kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Dala-Borgunda-Högstena församling

Dala-Borgunda-Högstena församling är en församling i Stenstorps pastorat i Falköpings och Hökensås kontrakt i Skara stift. Församlingen ligger i Falköpings kommun i Västra Götalands län.

Administrativ historik
Församlingen bildades 2010 genom sammanslagning av Dala, Borgunda och Högstena församlingar och ingår sedan bildandet i Stenstorps pastorat.

Kyrkor 
 Borgunda kyrka
 Dala kyrka
 Högstena kyrka

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Församlingar i Skara stift
Indelningar i Falköpings kommun
Japanska Formel 3000 1994

Japanska Formel 3000 1994 kördes över tio omgångar. Marco Apicella tog hand om titeln.

Delsegrare

Slutställning 

1994 i Japan
1994
Motorsportevenemang 1994
WP:Projekt Japan
Ingen tobak inget halleluja

Ingen tobak, inget halleluja! är en roman från 1956 av den svenske författaren Eric Lundqvist. Boken är en humoristisk skildring av en svensk missionärs vedermödor på Nya Guinea. Titeln anspelar på att missionären måste muta de infödda med tobak för att de ska gå i kyrkan. Romanen har även en allvarligare underton som ifrågasätter med vilken rätt västerlänningar försöker påtvinga naturfolk sin religion och kultur.

Skönlitteratur 1956
Svenskspråkig skönlitteratur
Djungeltagen

Djungeltagen är en självbiografisk bok av Eric Lundqvist, utgiven 1949. I boken skildrar författaren sin tid som chef för ett avverkningsföretag på Borneo under den senare delen av 1930-talet. I en orörd djungel startas avverkningar, ett sågverk byggs och ett helt samhälle växer fram. Under den här perioden träffade Lundqvist även sin indonesiska hustru Sari. Författaren skildrar skogsarbetarlivet i djungeln med stor realism och sympati för sina indonesiska medarbetare.
Skönlitteratur 1949
Svenskspråkig skönlitteratur
Roma kyrkby

Roma kyrkby eller Lövsta (som egentligen är en del av orten) är en tidigare tätort i Gotlands kommun i Gotlands län och kyrkby i Roma socken, belägen på öns mellersta del.
Byn ligger 16 km från Visby och 2 km från Roma (Romakloster). Vid 2015 års tätortsavgränsning hade bebyggelsen vuxit samman med Romaklosters tätort.

Tätorten "Roma kyrkby" omfattar egentligen byarna Lövsta, Bjärs, Larsarve, Busarve, Karby samt en del modern bebyggelse mellan byarna.

I Roma kyrkby finns Roma kyrka.

I Statistiska centralbyråns officiella tätortsstatistik heter orten Roma. På länsväg 143 kallas orten däremot "Lövsta" och det skrivs att Roma är 2 km vidare.

Befolkningsutveckling

Referenser

Externa länkar

Orter i Gotlands kommun
Tidigare tätorter i Sverige
Folkomröstningen om brännvinsförbud i Norge 1919

Folkomröstningen om brännvinsförbud i Norge 1919 hölls den 5-6 oktober 1919 och handlade om ifall Norge skulle införa alkoholförbud. Alkoholförbud till viss del hade börjat gälla 1917. Alla alkoholdrycker räknades inte med, bara spritdrycker.

Ja 61,6 %
Nej 39,4 %

En folkomröstning 1926 om fortsatt alkoholförbud resulterade i avskaffande av förbudet.

Resultat efter fylke

Källor
Norges statistikbyrå

1919 i Norge
Folkomröstningar 1919
Folkomröstningar i Norge
Alkohollagstiftning
Alkohol i Norge
Responsgrupp

Responsgrupp är ett arbetssätt som används främst i samband med skrivandet av texter. Metoden går ut på att en grupp skribenter tar del av varandras texter och både får och ger återkoppling på dem. Metoden lämpar sig både i det akademiska livet såväl som i det privata eller på arbetsplatsen.

