kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sojuz TM-8

Sojuz TM-8 () var en flygning i det sovjetiska rymdprogrammet. Flygningen gick till rymdstationen Mir. Farkosten sköts upp med en Sojuz-U2-raket från Kosmodromen i Bajkonur den 5 september 1989. Farkosten dockade med rymdstationen den 7 september 1989. När det var 4 meter kvar till dockning fallerade dockningsdatorn, varför Viktorenko dockade manuellt.

Den 12 december 1989 flyttades farkosten från Kvant-1-modulens dockningsport till stationens främre dockningsport.

Farkosten lämnade rymdstationen den 19 februari 1990. Några timmar senare återinträdde den i jordens atmosfär och landade i Sovjetunionen.

Källor och referenser 

1989 i Sovjetunionen
Rymdfarkoster
Sovjetunionens rymdprogram
Sojuzprogrammet
Mir
Rymdfartsåret 1989
Rymdfartsåret 1990
Shadrach Bond

Shadrach Bond, född 24 november 1773 i Frederick, Maryland, död 12 april 1832 i Kaskaskia, Illinois, var en amerikansk politiker (demokrat-republikan). Han var den första guvernören i delstaten Illinois 1818°C 1822.

Bond representerade Illinoisterritoriet som delegat i kongressen 1812°C 1813. När Illinois 1818 blev delstat, valdes han till guvernör utan motkandidater. Han bodde i Kaskaskia som var delstatens första huvudstad. Bond hade som uppgift att få den nya delstatens förvaltning att fungera. Huvudstaden flyttades 1820 till Vandalia. Den dåvarande konstitutionen i Illinois tillät inte en andra mandatperiod för guvernören direkt efter den första. Därför kunde Bond inte ställa upp till omval och han efterträddes 1822 av Edward Coles.

Hans grav finns på Evergreen Cemetery i Chester, Illinois. Bond County har fått sitt namn efter Shadrach Bond.

Externa länkar

Biographical Directory of the United States Congress
Illinois Blue Book

Guvernörer i Illinois
Amerikanska demokrat-republikaner
Personer från Frederick, Maryland
Födda 1773
Avlidna 1832
Män
Preussische Staatseisenbahnen

Preussische Staatseisenbahnen var den statliga järnvägsförvaltningen i Preussen. Den förste preussiska järnvägen, Berlin-Potsdamer Eisenbahn öppnades 1838 och var privat. Den preussiska staten finansierade först omkring 1848 sina första järnvägar i och med byggandet av Preussiska östbanan och Königlich-Westfälische Eisenbahn. Senare följde 1875 Preussische Nordbahn och Königlich Preussische Militäreisenbahn. Från 1849 köpte staten också upp privata järnvägar. Efter tyska enhetskriget 1866 utökades nätet med statsjärnvägarna i de erövrade områdena. Därmed hade de preussiska statsbanorna fram till slutet av första världskriget ett sträcknät omfattande nästan 37 500 kilometer.

De preussiska statsjärnvägarna slogs 1920 samman med järnvägarna i de andra tyska förbundsstaterna i och med bildandet av Deutsche Reichsbahn.

Bildgalleri

Se även
Köln-Mindener Eisenbahn-Gesellschaft
Rheinische Eisenbahn-Gesellschaft

Ej längre existerande tyska företag
Preussen
Tyska järnvägsbolag
Ej längre existerande järnvägsbolag
Järnvägsbolag bildade 1848
Järnvägsbolag upplösta 1920
Samiskt informationscentrum

Samiskt informationscentrum är en del av Sametinget i Sverige. Dess mål är att öka människors kunskap om samerna som ursprungsfolk och samiska förhållanden. Samiskt informationscentrum bevakar också samiska frågor, tillhandahåller information och tar initiativ till och genomför olika informationsaktiviteter. Informationscentret invigdes i augusti 2005 och har tre anställda i Östersund.

Informationscentret kom till genom en nationell informationskampanj som Sveriges regering drev 2002–2004 med syfte att öka allmänhetens kunskaper om samerna. Sametinget fick regeringens uppdrag att bygga upp ett nationellt, permanent, samiskt informationscentrum.

