kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Tyreoideahormoner

Tyreoideahormoner är hormoner som naturligt bildas i sköldkörteln eller är syntetiska sådana. Tyroxin (T4) och trijodtyronin (T3) är de naturliga sköldkörtelhormonerna. De bildas av aminosyran tyrosin och jod, och reglerar ämnesomsättningen. De frisätts från sköldkörteln, och transporteras med blodet till kroppens cellkärnor där de binder till sköldkörtelhormonreceptorer. Tyreoniner kallas de molekyler som har blivit av med en eller flera jodatomer jämfört med T4.

Produktion 
Tyreoideahormonerna syntetiseras och frisätts av sköldkörteln som respons på TSH. TSH är ett hormonfrisättande hormon som bildas i hypofysen. TSH når sköldkörteln via blodet, där det binds till TSH-receptorer på cellytorna hos sköldkörtens så kallade follikelceller. Ett jodprotein, tyreoglobulin, samlar tyrosin till sig i sköldkörteln och bildar därmed tyroxin (T4) som är bundet till tyreoglobulinet. Tyroxin är en molekyl med fyra jodatomer och tyrosin. När TSH fäster vid receptorerna frisätts tyroxinet från sköldkörteln och insöndras i blodet. Via blodomloppet når hormonet alla kroppens celler.

T4 har mindre egen verkan och är ett prohormon till trijodtyronin (T3), den mest potenta tyreoninen, genom att enzymer (dejodaser) avlägsnar en jodatom. Om ytterligare en jodatom frisätts bildas dijodtyronin (T2).

Till tyreoideahormonerna räknas förutom tyroxin och tyreoniner också sköldkörtelextrakt, jodtyrosin, dijodtyrosin och dextrotyroxin. Syntetiska tyroxiner som läkemedlen Levaxin och Liothyronin räknas också som tyreoideahormoner.

Transport 
Större delen av kroppens T4 och T3 är bundna till transportproteinerna tyroxinbindande globulin (TBG), transtyretin (prealbumin, TBPA) och albumin. En liten andel är obundet i blodet, så kallat fritt T4 och fritt T3. Via blodomloppet når tyreoideahormonerna kroppens celler där de utövar sin funktion.

Funktion 
Tyreoideahormoner reglerar ämnesomsättningen genom att de binder till sina receptorer i celler ute i kroppen. Höga värden tyreoideahormoner medför hög ämnesomsättning, och låga värden låg ämnesomsättning.

Tyreoideahormoner påverkar också hypofysen och aktiviteten hos dess protirelinreceptorer. Därigenom minskar frisättningen av TSH, vilket leder till en minskad frisättning av tyreoideahormoner. De utövar således en negativ feedback-loop.

Hormonerna ifråga spelar stor roll för nybildning av hjärnceller,  från fostertiden och livet ut. Detta förklarar kretinism bland barn med hypotyreos. Liknande effekter har emellertid också hormonerna hos vuxna. Lägre nivåer tyreoideahormoner ger mindre storlek på hippocampus och sänker aktiviteten i subventrikulära zonen, ger sämre dygnsrytm, och påverkar möjligen nybildningen av celler i hypotalamus.

Sjukdomar 
Många sjukdomar påverkar värdena av tyreoideahormoner, däribland giftstruma och hypotyreos, samt euthyroid-sick syndromes.

Se även 
 Jodbrist
 Zinkbrist

Källor 

Sköldkörtelhormoner
Neuroendokrinologi
Tjirpan

Tjirpan (bulgariska: Чирпан) är en stad i regionen Stara Zagora i centrala Bulgarien. Staden ligger 39 kilometer sydost om Stara Zagora och 50 kilometer öster om Plovdiv, strax norr om floden Maritsa. Tjirpan hade 14 149 invånare (2018).

