kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Gyllenbarbett

Gyllenbarbett (Capito auratus) är en fågel i familjen amerikanska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utseende och läte 
Gyllenbarbetten är en stor och prydligt tecknad barbett. Kroppen är mönstrad i gult och svart, medan färgen på strupen varierar geografiskt från gult till rött. Den vittljudande sången utgörs av en accelerande serie med dubbla hoanden.

Utbredning och systematik 
Gyllenbarbett delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Capito auratus punctatus – förekommer i södra och centrala Colombia, längs lågt belägna östra delar av Anderna till centrala Peru (Junín)
 Capito auratus auratus – förekommer i nordöstra Peru (områden i syd vid Napofloden, längs Amazonfloden och Ucayalifloden)
 Capito auratus insperatus – förekommer i sydöstra Peru, norra Bolivia och västra Brasilien (Calama)

Levnadssätt 
Gyllenbarbetten hittas i låglänt regnskog. Där ses den i olika miljöer från skogsbryn till högväxt skog.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Amerikanska barbetter
Fåglar i neotropiska regionen
Scharlakanskronad barbett

Scharlakanskronad barbett (Capito aurovirens) är en fågel i familjen amerikanska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från sydöstra Colombia till östra Peru och västra Amazonas Brasilien (öst till Río Negro). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

Amerikanska barbetter
Fåglar i neotropiska regionen
Amazonbarbett

Amazonbarbett (Capito brunneipectus) är en fågel i familjen amerikanska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i Brasilien söder om Amazonfloden, mellan lägre Río Madeira och Rio Tapajós. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Amerikanska barbetter
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Brasilien
Svartbandad barbett

Svartbandad barbett (Capito dayi) är en fågel i familjen amerikanska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utseende och läten 
Svartbandad barbett är en rätt liten (16-17 cm), svartvit barbett som fått sitt namn av en svart gördel tvärs över den vita undersidan. Hos hanen är hjässan är karmosinröd, hos honan svart. Strupen är kanelbrun. Sången består av en serie "hooo" eller "rroh" som upprepas i upp till tio sekunder.

Utbredning och systematik 
Svartbandad barbett förekommer från västra Amazonområdet i Brasilien, söderut till östra Bolivia och väst-centrala Mato Grosso. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som sårbar. Den tros minska kraftigt i antal till följd av avskogning.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Lee Garnett Day (1890-1966), amerikansk finansman och upptäcktsresande i Brasilien 1914 tillika sponsor för expeditioner till tropiska Amerika 1915 och 1927.

Referenser

Externa länkar 

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Amerikanska barbetter
Fåglar i neotropiska regionen
Vitmantlad barbett

Vitmantlad barbett (Capito hypoleucus) är en fåtalig fågel i familjen amerikanska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar, endemisk för Colombia.

Utseende och läten 
Vitmantlad barbett är en kraftig och korthalsad fågel med en kroppslängd på 19 centimeter. Pannan är scharlakansröd, medan både baksidan av huvudet och manteln är svartvitfärgad. Huvudets sidor och resten av ovansidan är blåsvart. Den kraftiga näbben är gulvit med blå spets. Undertill är den vit på strupen och övre delen av bröstet med ett diffust beige bröstband. Resten av undersidan är gulvit, på flankerna mer gulaktig. Lätet är ett djupt kvackande som upprepas under långa perioder.

Utbredning och systematik 
Vitmantlad barbett förekommer enbart i Colombia och delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Capito hypoleucus hypoleucus – förekommer i centrala Anderna i nordvästra Colombia (Bolivar till Antioquia)
 Capito hypoleucus carrikeri – förekommer i norra och centrala Colombia (Boteroområdet)
 Capito hypoleucus extinctus – förekommer i Colombia (Magdalena Valley i Caldas, Cundinamarca, Tolima)

Levnadssätt 
Arten bebor lägre fuktiga bergsskogar och galleriskog mellan 350 och 2 000 meters höjd, både i urskog och skog påverkad av skogsbruk, tillfälligtvis även i mer mosaikartat skogslandskap med inslag av kaffeodlingar och betesmarker, men tros vara beroende av tillgång på någon form av opåverkad skog. Fågeln födosöker ofta nomadiskt beroende på frukttillgång, men den lever även av frön och insekter. Häckning har konstaterats under perioden slutet av april till början av september.

