kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Punt Muragl

Punt Muragl är en by som ligger i kommunen Samedan i regionen Maloja i kantonen Graubünden, Schweiz

Byn ligger naturskönt belägen emellan Pontresina och Celerina/Schlarigna. Byn har järnvägsförbindelse (Berninaexpressen mellan Chur/Davos och italienska Tirano stannar här). Det finns också en bergbana från Punt Muragl upp till bergstoppen 
Muottas Muragl (2 453 meter över havet). Invånarnas modersmål är antingen tyska eller rätoromanska.

Orter i Graubünden
Schweiz i olympiska vinterspelen 2002

Schweiz deltog i olympiska vinterspelen 2002

Medaljer

Guld
Backhoppning
Herrar, Stora backen:Simon Ammann
Herrar, Lilla backen:Simon Ammann
Snowboard 
Herrar, Parallellstorslalom:Philipp Schoch

Silver
Bob:
Herrar, dubbel: Christian Reich, Steve Anderhub
Curling
Damer:Nadia Röthlisberger, Luzia Ebnöther, Laurence Bidaud, Tanya Frei, Mirjam Ott

Brons
Bob:
Herrar, dubbel: Martin Annen, Beat Hefti
Alpin skidåkning:
Störtlopp: Sonja Nef
Curling
Herrar:Marco Ramstein, Christof Schwaller, Markus Eggler, Damian Grichting, Andreas Schwaller
Längdskidåkning
Damer, Stafett:Andrea Huber, Laurence Rochat, Brigitte Albrecht Loretan, Natascia Leonardi Cortesi
Skeleton
Herrar:Gregor Stähli
Snowboard
Damer, Halfpipe:Fabienne Reuteler

2002 i Schweiz
Nationer i olympiska vinterspelen 2002
2002
Jonatan Godtrogens underbara äventyr

Jonatan Godtrogens underbara äventyr: En frimarknadsodyssé (originaltitel: The Adventures of Jonathan Gullible: A Free Market Odyssey) är en libertariansk roman av Ken Schoolland från 1988. Boken, som anspelar på Gullivers resor, följer Jonatan Godtrogen i en resa i ett främmande land. Genom det Jonatan får uppleva i landet framför författaren kritik mot skatter och statlig inblandning i ekonomin.

Boken har översatts till tiotals språk, till svenska av Mats Hinze 2004 för planerad utgivning på John-Henri Holmbergs förlag Replik, men detta skedde aldrig.

Externa länkar

Bokens webbplats

Skönlitteratur 1988
Amerikansk skönlitteratur
Politisk litteratur
Libertarianism
Appleton (månkrater)

Appleton är en starkt eroderad nedslagskrater på månen. Den befinner sig på det norra halvklotet på månens baksida.

Kratern är uppkallad efter den engelske fysikern Edward V. Appleton (1892-1965) och fick sitt officiella namn tilldelat av den Internationella astronomiska unionen (IAU) år 1970., ,

Omgivning 
Mot nordväst ligger kratern Von Neumann och den stora kratern Campbell. Den mindre kratern Golovin ligger till nordöst, medan månhavet Mare Moscoviense ligger längre mot sydväst.

Satellitkratrar 

De kratrar, som kallas satelliter, är små kratrar som ligger i eller nära huvudkratern. Deras bildning är vanligtvis oberoende av detta, men de ges samma namn som huvudkratern med tillägget av en stor bokstav. På månkartor är dessa objekt genom konvention identifierade genom att placera ut bokstaven på den sida av kraterns mittpunkt som är närmast huvudkratern., , 

Appleton har följande satellitkratrar:

Se även 
 Lista över månens kratrar

Källor

Fotnoter 

Kratrar på månen
Charles Maunoir

Charles Jean Maunoir, född 1830 i Toscana, död 1901 i Paris, var fransk geograf.

