kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Don't Give a Damn

Don't Give a Damn är ett musikalbum från 1975 av den svenska sångerskan Monica Törnell.

Törnells tredje album medförde en betydande omorientering från visor till jazzrock. Bland musikerna finns fem medlemmar av bandet Splash från Söderhamn. Inspelningen skedde på Marcus Music AB i augusti-september 1975. Producent och arrangör var Björn J:son Lindh, utom 2:1 producerad av Kal X Blue, co-arrangör Howard Lawrence "Jason" Miller, 2:2 och 2:3 horn arrangerade av Leif Halldén. Skivnumret är Philips 6316 052 (finns även i japanpressning, Swe Disc SW25-6007)

Det utgavs också två singlar med låtar från detta album: Long Long Weekend/Give It Back (1974, Philips 6015 107)  och I'm in Love with a Big Blue Frog/Sam Hill (1975, Philips 6015 158, även utgiven i promoversion, Phonogram 6015 158), som även släpptes i Västtyskland.

Albumet gavs ut med alternativt omslag av ett kattdjur i Japan.

Låtlista

Sida 1
I'm in Love with a Big Blue Frog (Les Braunstein)
Angels and Devils (The Following Day) (Dory Previn)
(People) Don't Give a Damn (Monica Törnell)
Time Will Bring Us Together (Tomas Ledin)

Sida 2
Long Long Weekend (Peter Lundblad - Lasse Tennander)
An Angel Died (Bobbie Gentry)
Give It Back (Monica Törnell)
Jealous Guy (John Lennon)
Sam Hill (Monica Törnell)
Hangover (Monica Törnell)

Medverkande musiker
Jan Bandel – trummor
Stefan Brolund – bas
Ola Brunkert – trummor
Torbjörn Carlsson – tenorsax (från Splash)
Lasse Englund – gitarr
Malando Gassama – percussion, trummor
Leif Halldén – trumpet (från Splash)
Christer Holm – barytonsax (från Splash)
Tomas Ledin – gitarr
Björn J:son Lindh – piano, elpiano, orgel
Lennart Löfgren – trombon (från Splash)
Howard Lawrence "Jason" Miller – elgitarr
Nisse Sandström – tenor- och sopransax
Janne Schaffer – elgitarr
Peter Sundell – trummor
Kay Söderström – bas (från Splash)
Bror Törnell – elgitarr
Mike Watson – bas

Album av Monica Törnell
Musikalbum 1975
Engelskspråkiga musikalbum
Album utgivna på Philips Records
Lindhult, Falkenbergs kommun

Lindhult är herrgård i Stafsinge socken, Falkenbergs kommun, Halland.  

Lindhult utgörs av en herrgårdsmiljö som ingått i ett storgodskomplex sedan senmedeltiden och från 1800-talets mitt ofta varit ledande genom att införa ny jordbruksteknik i Halland. Den är en monumentalt anlagd storgård med omgivande avelsgårdar. Corps-de-logi uppfört 1781 på grund och källare till 1600-talets mangårdsbyggnad. Magasinsbyggnader, parkanläggning, ekonomibyggnader, arbetarbostäder m.fl byggnader är enhetligt formgivna i anslutning till huvudbyggnaden. Storskalig produktionsmark, fullåkersbygd, märgelgravar och exempel på 1800-talets sjösänkningar (Ramsjön).

Historia
Vid 1450-talet hörde Lindhult till det godskomplex under Hjuleberg, som Aage Axelsson Thott till Hjuleberg bildade. Gården nämns i en urkund 1474. Först i början av 1600-talet blev det sätesgård. Godset ägdes då av den för sin grymhet kände Mogens Mogensen Gyldenstierne, ståthållare på Varbergs fästning, död 1639. Från 1756 har Lindhult tillhört medlemmar av ätten Lilliehöök af Gälared och Kolbäck, när den förvärvades av kaptenen Fredrik Malcolm Lilliehöök. Årtalet 1781 för färdigställandet corps-de-logi är inhugget över entrén. Sannolikt är källarna under huset från Gyldenstiernas tid. 

Lindhult utvecklades under mitten av 1800-talet till ett storjordbruk om 1200 tunnland med inriktning på kreatursavel. Hallands läns första lantbruksskola förlades 1869 till Lindhult. Den första föreståndaren var Carl Johan Lilliehöök, som tillträtt Lindhult 1848 och ägde godset från 1858. Denne blev föregångsman inom halländskt jordbruk. På gårdens startade han bl.a. landets första handelsplantskola som alltjämt drivs vidare.