I dag är Samiskt informationscentrum är en nationell kunskapskälla för information om samer och samisk kultur. Det samiska informationscentret ska bland annat bilda plattform för, och ta initiativ till, samverkan mellan olika aktörer som arbetar med information om samer. En annan viktig uppgift är att ta initiativ för att öka samordningen av olika aktörers upplysningsinsatser och samverka med andra statliga myndigheter.

Externa länkar 
 Samiskt informationscentrum

Kultur i Östersund
Samisk kultur
Organisationer bildade 2005
Sametinget i Sverige
Informationsorganisationer
Klasses julskiva

Klasses julskiva släpptes som CD och LP 1992 sedan Klasses julkalender visats som SVT:s julkalender det året. Låtarna är samlade verk från kalendern.

Låtlista
Vi blir små... (Instrumental)
Klasses julkalender
Jultomten kommer
Viktor Vinterblad
Fira jul med Fantomen
Jag ger dig julen
En god jul
Snögubben är naken
Julen knackar på
Varför blir en råtta aldrig riktigt mätt?
Korv
Cliff och julgrisen
Hej tomtegubbar
Nissens juljoddel
Nissens sång
Vi blir små när det är jul

Källor

Fotnoter

Julmusikalbum 1992
Svenska julmusikalbum
Svenskspråkiga julmusikalbum
Börje Johansson

Börje Johansson, född 1954, är en svensk ishockeydomare från Tranås som dömde under drygt 12 år (1986-1999) i Elitserien. Han tilldelades SICO:s guldpipa 1990, 1991 och 1992.

Under semifinalserien mellan samma lag säsongen 1998/1999 släppte Johansson en situation i en av matcherna, där Malmöspelaren Johan Tornberg crosscheckade Modo-backen Pierre Hedin i nacken med klubban så hårt att den senare fick en mindre hjärnskakning. Efteråt gick Johansson (efter att ha sett sekvensen på video) ut på en presskonferens och ångerfull meddelade att han med omedelbar verkan slutar som ishockeydomare, då han inte kunde stå för sitt handlande. Efter avslutad domarkarriär har han satsat på en karriär som egenföretagare i Tranås.

Källor

Svenska ishockeydomare
Män
Födda 1954
Levande personer
Personer från Tranås
Svenska idrottsledare under 1900-talet
Ninian Edwards

Ninian Edwards, född 17 mars 1775 i Montgomery County, Maryland, död 20 juli 1833 i Belleville, Illinois, var en amerikansk politiker (demokrat-republikan). Han var guvernör i Illinoisterritoriet 1809–1818 och den tredje guvernören i delstaten Illinois 1826–1830. Han representerade Illinois i USA:s senat 1818–1824.

Edwards utexaminerades 1792 från Dickinson College. Han studerade därefter juridik. Han flyttade 1795 till Bardstown, Kentucky. Han var ledamot av Kentucky House of Representatives, underhuset i delstatens lagstiftande församling, 1796–1797. Han inledde 1798 sin karriär som advokat i Bardstown. Edwards var 1808 chefsdomare i Kentuckys högsta domstol.

Illinoisterritoriet grundades 1809 och Edwards valdes till guvernör. Förutom för Illinois, hörde delar av nuvarande delstater Wisconsin, Michigan och Minnesota till territoriet. Edwards var Illinoisterritoriets enda guvernör. Han valdes 1818 till senaten i samband med att delstaten Illinois grundades. Han och Jesse B. Thomas var de två första senatorerna för Illinois. Edwards avgick 1824 som senator efter utnämningen till USA:s minister i Mexiko. Han kunde ändå inte tillträda som minister, eftersom han måste avbryta sin resa och åka tillbaka till Washington, D.C. för att vittna inför en kommitté som undersökte de anklagelser som finansministern William H. Crawford hade emot honom. Han var sedan guvernör under en tid som delstaten Illinois upplevde en kraftig befolkningstillväxt.

Hans grav finns på Oak Ridge Cemetery i Springfield, Illinois. Den ursprungliga gravplatsen var i Belleville men kvarlevorna flyttades 1855 till Springfield som hade 1837 blivit delstatens huvudstad. Edwards County, Illinois har fått sitt namn efter Ninian Edwards.