Maunoir var souschef vid franska krigsarkivets kartografiska avdelning, 1867-96 generalsekreterare i geografiska sällskapets i Paris centralutskott och redigerade sällskapets "Bulletin". I denna samt i "Journal des sciences militaires" och andra facktidskrifter publicerade han en mängd värdefulla uppsatser, särskilt rörande topografins historia. Han utgav även Rapports annuels sur les progrès de la géographie 1867-92 (tre band, 1895-98) och med Henri Duveyrier den nya följden av "Année géographique" (1878-80).

Källor

Franska geografer
Personer i Frankrike under 1800-talet
Personer från Toscana
Födda 1830
Avlidna 1901
Män
Ugglan
Världsmästerskapen i hastighetsåkning på skridskor 1900

De elfte världsmästerskapen i hastighetsåkning på skridskor  1900 för herrar anordnades i  Kristiania  i  Norge 24 - 25 februari. 12 tävlande deltog, samtliga från Norge.

Resultat
 500 m
1 Peder Østlund </small>  – 46,4
2 Alfred Ingvald Næss </small>  – 47,2
3 Edvard Larsen Engelsaas </small>  – 47,4
1 500 m
1 Edvard Larsen Engelsaas </small>  – 2.38,4
2 Alfred Ingvald Næss </small>  – 2.42,0
3 Rudolf Gundersen </small>  – 2.43,0
5 000 m
1 Edvard Larsen Engelsaas </small>  9.34,2
2 Peder Østlund </small>  – 9.43,0
3 Rudolf Gundersen </small>  – 9.49,0
10 000 m
1 Edvard Larsen Engelsaas </small>  – 20.09,4 
2 Carl M Frantzen </small>  - 20.12,2
3 Rudolf Gundersen </small>  – 20.36,6
Sammanlagt
1 Edvard Larsen Engelsaas </small>, världsmästare.
2 Alfred Ingvald Næss </small>
3 Rudolf Gundersen </small>
För att få titeln världsmästare krävdes enligt då gällande regler att man vunnit minst tre distanser.

1900 i Norge
Sportåret 1900
Internationella sportevenemang i Oslo
1900
Oslo under 1900-talet
Arago (månkrater)

Arago är en nedslagskrater på månen. Det befinner sig i den västliga delen av Mare Tranquillitatis på månens framsida.

Kratern är uppkallad efter den franske astronomen, matematikern, fysikern och politikern François Arago (1786-1853)  och fick sitt officiella namn tilldelat av den Internationella astronomiska unionen (IAU) år 1935., , 

Kratern observerades första gången 1645 av Johannes Hevelius.

Omgivning 
Sydväst om Arago ligger kratern Manners. Längre bort ligger kraterparet Ritter-Sabine. Till sydöst ligger den stora kraterformationen Lamont, som har blivit översvämmad av maret.

Satellitkratrar 
De kratrar, som kallas satelliter, är små kratrar som ligger i eller nära huvudkratern. Deras bildning är vanligtvis oberoende av detta, men de ges samma namn som huvudkratern med tillägget av en stor bokstav. På månkartor är dessa objekt genom konvention identifierade genom att placera ut bokstaven på den sida av kraterns mittpunkt som är närmast huvudkratern., , 

Arago har följande satellitkratrar:

Se även 
 Lista över månens kratrar
 1005 Arago
 Arago (krater)

Källor

Fotnoter 

Kratrar på månen
Pipmakartrappan

Pipmakartrappan är en trappa och en gångväg på Södermalm i Stockholm. Trappan utgår från Hornsgatan i norr (mittemot Kristinehovsgatan) och går söderut förbi Drakenbergsområdet mot Tantoområdet i söder.

Pipmakartrappan fick sitt namn så sent som 1990, men hade i området föregåtts av Pipmakargatan 1965-1985 och dessförinnan av gatan Pipbruksgränd, som var namnet på nuvarande Varvsgatan fram till namnrevisionen 1885.