Fördelar 
Genom att låta någon utomstående granska text och lämna synpunkter, eventuella andra tolkningar och förslag på ändringar får skribenten en möjlighet att till förslag på förbättringar. Samtidigt som texten har en chans att bli mer kvalitativ får författaren även en möjlighet att utvecklas som skribent och också lära sig att lyssna på andras åsikter och att ge konstruktiv kritik.

Utförande 
För att få ut mesta möjliga av detta arbetssätt bör gruppen bestå av minst tre och max fem personer. Givetvis ska antalet medlemmar i gruppen anpassas efter syftet med den. Viktigt är att medlemmarna i gruppen är bekanta med den typ av text man skriver så att responsen kan ske på ett tillfredsställande sätt.

Det finns många olika sätt att tillämpa den här metoden, men vilket man väljer bestämmer man givetvis själv. Förutom den mest traditionella varianten där man träffas personligen kan man även sköta det via e-post eller diskussionsforum på internet. Fördelen med det senare är att tid och rum inte utgör någon bestämmande faktor. De praktiska fördelarna blir i det här fallet större då man inte behöver ta hänsyn till var man befinner sig eller när man kan arbeta med texterna.

Tryckta källor 
Dysthe m.fl. Skriva för att lära kap. 9

Pedagogik
Harald Brun

Harald Brun, född 1873 och död 1927, var en norsk konstnär.

Brun måldade med särskild kärlek målade blomster och unga kvinnor. Han måleri anses ligga nära den danska skolan.

Källor
Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Norska målare under 1900-talet
Födda 1873
Avlidna 1927
Män
Folkomröstningen om fortsatt brännvinsförbud i Norge 1926

Folkomröstningen om fortsatt brännvinsförbud i Norge 1926 hölls den 18 oktober 1926 och handlade om ifall Norge skulle fortsätta förbjuda spritdrycker och dessertvin. Förbudet hade införts 1919.

Frankrike pressade på, eftersom deras alkoholexport minskade, och till slut hölls en folkomröstning om att fortsätta förbjuda alkohol eller inte. Stöd till förbudet minskade i varje fylke. Motstånd till förbudet fanns bland annat i Oslo, och andra större orter som Bergen. Efter detta avskaffades förbudslagen. Resultatet var:

Fortsätt förbudet — 44,3 %
Avsluta förbudet — 55,7 %

Resultat efter fylke

Källor
Norges statistikbyrå

1926 i Norge
Folkomröstningar 1926
Folkomröstningar i Norge
Alkohollagstiftning
Alkohol i Norge
Folkomröstningen i Norge om unionsupplösning 1905

Folkomröstningen i Norge om unionsupplösning 1905 hölls den 13 augusti 1905.

Deltagarna fick välja (bara män fick rösta) om man ville "upplösa unionen med Sverige", den redan beslutade uplösningen av unionen («den stedfundne Opløsning af Unionen»). Orden i frågan var man noga med, då Norges Storting ansåg att unionen hade upphört eftersom kung Oscar II inte längre var norsk kung, men den svenska staten ansåg att den bara kunde upplösas ömsesidigt.

Norges parlament beslutade om folkomröstningen 28 juli 1905 för att förekomma ett svenskt krav som väntades den 29 juli.

Totalt röstade 368 392 för upplösning och 184 mot (av det totala antalet röster var det alltså ganska exakt en halv promille, som röstade för att unionen skulle bibehållas, medan övriga 99,95% röstade för upplösning). 85,4% deltog. Även om kvinnorna inte fick rösta, genomförde norska suffragetter en kampanj för att upplösa unionen som inom två veckor samlade inte mindre än 244 765 namnunderskrifter.

Folkomröstningen följdes av Karlstadskonferensen.

Källor

1905 i Norge
Folkomröstningar 1905
Folkomröstningar i Norge
Svensk-norska unionen
Självständighetsfolkomröstningar
Jørgen Brunchorst

Jørgen Brunchorst, född 10 augusti 1862 i Bergen, död 19 maj 1917 i Rom, var en norsk botanist, politiker och diplomat.