Källor

Noter

Externa länkar

Biographical Directory of the United States Congress
Illinois Blue Book

Guvernörer i Illinois
Ledamöter av USA:s senat från Illinois
Amerikanska jurister
Amerikanska demokrat-republikaner
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Montgomery County, Maryland
Födda 1775
Avlidna 1833
Män
Alumner från Dickinson College
Eero Mäntyranta

Eero Antero Mäntyranta, född 30 november 1937 i Turtola, död 30 december 2013 i Uleåborg, var en finländsk längdskidåkare som tävlade under 1960-talet och i början av 1970-talet.

Mäntyranta räknas som en av Finlands främsta längdskidåkare genom tiderna. Han slog igenom vid OS 1960 i Squaw Valley där han var med i det finländska stafettlag som tog guld. Individuellt slutade han på sjätte plats på 15 kilometer.

Vid VM 1962 i Zakopane i Polen vann Mäntyranta sin första individuella medalj när han vann guld på 30 kilometer. Han slutade även på femte plats på 15 kilometer.

Nästa större mästerskap var OS 1964 i Innsbruck som blev hans främsta mästerskap. Där vann han två guld, på 30 kilometer och på 15 kilometer. Båda gånger slog han norrmannen Harald Grønningen. Mäntyranta körde även slutsträckan i det finländska stafettlaget som tog silver knappt slagna av Sverige.

Vid VM i Oslo 1966 blev det guld på 30 kilometer, silver i stafett och brons på 50 kilometer. Dessutom slutade han på sjätte plats på 15 kilometer.

Hans sista större mästerskap blev OS 1968 i Grenoble där det åter blev tre medaljer. Denna gång silver på 15 kilometer och brons i både stafett och på 30 kilometer. 

Mäntyranta deltog även i OS 1972 där det bara blev en 19:e plats på 30 kilometer. 
1964 fick han motta Holmenkollenmedaljen för sina insatser. Han har även ett skidmuseum uppkallat efter sig i hemorten Pello.

Referenser 

Holmenkollenmedaljörer – klicka på Holmenkollmedaljen för nedladdningsbar PDF-fil 
Holmenkollenvinnare sedan 1892 – klicka på Vinnere för nedladdningsbar PDF-fil

Externa länkar

 

Avlidna 2013
Finländska dopningsfall
Dopningsfall inom längdskidåkningen
Finländska idrottare under 1900-talet
Finländska längdåkare
Finländska olympiska bronsmedaljörer
Finländska olympiska guldmedaljörer
Finländska olympiska silvermedaljörer
Födda 1937
Mottagare av Holmenkollenmedaljen
Män
Olympiska bronsmedaljörer 1968
Olympiska guldmedaljörer 1960
Olympiska guldmedaljörer 1964
Olympiska silvermedaljörer 1964
Olympiska silvermedaljörer 1968
Personer från Pello
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1960
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1964
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1968
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 1972
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1960 från Finland
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1964 från Finland
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1968 från Finland
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1972 från Finland
Världsmästare i längdåkning
Pâtisserie

Ett pâtisserie är ett franskt konditori som specialiserar sig på bakelser och sötsaker. I Frankrike är det en officiell titel på ett konditori som anställer en maître pâtissier (bakelsemästare).

Bakning
Edward Coles

Edward Coles, född 15 december 1786 i Albemarle County, Virginia, död 7 juli 1868 i Philadelphia, Pennsylvania, var en amerikansk politiker (demokrat-republikan). Han var den andra guvernören i delstaten Illinois 1822-1826.

Coles studerade vid The College of William & Mary och blev under studietiden en övertygad abolitionist. Han arbetade sedan som privatsekreterare åt USA:s president James Madison. Han var diplomat i Sankt Petersburg 1816-1818. Fadern var en av de rikaste i Virginia och Edward Coles ärvde ett stort plantage. Han hade svårigheter med att frige faderns slavar, eftersom det var förbjudet för frigivna slavar att bo kvar i Virginia. Han bestämde sig 1818 för Illinois, en nybliven delstat, dit både han och de frigivna slavarna kunde flytta.