Det pipbruk som avses var det som funnits på ”Österlingska tomten”, nuvarande malmgården Heleneborg, vid Pålsundet. År 1739 köpte Olof Forsberg egendomen, och med sin kompanjon Olof Aspegren startade han ett pipbruk, ”Tobaks Pipe Bruket”, på tomten. Pipbruket beskrivs i 1740 års fabriksberättelse som ”en vacker lägenhet vid Långholmssundet med stenhus till arbetsrum och en ny ugn, magasin och flere commoditeter”. Kritpiporna gjordes av importerad vit holländsk lera och var inte särskilt hållbara. Produktionen var därför mycket stor – som mest en miljon per år. Piporna formades för hand och torkades och brändes sedan i ugnen. Företaget sysselsatte under den första tiden ett 30-tal arbetare. Produktionen av kritpipor pågick till 1766.

Källor 
Nils-Gustaf Stahre m fl: Stockholms Gatunamn (1992)
Arne Munthe: Västra Södermalm intill mitten av 1800-talet (1959)

Gator och torg på Södermalm
Solon (bil)

Solon är en svensk hybridbil som togs fram 1994 med hjälp av bidrag från Naturvårdsverket. Den gjordes endast i fem exemplar och ett finns idag att se på Tekniska museet.

Källor

Hybridbilar
Svensktillverkade hybridbilar
Arholma-klass

Arholma-klass även Minsvepare typ Arholma var en serie på 14 stycken (2+12) svenska minsvepare byggda 1937–1940 i stål som snabbproducerades under andra världskriget. Fartygen ritades av skeppsbyggaren Tore Herlin.  

 och  sjösattes redan 1937 och med bakgrund av dessa beslutades det av Kungl maj:t den 17 november 1939 att bygga sex fartyg. Den 9 februari 1940 kom beslut att ytterligare sex fartyg skulle byggas. De kunde byggas på rekordtid då sju olika varv anlitades. De återstående 12 fartygen kunde därför sjösättas 1940–1941. Fartygen utrangerade mellan 1959 och 1967. Alla skrotades utom  som 11 juni 1987 överlämnades till Marinmuseet i Karlskrona och ligger numera förtöjd vid Stumholmen.

Fartyg i klassen

Se även 
Lista över svenska minsvepare

Referenser

Minsveparklasser
 
Svenska örlogsfartyg under kalla kriget
Alexandriakvartetten

Alexandriakvartetten är en svit romaner av Lawrence Durrell, utgivna i England 1957 - 1960 med titeln The Alexandria Quartet. Romanerna översattes av Aida Törnell till svenska 1958 till 1961 och utkom på Norstedts. De utgavs i en samlad volym 1983 samt 2012.

De fyra romanerna 
Justine (1957): Berättelsens nutid utspelar sig sent på 1930-talet på en liten ö någonstans i den grekiska skärgården där en man av irländsk härkomst reflekterar över de år han tillbringat i Alexandria och de människor han mött. Mannen, vars namn inte röjs i denna volym, har sällskap av en liten flicka, dotter till hans döda älskarinna Melissa. Via anteckningar som han studerar får läsaren även stifta bekantskap med bl.a. hans andra älskarinna (och stora kärlek) Justine, hennes koptiske make Nessim, läkaren Balthazar, den egendomlige underrättelseofficeren Scobie, diplomaten Mountolive, författaren Pursewarden, konstnärinnan Clea och många andra.
Balthazar (1958): Den fortfarande namnlöse berättaren får i denna volym tillgång till dagsboksanteckningar som läkaren Balthazar skänker honom och berättelsen från boken innan får här en fylligare beskrivning där enstaka scener återkommer medan vissa karaktärer presenteras mer ingående och man får reda nya saker om dem.
Mountolive (1958): I den tredje volymen skiftar perspektivet till diplomaten Mountolive, som förekommit som bifigur i de två första volymerna. Familjen Hosnani, som Justine gift in sig i, presenteras här mer ingående och man får jämte Nessim även möta dennes mor Laila (som Mountolive har en romans med) samt hans bondske bror Narouz. Berättaren från de två tidigare volymerna introduceras som Darley och sedd ur Mountolives ögon är han mycket annorlunda jämfört med det intryck läsaren kan få av honom i de två föregående volymerna. Ytterligare fakta ges om karaktärerna i de två tidigare volymerna och många mystiska händelser får här delvis sin förklaring.
Clea (1960): I denna sista volym är det konstnären Clea, vilken gradvis blivit en viktigare figur i handlingen i de tre föregående volymerna, som står i centrum och många lösa trådar från de tidigare volymerna knyts här samman.

