (2011)
 Nomaderna (2010)
 Som du. Som dom. Som jag. (2016)
 Lupinerna (2018)
 Fallfrukt (2018)

Skrivna under Teater Terrier (2001-2005): Nu när allt är egendomligt, Ingens lilla flicka längre, Jag skulle ha ropat för länge sedan, Om det dom gjorde.

Böcker 

 Jag ska räkna till hundra och aldrig sluta leta (Norstedts 2010)
 Manifest för teatern (2017)
 Fallfrukt (Atlas 2019)

Referenser

Noter

Källor 
Östgötateatern, info om Monica Wilderoth
Svensk Filmdatabas, om Monica Wilderoth

Svenska skådespelare under 2000-talet
Svenska dramatiker
Svenska författare under 2000-talet
Svenska teaterchefer under 2000-talet
Födda 1973
Kvinnor
Levande personer
Personer från Halmstad
Författare från Halmstad
Division II i fotboll 1973

Division II i fotboll 1973 var 1973 års säsong av Division II som bestod av två serier, med 14 lag i varje serie. Det var då Sveriges näst högsta division. Varje serievinnare gick direkt upp till Allsvenskan och de tre sämsta degraderades till Division III. Det gavs 2 poäng för vinst, 1 poäng för oavgjort och 0 poäng för förlust.

Förändringar inför säsongen
Antalet serier i Division 2 minskades inför denna säsong ner från tre serier med tolv lag i vardera serie till två serier med 14 lag i vardera serie.

Nya lag inför säsongen
Från Allsvenskan
 Halmstads BK (till Södra)

Från division III
 Degerfors IF (till Norra)
 IK Brage (till Norra)
 Ope IF (till Norra)
 Grimsås IF (till Södra)
 IFK Kristianstad (till Södra)
 Västra Frölunda IF (till Södra)

Serier

Norra 

Brynäs IF till Allsvenskan och IK Brage, IFK Luleå och IFK Holmsund flyttades ner till division III. Från Allsvenskan kom IF Saab och från division III kom Gefle IF och Skellefteå AIK.

* Matchen mellan IFK Luleå och IFK Sundsvall spelades aldrig på grund av dåligt väder.

Södra 

Halmstads BK gick upp till Allsvenskan och IFK Trelleborg, Blomstermåla IK och Jönköpings Södra IF flyttades ner till division III. Från Allsvenskan kom Örgryte IS och från division III kom Emmaboda IS, Helsingborgs IF, IFK Falköping och Trollhättans IF.

Matchen Jönköpings Södra IF-Grimsås IF på Stadsparksvallen i Jönköping den 20 maj 1973, som Grimsås IF vann med 3-1, omsjöngs 1980 av Torsson i låten Det spelades bättre boll.

Källor

Referenser 

Fotboll i Sverige 1973
1973
Fotbollssäsongen 1973
Kungariket Portugal

Kungariket Portugal var en monarki  på Iberiska halvön i Europa. Kungariket existerade åren 1139–1910 och ersattes av första portugisiska republiken efter kungamordet i Lissabon 1908 och slutligen oktoberrevolutionen 1910.

Början och slut

Andra Grevskapet Portugal (1093–1139), efterträdare till Första Portugal (868–1071), blev ett kungarike den 26 juli 1139 då Alfons I utropades till kung av Portugal.

1908 mördades kung Carlos I av Portugal i Lissabon. Monarkin i Portugal varade fram till 5 oktober 1910, då Portugal efter en revolution utropades till republik. 1910 års avskaffande av monarkin ledde till 16 års kamp för att upprätthålla parlamentarisk demokrati under republikanism.

Portugisiska imperiet

Med åren byggde Portugal upp det portugisiska imperiet från 1415, vilket syftade på dess besittningar, där den största var Brasilien (som skapades 1500, men blev självständig stat 1822). Kvarstående områden låg under republikens kontroll långt in under 1900-talet, och Portugals sista territorier var Portugisiska Västafrika och Portugisiska Östafrika som släpptes 1975 och slutligen Macau 1999.

Regenter

Se även
Förenade kungariket Portugal, Brasilien och Algarve

Referenser 

Portugal
Stater och territorier bildade 1139
Stater och territorier upplösta 1910
Historiska monarkier
Portugals historia
Portugal under 1000-talet (millennium)
Portugisiskspråkiga länder och territorier
Parascaptor leucura

Parascaptor leucura är ett mullvadsdjur som förekommer i Asien och den enda arten i sitt släkte.

Kännetecken 

Djuret påminner om den vanliga mullvaden i utseende och har liksom denna en spetsig nos. De främre extremiteterna är effektiva grävverktyg. Kroppslängden varierar mellan 11 och 15 cm och därtill kommer en 1 till 1,5 cm lång svans. Med undantag av svansen som bär vita hår har pälsen har en brunaktig färg. I motsats till andra mullvadsdjur i samma släktgrupp har arten bara tre premolarer per käkhalva i överkäken.

Utbredning och levnadssätt 

Parascaptor leucura förekommer i norra Indien (Assam) samt i angränsande regioner av Myanmar, Bangladesh och Kina (provins Yunnan). Habitatet utgörs främst av gräsmarker med buskar men även av skogar upp till 3 000 meter över havet.

Det är inte mycket känt om artens levnadssätt men det antas att den har ett liknande beteende som andra mullvadsdjur från samma släktgrupp. Den skapar alltså underjordiska tunnelsystem och livnär sig av daggmaskar, insekter och andra smådjur.