Status 
Fågeln har en liten världspopulation på endast 1 500–7 000 vuxna individer och minskar dessutom i antal på grund av habitatförstörelse. Den kategoriserades därför tidigare av internationella naturvårdsunionen IUCN som starkt hotad. Studier visar dock att arten tolererar en viss nivå av påverkan på skogen och dess utbredningsområde är därigenom inte lika fragmenterat som man tidigare trott. Sedan 2012 kategoriserar därför IUCN arten istället som sårbar.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Amerikanska barbetter
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Colombia
Fläckkronad barbett

Fläckkronad barbett (Capito maculicoronatus) är en fågel i familjen amerikanska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utseende och läte 
Fläckkronad barbett är en knubbig fågel med kraftig näbb och slående fjäderdräkt. Hanen är svart ovan, med en bred svart ansiktsmask och vitt på hjässa och strupe. Den har vidare gul anstrykning på bröstet, svarta streck på kroppssidorna och en tofs med orangeröda fjädrar som sticker ut under vingen. Honan liknar hanen men huvudet är helsvart, liksom bröstet.

Utbredning och systematik 
Fläckkronad barbett delas in i två underarter:
 Capito maculicoronatus maculicoronatus – förekommer i västra Panama (Veraguas till i öster Panamakanalzonen)
 Capito maculicoronatus rubrilateralis – förekommer i östra Panama och nordvästra Colombia (i öster till Antioquia och i söder till Valle)

Levnadssätt 
Fläckkronad barbett hittas i låglänta skogar där den håller till i trädkronorna. Den ses vanligen i par eller smågrupper.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen 50 000 till en halv miljon vuxna individer.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Amerikanska barbetter
Fåglar i neotropiska regionen
Svartfläckig barbett

Svartfläckig barbett (Capito niger) är en fågel i familjen amerikanska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utbredning och systematik 
Svartfläckig barbett förekommer i östra Venezuela, Guyanaregionen och nordöstra Brasilien norr om Amazonfloden. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Amerikanska barbetter
Fåglar i neotropiska regionen
Femfärgad barbett

Femfärgad barbett (Capito quinticolor) är en fågel i familjen amerikanska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från västra Colombia (Chocó) till nordvästligaste Ecuador (Esmeraldas). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Noter

Externa länkar

Amerikanska barbetter
Fåglar i neotropiska regionen
Orangepannad barbett

Orangepannad barbett (Capito squamatus) är en fågel i familjen amerikanska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i sydöstra Nariño i sydvästligaste Colombia och i västra Ecuador så långt söderut till El Oro. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar

Amerikanska barbetter
Fåglar i neotropiska regionen
Rödbandad barbett

Rödbandad barbett (Capito wallacei) är en fågel i familjen amerikanska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utseende och läten 
Rödbandad barbett är en markant tecknad 19 cm lång barbett. På huvudet syns scharlakansröd hjässa och nacke, ett brett vitt ögonbrynsstreck som börjar precis framför ögat och svart på tygel, örontäckare och ett område under ögat. Skapularerna är mestadels svarta med ett gult "V" hos honan. Ryggen är gul, övergumpen vit och stjärten svart. Undertill syns vitt på strupen och övre delen av bröstet, i underkant ett brett scharlakansrött band och under detta lysande gult på nedre delen av bröstet och buken, mot undre stjärttäckarna gulvitt. Lätet är ett ihåligt spinnande eller drillande.

Utbredning och systematik 
Arten är nyligen beskriven och har endast påträffats i mycket lokalt i norra Peru på bergåsar i östra San Martín och sydvästra Loreto. Tidigare inkluderades den likaledes nyligen beskrivna arten sirabarbett (Capito fitzpatricki) i rödbandad barbett, men denna urskiljs numera vanligen som egen art.

Status 
Rödbandad barbett har ett mycket litet utbredningsområde och liten population, uppskattad till under 1000 vuxna individer. Neståndet tros dock vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som sårbar.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Robert Browne Wallace (1918-2002), amerikansk affärsman, filantrop och miljöaktivist.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Amerikanska barbetter
Fåglar i neotropiska regionen
Endemiska fågelarter i Peru
Rödhuvad barbett

Rödhuvad barbett (Eubucco bourcierii) är en fågel i familjen amerikanska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utseende 
Rödhuvad barbett är en omisskännlig fågel med lysande rött huvud, grön rygg, gul buk och en kraftig gul näbb. Kroppen är oval, med stort huvud och stor stjärt. Honan kan likna andra barbetter i Sydamerika, men har karakteristisk huvudteckning med blå kind, orange halssida och svart panna.