Brittiska romaner
Färnebo landskommun

Färnebo landskommun var en tidigare kommun i Värmlands län.

Administrativ historik
När 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft inrättades denna landskommun i Färnebo socken i Färnebo härad i Värmland. 

Vid kommunreformen 1952 upphörde kommunen och dess område lades samman med tre andra kommuners för att bilda Värmlandsbergs landskommun.

Området ingår sedan 1971 i Filipstads kommun.

Kommunvapnet
Blasonering: I rött fält en mulltimmershytta av silver.

Vapnet fastställdes av Kungl. Maj:t den 31 juli 1945 och fördes senare av Värmlandsbergs landskommun.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1946

Källor

Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Filipstads kommun
Tidigare kommuner i Värmlands län
Solon (olika betydelser)

Solon kan syfta på: 

 Solon (bil) – en svensk hybridbil
 3279 Solon – en asteroid i huvudbältet

Personer
 Solon (640–558 f.Kr.), en grekisk arkont
 Solon Borland (1808–1864), amerikansk diplomat

Geografi

Belarus 

 Solan (vattendrag), Minsks voblast,

Indien 

 Solan (ort), Himachal Pradesh,

USA 

 Solon, Iowa, ort, Johnson County, 
 Solon, Maine, ort, Somerset County, 
 Solon, Ohio, ort, Cuyahoga County, 

Robotskapade Belarusförgreningar
Robotskapade Indienförgreningar
Robotskapade USAförgreningar
Gillberga landskommun, Värmland

Gillberga landskommun var en tidigare kommun i Värmlands län.

Administrativ historik
Kommunen inrättades i Gillberga socken i Gillbergs härad när 1862 års kommunalförordningar trädde i kraft den 1 januari 1863.

Vid kommunreformen 1952 bildade den storkommun med tidigare Kila landskommun. 

Sedan 1971 tillhör området Säffle kommun.

Kommunkoden åren 1952-1970 var 1721.

Kyrklig tillhörighet
I kyrkligt hänseende tillhörde kommunen Gillberga församling. Den 1 januari 1952 tillkom Kila församling.

Geografi
Gillberga landskommun omfattade den 1 januari 1952 en areal av 372,31 km², varav 324,30 km² land.

Tätorter i kommunen 1960
I Gillberga landskommun fanns den 1 november 1960 ingen tätort. Tätortsgraden i kommunen var då alltså 0,0 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1938-1966

Källor

Sveriges kommuner 1952-1970
Sveriges kommuner 1863-1951
Indelningar i Säffle kommun
Tidigare kommuner i Värmlands län
Peter Tereszczuk

Peter Tereszczuk, född 1875 i Vybudiv, Österrike-Ungern, död 1963 i Wien, Österrike, var en skulptör verksam i Österrike.

Peter Tereszczuk mest produktiva tid var mellan åren 1895 och 1925 i Wien. I samlarkretsar är han känd för sina 15-30 cm höga, brunpatinerade bronsfigurer med inlägg av elfenben (exempelvis ur elfenben skurna ansikten). Hans arbeten är på undersidan, i bakre kanten, försedda med skriften P.Tereszczuk (med textade bokstäver) och stämpeln från gjuteriet Tereszczuk u. Ullmann (versalerna T och U sammanfogade med varandra i en kvadratisk ram).

Som representant för jugendstilen har han inte bara gjort småskulpturer, utan också figurformade vardagsföremål som exempelvis skrivbordsprydnader.

