kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kievs olympiastadion

Kievs olympiastadion () är en fotbollsarena i Kiev i Ukraina och landets nationalarena, som tar 70 050 åskådare. Arenan genomgick en större renovering inför Fotbolls-EM 2012, så under åren 2008–2011 var stadion stängd.

Arenan är hemmaarena för Ukrainas herrlandslag i fotboll och Dynamo Kievs. Före Sovjetunionens kollaps spelade Sovjetunionens herrlandslag i fotboll ibland sina hemmamatcher här.

Historia 
Stadionbygget påbörjades i början av 1923 och invigningen skedde den 12 augusti samma år. Denna arena kallades Röda Stadion. Många misstag begicks under det snabba bygget, bland annat att förlägga arenan i en öst-västlig riktning i stället för det brukliga norr-söder. 1936 påbörjades därför bygget av en ny arena precis intill den gamla. Ritningarna gjordes av arkitekten Michail Gretjina och stadion fick namnet Centralstadion. Den hade 50 000 platser och skulle ha invigts den 22 juni 1941, men samma dag började det stora fosterländska kriget, det vill säga Sovjetunionens krig mot Nazityskland under andra världskriget. Invigningen kunde ske först 1944.

I mitten av 1960-talet byggdes arenan ut med en andra våning och kunde då ta över 100 000 åskådare. Nästa stora ombyggnad skedde inför sommar-OS 1980.

Fotboll vid olympiska sommarspelen 1980 
Kiev och arenan, som då bytte namn till Republikanska Stadion, var värd för sex gruppspelsmatcher och en av kvartsfinalerna under den olympiska fotbollsturneringen 1980.

Resultat

Ukrainska cupfinalen 

Den ukrainska cupfinalen spelades 1992–2007 på Kievs olympiastadion.

Europamästerskapet i fotboll 2012 
Europamästerskapet i fotboll 2012 spelades i Polen och Ukraina. Tre gruppspelsmatcher i grupp D med Ukraina, Frankrike, England och Sverige spelades på Kievs olympiastadion. Sverige spelade alla sina tre gruppspelsmatcher i Kiev, därtill spelades en kvartsfinal samt finalen på Kievs olympiastadion.

Finalen i Champions League 2018 
Den 26 maj 2018 spelades finalen i Champions League 2017/18 på Kievs olympiastadion mellan Real Madrid och Liverpool. Matchen slutade 3–1 till Real Madrid inför 61 561 åskådare.

Referenser

Noter

Externa länkar 

 

Sportanläggningar i Ukraina
Sportanläggningar invigda 1923
Sport i Kiev
FK Dynamo Kiev
Finalarenor i Uefa Champions League
Paolo Farinati

Paolo Farinati eller Farinato degli Uberti, född omkring 1524, död 1606, var en italiensk konstnär.

Farinati målade i högrenässansens och Paolo Veroneses och Giulio Romanos stil. Han var mycket produktiv. Huvuddelen av hans många verk finns i kyrkor och museer i norra Italien, bland annat i hans födelsestad Verona. Farinati var även verksam som kopparstickare. Farinati är representerad vid bland annat Nationalmuseum.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Noter   

Representerade vid Nationalmuseum
Italienska konstnärer
Italienska grafiker
Födda 1520-talet
Avlidna 1606
Män
Personer från Verona
Arturo Farinelli

Arturo Farinelli, född 1867, död 1948, var en italiensk litteraturhistoriker.

Farinelli var professor vid Turins universitet. Farinelli har visat en utomordentlig förmåga att belysa litterära problem i förhållande till dess i tid som rum mest avlägsna släktförbindelser. Bland hans verk märks Grillparzer und Lope de Vega (1894) och Dante in Spagna, Francia, Inghilterra, Germania (1922) samt G. de Humboldt et l'Espagne (1924).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Italienska litteraturvetare
Födda 1867
Avlidna 1948
Män
Kazanstationen

Kazanstationen, eller Kazanskijstationen (Ryska: Каза́нский вокза́л, Kazanskij vokzal) är en av de nio stora järnvägsstationerna i Moskva.

Från stationen utgår två stora järnvägslinjer, linjen österut mot Kazan, Jekaterinburg och vidare (vilket är en alternativ rutt i Transsibiriska järnvägen), och linjen mot sydöst till Rjazan.

Kazanskij ligger vid Komsomolskaja-torget, där även de två järnvägsstationerna Leningradskij och Jaroslavskij ligger, liksom tunnelbanestationen Komsomolskaja-Koltsevaja.