Utbredning och systematik 
Rödhuvad barbett delas in i sex underarter:
 Eubucco bourcierii salvini – förekommer i höglandsområden i Costa Rica och västra Panama
 Eubucco bourcierii anomalus – förekommer i östra Panama och eventuellt angränsande nordvästra Colombia
 Eubucco bourcierii occidentalis – förekommer i västra Anderna i Colombia
 Eubucco bourcierii bourcierii – förekommer i Anderna från centrala Colombia till västra Venezuela
 Eubucco bourcierii aequatorialis – förekommer i kustnära berg och västra Anderna i Ecuador
 Eubucco bourcierii orientalis – förekommer i östra Anderna i Ecuador och norra Peru (Cajamarca och Amazonas)

Levnadssätt 
Rödhuvad barbett ses i par, ofta som en del av kringvandrande artblandade flockar i trädtaket. Ibland kan den ses besöka fruktmatningar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen en halv miljon till fem miljoner vuxna individer.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Claude-Marie Jules Bourcier (1797-1873), fransk generalkonsul i Ecuador 1849-1850 samt naturforskare och samlare av specimen specialiserad på kolibrier.

Bildgalleri

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Amerikanska barbetter
Fåglar i neotropiska regionen
Gulstrupig barbett

Gulstrupig barbett (Eubucco richardsoni) är en sydamerikansk fågel i familjen amerikanska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utseende och läte 
Gulstrupig barbett är en liten och färgglad barbett med varierande utseende. Hanar är typiskt olivgröna ovan och bjärt gula under, med karmosinrött på hjässa och huvudsidor. I nordöstra Peru och närliggande Brasilien är dock det karmosinröda ersatt av svart. På bröstet syns olika mängd orangerött. Honan liknar hanen men är mattare färgad, ofta med mer grått i huvudet. Sången är mörk och rullande.

Utbredning och systematik 
Gulstrupig barbett förekommer i västra Amazonområdet. Den delas vanligen in i fyra underarter med följande utbredning:
 richardsoni-gruppen
 Eubucco richardsoni richardsoni – förekommer i sydöstra Colombia, östra Ecuador och norra Peru (väster om Iquitos)
 Eubucco richardsoni nigriceps – förekommer i nordöstra Peru (lägre Río Napo) och allra nordvästligaste Brasilien i västra Amazonområdet 
 aurantiicollis-gruppen
 Eubucco richardsoni aurantiicollis – förekommer i östra Peru söder om Rio Marañón och från västra Brasilien söder om Amazonfloden till nordvästra Bolivia
 Eubucco richardsoni purusianus – förekommer i västra Brasilien söder om Amazonfloden (från Rio Juruá till övre Rio Madeira)

Sedan 2014 urskiljer Birdlife International och naturvårdsunionen IUCN underarterna aurantiicollis och purusianus som den egna arten "flamstrupig barbett".

Levnadssätt 
Gulstrupig barbett hittas vanligen nära vatten, kring korvsjöar, skogsbelägna vattendrag och sumpskogar. Den kan också ses i ungskog och kring skogsbryn. Arten slår ofta följe med kringvandrande artblandade flockar.

Status 
IUCN bedömer hotstatus för underartsgrupperna (eller arterna) var för sig, båda som livskraftiga.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Amerikanska barbetter
Fåglar i neotropiska regionen
Inkabarbett

Inkabarbett (Eubucco tucinkae) är en fågel i familjen amerikanska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln återfinns i fuktiga områden i östra Peru, norra Bolivia och västra Amazonas Brasilien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Referenser 

Amerikanska barbetter
Fåglar i neotropiska regionen
Brokbarbett

Brokbarbett (Eubucco versicolor) är en fågel i familjen amerikanska barbetter inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utseende och läte 
Brokbarbetten är en bjärt färgad barbet. Hanen är grön med gult bröst, rött band på buken och rött huvud. Mustaschstrecket varierar geografiskt i färg från blått till gult. Honan har blått i ansiktet och grönare kropp. Båda könen har en ljust gröngul näbb. Lätet är ett melodiskt spinnande ljud med en betonad inledningston: "PA-prrrr".