Källor

Avlidna 1963
Födda 1875
Män
Österrikiska skulptörer
HMS Grönskär (60)

HMS Grönskär (60) var en minsvepare i svenska flottan av Arholma-klass. Efter utrangeringen 1963 såldes hon till Karlskronavarvet 1966 och skrotades 1969.

Utlandsresa

1949
Gick runt England och till Färöarna. Med på resan var även flygplanskryssaren  och minsveparna ,  och .

Stockholm  
Göteborg Anlöpte 12 maj 1949, avseglade 14 maj 1949 
Antwerpen, Belgien Anlöpte 19 maj 1949, avseglade 22 maj 1949  
Cobh (Queenstown), Irland Anlöpte 26 maj 1949, avseglade 28 maj 1949 
Ardrassare, Skottland
Torshamn, Färöarna Anlöpte 2 juni 1949, avseglade 5 juni 1949  
Stavanger, Norge Anlöpte 9 juni 1949, avseglade 12 juni 1949 
Göteborg Anlöpte 14 juni 1949

Källor

http://www.flottansman.se/Alvsnabben/index.htm

Arholma-klass (minsvepare)
Fartyg sjösatta 1940
Fartyg byggda i Stockholm
Svenska minsvepare under andra världskriget
Svenska minsvepare under kalla kriget
HMS Ramskär (61)

HMS Ramskär (61) var en minsvepare i svenska flottan av Arholma-klass. Hon utangerades 1966 och såldes för skrotning i Ystad 1972. Hennes kojer och hyttventiler skänktes då till Skeppsholmsgården som installerade dessa i skolfartyget Shamrock.

Utlandsresa

1957
Resan gick till Nordkap. Resan gick tillsammans med minsveparna,  och  samt delvis med . 

Uddevalla Avseglade 22 juli 1957
Trondheim, Norge Anlöpte 25 juli 1957, avseglade 29 juli 1957
Nordkap, Norge Anlöpte 31 juli 1957
Tromsø, Norge Anlöpte 1 augusti 1957, avseglade 5 augusti 1957
Bergen, Norge Anlöpte 9 augusti 1957, avseglade 12 augusti 1957
Göteborg Anlöpte 13 augusti 1957
Hårsfjärden Anlöpte 16 augusti 1957

Källor

http://www.flottansman.se/Alvsnabben/index.htm

Arholma-klass (minsvepare)
Fartyg sjösatta 1940
Fartyg byggda i Göteborg
Svenska minsvepare under andra världskriget
Svenska minsvepare under kalla kriget
Sluten bakre rundad vokal

Sluten bakre rundad vokal är ett språkljud. I internationella fonetiska alfabetet skrivs det med tecknet [u]. Det motsvarar svenskans långa o som i mos.

Språkljud
HMS Örskär (62)

HMS Örskär (62) var en minsvepare i svenska flottan av Arholma-klass. Tjänstgjorde i början av 1950-talet som stödfartyg för Nordsjöfisket vid Island. Hon utrangerades 1966, användes som målfartyg och såldes för skrotning till Karlskronavarvet samma år.

Utlandsresa

1949
Gick runt England och till Färöarna. Med på resan var även flygplanskryssaren  och minsveparna ,  och .

Stockholm
Göteborg Anlöpte 12 maj 1949, avseglade 14 maj 1949
Antwerpen, Belgien Anlöpte 19 maj 1949, avseglade 22 maj 1949
Cobh (Queenstown), Irland Anlöpte 26 maj 1949, avseglade 28 maj 1949
Ardrassare, Skottland
Torshamn, Färöarna Anlöpte 2 juni 1949, avseglade 5 juni 1949 
Stavanger, Norge Anlöpte 9 juni 1949, avseglade 12 juni 1949
Göteborg Anlöpte 14 juni 1949

Källor

http://www.flottansman.se/Alvsnabben/index.htm

Arholma-klass (minsvepare)
Fartyg sjösatta 1941
Fartyg byggda i Göteborg
Svenska minsvepare under andra världskriget
Svenska minsvepare under kalla kriget
Halvsluten halvfrämre rundad vokal

Halvsluten halvfrämre rundad vokal  är ett språkljud. I internationella fonetiska alfabetet skrivs det med tecknet [ʏ]. Det motsvarar svenskans korta /y/, exempelvis i yngel.