Bruchorst ägnade sin botaniska forskning åt växtfysiologi, växtpatologi och mykologi och utgav för sin tid förträffliga arbeten över rötternas riktningsrörelser, över galvanotropismen samt rotknölarna hos leguminoser, Alnus, Myri’ca och Elæa’gnus. 1886 anställdes han som konservator vid Bergen Museum, men övergick snart till växtpatologin och mykologin, där hans undersökningar vid sidan av rent vetenskapliga frågor snart kom att omfatta praktiskt viktiga frågor, och blev snart mer allmänt intresserad. Då Bergens biologiska station kom till 1891, var det till stor del tack vare Brunchorsts strävanden. Jämte sina medarbetare E. Jørgensen, J. Havaas och S. K. Sellan har Bruchorst äran av de storartade botaniska samlingar vid Bergens museum, där 1899 även en modern botanisk trädgård genom Bruchorst anlades. Åren 1901–1906 var han museets direktör.

Brunchorst invaldes 1894 som arbetarrepresentant i Stortinget, vilket han tillhörde 1895–1897 och 1903–1906. Under den sistnämnda perioden anslöt han sig till Michelsens samlingsparti, var 1905 medlem av specialkommittén, som bestämde Norges ställning i unionsfrågan, och fungerade under hela perioden som ordförande i Stortinget socialkommitté. 1907–1908 var Bruchorst arbetsminister i Løvlands ministär, 1910–1916 norsk minister i Stockholm, 1916–1917 i Rom.

Brunchorst författade flera vetenskapliga och populärvetenskapliga arbeten, och redigerade i flera år Bergens museums årsbok. 1886 tog han över månadsskriften Naturen, vilken han redigerade i 20 års tid. 1890 startade han tillsammans med Gerhard Gran tidskriften Samtiden.

Källor
Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Norska Stortingsledamöter
Norska diplomater
Norska botaniker
Födda 1862
Avlidna 1917

Män
Dagobertmacka

Dagobertmacka eller Dagobertsmörgås (engelska: Dagwood sandwich) är en tjock sandwich, bestående av flera lager och olika pålägg. Namnet kommer av seriefiguren Dagobert Krikelin i "Blondie" som både tillreder och äter smörgåstypen. Smörgåsen fick – i vart fall på engelska – sitt namn på 1970-talet.

Bull's Presstjänst AB gav 1950 ut Blondie's kokbok. På bokens skyddsomslag står att Chic Young gjort Dagoberts sandwiches till ett begrepp. Ordet Dagobertmacka användes 1966 då presidenten för Svenska serieakademin bjöd på Kalle Anka-drinkar och Dagobertmackor vid en prisutdelning på Galleri Karlsson.

Referenser

Amerikanska smörgåsar
En gammal majpojke

"En gammal majpojke" är en sång av Karl Gerhard ur revyn Där de stora torskarna gå, som spelades in på 78-varvsskiva 1950. Melodin är av Michael Carr och gavs ursprungligen ut med titeln "The Wheel of the Wagon" eller "The Wheel of the Wagon is Broken". 

Karl Gerhards text handlar om en äldre herre från Majorna i Göteborg som sitter utanför restaurangen och känner doften av den mat han inte har råd med. "När dom där inne dricker ungerska tokajerna blir jag berusad av luften i Majorna". Han tog idén från en dansk revy på 1930-talet, där sången hette "Manden paa risten". Där är det en fattig person i stadsdelen Vesterbro som känner doften från restaurangen genom en typ av ventilationsgaller i gatan – något man än i dag kan finna i Köpenhamn.

Källor 
 Svensk mediedatabas
 Youtube Karl Gerhard: En gammal majpojke
 Youtube Carl Alstrup: Manden paa risten
 Youtube Patsy Montana: The Wheel of the Wagon is Broken

Låtar av Karl Gerhard
Sånger 1950
Gunnar Brundin

Per Axel Gunnar Brundin, född 18 december 1872, död 15 februari 1958, var en svensk präst och författare. Han var far till Gerdt Brundin.