Utbredning och systematik 
Fågeln delas in i tre underarter:
 Eubucco versicolor steerii – förekommer i Anderna i norra Peru (Amazonas till norra Huánuco)
 Eubucco versicolor glaucogularis – förekommer i Anderna i centrala Peru (östra Huánuco till norra Cusco)
 Eubucco versicolor versicolor – förekommer i Anderna från södra Peru (Cusco och Puno) till norra centrala Bolivia (Cochabamba)

Sedan 2014 urskiljer Birdlife International och naturvårdsunionen IUCN steerii och glaucogularis som egna arter.

Levnadssätt 
Brokbarbetten hittas i fuktiga bergsskogar. Den ses ofta enstaka eller i par i kringvandrande artblandade flockar, födosökande på medelhög nivå upp till trädtaket.

Status 
IUCN hotkategoriserar de tre taxonen var för sig, alla tre som nära hotade (NT).

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Amerikanska barbetter
Fåglar i neotropiska regionen
Sigmahuset

Sigmahuset  är en byggnad i Malmö som bland annat rymmer Sigmakoncernens verksamhet i Malmö. Sigmahuset ligger på Dockplatsen vid Malmös hamninlopp med cirka 500 arbetsplatser på en total yta om 12 000 m². Byggnaden ritades av arkitektfirman Temagruppen och ägs av Wihlborgs fastigheter. Byggnaden har sju plan som ligger i en u-form runt en ljus atriumgård. Arbetsplatserna varierar mellan cellkontor, storrum och öppet landskap. Byggnadens fasad är rivputsad i en varmvit kulör och kombineras med stora glaspartier. Sigmahusets interiör har en varm karaktär med grå kalksten och ljusa väggar i kombination med björkpartier. I Sigmahuset har Nexer Group http://www.nexergroup.com/sv och Nexer Recruit http://www.nexerrecruit.com sitt Malmö baserade kontor. Nexer Recruit fokuserar på rekrytering inom IT och tech.

Invigning skedde i oktober år 2000.

Vid 2-tiden på natten den 4 november 2016 utsattes huset för ett sprängattentat på bottenplan med omfattande skador på husets glasfasad.

Referenser

Byggnader och anläggningar i Malmö
Malajhonungsvisare

Malajhonungsvisare (Indicator archipelagicus) är en fågel i familjen honungsvisare inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utseende och läte 
Malajhonungsvisaren påminner något om en stor sparv, men med större kropp och mindre huvud. Fjäderdräkten är olivbrun ovan, undertill ljusare, med en tvåfärgad näbb. Hanen har gulkantade vingar, vilket honan saknar. Hanens öga är vidare blodrött, honans mattare brunaktigt. Bland lätena hörs nasala ”nyeh!” liksom en udda raspig drill.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i södra Thailand och näraliggande Myanmar samt på Malackahalvön, Sumatra och Borneo. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Malajhonungsvisare är en ovanlig och anspråkslös fågel som hittas i skogsområden i lågland och lägre bergstrakter. Den födosöker vid bikolonier där den äter bivax.

Status och hot 
Malajhonungsvisaren är sällsynt och dåligt känd. Den tros minska relativt kraftigt till följd av skogsavverkningar. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som nära hotad (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Honungsvisare
Fåglar i orientaliska regionen
Dvärghonungsvisare

Dvärghonungsvisare (Indicator exilis) är en fågel i familjen honungsvisare inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utbredning och systematik 
Dvärghonungsvisare delas in i tre underarter med följande utbredning:
 I. e. poensis – förekommer på ön Bioko (Guineabukten)
 I. e. exilis – förekommer från Senegal och Gambia västerut till Centralafrikanska republiken och söderut till norra Angola och nordvästra Zambia
 I. e. pachyrhynchus – förekommer i östra Demokratiska republiken Kongo, västra Kenya, nordvästra Tanzania och södra Uganda

Clements m.fl. urskiljer även underarten cerophagus med utbredning i sydöstra Demokratiska republiken Kongo, östligaste Angola och nordvästra Zambia.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som livskraftig. Beståndsutvecklingen är dock oklar.