Tjirpan är ett centrum för vinproduktion.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Stara Zagora (region)
Livet deluxe

Livet deluxe är en roman av den svenske författaren Jens Lapidus från 2011. Boken är den tredje i hans serie Stockholm Noir som också innehåller romanerna Snabba cash och Aldrig fucka upp. Trilogin skildrar livet i Stockholms undre värld och tillhör de mest sålda böckerna i Sverige på senare år.

Filmatisering

Boken blev filmatiserad 2013 i regi av Jens Jonsson med bland annat Joel Kinnaman och Matias Varela i huvudrollerna.

Referenser 

Skönlitteratur 2011
Svenska romaner
Litterära verk med anknytning till Handelshögskolan i Stockholm
Tatevi Anapat

Tatevi Anapat () är ett armeniskt kloster från 1600-talet beläget i Vorotandalen i provinsen Siunik i Armenien.

Ett framtida världsarv 
Sedan 1995 är Tatevi anapat tillsammans med klostret Tatev uppsatt på Armeniens förhandslista (tentativa lista) över landets planerade världsarvsnomineringar.

Referenser

Externa länkar 

 Official Website
 FindArmenia.com: Tatev Big Hermitage

Kloster i Armenien
Tentativa världsarv i Armenien
Siunik
Orientaliskt ortodoxa kloster
Maxime Du Camp

Maxime Du Camp, född 8 februari 1822, död 8 februari 1894, var en fransk författare och resenär.

Du Camp företog vidsträckta resor i Orienten och Europa, 1849-51 i sällskap med Gustave Flaubert. Han deltog 1861 i Giuseppe Garibaldis expedition och skrev en livlig skildring därav i Expédition des Deux-Siciles (1861). Mångsidigt intresserad, författade Du Camp en mängd artiklar i tidskrifter och dagspress samt ett större antal böcker om konst och litteratur, resor, sociologi och historia. Dessutom har han skrivit romaner och lyrik: Souvernirs et paysages d'Orient (1848), Le livre posthume. Mémoires d'un suicidé (1853), Le Nil, l'Égypte et la Nubie (1854), Paris, ses organes, ses fonctions et sa vie (6 band, 1869-75), samt Souvernirs littéraires (2 band, 1882-83), vilka innehåller en mängd uppgifter om samtidens författare, bland annat om Flaubert. Du Camp blev 1880 medlem av Franska Akademien.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter

Franska författare
Ledamöter av Franska Akademien
Födda 1822
Avlidna 1894
Män
Officerare av Hederslegionen
Gudrun Hasselriis

Gudrun Hasselriis, född 21 februari 1890 i Aarhus, död 25 januari 1984, var en dansk skolinspektör och politiker för Det Konservative Folkeparti. Hon var folketingsledamot 1945–1947 och 1950–1953. Hon var dessutom suppleant 26 oktober 1949 – 31 december 1949.

Gudrun Hasselriis var dotter till fabrikanten Frederik Hasselriis och Anna Hasselriis, född Prior. Hasselriis och hennes syster, Ingeborg Hasselriis, växte upp i Aarhus. Hon avlade preliminärexamen från Elise Smiths Højere Pigeskole 1908 och valde därefter att studera till lärarinna. Hon flyttade därmed till Köpenhamn för att studera vid Femmers Seminarium (tidigare Femmers Kvindeseminarium), från vilken hon avlade lärarinneexamen 1912. Hon genomgick dessutom ytterligare utbildning i undervisning av ”mindre begåvade” barn samt i gymnastik vid Köpenhamns lärarhögskola. Hon arbetade därefter som vikarie vid Aarhus kommunala skolväsende innan hon blev ordinarie lärare vid Christiansgades Skole 1917. Efter 16 år som lärare utsågs hon till ställföreträdande skolinspektör 1933 och sedan till skolinspektör vid Frederiks Allés Skole (1937–1955). Hon blev därefter föreståndare i Köpenhamn för det konservativa bildningsförbundet, Folkeligt Oplysningsforbund, vid vilken hon tidigare hade varit ordförande av dess avdelning i Aarhus (1949–1955). Hon intog därefter fler framträdande poster inom förbundet, däribland som ledamot av dess verkställande utskott (1954–1956) och i förbundsstyrelsen (från 1956). Parallellt med dessa uppdrag var hon dessutom ledamot av det verkställande utskottet (1952–1956) och i styrelsen (från 1956) för Aarhus aftenseminarium.