Ägarlängd
 1450-talet Aage Axelsen Thott till Huleberg
 1600-talets början Mogens Mogensen Gyldenstierne
 1648 Helle Gyldenstierne, den föregåendes dotter
 1694 Gilius Lindeflycht med syskon
 1740 Anders Ehrenpohl, syskonen Lindeflychts kusin
 1746 Fredrik Malcolm Lilliehöök af Gälared och Kolbäck
 1796 Carl Johan Lilliehöök af Gälared och Kolbäck, den föregåendes son
 1828 Carl Lilliehöök af Gälared och Kolbäck, den föregåendes son
 1858 Carl Johan Lilliehöök af Gälared och Kolbäck, den föregåendes son
 1880 Axel Pontus Lilliehöök af Gälared och Kolbäck, den föregåendes bror
 1896 Carl Johan Axel Pontus, Carl Johan Fredrik Malcolm och Carl Johan Fredrik Julius Lilliehöök af Gälared och Kolbäck, söner till Carl Johan Lillieöök
 1913 Carl Johan Fredrik Malcolm Lilliehöök af Gälared och Kolbäck ensam
 1930 Bertil Malcolm Fredriksson Lilliehöök af Gälared och Kolbäck (brukade gården från 1917), den föregåendes son
 1957 Lennart Lilliehöök af Gälared och Kolbäck, den föregåendes son.

Referenser

Noter

Källor

Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882-1883. Lindhult
Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870. Lindhult

Herrgårdar i Halland
Byggnader och anläggningar i Falkenbergs kommun
Färgladdning

Färgladdning är ett begrepp inom kvantkromodynamiken och är den laddning som förmedlas av den starka växelverkan – eller den starka kraften – den kraft som håller samman partiklar som består av kvarkar (och därför även atomkärnor). De färgladdade partiklar man känner till är förutom de sex olika kvarkarna även de gluoner som förmedlar kraften (jämför med fotonens roll inom elektromagnetismen). Det faktum att gluonerna, i motsats till elektromagnetismens fotoner, även bär den laddning de förmedlar leder till en del unika egenskaper hos den starka kraften. Kvarkar kan t.ex. inte förekomma fria utan ses endast i partiklar som är "vita" (färgneutrala), det vill säga antingen som kombinationer av tre kvarkar med tre olika färger (baryoner som protonen och neutronen), eller en kombination av en kvark med en antikvark av motsatt färg (mesoner). Nyligen (2015) har dessutom partiklar innehållandes fem stycken kvarkar identifierats  men även då måste kvarkarna vara kombinerade på ett sådant sätt att den resulterande partikeln är färgneutral . 

Färgladdningen förekommer i tre olika varianter: röd, grön och blå. Dessutom finns det antikvarkar med färgerna antiblå, antigrön och antiröd. Färgbegreppet används bara som konvention, och har inget samband med färg som visuellt fenomen.

Se även
 Kvantkromodynamik

Referenser

Partikelfysik
Upplands runinskrifter 23

Runinskrift U 23 består av ett par fragment efter en runsten, som nu sitter inmurade i en yttervägg till Hilleshögs kyrka i Hilleshögs socken och Ekerö kommun i Uppland. Den har daterats till 1080-1130, en period då runristaren Öpir var verksam.

Inskriften 

Nusvenska: "Sven lät resa stenarna efter..., sin fader. Öpir ristade."

Se även 
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Upplands runinskrifter
Sverige under vikingatiden
Sverige under äldre medeltiden

Upplands runinskrifter 0023
Runinskrifter i Ekerö kommun
Mostorp

Mostorp är en herrgård i Getinge socken, Halmstads kommun, Halland. Verksamheten på Mostorp består i uppfödning av nötkreatur, slakteri och gårdsbutik. Gården blev byggnadsminne 16 juni 2003.

Historia
Mostorp nämns första gången 1566 i ett brev från Fredrik II. 1854 köpte Ludvig von Segebaden en del av Mostorps by. Därefter utökades egendom efter hand och vid slutet av 1800-talet var den en Hallands största gårdar. Slottet byggdes 1878–1880 av granit i medeltidsromantisk stil. Ludvig von Segebadens dotter Ester och hennes man Rolf von Braun övertog Mostorp 1893. Gården tillhör fortfarande släkten von Braun.