Slaverifrågan diskuterades häftigt inför 1822 guvernörsval i Illinois. Coles ställde upp i valet på grund av sitt starka motstånd mot slaveriet. Frågan avgjordes 1824 i Illinois i en folkomröstning. Guvernör Coles ledde den vinnande kampanjen mot slaveriet. Han lyckades också få igenom en lag som förbjöd kidnappningen av svarta i Illinois.

Coles syster Sarah var gift med talmannen Andrew Stevenson. Coles County har fått sitt namn efter Edward Coles. Hans grav finns i Edwardsville, Illinois.

Externa länkar

biografi av Syla J. Saphir
biografi på National Governors Associations webbplats
Illinois Blue Book
Edward Coles Fellowship på Illinois Human Rights Commission

Guvernörer i Illinois
Amerikanska diplomater
Amerikanska demokrat-republikaner
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Albemarle County
Födda 1786
Avlidna 1868
Män
Alumner från College of William & Mary
Halmstads valkrets

Halmstads valkrets var vid riksdagsvalen till andra kammaren 1896–1908 en egen valkrets med ett mandat. Valkretsen, som omfattade Halmstads stad men inte den omgivande landsbygden, avskaffades vid riksdagsvalet 1911 då hela länet bildade Hallands läns valkrets.

Riksdagsmän
Anders Apelstam, Friesen 1899, lib s 1901 (1897–1901)
Viktor Larsson, lib s (1902)
Alfred Ohlsson, lib s (1903–1905)
Axel Asker, nfr 1908 (1906–1908)
Fredrik Elias Ahlfvengren, lib s (1909–1911)

Valresultat

1896

Valdeltagandet var 74,7%.

1899

Valet ägde rum den 12 september 1899. Valdeltagandet var 64,5%.

1902

Valet ägde rum den 12 september 1902. Valdeltagandet var 78,8%.

1905

Valet ägde rum den 22 september 1905. Valdeltagandet var 79,0%.

1908

Valet ägde rum den 25 september 1908. Valdeltagandet var 64,5%.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970 (Anders Norberg och Andreas Tjerneld, Almqvist & Wiksell International, Stockholm 1985), band 2, s. 355
 Kungliga biblioteket: Svenska dagstidningar 
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1894-1896
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1897-1899
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1900-1902
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1903-1905
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1906-1908

Historiska valkretsar i Hallands län
Halmstads historia
Signe Vessman

Signe Augusta Maria Vessman, , ogift Svensson, född 20 juni 1879 i Hedvig Eleonora församling i Stockholm, död 25 mars 1953 i Bromma församling i Stockholm, var en svensk riksdagsledamot och förbundsordförande för socialdemokratiska kvinnoförbundet 1920–1936.

Hon var ordförande och ombudsman i Kvinnornas Fackförbund 1906–1908, ombudsman i Skrädderiarbetareförbundet 1909–1911; kassör och expeditör för Morgonbris 1911–1920 och dess redaktör 1920–1932, och ordförande i socialdemokratiska kvinnoförbundet 1920–1936.

Biografi
Signe Vessman var tidigt aktiv inom arbetarrörelsen, särskilt i fackliga frågor. Hon var utbildad sömmerska och blev medlem i Sömmerskornas fackförening då den bildades 1902. Hon ledde agitationsarbetet bland kvinnorna inom Svenska skrädderiarbetareförbundet mellan 1909 och 1911. Från 1911 ingick hon i de socialdemokratiska kvinnornas styrelse, och mellan 1911 och 1920 var hon kassör för tidningen Morgonbris. När det socialdemokratiska kvinnoförbundet grundades 1920 blev hon dess första ordförande. 1921–1936 var hon också redaktör för förbundets tidning Morgonbris. Hon var ledamot av Internationella Socialistiska Kvinnokommittén 1923–1936. Vessman var ledamot i riksdagens andra kammare 1925–1928. 

Hon var ledamot av stiftelsen Kronprinsessan Margaretas minnesfond från 1920.

Vessman var dotter till stenhuggaren August Svensson och Maria Kristina Graaf. Hon var från 1914 gift med banktjänstemannen Johan Adolf Vessman (1877–1966). Hon är begravd på Norra begravningsplatsen i Stockholm.