Hasselriis var även socialt engagerad inom flera organisationer, däribland som medlem av tillsynsrådet för den danska statens sjukhus för sinnessjuka (1951–1953), samt som inspektör för Hadstens spädbarnshem (från 1947) och för det danska Röda Korsets barnhem Sølyst i Risskov utanför Aarhus (från 1954). Hon var även s.k. borgerlig ombudsman, dvs. att hon medverkade i behandlingen av rättsliga fall i olika rättsinstanser (1941–1945).

Se även 
 Karen Ankersted
 Gerda Mundt

Referenser 
 Kraks Blå Bog 1957

Födda 1890
Avlidna 1984
Kvinnor
Danska lärare
Danska skolledare
Folketingsledamöter från Det Konservative Folkeparti
Danska politiker under 1900-talet
Personer från Århus
Charles Du Cange

Charles Du Fresne, Seigneur Du Cange, född 18 december 1610, död 23 oktober 1688, var en fransk historiker och lexikograf.

Du Cange var författare till de länge mycket viktiga Glossarium scriptores mediæ et infimæ latinitatis (3 band, 1678) och Glossarium ad scriptores mediæ et infimæ græcitatis (2 band, 1688).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Franska historiker
Franska lexikografer
Franska fackboksförfattare
Franskspråkiga fackboksförfattare
Franska författare under 1600-talet
Födda 1610
Avlidna 1688
Män
Svensk uppslagsbok
Margareta av Tyrolen

Margarete av Tyrolen, även känd under sitt öknamn Margarete Maultasch, född 1318, död 1369, var en regerande grevinna av Tyrolen från 1335 till 1363. Hon var även hertiginna av Bayern genom äktenskap.

Biografi
Margarete var det enda barnet till Henrik av Gorizia-Tyrolen, hertig av Kärnten och greve av Tyrolen, och Adelaide av Braunschweig-Lüneburg. Eftersom fadern saknade söner, kom han år 1330 överens med Ludvig IV (tysk-romersk kejsare) om att Margarete skulle efterträda honom som hertig av Kärnten och greve av Tyrolen. Samma år som hon förklarades för sin fars tronarvinge giftes hon bort med Johan Henrik av Luxemburg, bror till Karl IV (tysk-romersk kejsare).

Regeringstid
Vid hennes fars död 1335 svek Ludvig IV avtalet med hennes far och gav bort hertigdömet Kärnten till hertig Albert II av Österrike, men Margarete kunde dock genom att utnyttja makens familjekontakter efterträda fadern i grevedömet Tyrolen. 
Paret regerade gemensamt, men Margaretes make blev impopulär med sitt omogna och högdragna sätt, och år 1341 lät Margarete utvisa honom med stöd från den tyrolska adeln. 

Hon undvek repressalier från makens familj genom att sluta en allians med Ludvig IV, och 1342 gifte hon sig med Ludvig IV:s son, hertig Ludvig V av Bayern, och förklarade honom för medregent. Vigseln hade skett utan en föregående skilsmässa, och hennes andre make Ludvig V förklarade i stället själv hennes första äktenskap för ogiltigt. Detta ledde till att paret exkommunikerades av påven Clemens VI samma år. Inom den kyrkliga propagandan fick Margarete tillnamnet Maultasch ("säckmun"), vilket betyder "hora". År 1347 belägrades slottet Tyrol förgäves av kejsar Karl IV. 

Vid hennes son Meinhard III:s äktenskap med Margareta av Österrike 1359 löstes Margarete och Ludvig från bannet av påven Innocentius VI. Vid makens död 1361 blev sonen hennes medregent, men då han dog barnlös 1363 saknade hon arvingar. Tyrolen invaderades då av Stefan II av Bayern-Landshut, som erövrade Bayern och även gjorde anspråk på Tyrolen. Margarete överlät då äganderätten över Tyrolen på sin sons före detta svåger Rudolf IV av Österrike. Hon avled i exil i Wien.