Stationsbyggnaden 
Den nuvarande stationen ritades 1913 av Aleksej Sjtjusev, och stod färdigbyggd 1940. Stationen är en jugendbyggnad där element från Kremltornen mästerligt blandas med traditionell tatararkitektur. Stationens karakteristiska röda torn liknar Sujumbiketornet i Kazan, ett av stadens mest kända landmärken.

Externa länkar 

Järnvägsstationer i Moskva
Järnvägsstationer invigda 1940
1940 i Sovjetunionen
Domenico Farini

Domenico Farini, född 2 juli 1834, död 18 januari 1900 i Rom, var en italiensk politiker. Han var son till Luigi Carlo Farini.

Farini var ursprungligen ingenjörsofficer, var medlem av deputeradekammaren 1864-1886 representerande den moderata vänstern och med mindre avbrott kammarens president 1878-1884. 1886-1898 var Farini medlem av senaten och dess president 1887-1898. Han avslog flera anbud om ministerposter, bland annat premiärministerposten 1880.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Italienska politiker
Födda 1834
Avlidna 1900
Män
Personer från Emilia-Romagna
Hängt parlament

Hängt parlament (en. Hung Parliament) är en term som främst används i valsystem med enmansvalkretsar, exempelvis det brittiska och australiensiska, där starka majoritetsregeringar med endast ett parti är det vanligaste. Att parlamentet är hängt innebär att inget av de två stora partierna fått egen majoritet och således inte själva kan bilda en majoritetsregering. Detta anses ofta bli ett stort problem då dessa länders valsystem bygger på en teori om få partier och starka regeringar, till skillnad från länder med proportionella valsystem, till exempel Sverige, där minoritets- och koalitionsregeringar istället tillhör normen (Sverige har i modern tid endast haft två helt ohängda parlament, 1940-44 och 1968-1970, då Socialdemokraterna i båda fallen erhöll över 50% av rösterna). I proportionella valsystem kan istället hängda parlament anses uppstå när inget av de olika blocken fått egen majoritet, vilket bland annat skedde efter Riksdagsvalen 2010, 2014 och 2018 i Sverige. För att överbrygga de problem som hängda parlament innebär kan man välja att till exempel bilda koalitionsregeringar, samarbeta med partier utanför regeringen eller alternativt förlita sig på andra partiers passiva stöd.

Storbritannien har i modern tid haft tre hängda parlament, februari 1974-oktober 1974, 2010-2015 och 2017-2019. 

Parlament
Politiska termer
Politiska begrepp
Carl-Georg Aurell

Carl-Georg Paul Aurell, född 8 februari 1910 i Johannes församling, Stockholm, död 2 oktober 1999 i Göteborgs Vasa församling, Göteborg, var en svensk elektroingenjör. 

Aurell, som var son till direktör Georg Aurell och Gertrud Isberg, utexaminerades från Kungliga Tekniska högskolan 1932, blev teknologie doktor där 1940 och docent i telegrafi och telefoni där 1945. Han var överingenjör vid Telefon AB L.M. Ericsson, chef dess mikrovågavdelning 1942–1956, professor i telekommunikation vid Chalmers tekniska högskola 1956–1963 och i informationsteori där 1963–1976. Han invaldes som ledamot av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien 1954.

Källor

Noter 

Svenska elektroingenjörer
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Svenska professorer i informationsteori
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Personer verksamma vid Chalmers tekniska högskola
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Män
Födda 1910
Avlidna 1999
Ingenjörer från Stockholm
Jesper Lagergren

Jesper Harald Fredrik Lagergren, född 15 september 1963 i Fagersta, är en svensk läkare och professor i kirurgi vid Karolinska Institutet och Karolinska Universitetssjukhuset samt är på deltid även professor och överläkare vid King’s College London och Guy's and St Thomas' NHS Foundation Trust i London.

Lagergren tog läkarexamen 1989 och blev specialist i kirurgi år 1996. Han disputerade 1999 vid Karolinska institutet på en avhandling om riskfaktorer för matstrupscancer. 2001 blev han docent i kirurgi och två år senare universitetslektor vid Karolinska institutet. Den 1 februari 2006 utnämndes han till professor i kirurgi med inriktning mot klinisk epidemiologi vid Karolinska institutet. Han har tilldelats flera priser och utmärkelser, t.ex. United European Gastroenterology (UEG) Research Prize år 2017, Skandias Lennart Levi-pris 2011, Distinguished Professor Award 2009 och Axel Hirschs Pris i Cancerforskning 2002. Lagergren är medlem i Nobelförsamlingen som utser Nobelpristagare för Nobelpriset i fysiologi eller medicin.
 