Brundin avlade teologie kandidatexamen i Uppsala 1895, blev sjömanspräst i London 1905, resesekreterare för Svenska kyrkans missionsstyrelse 1911, missionsdirektor 1914 och domprost i Växjö 1927.

Brundin utgav en rad skrifter i religiösa ämnen. Bland dessa märks Under Söderns sol (1921), En missionerande kyrka (1924), Där vägarna mötas (1925 andra upplagan 1926) och Ernst Heuman (1926).

Brundin var 1915-1928 utgivare av Svenska kyrkans missionstidning.

Brundin blev utnämnd till hedersdoktor i teologi 1941 på Uppsala universitet.

Källor

 Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Noter 

Domprostar i Växjö
Svenska fackboksförfattare
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Födda 1872
Avlidna 1958
Män
Svensk uppslagsbok
Gerhard Twins

Gerhard Twins är en kuplett från 1932 skriven av Karl Gerhard. 

Zarah Leander och Karl Gerhard sjöng kupletten 1932 på Vasateatern klädda i likadana kläder.
 
Lars-Erik Berenett och Evabritt Strandberg gjorde en cover till skivan Zarah.

Karl Gerhard
Sånger 1932
William Owen James

William Owen James, född 21 maj 1900, död 15 september 1978, var en brittisk botaniker. Han var professor i botanik vid University of London, föreläsare i växtfysiologi vid University of Oxford samt chef för Oxford Medicinal Plants Scheme. Han invaldes 1960 som utländsk ledamot av svenska Vetenskapsakademien.

Källor

Tryckt litteratur 
Kungl. vetenskapsakademien, Matrikel 1971, ISSN 0302-6558, sid. 32.

Noter 

Brittiska botaniker
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1900
Avlidna 1978
Brittiska professorer i botanik
Guillaume Brune

Guillaume Anne Marie Brune, född 13 mars 1763, död 2 augusti 1815, var en fransk militär.

Brune var vid franska revolutionens början verksam som journalist i Paris och stod i nära förbindelse med Danton. År 1791 inträdde han i armén, blev redan 1793 generaladjutant och överste, deltog 1795 i kuvandet av Vendémiaire-upproret och sändes 1796 till Italien. Här utmärkte sig Brune särskilt vid Rivoli och blev generallöjtnant 1797. År 1798 grundade Brune i Schweiz Helvetiska republiken, 1799 slog han de i Holland landstigna engelsmännen samt bidrog därpå till återställandet av lugnet i västra Frankrike. Efter slaget vid Marengo kommenderade Brune med framgång i Italien och var 1802-1805 ambassadör i Konstantinopel. År 1804 utnämndes han till fältmarskalk, och fick i början av 1807 befälet över de trupper, som opererade mot svenskarna, och intog Pommern samt slöt med Johan Christopher Toll en kapitulation 7 september 1807, varigenom svenska armén utrymde Rügen men fritt fick återvända till Sverige. Vid ett sammanträffande, som Brune haft med Gustav IV Adolf i Schlatkow nära Anklam och där kungen försökt vinna Brune för bourbonerna, väckte emellertid Napoleon I:s misstankar. Detta i kombination med Brunes försumlighet att upprätthålla kontinentalblockaden bragte honom i onåd hos Napoleon, och han måste dra sig tillbaka till privatlivet. År 1814 hyllade Brune Ludvig XVIII men slöt sig under de hundra dagarna till Napoleon och fick av honom befälet i det rojalistiska södra Frankrike. Fastän Brune inte syns ha gått särskilt hårt fram och efter Waterloo valde att kapitulera, var förbittringen mot honom stark, och på väg till Paris mördades han av en rojalistisk pöbel. Brune har i allmänhet setts som en duglig militär och aktningsvärd människa och var respekterad även av sina fiender.