Källor

Noter 

Födda 1318
Avlidna 1369
Tyska grevinnor
Kvinnor
Personer i Österrikes historia
Kvinnliga regenter under 1300-talet
CRP-prov

Ett CRP-prov, vardagligt kallat snabbsänka, är ett blodprov som mäter koncentrationen av så kallat C-reaktivt protein (CRP). CRP stiger vid inflammation. CRP kan mätas i blodplasma (P-CRP) eller serum (S-CRP).

Ett annat test som utförs på blod kallas sänkningsreaktion (sänka) och mäter antalet millimeter som de röda blodkropparna (erytrocyterna) i blodprovet sjunker i ett glasrör under en timmes sedimentering, jämfört med ett CRP-prov (snabbsänka) som bara tar cirka tio minuter att utföra. Benämningen snabbsänka är missvisande då det inte är någon sänkereaktion i egentlig mening, utan en mätning av koncentrationen av akutfasproteinet C-reaktivt protein (CRP) i blodet. Koncentrationen av CRP ökar vid inflammation och infektion. Även den vanliga sänkan indikerar sådana tillstånd men således på ett annat sätt. Därför är det ibland fördelaktigt att komplettera snabbsänkan med vanlig sänkningsreaktion. Vid till exempel sarkoidos kan CRP-provet vara normalt, medan vanlig sänka är förhöjd.

Normalvärdet för ett CRP-prov är under 10 mg/L, men en helt frisk person har som regel ett CRP under 3. Normalt CRP förekommer vid lättare infektionssjukdomar såsom okomplicerad blåskatarr. Om infektionen sprider sig och börjar angripa vävnader stiger koncentrationen CRP. Mycket höga värden förekommer vid svåra inflammationer. Vid bakterieinfektioner stiger CRP mer än vid virusinfektioner. Det kan ha betydelse vid utredning av ledsjukdomar, andra sjukdomar i muskuloskeletala systemet samt annan vävnadsskada, för att utreda huruvida sjukdomen betingas av inflammation eller inte.

CRP är också måttligt förhöjt vid exempelvis hjärtinfarkt. Förr gick gränsen för förhöjt CRP på över 10 mg/L, men värden mellan 3 och 10 har visat sig korrelera med risk för hjärt- och kärlsjukdomar, metabolt syndrom, och typ 2-diabetes. Detta kopplas till sambandet mellan dessa sjukdomar och låggradig inflammation.

Källor 
 Nationalencyklopedin

Noter 

Klinisk kemi
Inflammation
Gustaf de Frumerie (1849–1936)

Gustaf de Frumerie, född den 17 augusti 1849 i Tveta socken, Värmland, död 19 april 1936 i Hindås, Älvsborgs län, var kapten vid Svea Artilleriregemente och sedermera fransk medicine doktor, länge bosatt i Paris.

Han var gift första gången 1874–1892 med Maria Lovisa Charlotta (Louise) Lilja, född 1 mars 1853, död 3 maj 1933, och andra gången 9 oktober 1893 med konstnären Agnes de Frumerie, född Kjellberg.

de Frumerie blev utnämnd till riddare av Svärdsorden, danska Dannebrogsorden, franska Hederslegionen, italienska kronorden, norska Sankt Olavs orden och portugisiska Kronorden.

Han var son till godsägaren Carl Gustaf Frumerie (1774–1859) och Sophia Albertina de Falck. Fadern var i sin tur son till löjtnanten vid Nerikes och Wermelands regemente Pehr Frumerie (1717–1777). De 219 åren mellan hans farfars födelse och egen död uppges 2011 som längdrekord för sådana så kallade "långa generationer".

Gustaf de Frumerie är begravd på Danderyds kyrkogård.