Lagergren leder stora forskargrupper vid Institutionen för molekylär medicin och kirurgi, Karolinska Institutet samt School of Cancer and Pharmaceutical Sciences, King’s College London. Hans forskning och klinik fokuserar på sjukdomar inom matstrupe och magsäck, främst cancer. 

Han är gift med professor Pernilla Lagergren.

Källor

Noter 

Svenska professorer i kirurgi
Svenska läkare under 2000-talet
Födda 1963
Män
Levande personer
Personer verksamma vid Karolinska Institutet
Alumner från Karolinska Institutet
Personer från Fagersta
Svenska läkare under 1900-talet
Klečkamassakern

Klečkamassakern var en händelse under Kosovokriget där albanska styrkor 17 juli 1998 brutalt torterade och avrättade mer än 20 kidnappade civila serber och sedan brände deras kroppar i en kalkgrotta nära byn Klečka.

Källor 
 Centre for Peace in the Balkans
 Protected witness in ex-KLA trial found dead

1998 i Jugoslavien
Krigsåret 1998
Massakrer under Kosovokriget
Kullerstad

Kullerstad är kyrkbyn i Kullerstads socken i Norrköpings kommun i Östergötlands län. By ligger i östra utkanten av Skärblacka och en bit söder om Glan.

i byn återfinns Kullerstads kyrka.

Orter i Norrköpings kommun
Nissaströms kyrka

Nissaströms kyrka är en kyrkobyggnad belägen i Enslövs församling i Göteborgs stift men tillhörande Halmstads församling. Den ligger i den tidigare bruksorten  Nissaström i Halmstads kommun.

Kyrkobyggnaden
I samband med Nissaströms bruks femtioårsjubileum skänkte dess direktör och ägare Edwin Berger medel till att uppföra Nissaströms kyrka. Man började uppförandet 1939 efter ritningar av arkitekten Sigfrid Ericson och invigningen skedde 6 oktober 1940. Den bildar tillsammans med Skene kyrka (1919-1922) och Kinnarumma kyrka (1940) en grupp kyrkor med samma formspråk som Ericson ritade. De har långhus och torn och kan ge intryck av att vara ombyggda medeltidskyrkor. Naturmaterial och influenser från tidigare århundraden, främst 1700-talet, har kommit till användning. Vapenhuset är genomgående utfört i omålad trä. Fasaderna är vitputsadeoch tornspiran är rikt utformad. Taket är belagt med skiffer. Murarna vilar på obearbetad marksten. 

Fondmålningen i koret utfördes al fresco av konstnären Gunnar Torhamn med motivet Kommen till mig, I alla som arbeten och ären betungade, så skall jag giva eder ro (Matt. 11:28) liksom dekorationsmålningar i taket. Altarmålningen porträtterar samtida församlingsbor. 

Kyrksalen rymmer 250 besökare och är förbunden med en församlingssal som rymmer ytterligare 100 personer. Till dessa fanns även ett biblioteksrum och en bostad avsedd för vaktmästare. Olika föreningar fick utnyttja lokalerna och redan i oktober 1940 hölls det första frikyrkliga mötet där. År 1971 övertog Halmstads kyrkliga samfällighet ansvaret för kyrka och skolbyggnader och skapade Nissaströms Konferens- & Kursgård.

Inventarier
 Predikstolen, som har utförts efter ritningar av Sigfrid Ericson, är tillverkad hos J.A. Alvsjö Snickerifabrik i Halmstad och bemålad av Gunnar Torhamn. Skulpturerna på predikstolen är utförda av Erik Nilsson, Harplinge.
 Dopfunten är ritad av slottsarkitekten Ove Leijonhufvud, utförd av skulptör Axel Waleij, Stockholm.
 Klockorna är gjutna av M & O Ohlssons Klockgjuteri i Ystad.

Orgel
 Den pneumatiska orgeln är konstruerad och utförd 1940 av Bo Wedrup och har fria kombinationer.