Referenser

Noter

Källor
 Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Franska fältmarskalkar
Franska diplomater
Personer i Napoleonkrigen
Födda 1763
Avlidna 1815
Män
Svensk uppslagsbok
Storkorset av Hederslegionen
Namn ingraverat på Triumfbågen
Franska militärer under 1800-talet
Rolf Nordhagen

Rolf Nordhagen, född 21 oktober 1894 i Kristiania, död 8 mars 1979, var en norsk botaniker. Han var son till Johan Nordhagen.

Nordhagen blev student 1912, avlade ämbetsexamen 1918, var assistent vid botaniska trädgården i Kristiania 1915–20 och därefter universitetsstipendiat i botanik. Han blev dr.phil. 1922 på avhandlingen Kalktufdannelser i Gudbrandsdalen. Han företog studieresor i Skandinavien, Centraleuropa och medelhavsländerna 1919–23. Han var professor i systematisk botanik och växtgeografi vid Bergens museum 1925-1945 och Universitetet i Oslo 1946-1965. 

Nordhagen studerade särskilt Norges flora och vegetationens utveckling sedan istiden, varom han förutom doktorsavhandlingen utgav flera arbeten, bland annat (i samarbete med schweizeren H. Garns) Postglaziale Klimaänderungen und Erdkrustenbewegungen in Mitteleuropa (1923), den stora växtgeografiska monografin Die Vegetation und Flora des Sylenegebietes (band I, 1927; band II, 1928).

Nordhagen invaldes som ledamot av Videnskabsselskabet i Kristiania 1923 och som utländsk ledamot av svenska Vetenskapsakademien 1956.

Källor 

Kungl. vetenskapsakademien, Matrikel 1970, ISSN 0302-6558, sid. 35.

Noter 

Växtgeografer
Norska professorer i botanik
Personer verksamma vid Universitetet i Oslo
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Botaniker under 1900-talet
Norska biologer under 1900-talet
Födda 1894
Avlidna 1979
Män
Salmonsens
Forskare från Oslo
Alumner från universitetet i Oslo
Tetsuo Nozoe

Tetsuo Nozoe, född 16 maj 1902, död 4 april 1996, var en japansk kemist. Han var professor i organisk kemi vid  i Taipei 1929–1948 och vid Tohoku universitet i Sendai 1948–1969. Han invaldes 1972 som utländsk ledamot av svenska Vetenskapsakademien.

Källor 
Kungl. vetenskapsakademien, Matrikel 1973, ISSN 0302-6558, sid. 37.

Japanska kemister
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1902
Avlidna 1996
WP:Projekt Japan
Personer verksamma vid Tohoku universitet
Chincha Alta

Chincha Alta (i folkmun ofta bara Chincha) är en stad i centrala södra delen av Peru och är huvudort i Chinchaprovinsen i regionen Ica. Den är belägen i floden San Juans bäcken, cirka 200 kilometer söder om Lima. Folkmängden uppgick till 177 219 invånare 2015.

Historia

Inkatiden
Mellan 1458 och 1460, under Pachacútecs tid, erövrades chinchas av Inkariket av hans son Túpac Yupanqui. Där skapades det första motståndet mot Spaniens erövring. Man hade då uppnått vänskapliga förbindelser och handel med Inkariket, och bidrog till att expandera imperiet. Chinchas styresmän Tambianvea och Hatuncas åtnjöt personlig vänskap med inkahärskarna Pachacútec, Túpac Inca Yupanqui, Huayna Cápac och Atahualpa, för att ha deltagit i Inkarikets expansion i norr, centrala delen och i söder. Inka värdesatte chinchas för deras uthållighet och mod samt för att de var framstående inom jordbruk, kultur, handel och krigskonst, vilket skilde dem från andra erövrade kulturer. Efter ankomsten av spanjorerna genom Diego de Almagro 1537 blandades den infödda befolkningen upp med spanjorer och afrikaner.