Källor 
Svenska Släktkalendern 1919, artikel Frumerie
Sveriges Dödbok 1901-2009
Tidningsklipp från 1936, lästa i Genealogiska Föreningens släktarkiv
Släkt och Hävd 2009:1

Noter 

Svenska officerare
Riddare av Svärdsorden
Mottagare av Dannebrogorden
Mottagare av Hederslegionen
Mottagare av Sankt Olavs orden
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska läkare under 1800-talet
Svenska läkare under 1900-talet
Svenska militärer under 1800-talet
Personer från Tveta socken, Värmland
Gravsatta på Danderyds kyrkogård
Födda 1849
Avlidna 1936
Män
Rebecka Carlsson

Maria Rebecka Carlsson, född 11 maj 1987, var mellan åren 2011 och 2013 språkrör för Grön Ungdom. Medgrundare till Sustainergies, tidigare skribent på Supermiljöbloggen samt tidigare ungdomsrepresentant från Sverige till FN:s kommission för hållbar utveckling. Carlsson var även politiskt sakkunnig till klimat- och miljöminister Åsa Romson till och med Romsons avgång i maj 2016.

Referenser

Externa länkar
 Rebecka Carlssons blogg

Svenska miljöpartister
Födda 1987
Kvinnor
Levande personer
Språkrör i Grön Ungdom
Reflex Arkitekter

Reflex arkitekter är ett svenskt arkitektkontor med säte i Stockholm.

Historik
Kontoret startades 1999 av arkitekterna Johan Linnros (född 1955), Kjell Mejhert (född 1948), Anders Nordlund (född 1958) och Maria Rudberg (född 1961) och sysselsätter idag  omkring 70 medarbetare. 
Nuvarande partners är Anders Nordlund, Anna Wijkmark, Catrin Notbohm, Jenny Öberg, Lasse Eriksson, Maria Rudberg, Peter Sahlin och Marco  Folke Testa (VD). Den operativa verksamheten leds av delägare.

Firman har uppmärksammats för flera ombyggnationer av byggnadskomplex från 1960- och 70-talen i Stockholms city, bland annat de två husen i CityCronan, mellan Malmskillnadsgatan och Regeringsgatan (2003), Pennfäktaren 11 (2009) och på- och ombyggnaden av Näringsdepartementets hus (2009) samt Urban Escape.

Bland nyproduktionen märks  Sjöstadskapellet (2002), Substansfabrik för Astra Zeneca i Södertälje (2002), Åklagarhuset i Flemingsberg (2007), H&Ms nya huvudkontor vid Drottninggatan (2008), Courtyard Stockholm (2009), BB Sophia (2014) och Elite Hotel Carolina Tower (2018) samt Kineum (2022).

Byggnader i urval

Källor

Noter

Externa länkar

Reflex 
Reform

Svenska arkitektfirmor
Företag bildade 1999
Vasafua

Vasafua är en ö på korallatollen Funafuti, Tuvalu. Vasafua är en del av Funafuti Conservation Area, som inrättades 1996 med syftet att bevara de naturliga faunan och floran i området.

Källor

Refernser 

Tuvalus geografi
Canefield

Canefield är en kommun belägen på Dominicas västkust. Det är den största bosättningen är St. Paul Parish och hade år 2001 en befolkning om 2 800. Angränsande kommuner är Cochrane, Checkhall, Massacre och Fond Colé.

Källor 
 

Orter i Saint Paul (parish)
London, Kiribati

London är huvudbosättningen på atollen Kiritimati, som hör till Kiribati i Stilla Havet. År 2005 hade den en befolkning om 1 829 personer, vilket innebär att den är den näst största byn på Linjeöarna. Endast Tabwakea är något större.

Källor 

 

Orter i Linjeöarna
Jens Paludan-Müller

Jens Paludan-Müller är ett namn, som burits av bland andra:

* Jens Paludan-Müller (1771–1845), biskop i Aarhus
 Jens Paludan-Müller (1813–1899), dansk präst och teologisk författare
 Jens Paludan-Müller (1836–1864), dansk historiker
Jens Paludan-Müller (präst)

Jens Paludan-Müller, född den 8 januari 1813, död den 29 juni 1899, var en dansk teologisk författare. Han var bror till Caspar och Frederik Paludan-Müller samt far till Johannes Paludan-Müller.
   