Referenser

Noter

Webbkällor
 Mostorps gård
 Mostorps gård, Lagskydd, Bebyggelseregistret, Riksantikvarieämbetet. Läst 25 september 2016.

Externa länkar
 Mostorps gård, Karta, Bebyggelseregistret, Riksantikvarieämbetet.
 Mostorp, i Carl Martin Rosenberg: Geografiskt-statistiskt handlexikon öfver Sverige, Stockholm 1882-1883
 Mostorp i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870

Byggnader och anläggningar i Halmstads kommun
Herrgårdar i Halland
Byggnadsminnen i Hallands län
Byggnadsminnen i Halmstads kommun
The Last Kiss

The Last Kiss är en amerikansk dramakomedifilm från 2006 i regi av Tony Goldwyn. Filmen är en remake på den italienska filmen L'ultimo bacio. På filmens soundtrack finns bland annat "Hide and Seek" av och med Imogen Heap.

Rollista (urval)
Zach Braff - Michael
Jacinda Barrett - Jenna
Casey Affleck - Chris
Rachel Bilson - Kim
Michael Weston - Izzy
Eric Christian Olsen - Kenny
Marley Shelton - Arianna
Lauren Lee Smith - Lisa
Blythe Danner - Anna

Externa länkar

Amerikanska dramakomedifilmer
Filmer i regi av Tony Goldwyn
Amerikanska filmer 2006
Engelskspråkiga filmer
Harry Catterick

Harry Catterick, född 26 november 1919, död 9 mars 1985, var en engelsk fotbollsspelare i Everton. Han är dock mest känd för sina framgångar som tränare i samma klubb.

Catterick tog över som tränare i Everton efter Johnny Carey 1961. Han värvade namnkunniga spelare till klubben och under hans auktoritära ledarskap blev Everton ligamästare 1963 och 1970. Man vann även FA-cupen 1966 och var i final 1968. Många trodde att Everton skulle bli den dominerande klubben under 1970-talet, men laget kunde inte leva upp till förväntningarna. De dåliga resultaten påverkade Cattericks hälsa och i januari 1972 drabbades han av en hjärtattack. Han övertalades att avgå som tränare 1973. Catterick avled i en hjärtattack i mars 1985 efter att ha sett en FA-cupmatch mellan Everton och Ipswich Town på Goodison Park.

Engelska fotbollsspelare
Engelska fotbollstränare
Spelare i Everton FC
Spelare i Crewe Alexandra FC
Tränare i Crewe Alexandra FC
Tränare i Rochdale AFC
Tränare i Sheffield Wednesday FC
Tränare i Everton FC
Tränare i Preston North End FC
Födda 1919
Avlidna 1985
Män
Bush Lady

Bush Lady är ett musikalbum från 1977 av den svenska sångerskan Monica Törnell.

Detta var Törnells andra engelskspråkiga album och spelades in på Rockfield Studios, nära Monmouth, Wales, under tiden 20 februari - 6 mars 1977. Producent och arrangör var den amerikanske trumpetaren Stephen Franckevich, tekniker Ted Sharp. Skivnumret är Mercury 6363 011.



Samma år utgavs singeln Katastrofen/Snowcold Day (Mercury 6062 037). "Katastrofen" är samma låt som 1:7 på albumet, men med svensk text av Törnell själv.

Låtlista

Sida 1
Into the Mystic (Van Morrison)
Boys and Girls Together (Jim Peterik, på konvolutet uppges dock "Chase", det band som ursprungligen framförde låten)
Drop Dead (Monica Törnell)
Bush Lady (Stephen Franckevich)
Rock'n Roll Widow (Tom Snow)
Outer Interlude (Stephen Franckevich)
Catastrophie (musik: Monica Törnell, text: Stephen Franckevich)

Sida 2
Ain't No Disco (musik: Ulf Wakenius - Stephen Franckevich, text: Stephen Franckevich)
Snowcold Day (musik: Stephen Franckevich, text: Anthony Bannon)
Ego (musik: Lars Hallberg - Monica Törnell, text: Monica Törnell)
Say Yes (Stephen Franckevich)
Necessarily Not (musik: Monica Törnell - Stephen Franckevich, text: Monica Törnell)

Medverkande musiker
Lars Ekholm, akustisk och elgitarr
Stephen Franckevich, sång, percussion, handklappning, trumpeter, flygelhorn
Leif Fredriksson, trummor, percussion, bakgrundssång, handklappning
Carl Axel Hall, keyboards, percussion
Lars Hallberg, elbas (1:3 och 1:7)
David Winter, elbas (ej 1:3 och 1:7)

Album av Monica Törnell
Musikalbum 1977
Engelskspråkiga musikalbum
Album utgivna på Mercury Records
Colin Harvey

Colin Harvey, född 16 november 1944 i Liverpool, är en engelsk före detta fotbollsspelare och tränare.