Referenser

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Halmstads kommun
Kyrkobyggnader i Göteborgs stift
Kyrkobyggnader invigda 1940
1940 i Sverige
Bästa sändningstid

Bästa sändningstid (engelska: prime time) är den tid på dygnet då flest människor ser på TV. Det varierar mellan länder och infaller någon gång mellan klockan 17.30 och 01.00. I Sverige är det klockan 20.00 till 22.00. Prime time innehåller ofta program som nyheter och TV-serier. TV-reklamtid under bästa sändningstid når många tittare, och brukar därför vara dyrare än reklamtid under andra delar av dygnet. Det är dock viktigt, om man som annonsör vill nå en så varierad publik som möjligt, att även sända reklam under andra tider.

Referenser 

TV-terminologi
Antonio Gamoneda

Antonio Gamoneda, född 30 maj 1931 i Oviedo, är en spansk poet. År 2006 belönades han med Cervantespriset, det förnämsta litterära priset för spanskspråkiga författare.

Gamoneda debuterade år 1960 med Sublevación inmóvil (Orörlig revolt) och har senare kommit att räknas till Spaniens främsta poeter. Han är översatt till bland annat franska, engelska, portugisiska och svenska. Till hans mest betydande verk hör Descripción de la mentira (Beskrivning av lögnen, utgiven på svenska 2009) från 1977, Libro del frio (Köldens bok) från 1992 och Arden las pérdidas (Förlusterna glöder, utgiven på svenska 2007) från 2003.

Gamoneda har även skrivit essäer och givit ut böcker i samarbete med flera bildkonstnärer, bland andra Antoni Tàpies.

Böcker på svenska
 Förlusterna glöder, översättning av Ulf Eriksson och Magnus William-Olsson, 2007
 Beskrivning av lögnen, översättning av Ulf Eriksson, 2009

Externa länkar 

Födda 1931
Spanska poeter
Spanska författare
Spanskspråkiga författare
Män
Levande personer
Personer från Oviedo
Kemiundervisning

Kemiundervisning eller kemi är en omfattande term som avser studiet av utbildning och lärandet av kemi i alla skolor, gymnasium, högskolor och universitet. Ämnesområden i kemiundervisning kan inkludera att förstå hur studenter lär sig kemi, hur man bäst lär ut kemi, och hur man kan förbättra inlärningsresultaten genom att förändra undervisningsmetoderna och passande träning av kemiinstruktörer, i många situationer, inkluderat klassrumsundervisning, demonstrationer, och laboratorieaktiviteter. Finns det ett konstant behov av att uppdatera kunskaperna hos lärare som är engagerade med att lära ut kemi, och kemiutbildning uttrycker detta behov.

Kemiundervisning i Sverige
I Sverige undervisas kemi som ett eget ämne i högstadiet och på gymnasieskolans naturvetenskaps- och teknikprogram, och som en del av naturkunskap i gymnasiet. På naturvetenskapsprogrammet har man mellan Lpf 1994 och fram tills Gy 2011 läst de specifika kurserna Kemi A och i fall man valt inriktningen naturvetenskap även läst Kemi B. De olika kursbenämningarna har dock över tid i stort sett samma innehåll.

Se även
 Laborationssal

Vidare läsning 

 

Undervisning
Skolämnen
Marge Piercy

Marge Piercy, född 31 mars 1936, är en amerikansk poet, författare, och aktivist. Hennes mest sålda verk är Gone to Soldiers, en historisk roman som utspelar sig under andra världskriget.

Svenska översättningar 
(Översatta av Annika Preis, om ej annat anges)
 Kvinna vid tidens rand (Woman on the edge of time) (översättning Hilja-Katarina Wallin, Forum, 1982)
 Vida (Vida) (Forum, 1983)
 Väninnor (Braided lives) (Forum, 1984)
 Flyg hem och du skall finna (Fly away home) (Forum, 1986)
 Den långa natten (Gone to soldiers) (Forum, 1989)

Referenser

Externa länkar 
 Mare Piercys webbplats
 Piercy samtalar med Martin Espada 20 maj 2009 från Lannan (ljudfil)

Födda 1936
Amerikanska poeter
Amerikanska aktivister
Kvinnor
Levande personer
Personer från Detroit
Alumner från University of Michigan
Rosalind Belben

Rosalind Belben, född 1941, är en engelsk författare bosatt i Dorset. Hon är ledamot av Royal Society of Literature och hennes roman Our Horses in Egypt vann James Tait Black Award år 2007.

Referenser

Födda 1941
Engelska novellförfattare
Engelskspråkiga novellförfattare
Kvinnor
Levande personer
Personer från Dorset
Ledamöter av Royal Society of Literature
Theoklitos Farmakides

Theoklitos Farmakides, född 15 januari 1784, död 26 april 1826, var en grekisk kyrkoman.