I vissa delar av utbredningsområdet hotas djuret av habitatförlust och genom pesticider men allmänt betraktas arten av Internationella naturvårdsunionen som livskraftig (least concern).

Systematik 

Tidigare räknades arten till släktet mullvadar (Talpa) men på grund av skillnader i tanduppsättningen listas den numera i ett eget släkte, Parascaptor.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. The Johns Hopkins University Press, Baltimore 1999, .

Externa länkar 
 Bild

Mullvadsdjur
Parascaptor
Division II i fotboll 1974

Division II i fotboll 1974 var 1974 års säsong av Division II som bestod av två serier, med 14 lag i varje serie. Det var då Sveriges näst högsta division. Varje serievinnare gick direkt upp till Allsvenskan och de tre sämsta degraderades till Division III. Det gavs 2 poäng för vinst, 1 poäng för oavgjort och 0 poäng för förlust.

Serier

Norra 

GIF Sundsvall gick upp till Allsvenskan och Degerfors IF, Älvsjö AIK och Skellefteå AIK flyttades ner till division III. Från Allsvenskan kom Brynäs IF och IK Sirius och från division III kom BK Derby, Falu BS och IFK Luleå.

Södra 

Örgryte IS gick upp till Allsvenskan och IFK Kristianstad, Hässleholms IF och IFK Falköping flyttades ner till division III. Från division III kom Blomstermåla IK, IFK Hässleholm och Jönköpings Södra IF.

Källor

Referenser 

Fotboll i Sverige 1974
1974
Fotbollssäsongen 1974
Hanna Elise Marcussen

Hanna Elise Marcussen, född 4 september 1977, är en norsk politiker. Marcussen är nationell talesperson för Miljøpartiet De Grønne och var partiets förstakandidat i Oslo vid stortingsvalet 2009.

Bakgrund 
Hanna Marcussen föddes i Arendal och växte upp på Sandøya utanför Tvedestrand. Hon flyttade till Oslo när hon var 15 år för att gå Steinergymnasiet i Bærum. Hon gjorde värnplikt med befälsutbildning från 2000 till 2001. Marcussen är utbildad arkeolog vid Universitetet i Oslo, där hon studerade till bachelorgrad och mastergrad från 2002 - 2009. Masteruppsatsen, med titeln "Germanere? En studie i arkeologi og etnisitet" analyserar hur begreppet används i antika skriftliga källor.

Politiska uppdrag 
Hanna Marcussen har haft flera uppgifter i Miljøpartiet De Grønne. Först i Oslo som sekreterare 2007 - 2008 och sedan som taleskvinna 2008 - 2010. Hon valdes 2008 till nationell taleskvinna vid landsmötet i Bergen. Hennes politiska intressen rör bland annat grön ekonomi, förnybar energi, klimatsäkerhet, fredspolitik, ansvarsfull resursanvändning, digitala rättigheter och rättvis handel.

Marcussen har haft följande uppdrag utanför partiet:
 2009 - 2010 styrelsemedlem i "Elektronisk Forpost Norge" (EFN)
 2009 - 2010 styrelsemedlem i "Fred og demokrati i Afghanistan"
 2009 - 2010 styrelsemedlem i Oslos lokalgrupp för "Folkeaksjonen oljefritt Lofoten og Vesterålen"

Källor

Referenser

Externa länkar 

 Miljøpartiet De Grønne

Norska partiledare
Norska politiker
Norska arkeologer
Födda 1977
Kvinnor
Levande personer
Personer från Tvedestrands kommun
Alumner från universitetet i Oslo
Bengt Ek

Bengt Ek, född 17 mars 1917 i Stockholm, död 1990, var en svensk litteraturvetare, författare och gymnasielärare. Han var son till Gustaf Ek.

Efter studentexamen 1937 blev Ek fil. mag. 1944 och fil. lic. 1948 samt disputerade 1951 för filosofie doktorsgrad i litteraturhistoria på avhandlingen Selma Lagerlöf efter Gösta Berlings saga. År 1948 blev han lärare vid Beskowska skolan i Stockholm och från 1951 lektor vid Blackebergs gymnasium.  

Han  var aktiv i Selma Lagerlöf-sällskapet.

Ek var från 1955 gift med Sigrid Lech, som var dotter till generallöjtnanten Walther Lech och Margareta Ridderstad. I äktenskapet föddes två söner.

Böcker
 Selma Lagerlöf efter Gösta Berlings Saga, 1951
 Bortom Ingentingskogen, 1976
 Hos morfar i Getapulien, 1980
 Balansgång, 1989

Källor

http://runeberg.org/vemarvem/sthlm62/0336.html

Externa länkar

Svenska litteraturvetare under 1900-talet
Svenska författare
Födda 1917
Avlidna 1990
Män
Jussi Pajunen

Jussi Ilmari Pajunen, född 5 september 1954 i Helsingfors, är en finländsk politiker. Han var ursprungligen liberal men anslöt sig år 1996 till Samlingspartiet. Han var Helsingfors stadsdirektör 2005-2017. Honorärtiteln överborgmästare fick han den 2 juni 2006.

Externa länkar
Helsingfors stadsdirektör Jussi Pajunen

Helsingfors stadsdirektörer
Finländska samlingspartister
Män
Födda 1954
Levande personer
Politiker från Helsingfors