Harvey kom till Everton som lärling 1963. Han gjorde debut i en europacupmatch mot Inter på San Siro 1965. Harvey beskrevs som en elegant och teknisk spelare och han kom att spela 384 matcher och göra 24 mål för Everton. Han bildade en berömd mittfältstrio tillsammans med Alan Ball och Howard Kendall som hade stor del i att Everton blev ligamästare säsongen 1969/70. Harvey var med om att vinna FA-cupen 1966 och var även med i finalförlusten 1968. Han lämnade Everton för Sheffield Wednesday 1974, där han kom att spela i tretton månader innan han avslutade karriären på grund av skada. Harvey spelade en landskamp för England.

Harvey blev assisterande tränare i Everton 1981, samtidigt som Howard Kendall blev huvudtränare, och var med under det framgångsrika 1980-talet med två ligasegrar, en FA-cupvinst och en seger i Cupvinnarcupen. Efter att Kendall lämnat klubben i juni 1987 fick Harvey huvudansvaret. Tre år senare kom Kendall tillbaka som tränare och Harvey blev återigen assisterande tränare. Harvey lämnade Everton 1993, samtidigt som Kendall, men 1997 kom han tillbaka som ungdomstränare.

Engelska fotbollstränare
Spelare i Everton FC
Spelare i Sheffield Wednesday FC
Män
Tränare i Everton FC
Födda 1944
Levande personer
Personer från Liverpool
Engelska landslagsspelare i fotboll
Mauerpark

Mauerpark, är en park i Prenzlauer Berg i östra Berlin. Den går på en sträcka där Berlinmuren tidigare fanns mellan stadsdelarna Prenzlauer Berg och Gesundbrunnen. Direkt intill Mauerpark ligger Friedrich-Ludwig-Jahn-Sportpark med Max-Schmeling-Halle. Parken består av grönytor men även en rastplats för hundar och spelplatser för basket.

Fotogalleri

Parker i Berlin
Prenzlauer Berg
Berlinmuren
Frank Gollan

Frank Gollan, född 1910 i Tjeckoslovakien, död den 10 oktober 1988, var en tjeckiskfödd amerikansk vetenskapsman.

Som treåring insjuknade han i polio men tillfrisknade utan några men. I tonåren ville han bli konsertpianist, men en släkting som var läkare övertalade honom att i stället börja studera medicin.

Gollan lyckades fly från Tjeckoslovakien 1938, strax före nazisternas maktövertagande av landet; hans föräldrar dog i gaskammaren i Auschwitz. Han kom till USA, där han först arbetade som pediatriker och gjorde sina första vetenskapliga arbeten, gällande högt blodtryck. 1946 kom han till Minnesota Medical School, där han blev assisterande professor i fysiologi.

Eftersom han själv som barn drabbats av polio var han synnerligen intresserad av denna sjukdom, och 1948 lyckades han isolera polioviruset till 99,96 procent. Det tidigare bästa resultatet hade varit en 80–95 procent, vid Stanford University året dessförinnan.Frank Gollans arbete beskrevs av en professor vid avdelningen för fysiologi vid Minnesota Medical School, som "en möjlighet att snart kunna börja tillverka ett vaccin mot polio". Den amerikanske virologen Jonas Salk kom sedan att bli känd som upptäckaren av poliovaccinet.

Frank Gollan tillverkade även den första hjärt-lungmaskinen.

Tillsammans med sin fru begick han självmord den 10 oktober 1988.

Källor 

Amerikanska läkare
Amerikanska virologer
Födda 1910
Avlidna 1988
Män
Gianni Rodari

Gianni Rodari, född 23 oktober 1920 i Omegna i Piemonte, död 14 april 1980 i Rom, var en italiensk författare.

Asteroiden 2703 Rodari är uppkallad efter honom.

Bibliografi (utgivet på svenska) 
 Fantasins grammatik 1988
 Cippolinos äventyr 1998
 Godnattsagor per telefon 2003

Referenser 

Italienska författare
Italienskspråkiga författare
Författare av barn- och ungdomslitteratur
Födda 1920
Avlidna 1980
Rodari, Gianni
Förut...