Efter Greklands oavhängighetsförklaring 1830 blev Farmakides ordförande i den synod, som tillsattes för att ordna de kyrkliga förhållandena. genomdrev på nationalsynoden i Nauplia 1833 den grekiska kyrkans autonomi och blev den nyinrättade ständiga synodens sekreterare. Farmakides strävan att få den grekiska kyrkan i kontakt med den moderna västerländska kulturen möttes snart av en stark ortodox reaktion, och Farmakides störtade från sin ledande ställning inom synoden. Han skrev då sin berömda Apologi (1840), värdefull även för kännedomen och Greklands kyrka.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Grekiska präster
Födda 1784
Avlidna 1826
Män
Personer från Larissa
Stefan Bengtsson (professor)

Jan Stefan Bengtsson, född 27 september 1961 i Kortedala församling i Göteborg, är en svensk professor i fasta tillståndets elektronik. I augusti 2011 blev han rektor för Malmö universitet. Han utsågs 21 januari 2015 till ny rektor för Chalmers tekniska högskola och tillträdde den posten 1 augusti 2015. Den 1 september 2023 efterträddes han som rektor för Chalmers av Martin Nilsson Jacobi och blev i stället styrelseordförande för Chalmers tekniska högskola AB.

Biografi
Efter civilingenjörsexamen i teknisk fysik 1985 arbetade han en tid vid SAAB Automobile i Trollhättan innan han återvände till Chalmers tekniska högskola för en forskarutbildning. 1992 disputerade han med en avhandling om hur avancerade kiselbaserade material och komponenter kan byggas med en metod (så kallad ”wafer bonding”) där spegelblanka perfekt kristallina kiselskivor kan fås att fästa vid varandra utan mellanliggande lager. Fokus i avhandlingen var på elektriska egenskaper hos de stora korngränser som skapades mellan de kristallina kiselskivorna. Han erhöll SAAB-Scania-stipendiet för avhandlingen. Docent blev han 1995 och 2002 utnämndes han till professor i fasta tillståndets elektronik vid Chalmers. Bengtssons forskningsområde är kiselbaserade material, komponenter och kretsar, den teknik som utgör basen för all konsumentelektronik, exempelvis datorer och mobiltelefoner. Under de senare åren av sin forskningsaktiva tid studerade han möjligheten att komplettera den kiselbaserade CMOS-elektroniken med komponenter tillverkade av kol, till exempel kolfibrer och kolnanorör, för att se om dessa hybridkretsar kan vara en väg till elektronik med ännu högre prestanda. 

Stefan Bengtsson har även tillbringat ett halvår som gästprofessor vid Institut national polytechnique de Grenoble strax efter millennieskiftet. Tidigare var han prorektor och vice VD vid Chalmers tekniska högskola. Han tillträdde som rektor för Malmö högskola den 1 augusti 2011 och var då lärosätets tredje rektor.

Från 1 februari 2014 är Stefan Bengtsson även ordförande i styrelsen för universitetsdatornätet Sunet.

Externa länkar
 Rektors blogg på Chalmers bloggportal
 Biografi på chalmers.se
 
 Rektors blogg på Malmö högskolas webbplats

Noter

Män
Levande personer
Födda 1961
Personer verksamma vid Malmö universitet
Svenska professorer i fasta tillståndets elektronik
Personer verksamma vid Chalmers tekniska högskola
Ingenjörer från Göteborg
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Zeuthen (olika betydelser)

Zeuthen kan syfta på:

 Zeuthen – en ort i Landkreis Dahme-Spreewald, Brandenburg, Tyskland

Personer
Zeuthen (dansk adelssläkt) – en dansk adelssläkt
Christian Frederik Zeuthen (1794-1850), politiker.
Elisabeth Zeuthen Schneider, violinist.
Ernst Zeuthen, konstnär.
Frederik Zeuthen (1888-1959), nationalekonom.
Hieronymus Georg Zeuthen (1839-1920), matematiker. 
Jesper Zeuthen, jazzmusiker.
Karl Gustav Zeuthen (1909-1989), flygingenjör.
Morten Zeuthen (född 1951), cellist.

Se även
Zeuthens förhandlingsmodell – strategi inom spelteori döpt efter Frederik Zeuthen
Zeuthener See – sjö öster om orten Zeuthen
Lewis Richard Farnell

Lewis Richard Farnell, född 1856 i Salisbury, död 1934, var en brittisk klassisk arkeolog och religionshistoriker.