Jordbävning 2007 
Chincha Alta drabbades 2007 av en jordbävning som skadade många hus i staden.

Källor

Noter

Se även 
Chincha (kultur)
Palenque

Orter i Peru
Tarmo Oja

Tarmo Oja, född 21 december 1934 i Tallinn, Estland, är en estnisksvensk astronom.

Oja disputerade vid Uppsala universitet 1966 på avhandlingen "A study of galactic structure in Cassiopeia". Han var 1970–1999 professor och föreståndare för Kvistabergs observatorium, filialobservatorium till Uppsala universitets astronomiska observatorium.
Hans astronomiska forskningsområden har bland annat varit Vintergatans struktur samt variabla stjärnor.

Asteroiden 5080 Oja har fått sitt namn efter honom.

Referenser

Noter

Tryckta källor 

Svenska professorer i astronomi
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Personer från Tallinn
Män
Födda 1934
Levande personer
Estländare i Sverige
Astronomer under 1900-talet
ACSC

ACSC (Alternative Closed Semi Closed Breathing Demand System) är ett andningssystem för dykare som utvecklades av AGA mellan 1977 och 1979. Systemet använder en blandning syre, kväve så kallad Nitrox. Avsikten var att skapa längre aktionstider för röjdykare på djup ned till 57 meter.

Systemet har en vikt på cirka 50 kg, och är innefattad i en kåpa som fästes på en mes, en bärram. Eftersom systemet är en återandningsapparat, en rebreather ger inte dykaren av några synliga utandningsbubblor. Andningsgasen cirkuleras i andningskretsen och vid till exempel uppstigning så släpps överbliven gas ut via en slitsad gummipåse. Detta medför minimala gasbubblor på ytan. Utandningsluftens koldioxid filtreras i en kalkbehållare och gasen kan därigenom återinandas av dykaren med ett minimalt tillskott av syre. Tillförseln av Nitrox styrs av den andade volymen genom en mekanism som efter en viss andad volym (några andetag) tillsätter nitrox via en doscerflaska, därav namnet ACSC (Alternative Closed Semi Closed Breathing Demand System).

Det centrala i apparatens konstruktion är att man antar att den andade volymen är ca 25 gånger syreförbrukningen.

Två gasblandningar kan användas till apparaten, en med högre syrehalt för grundare dykning och kortare dekompression, och en med en lägre oxygenhalt för dykning till 57 meter och dekompression motsvarande luft. Dessa gaser kallas röd respektive grön efter färgmärkningen på gasflaska och docerflaska. 

AGA:s dykverksamhet har sedermera brutits ut i Interspiro AB som utvecklat efterföljarna DCSC och IS-MIX. Dessa apparater arbetar enligt en liknande, men kontinuerlig princip.

Dykning
Minkrig

Minkrig är en form av krigföring som grundar sig på att lägga ut land- eller sjöminor. Syftet kan vara att åsamka fienden förluster, hindra fienden att använda vissa havsområden eller att skydda egna transporter. Minutläggningen kan utföras av särskilda minfartyg eller av andra örlogsfartyg, även ubåtar.

Minkriget blev ett påtagligt militärt begrepp under andra världskriget. Sjöminor utgjorde ett stort hot mot alla civila och militära sjötransporter. De allierade lade ut stora minfält runt Engelska kanalen och i stora delar av Nordsjön. I Östersjön lades stora sjöminfält ut runt Öland och Gotland samt i Finska viken.

Många civila fartyg förliste på grund av minkollisioner och stor förödelse blev kvar efter krigets slut. Runt om i svenska farvatten hittas årligen ett flertal skarpa minor,  främst av marinens röjdykare som fortfarande övar minsökning och minförstöring. Sjöminor innehåller oftast cirka 400–900 kg sprängämne och är kraftfulla förstörelsevapen.

Referenser 

Sjökrigföring
Minor
James Hannington

James Hannington, född 1847, död 1885, var en engelsk missionsbiskop.  