Förut..., Monica Törnells bästa är ett album från 1986 av den svenska sångerskan Monica Törnell. 

Albumet innehåller ett urval låtar från hennes tidigare inspelningar. Låtarna 1-3 kommer från Ingica, nr. 4 från Alrik, nr. 5-6 från Jag är som jag är...,  nr. 7-9 från Ängel, nr. 10-12 från Mica, nr. 13 från Fri och nr. 14 från Big Mama. Skivnumret är AIRLP/AIRCD 1021 (CD-versionen utkom 1988).

Låtlista
Kom slå dig ner (Come to my bedside, my darling) (Eric Andersen - Hawkey Franzén)
Förut... (när jag var liten) (I really loved Harold) (Melanie Safka - Cornelis Vreeswijk)  
Telegram för en bombad by (Cornelis Vreeswijk - trad. arr.: Björn J:son Lindh)
Morgonmarsch (Bo Dahlman - Owe Junsjö)
En kungens man (Björn Afzelius)
Kavaljersvisa från Värmland (trad.arr.: Monica Törnell)
Jag kommer hem (Bo Dahlman) 
En liten aning om helvetet (musik: Barry Flast, text: Monica Törnell)
Varje gång... (musik: Monica Törnell, text: Monica Törnell - Ulf Wahlberg)
Vintersaga (text & musik: Ted Ström)
Känslan i maj (text & musik: Monica Törnell)
Heden (musik: Monica Törnell, Ulf Wahlberg, text: Ulf Wahlberg, Monica Törnell)
Fri (Monica Törnell)
Mellan raderna (kom till mig) (text & musik: Per Gessle)
 

Album av Monica Törnell
Samlingsalbum 1986
Svenska samlingsalbum
Svenskspråkiga samlingsalbum
Rostroconchia

Rostroconchia är en klass utdöda blötdjur som levde från den yngre delen av kambrium till perm.

Musslor
Förhistoriska djur
Bivalvia
Michelle Monaghan

Michelle Lynn Monaghan, född 23 mars 1976 i Winthrop, Iowa, är en amerikansk skådespelare och före detta modell.

Michelle Monaghans hittills mest kända roll är som Julia Meade i Mission: Impossible III (2006). Hon spelar också den kvinnliga huvudrollen i Gone Baby Gone, ett kriminaldrama som utspelas i Bostons slum. Gone Baby Gone regisserades av Ben Affleck och hade svensk biopremiär i januari 2008. Michelle medverkar även i Brudens bäste man, där hon bland annat spelar emot Patrick Dempsey. Hon är också medverkande i The Source Code 2011.

Monaghan är sedan 2005 gift med grafiske formgivaren Peter White. Paret har en dotter (född 2008) och en son (född 2013).

Filmografi (urval) 

 (åtta avsnitt)

 (ej krediterad)

 (ej krediterad)

 (röst)
 (åtta avsnitt)

Externa länkar 

 

Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1976
Skådespelare från Iowa
Kvinnor
Levande personer
Gibson ES-345

Gibson ES-345 Introducerades 1959 av Gibson, USA. Det är en halvakustisk elgitarr med stereoelektronik och två humbuckingmikrofoner. Gitarren är väldigt lik Gibson ES-335. Dessa gitarrer är idag, speciellt de tidigare modellerna med PAF ("Patent Applied For" pickuper), väldigt eftertraktade och dyra. Sista tillverkningsåret var 1982. Från första tillverkningen1959 fram till 1982 förändrades gitarrerna bland annat när det gällde färg och kvalitet.

Se även
Gibson ES-335

ES-345
Sonja Erfurth

Sonja Erfurth, född Wallentin 1918, död 2007 var en svensk litteraturvetare.

Bibliografi 
 Harry Martinsons barndomsvärld 1980
 Harry Martinson och vägen ut 1981
 Harry Martinson och Moa 1987
 Harry Martinsons 30-tal 1989

Priser och utmärkelser 
 Harry Martinson-priset 1988

Källor

Noter

Externa länkar 
 

Svenska litteraturvetare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1918
Avlidna 2007
29er

29er är en liten segelbåt utan köl, det vill säga en segeljolle. Den har stora likheter med 49er. 29er seglas av två personer, en rorsman och en gast. Gasten använder trapets för att hänga ner båten lättare. Båten är försedd med storsegel, fock och gennaker, dvs. ett asymmetriskt försegel vars nedre främre horn är fästat i ett utskjutbart peke som man drar i.