Paludan-Müller blev 1837 teologie kandidat och 1847 präst, med sluttjänst 1874–1882 i Snesere på Själland. 

Paludan-Müller utgav Om Guds Ord (1869) och Skriften og Overleveringen (1871), i vilka han intar en förmedlande ställning mellan Grundtvig och dennes motståndare, samt Evangelisk Præstegjerning (1870) och Folkekirken og evangelisk Tro (1890).

Referenser

Noter

Källor 
 

Danska präster under 1800-talet
Danska fackboksförfattare
Danskspråkiga författare
Födda 1813
Avlidna 1899
Män
Paludan-Müller

Paludan-Müller är en dansk släkt.

Släkten härstammar från den på Jylland födde sockenprästen i Holbæk och Udby Mikkel Pedersen Møller (Müller) (död 1709), vars sonson, godsförvaltaren vid Sorø Akademi Caspar Peter Müller (1736–1776), ingick äktenskap med prästen Jens Paludans dotter Anne (1740–1805), som efter sin mans död  var kammarfru hos hertiginnan Lovisa Augusta, Frederik VI:s syster. Deras son, biskop Jens Paludan-Müller, var far till sockenprästen i Beder och Malling Vilhelm Paludan-Müller (1807–1861), till historikern Caspar Peter Paludan-Müller, till dr. theol. Jens Paludan-Müller och till diktaren Frederik Paludan-Müller. Den andra av dessa bröder var far till cand. theol. Jens Paludan-Müller (1836–1864), som 1863 vann Köpenhamns universitets prisuppgift för en avhandling om Gotlands förhållande till Danmark och Sverige under medeltiden (utkom 1865), men vars lovande karriär kort därefter bröts, då han stupade i slaget vid Sankelmark, och till Henriette Philippa Paludan-Müller (1841–1907), som grundlade en ansedd flickskola. Ovannämnde dr. Jens Paludan-Müller blev far till slottsprästen på Frederiksborg Bernhard Lucian Paludan-Müller (1845–1932), som först var en flitig medarbetare vid, senare redaktör, för veckotidningen Sædemanden (utkom 1879–1886), och som dessutom vann ett ansett namn både som präst och som teologisk författare. Den sistnämndes yngre bror var sockenprästen Johannes Nathanael Paludan-Müller.

Kända medlemmar 
 Caspar Paludan-Müller (1805–1882), dansk historiker
 Frederik Paludan-Müller, dansk författare
 
 Johannes Paludan-Müller (1853–1940), dansk präst

Referenser

Danska släkter
La Liga 2005/2006

La Liga 2005/2006 var den 75:e upplagan av Spaniens högsta liga i fotboll för herrar. FC Barcelona blev ligasegerare för 18:e gången. Säsongen började den 27 augusti 2005 och avslutades 20 maj 2006.

Upp- och nedflyttningar 
Lag som flyttats upp från Segunda División säsongen 2004/2005
 Cádiz CF
 Celta de Vigo
 Deportivo Alavés

Lag som flyttades ner till Segunda División säsongen 2005/2006
 Levante UD
 CD Numancia
 Albacete Balompié

Tabell

Utmärkelser

Pichichitrofén
Pichichitrofén delas ut till den spelare som gjort flest mål under säsongen.

Zamoratrofén
Zamoratrofén delas ut till den målvakt som släppt in minst mål per match.

Fair Play-utmärkelsen 

Källa: Guia Diario AS de La Liga 2006/2007, s. 144 (sportmagasin)

Anmärkningslista

Källor

Referenser

Externa länkar

2005 i Spanien
2006 i Spanien
2005/2006
Fotbollssäsongen 2005/2006
Adolf Dietrich Weber

Adolf Dietrich Weber, född 17 juni 1753 i Rostock, död 18 november 1817, var en tysk jurist.