Källor
Ny ledamot av Sveriges riksdag Tidevarvet 7 mars 1925.
1 maj 1954 Signe Wessman 1879-1953 Webbplatsen Arkiv i Halland
Signe Vessman Göteborgs universitetsbibliotek
Signe Vessman på Libris (bibliotekskatalog)
Vessman, Signe, fru, Sthlm i Vem är det / Svensk biografisk handbok / 1943 / s 886

Noter

Vidare läsning 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Svenska socialdemokrater
Svenska feminister
Politiker från Stockholm
Födda 1879
Avlidna 1953
Kvinnor
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Johan Wahlgren (1843–1906)

Johan Arvid Sebastian Wahlgren, född 20 oktober 1843 i Hedvig Eleonora församling, Stockholm, död 1 december 1906 i Engelbrekts församling, Stockholms stad, var en svensk godsägare och riksdagsman.

Wahlgren var ledamot av riksdagens andra kammare.

Referenser

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Födda 1843
Avlidna 1906
Män
Politiker från Stockholm
Carl Van Vechten

Carl Van Vechten, född 17 juni 1880 i Cedar Rapids, Iowa, död 21 december 1964 i New York, var en amerikansk fotograf och författare.

Van Vechten utexaminerades 1903 från University of Chicago. Han flyttade tre år senare till New York. Han var gift två gånger och från 1914 med skådespelaren Fania Marinoff.

Han kände många av 1920-talets svarta konstnärer i Harlem. Epoken är känd som Harlemrenässansen och en av Van Vechtens mest kända romaner, Nigger Heaven, som utkom 1926, utspelas just i tidens Harlem.

Van Vechtens samling av tidningsurklipp bestående av nyheter relaterade till homosexualitet och homoerotiska bilder offentliggjordes 25 år efter hans död.

Bibliografi (på svenska)
 Negrernas himmelrike (Nigger heaven) (översättning Bertel Gripenberg, Almqvist & Wiksell, 1927)
 En fånge i Hollywood (Spiderboy) (översättning Ingegerd von Tell, Schildt, 1929)

Galleri

Källor

Externa länkar

biografi på Library of Congress webbplats
Creative Americans - Van Vechtens fotografier vid Library of Congress
Carl Van Vechten - Perspectives in American Literature
Extravagant Crowd - kvinnoporträtt av Carl Van Vechten

Amerikanska fotografer under 1900-talet
Amerikanska författare under 1900-talet
Engelskspråkiga författare
Personer från Cedar Rapids, Iowa
Födda 1880
Avlidna 1964
Män
Alumner från University of Chicago
Harlemrenässansen
Gordon Shedden

Gordon Shedden född 15 februari 1979 i Edinburgh, är en brittisk racerförare. Shedden tävlar i en Audi RS3 för Team WRT i WTCR.

Han har tidigare kört Honda Civic för Halfords Yuasa Racing i BTCC med stor framgång och är trefaldig BTCC-mästare. Han vann mästerskapstiteln 2012, 2015 och 2016.

Källor

Noter

Brittiska racerförare
BTCC-förare
Skotska racerförare
Män
Födda 1979
Levande personer
Idrottare från Edinburgh
Karl Söderdahl

Karl Fredrik Söderdahl (i riksdagen kallad Söderdahl i Visby), född 30 mars 1882 i Visby, död där 1 maj 1948, var en svensk möbelsnickare och politiker (socialdemokrat).

Söderdahl var ledamot av andra kammaren från 1937 till 17 november 1943, invald i Gotlands läns valkrets. Han var därefter ledamot i första kammaren från 1944, invald i Kalmar läns och Gotlands läns valkrets. Söderdahl är begravd på Östra kyrkogården i Visby.

Referenser 

Svenska möbelsnickare
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Socialdemokraterna
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Socialdemokraterna
Svenska socialdemokrater
Politiker från Visby
Gravsatta på Östra kyrkogården i Visby
Födda 1882
Avlidna 1948
Män
Aṣa

Aṣa (uttalas Asha), född 1982, är en artist och musiker född i Paris, Frankrike. Hon växte upp i Lagos, Nigeria inspirerades av nigeriansk och musik och jazz i sitt kreativa skapande.