Språkljud
Aristeasbrevet

Aristeasbrevet är en hellenistisk skrift från 200-talet f.Kr., en av pseudepigrafierna. Josefus omnämner brevets författare, Aristeas, och även brevets mottagare, Filokrates.

Över tjugo manuskript av brevet finns bevarade och verket nämns ofta och citeras i andra texter. Brevets författare berättar hur kungen av Egypten, antagligen Ptolemaios II Filadelfos, av sin bibliotekarie Demetrius Phalereus uppmanas översätta den hebreiska Bibeln till grekiska: Pentateuken.

Brevets syfte
Brevets författare är sannolikt en jude, förmodligen bosatt i Alexandria, vilken velat ge en tendentiös skildring av uppkomsten av Septuaginta. På tillrådan av Demetrios från Faleron, föreståndare för biblioteket i Alexandria, skall Ptolemaios ha sänt en med rika skänker utrustad beskickning, i vilken också Aristeas deltog, till översteprästen Eleazar i Jerusalem med anhållan att denne ville skicka honom män, som kunde översätta den judiska "Lagen", det vill säga de 5 Moseböckerna, till grekiska. Eleazar sände då 72 män, vilka på ön Faros på 72 dagar fullbordade översättningen.

Aristeasbrevet är en typisk hellenistisk litteraturprodukt ur språklig synpunkt viktig som prov på koinespråket.

Se även 
 Masoretiska bibeltexten

Referenser

Apokryfer
Septuaginta (Bibeln)
Svensk uppslagsbok
Halvöppen främre orundad vokal

Halvöppen främre orundad vokal är ett språkljud. Symbolen för ljudet i det internationella fonetiska alfabetet är [æ]. Svenskans /ä/ uttalas som [æ] när det står före ett /r/ annars uttalas det något slutnare.

Språkljud
HMS Koster (63)

HMS Koster (63) var en minsvepare i svenska flottan av Arholma-klass. Hon utrangerades 1964 och såldes till Karlskronavarvet för skrotning samma år.

Källor

Arholma-klass (minsvepare)
Fartyg sjösatta 1940
Fartyg byggda i Landskrona
Svenska minsvepare under andra världskriget
Svenska minsvepare under kalla kriget
Sluten central rundad vokal

Sluten central rundad vokal är ett språkljud. Det skrivs i internationella fonetiska alfabetet med tecknet [ʉ]. Den långa varianten av det svenska /u/-fonemet realiseras som [ʉ]. Den korta varianten realiseras som [ɵ], en mellansluten central rundad vokal.

Språkljud
Henri Duveyrier

Henri Duveyrier, född 28 februari 1840 i Paris, död 25 april 1892 i Sèvres, var en fransk upptäcktsresande, son till Charles Duveyrier.

Duveyrier genomreste 1859-60 Nordafrika och gjorde därunder studier, vilka var av stor vikt för kännedomen om de länder, som gränsar till Algeriet, Tunisien och Tripolis. Hans främsta arbete har titeln Exploration du Sahara (I. "Les touaregs du Nord", 1864). Åren 1878–1880 redigerade han, tillsammans med Charles Maunoir, Année géographique.

Källor

Franska upptäcktsresande
Upptäcktsresande under 1800-talet
Franska forskare under 1800-talet
Forskare från Paris
Födda 1840
Avlidna 1892
Män
Ugglan
HMS Kullen (64)

HMS Kullen (64) var en minsvepare i svenska flottan av Arholma-klass. Hon utrangerades 1966 och användes som målfartyg och sänktes. Vraket såldes därefter i sjunket tillstånd till Stenabolaget för skrotning 1969 i Göteborg. Hennes vrak ligger vid Björlanda skjutfält på Hisingen i Göteborg sedan 1970-talet.