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Honungsvisare
Fåglar i etiopiska regionen
Svartstrupig honungsvisare

Svartstrupig honungsvisare (Indicator indicator) är en fågel i familjen honungsvisare inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer utbrett i Afrika söder om Sahara. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Honungsvisare
Fåglar i etiopiska regionen
Fläckhonungsvisare

Fläckhonungsvisare (Indicator maculatus) är en fågel i familjen honungsvisare inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utbredning och systematik 
Fläckhonungsvisare delas in i två underarter:
 Indicator maculatus maculatus – förekommer från Gambia till Nigeria
 Indicator maculatus stictithorax – förekommer från södra Kamerun till sydvästra Sudan, norra Angola, östra Demokratiska republiken Kongo och sydvästra Uganda

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Noter

Externa länkar 

Honungsvisare
Fåglar i etiopiska regionen
Blek honungsvisare

Blek honungsvisare (Indicator meliphilus) är en fågel i familjen honungsvisare inom ordningen hackspettartade fåglar. Den förekommer i skogar i centrala Afrika. Liksom andra honungsvisare är den en boparasitim som lägger ägg i andra fåglars bon. Beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende och läte 
Blek honungsvisare är en liten (13 cm) och som namnet avslöjar färglös honungsvisare utan särskilda kännetecken. Näbben är relativt kort och knubbig, och på sidan av stjärten syns vita fläckar. Den är mycket lik både dvärghonungsvisare och mindre honungsvisare, men har mindre näbb och ljusare huvud som saknar ett mörkt streck i ansiktet. Även wahlberghonungsvisaren och miombohonungsvisaren är lika, men dessa har istället tunnare näbbar.

Utbredning och systematik 
Blek honungsvisare hittas i centrala Afrika, från Uganda och Kenya söderut till Zimbabwe och Moçambique. Den delas in i två underarter med följande utbredning:
 Indicator meliphilus meliphilus – förekommer från östra Uganda och centrala Kenya till centrala Tanzania och sydvästra Sudan
 Indicator meliphilus angolensis – förekommer från centrala Angola till södra Kongo-Kinshasa, södra Malawi, Zimbabwe och centrala Moçambique

Levnadssätt 
Blek honungsvisare hittas i skogsbryn, inne i skog och i tätvuxen öppen skogsmark. Den är ovanlig och för en tillbakadragen tillvaro. Liksom andra honungsvisare är den boparasitism som lägger ägg i andra fåglars bon. Den enda värd som hittills noterats är gulgumpad dvärgbarbett.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar arten som livskraftig (LC).

Referenser

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Honungsvisare
Fåglar i etiopiska regionen
Mindre honungsvisare

Mindre honungsvisare (Indicator minor) är en fågel i familjen honungsvisare inom ordningen hackspettartade fåglar.

Utseende och läte 
Mindre honungsvisare är en liten och oansenlig grågrön fågel med vita yttre stjärtpennor som syns väl i den bågformiga flykten. Den förväxlas lätt med andra honungsvisare, men karakteristiskt är en ljus fläck överst på näbben och subtila mörkare mustaschstreck. Den mindre arten dvärghonungsvisare är ofta mer streckad undertill och blek honungsvisare har renare ansiktsteckning och otydligt mustaschstreck. Lätet är ett ihållande och gällt "swiiit, swiiit, swiiit".

Utbredning och systematik 
Mindre honungsvisare delas in i åtta underarter med följande utbredning:
 Indicator minor ussheri – disjunkt från sydöstra Sierra Leone till södra Ghana
 Indicator minor crassirostris – södra Nigeria till Demokratiska republiken Kongo, västra Kenya och norra Angola
 Indicator minor senegalensis – Senegal och Gambia och Guinea till norra Kamerun, Tchad och västra Sudan
 Indicator minor riggenbachi – centrala Kamerun till sydvästra Sudan, västra Uganda, Burundi och nordöstra Demokratiska republiken Kongo
 Indicator minor diadematus – centrala Sudan till norra Somalia
 Indicator minor damarensis – södra Angola och norra Namibia
 Indicator minor teitensis – sydöstra Sydsudan, sydöstra Etiopien och södra Somalia söderut och mot sydväst till Angola, nordöstra Namibia, Zimbabwe och centrala Moçambique
 Indicator minor minor – södra Namibia, sydöstra Botswana och södra Moçambique till Sydafrika

Levnadssätt 
Mindre honungsvisare hittas i blandskogar, jordbruksbygd och betesmarker där den ofta är den vanligaste honungsvisaren. Liksom alla arter i familjen är den en boparasit som lägger sina ägg i andra fåglars bon.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Honungsvisare
Fåglar i etiopiska regionen