Hannington, som tillhörde en rik köpmanssläkt, blev 1873 prästvigd och utbytte 1882 sin verksamhet i en engelsk landsförsamling mot missionsarbetet i Afrika. 1885 vigd till biskop över östra Ekvatorial-Afrika, verkade han en tid energiskt vid kusten och drog sedan oförskräckt in i Ugandakonungen Mwangas rike, därvid brytande en ny väg från kusten genom Masailandet till Victoria Nyanza. 

I Uganda blev Hannington på Mwangas befallning fängslad och dräptes med spjut efter tio dagars pinsam fångenskap. Profetiska blev hans sista ord till bödlarna: "Gå och säg Mwanga, att jag köpt vägen till Uganda med mitt blod!" Hanningtons död påskyndade kraftigt de engelska strävandena att vinna Uganda för civilisationen. Jämför biografi av E.C. Dawson (1887) och Hanningtons Last journals (1888).

Källor
 

Engelska biskopar
Engelska missionärer
Anglikanska missionärer
Missionärer i Kenya
Missionärer i Uganda
Engelska martyrer
Kristna martyrer
Födda 1847
Avlidna 1885
Män
Ugglan
Personer i England under 1800-talet
Personer i Afrikas historia
2-Kloretanol

2-Kloretanol är en klororganisk förening med formeln C2H4ClOH.

Framställning 
Kloretanol kan framställas genom halogenering av etylenglykol (C2H4(OH)2) med saltsyra (HCl).

Den kan också framställas genom att reagera etylen (C2H4) med hypokloritsyra (HClO).

Användning 
Tidigare var den huvudsakliga användningen av kloretanol framställning av etenoxid (C2H4O).

Den processen har numera ersatts av miljövänligare processer där etylen oxideras direkt till etenoxid.

Kloretanol används dock fortfarande som lösningsmedel för cellulosaacetat, etylcellulosa, harts och lignin. Många färgämnen framställs också genom alkylering av anilin (C6H5NH2) med kloretanol. Det används även för tillverkning av diverse läkemedel, bekämpningsmedel och mjukgörare.

Miljöaspekter 
Kloretanol bildas när kroppen bryter ner etylendiklorid. Kloretanol bryts vidare ner till klorättiksyra. Vid förbränning bildas väteklorid och fosgen.

Källor 

 Safety data for 2-chloroethanol Oxford University

Alkoholer
Klororganiska föreningar
Johann Ewald

Johann Ewald kan syfta på:

* Johann von Ewald (1744–1813), dansk general
 Johann Joachim Ewald (1727–efter 1762), tysk poet
 Johann Ludwig Ewald (omkring 1748–1822), tysk reformert teolog och författare
Carl von Ewald (militär)

Carl von Ewald, född den 1 mars 1789 i Kassel, död den 18 mars 1866 i Köpenhamn, var en dansk officer. Han var son till generallöjtnant Johann von Ewald och far till författaren H.F. Ewald.

Ewald blev sekondlöjtnant 1805 och deltog i fälttåget 1814 som stabschef vid andra brigaden och 1815 vid hjälpkårens första brigad. Efter hemkomsten från Frankrike skrev han flera militära uppsatser och var 1821–1826 medutgivare av Magasin for militær Videnskabelighed. Från 1822 blev han lärare i krigshistoria och taktik för den senare kung Fredrik VII och reste 1826–1828 i utlandet med prinsen, varefter han blev adjutant hos Fredrik VI. Kort efter dennes död blev han överste, tjänstgörande generaladjutant och chef för kungens adjutantstab och byrån för arméns befälsärenden. Vid ministerskiftet 1848 frånträdde Ewald, som 1842 hade blivit generalmajor och 1847 förlänats storkorset av Dannebrogsorden, sina poster och han beviljades avsked året efter.

Källor 

 

Danska generaler
Personer i Napoleonkrigen
Mottagare av Dannebrogorden
Danska militärer under 1800-talet
Personer från Kassel
Födda 1789
Avlidna 1866
Män
Salmonsens