Externa länkar

29erns svenska klassförbund

Jollar
Gibson Flying V

Gibson Flying V är en elgitarr och introducerades år 1958. Gitarren tillverkades under flera olika perioder. Första modellen, 1958-1963, är den mest eftertraktade. Under större delen av denna period (1958-1961/62, ev också 1963) tillverkades gitarren med P.A.F humbuckermickar, som anses vara det bästa bland gitarrmickar. Dessa mickar kombinerat med den kvalité som Gibson under denna period levererade gör gitarren till en mycket omtyckt och eftertraktad gitarr under 1970-80-talet framför allt inom rock/hårdrocken, kanske just på grund av dess form som skilde sig mycket från dåtidens gitarrer. På grund av de små upplagorna som producerades har gitarren blivit väldigt dyr. Denna modell slutade produceras 1963.

1966-69 började man tillverka en modifierad kopia av den tidigare modellen med ringa förändringar men nytt var att den hade svaj och var tillverkad av vanlig mahogny. Kroppen var nu gjord i ett stycke Mahogny, 58:an var i två bitar African Korina. Gibson kallade 67-69 modellen för V-factor, och den är nästan lika eftertraktad idag, så finns även den modellen med i historieböckerna. 1966 tillverkades bara 2 stycken Sunburst, 1967 tillverkades 44 st Sunburst och 67 st Cherry, 1968 tillverkades ingen, 1969 tillverkades 15 st Sunburst varav en var vänsterhänt till Jimi Hendrix. Jimi hade två stycken högerhänta en Cherry (med psykedelisk målning) och en Sunburst. Den vänsterhänta som gibson tillverkades åt honom var en vänsterhänt Cherry med Diamond Shaped Pearloid Inlägg i halsen och Guld delar och man säger att Jimmi bara hade den dom sista gigen han gjorde bl.a. Gröna Lund 31/8-70.

1970-71 kom den s.k. Medalion Flying Vee som sägs ha tillverkats i ca 400 exemplar.

1975 Började den stora serieproduktionen av Flying Veen nästan 2000 exemplar byggdes och gitarren har tillverkats sedan dess med små variationer.

1982 kom första riktiga kopian av 1959 års Gibson Flying V. Denna levererades med V-format brunt gitarrfodral. Den tillverkades fram till 1983.

Idag tillverkar Gibson flera olika modeller av Flying V. Modeller med 1959 års spec, 1968 års spec, etc.

Tidiga användare var Lonnie Mack och Albert King. Jimi Hendrix använde Flying V i slutet av 1960-talet. Andra kända användare av Flying V är Michael Schenker samt James Hetfield och Kirk Hammet från Metallica.

Se även
Gibson Brands

Flying V
Trumackompanjemang

Trumackompanjemang är rytmiska slag som används för att hålla rytmen i musik, spelas i princip alltid på trumset. Det finns olika takter bland trumackompanjemangen. De vanligaste är:

Tredjedelsackompanjemang räknar man till 3 i varje takt, grundkompet är: 1: Ridecymbal, Baskagge, 2: Ridecymbal, Hihat(fot), 3: Ride, Kantslag. Används i vals.
Två fjärdedelsackompanjemang räknar man till 4 i varje takt, grundkompet för detta är 1: Hihat, Baskagge. 2: Hihat, Virvel. Detta spelas mycket i punk och pop, i den moderna popmusiken i dubbel hastighet. Se även D-takt
Fjärdedelsackompanjemang:Detta är det absolut vanligaste trumkompet, man räknar till 4 i varje takt. Grundkompet är: 1: Hihat, Baskagge, 2: Hihat (svagt), 3: Hihat, Virvel, 4: Hihat (svagt). Används i rock och hårdrock, även till viss del i pop.
Åttondelsackompanjemang: Tunga komp, används i rockballader och andra ballader. Grundkompet är: 1: Hihat, Baskagge, 2: Hihat, 3: Hihat, 4: Hihat, Virvel, 5: Hihat, 6: Hihat.
Sextondelsackompanjemang: Det mest rytmiska, används i Funk, disco och gammal Rock 'n' Roll, även till viss del Blues och Jazz. Grundkompet är: 1: Hihat, Baskagge, 2: Hihat, 3: Hihat, Virvel, 4: Hihat, 5: Hihat, Baskagge, 6: Hihat, Baskagge, 7: Hihat, Virvel, 8: Hihat.

Slagverk