Diskografi

Album 
 2007 – Aṣa
 2009 – Live In Paris
 2010 – Beautiful Imperfection
 2013 – ILU
 2014 – Bed Of Stone
 2019 – Lucid

Källor 
 Aṣa på Discogs
http://www.bbc.co.uk/music/artist/j3bd/
http://aurgasm.us/2007/10/asa/
Guitar tab of Jailer song

Franska musiker
Pseudonymer
Kvinnor
Födda 1982
Levande personer
Mononymt kända personer
Musiker från Paris
The Changing of Times

The Changing of Times är det tredje albumet från det kristna metalcorebandet Underoath. Albumet släpptes 26 februari, 2002 på Solid State Records.

Låtlista
"When the Sun Sleeps" - 5:33
"Letting Go of Tonight" - 1:52
"A Message for Adrienne" - 4:37
"Never Meant to Break Your Heart" - 3:55
"The Changing of Times" - 4:08
"Angel Below" - 3:23
"The Best of Me" - 3:33
"Short of Daybreak" - 2:43
"Alone in December" - 5:12
"814 Stops Today" - 0:59

Medverkande
Alla sånger skrivna av medlemmar i Underoath.
Christopher Dudley – keyboard
Octavio Fernandez – kompgitarr
Aaron Gillespie – trummor, sång
Timothy McTague – sologitarr
Billy Nottke – bas
Dallas Taylor – vokalist
James Paul Wisner - producent, mixare, tillagda bas-, gitarr- och stråkarrangemang
Alan Douches - mastering i West Side Studios
Dean Dydek - assistentingenjör
Mark Portnoy - truminspelning vid Landmark Productions
Earl Gillespie - fotografi
TheHaloFarm - albumdesign

Musikalbum 2002
Ulric Widström

Carl Ulric Widström (i riksdagen kallad Widström i Stockholm), född 19 juni 1833 i Brattfors socken, Värmlands län, död 15 februari 1906 i Klara församling, Stockholm, var en svensk godsägare, jurist och politiker.

Widström blev 1851 student vid Uppsala universitet, där han avlade kameralexamen 1854 och examen till rättegångsverken 1856. Han blev extra ordinarie kanslist i Justitierevisionsexpeditionen sistnämnda år, auskultant i Svea hovrätt samma år, extra ordinarie notarie där och i Stockholms rådstuvurätt samma år, vice häradshövding 1860, tillförordnad fiskal i Svea hovrätt samma år, adjungerad ledamot där 1863, ordinarie fiskal 1864, assessor 1868, tillförordnad revisionssekreterare 1871 och konstituerad revisionssekreterare 1874. Widström var hovrättsråd i Svea hovrätt 1875–1903. Han var divisionsordförande från 1882 och tillförordnad president tre månader 1899.

Widström var ledamot av riksdagens andra kammare 1888–1890, invald i Stockholms stads valkrets. Han tillhörde Nya lantmannapartiet. Widström var kyrkomötesombud 1888 och 1898. Han var från 1899 fram till sin död i februari 1906 styrelseordförande i Evangeliska Fosterlands-Stiftelsen. Widström blev riddare av Nordstjärneorden 1876 och kommendör av andra klassen av nämnda orden 1892. Han är begraven på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Källor

Noter 

Hovrättspresidenter i Svea hovrätt
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Nya lantmannapartiet
Ledamöter av kyrkomötet
Personer verksamma inom EFS
Kommendörer av andra klassen av Nordstjärneorden
Svenska jurister under 1800-talet
Svenska ämbetsmän under 1800-talet
Svenska politiker under 1800-talet
Personer från Brattfors socken
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1833
Avlidna 1906
Män
EMI Christian Music Group

EMI Christian Music Group är ett dotterbolag till EMI som innehåller de skivmärken som ges ut i kategorin samtida kristen musik. Bolaget har sitt huvudkontor i Nashville, USA.

Skivmärken 
 ForeFront Records
 Gotee Records
 Sparrow Records
 Tooth and Nail Records
 EMI Gospel
 WorshipTogether.com

Externa länkar
 Officiell webbplats

Källor

Amerikanska skivbolag och skivmärken
Skivbolag och skivmärken bildade okänt år