Farnell var rektor för Exeter College i Oxford 1913-28 och universitetets vicekansler 1920-23. Han utgav bland annat The Cults of the Greek States (5 band, 1896-1909), Greece and Babylon (1911), The Higher Aspect of Greek Religion (1912, ny upplaga 1927), Greek Hero Cults (1921), samt en översättning av Pindaros med kommentarer.

Källor

Tryckta källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Noter 

Brittiska arkeologer
Brittiska religionshistoriker
Engelska professorer
Alumner från Exeter College, Oxford
Personer verksamma vid Oxfords universitet
Brittiska fackboksförfattare
Engelskspråkiga fackboksförfattare
Personer i Storbritannien under 1800-talet
Personer i Storbritannien under 1900-talet
Födda 1856
Avlidna 1934
Män
Personer från Salisbury, England
Ledamöter av British Academy
Klassiska arkeologer
Pierluigi Farnese

Pierluigi Farnese, född 19 november 1503, död 10 september 1547, var en italiensk hertig.

Farnese gjordes av sin far, påven Paul III till hertig av Parma, Piacenza och Castro. Han tillhörde guelfernas parti och var den ledande kraften bland kejsar Karl V:s motståndare i Italien. Farnese ansågs vara en utsvävande och grym tyrann, och mördades på föranstaltande av den kejserlige ståthållaren i Milano 1547.

Familj 
Farnese gifte sig år 1519 med Gerolama Orsini.

Barn 
Alessandro Farnese, född 1520

Vittoria Farnese, född antingen 1521 eller 1519

Ottavio Farnese, född 1524

Ranuccio Farnese, född 1530

Orazio Farnese, Greve över of Castro, född 1532

Referenser

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.
 

Huset Farnese
Italienska hertigar
Födda 1503
Avlidna 1547
Män
Personer från Rom
Parmas regenter
Påvars utomäktenskapliga barn
Pylonstation

En pylonstation är en typ av tunnelbanestation på stort djup under marken, som består av tre separata hallar, som skiljs från varandra av en rad kraftiga pyloner med passager mellan dem. Eftersom hallarna är skilda från varandra kan de arkitektoniskt utformas fritt och oberoende av varandra. I sovjetiska 1960-talsstationer märks detta tydligt, där sidohallarna oftast är mycket torftigare än centralhallen.

Att bygga pylonstationer är att föredra om de geologiska förutsättningarna är svåra, eftersom en pylonstation är bra på att stå emot trycket från jorden ovanför. En nackdel med pylonstationer är att de relativt smala passagerna mellan pylonerna begränsar passagerarnas förflyttningar mellan hallarna.

Londontypen 
Pylonstationen är den tidigaste typen av djupliggande tunnelbanestationer. En variant är den s.k. "Londontypen", där centralhallen har storleksreducerats till att bara vara ett litet förrum som leder till en lutande gångväg uppåt eller hissar. Ibland är förrummet också basen för rulltrappor. I länderna i det forna Sovjetunionen finns bara en sådan station, Arsenalna i Kievs tunnelbana. I Moskvas tunnelbana fanns tre sådana stationer, men de byggdes senare om: Lubjanka och Tjistyje Prudy är nu vanliga pylonstationer och Paveletskaja på ringlinjen är nu en pelarstation.

Exempel 
I Moskvas tunnelbana är Oktiabrskaja och Kijevskaja på ringlinjen samt Smolenskaja på Arbatsko-Pokrovskajalinjen några tydliga exempel på pylonstationer.

I Sankt Petersburgs tunnelbana är Plosjtjad Lenina, Pusjkinskaja, Narvskaja, Gorkovskaja och Moskovskije Vorota särpräglade pylonstationer.

Se även 
Djupliggande pelarstation
Ytnära pelarstation
Ottavio Farnese

Ottavio Farnese, hertig av Parma, född 9 oktober 1521, död 18 september 1586, var en italiensk furste. Han var sonson till påven Paul III och son till Pierluigi Farnese och Gerolama Orsini, och blev själv far till Alessandro Farnese, hertig av Parma och Piacenza.

Farnese var gift med Karl V:s illegitima dotter Margareta av Parma, som senare blev ståthållare över Nederländerna.

Referenser
 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Italienska hertigar
Födda 1521
Avlidna 1586
Män
Huset Farnese
Personer från Lazio
Parmas regenter