Utlandsresor

1949
Gick runt England och till Färöarna. Med på resan var även flygplanskryssaren  och minsveparna ,  och .

Stockholm  
Göteborg Anlöpte 12 maj 1949, avseglade 14 maj 1949 
Antwerpen, Belgien Anlöpte 19 maj 1949, avseglade 22 maj 1949  
Cobh (Queenstown), Irland Anlöpte 26 maj 1949, avseglade 28 maj 1949 
Ardrassare, Skottland
Torshamn, Färöarna Anlöpte 2 juni 1949, avseglade 5 juni 1949  
Stavanger, Norge Anlöpte 9 juni 1949, avseglade 12 juni 1949 
Göteborg Anlöpte 14 juni 1949

1950
Gick till Europa. Med på resan var även flygplanskryssaren  och minsveparna ,  och .

Karlskrona Avseglade 2 maj 1950
Göteborg Avseglade 22 maj 1950
Belfast, Irland Anlöpte 26 maj 1950, avseglade 28 maj 1950
Brest, Frankrike Anlöpte 2 juni 1950, avseglade 4 juni 1950
Rotterdam, Nederländerna Anlöpte 9 juni 1950, avseglade 11 juni 1950
Göteborg Anlöpte 14 juni 1950

Källor

http://www.flottansman.se/Alvsnabben/index.htm

Arholma-klass (minsvepare)
Fartyg sjösatta 1940
Fartyg byggda i Landskrona
Svenska minsvepare under andra världskriget
Svenska minsvepare under kalla kriget
HMS Vinga (65)

HMS Vinga (65) var en minsvepare i svenska flottan av Arholma-klass. Hon utrangerades 1964, blev målfartyg och sänktes. Vraket såldes därefter i sjunket tillstånd som skrot.

Källor

Arholma-klass (minsvepare)
Fartyg sjösatta 1940
Fartyg sänkta som måltavlor
Fartyg byggda i Göteborg
Svenska minsvepare under andra världskriget
Svenska minsvepare under kalla kriget
HMS Ven (66)

HMS Ven (66) var en minsvepare i svenska flottan av Arholma-klass. Efter utrangeringen 1959 användes hon som målfartyg och sänktes. Hon bärgades och såldes för skrotning i Uddevalla 1962.

Källor

Arholma-klass (minsvepare)
Fartyg sjösatta 1940
Fartyg sänkta som måltavlor
Fartyg byggda i Göteborg
Svenska minsvepare under andra världskriget
Svenska minsvepare under kalla kriget
Gerhard Munthe (kartograf)

Gerhard Munthe, född 4 januari 1795 på Ytre Kroken i Sogn, död där 15 december 1876, var en norsk kartograf och historiker.

Målaren Gerhard Munthe och författaren Margrethe Munthe var brorsbarn till honom.

Munthe tjänade som officer 1811-1830, varefter han helt ägnade sig åt kartografiska och historiska arbeten. Redan 1812 anställdes han vid den geografiska uppmätningen, där hans verksamhet fick grundläggande betydelse för landets kartografi.

Han deltog (från 1815) i utarbetandet av den av Carl af Forsell 1825 i Stockholm utgivna generalkartan över Skandinavien. Under åren 1826-32 utgav han tillsammans med N.A. Ramm Norges första amtskartor, över Smaalenenes, Akershus, Hedemarkens samt Jarlsberg og Larvik amt ("grevskabene"). Han utgav även bland annat Noregr. Det gamle Norge för aar 1500 (1840) och en historisk översiktskarta över de tre nordiska rikena under medeltiden (1842).

Vägbrytare var han genom sina geografiska anmärkningar till Jacob Aalls översättning av "Snorre Sturlesons norske kongers sagaer" (1838-39) och genom Norske stedsnavnes rette skrivemaade (1847), en revision av ortnamnen i den "nye matrikul" (1837).

Källor

Norska historiker
Norska kartografer
Personer i Norge under 1800-talet
Personer från Sogn og Fjordane fylke
Födda 1795
Avlidna 1876
Män
Ugglan