Weber verkade först som sakförare i Rostock, blev 1784 extra ordinarie professor och 1786 ordinarie professor vid Kiels universitet samt 1791 vid Rostocks universitet. Han var en av Tysklands främsta författare på civilrättens område och ägnade sig även åt naturrätten.

Webers processuella skrifter Ueber die Prozesskosten, deren Vergütung und Compensation (1788), Ueber die Verbindlichkeit zur Beweisführung im Civilprozess (1805, tredje upplagan genom August Wilhelm Heffter, 1845), Beiträge zu der Lehre von gerichtlichen Klagen und Einreden (1789 och senare upplagor), är förstahandsarbeten och användes av bland andra dansken Anders Sandøe Ørsted. Webers huvudarbete är Ueber Injurien und Schmähschriften (I–III, 1793–94 och 1800 samt senare upplagor).

Källor

Noter

Civilrättsexperter
Tyska professorer i juridik
Personer verksamma vid Kiels universitet
Personer verksamma vid Rostocks universitet
Tyska fackboksförfattare
Tyskspråkiga fackboksförfattare
Personer i Tyskland under 1700-talet
Personer från Rostock
Födda 1753
Avlidna 1817
Män
Salmonsens
Julius Paludan

Julius Paludan, född den 11 augusti 1843, död den 2 december 1926, var en dansk litteraturhistoriker, far till Jacob Paludan.

Paludan tog 1868 teologie kandidatexamen och blev 1875 filosofie doktor, 1884 docent och 1892 professor vid Köpenhamns universitet. Han var 1888–1906 medlem av undervisningsinspektionen för de lärda skolorna. År 1909 blev han ledamot av Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg.

Hans viktigaste arbeten rör sig kring den främmande litteraturens inverkan på den danska: Om Holbergs Niels Klim med særligt Hensyn til tidligere Satirer i Form af opdigtede og vidunderlige Reiser (gradualavhandling 1878), Fremmed Indflydelse paa den danske Nationalliteratur i det 17. og 18. Aarhundrede. I. Renaissancebevægelsen (1887) och Fransk-engelsk Indflydelse paa Danmarks Literatur i Holbergs Tidsalder (1913). 

Han skrev dessutom Danmarks Literatur i Middelalderen med Henblik til det øvrige Nordens med fortsättningen Danmarks Literatur mellem Reformationen og Holberg (1896), En Overgangsgruppe i nordeuropeisk Digtning omkring Aar 1700 (1909), Mellem Semestrene (1910) samt Det højere Skolevæsen i Danmark, Norge og Sverige (1885). Hans skarpa angrepp på Georg Brandes har medverkat till att hans egen verksamhet blivit mindre erkänd på vissa håll.

Källor 

 

Danska litteraturvetare
Litteraturhistoriker
Danska professorer
Personer verksamma vid Köpenhamns universitet
Litteraturvetare under 1800-talet
Litteraturvetare under 1900-talet
Danska forskare under 1800-talet
Danska forskare under 1900-talet
Mottagare av Dannebrogorden
Födda 1843
Avlidna 1926
Män
Ugglan
Skrikebo naturreservat

Skrikebo naturreservat är ett 20,4 hektar stort skogsområde beläget i Oskarshamns kommun i Småland.

Natur
Naturreservatet består lätt kuperad blockrik äldre skogsmark. Trädfloran har en medelålder av cirka 100 år och utgörs av bland annat grovvuxen tall, gran, ek och asp. Till de mer ovanliga växterna i området hör hakmossa, stubbspretmossa, långfliksmossa, gulnål och skärelav. Där finns också ett bestånd av svampen nartagging.

Naturreservatet är beläget cirka 10 kilometer nordväst om Oskarshamns tätort.

Referenser
 Länsstyrelsen i Kalmar län om Skrikebo.

Naturreservat i Oskarshamns kommun
Naturskyddsområden bildade 2000