kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Cypern i olympiska spelen

Cypern deltog första gången vid de olympiska vinterspelen 1980 i Lake Placid och de har därefter deltagit i samtliga olympiska spel.

Cypern har vunnit en olympisk medalj, nämligen i segling vid olympiska sommarspelen 2012. De var även nära medalj i Peking 2008 då Antonis Nikolaidis förlorade bronsmedaljen shoot-off mot Frankrikes Anthony Terras i herrarnas skeet.

Medaljer

Referenser
Book 2 go

Book 2 go är en tjänst för ljudböcker i MP3-format. Ljudboksföragen Earbooks, Piratförlaget och StorySide har enats om ett gemensamt format och många av deras ljudböcker säljs som Book 2 go-bok. Hos Book 2 go-återförsäljare kan man köpa både MP3-spelare och minneskort innehållande ljudböcker.

MP3-spelare
MP3-spelarna är specialdesignade med texten "Book 2 go"-tryck, och innehåller en ljudbok vid köptillfället. MP3-spelarna går att använda som vanliga USB-minnen, och går att fylla med både musik och andra ljudböcker.

Minneskort
Book 2 go-ljudböcker säljs även på minneskort, utan MP3-spelare. Minneskorten går att stoppa in i Book 2 go:s MP3-spelare eller i vissa mobiltelefoner. I förpackningen ingår också en USB-adapter, och med hjälp av denna kan ljudboken läggas över på en dator, eller andra MP3-spelare, mobiltelefoner eller liknande.

Källor
www.book2go.se - ljudbok

Externa länkar
www.book2go.se

Datorminnen
Icke-traditionella bokformat
August Lafontaine

August Heinrich Julius Lafontaine, född 5 oktober 1758 i Braunschweig, död 20 april 1831 i Halle an der Saale, var en tysk författare.

Lafontaine studerade teologi och medicin, följde 1792–1793 preussarna som militärpräst på fälttåget till Champagne, var 1796–1800 en uppburen predikant i Halle an der Saale och bodde sedan på sin egendom nära denna stad, där han helt ägnade sig åt sitt författarskap.

Vad August Wilhelm Iffland och August von Kotzebue var på dramats område, var Lafontaine på romanens. Han författade schablonmässiga familjeromaner, vilka utifrån en kälkborgerlig åskådning förhärligade den husliga lyckan. Dessa blev mycket populära och under en period fick han även mycket god kritik (till exempel i Journal för svensk litteratur); först under nyromantiken, i Tyskland August Wilhelm von Schlegel, i Sverige tidigast i Polyfem (1811; fjärde samlingen, n:o 9), vände man sig mot honom.

Lafontaines romaner och noveller (de upptar omkring 150 band) översattes i mängd till svenska (omkring 50 utgåvor), danska, nederländska, engelska, franska, italienska, ryska och polska. Bland dem ska nämnas endast Der Naturmensch (1791), Qvinctius Heymeran von Flamming (fyra band, 1795–1796) och Die Familie von Halden (1797), alla översatta till svenska.

Svenska översättningar (urval)
 Barneck och Sahldorf (Barneck und Sahldorf) (översättning Erik Wilhelm Djurström, Peter Sohm, 1805-1806)
 Baron von Bergedorf eller Dygdens princip (Der Baron von Bergedorf oder das Prinzip der Tugend) (översättning Herman Anders Kullberg, Groth och Petre, 1806)
 Famille-paperen, eller Faran af umgänget i stora verlden (Ur Familiengeschichten) (översättning Jonas Magnus Stjernstolpe, Peter Sohm, 1807)
 Husfadren, eller Inbördes kärlek (översättning Herman Anders Kullberg, Gadelius, 1816-1817)
 Hågkomster vid grafven (översättning Herman Anders Kullberg, Olof Grahn, 1816-1817)
 Wenzel Falk och hans familj (Wenzel Falk und seine Familie) (översättning Erik Wilhelm Djurström, P. E. Winge, 1817-1818)
 Arkadien: en familje-målning (Arkadie) (översättning Erik Wilhelm Djurström, P.E. Winge, 1818-1821)
 Rosaura eller Ödets hemliga dom (Das heimliche Gericht des Schicksals, oder Rosaura) (översättning Erik Wilhelm Djurström, Petre och Abrahamsson, 1820)
 Makaria eller Herakliderna (Makaria) (översättning Niklas Hans Thomson, Thomson, 1827)

Källor

Tyska författare
Tyskspråkiga författare
Födda 1758
Avlidna 1831
Män
Ugglan
Personer från Braunschweig
Herman Major Backer

Herman Major Backer, född den 20 oktober 1856 i Christiania (nuvarande Oslo), död 21 maj 1932 i Oslo, var en norsk arkitekt. Han utbildade sig vid högskolan i Dresden.

Backer ritade en rad större villor, bland andra Villa Astrup i Oslo (1886-1887, nu Det Norske Videnskaps-Akademi), Villa Fridheim vid Krøderen (1890-1892, nu Eventyrmuseet Villa Fridheim, ett av de mest markanta husen i schweizerstil på Østlandet) och Skaugum i Asker (1891, brann ner 1930).

Förutom dessa byggnader är han mest känd för Johanneskirken i Bergen (1894), Alfheim-komplekset (1898-1900) och Centralteatret (1890) i Oslo (som sedan dess har byggts om). Han ritade också flera turisthotell.

Backers son Lars Thalian Backer blev en av Norges ledande arkitekter inom funktionalismen.

Källor 

Noter

Externa länkar 

Herman Backer i Norsk biografisk leksikon.

Norska arkitekter under 1800-talet
Födda 1856
Avlidna 1932
Män
Arkitekter från Oslo
Bristol, Tennessee

Bristol är en stad i Sullivan County i den amerikanska delstaten Tennessee. Folkmängden var vid en folkräkningen år 2000 drygt 25 000 invånare.

Staden är mest känd för sin racingbana Bristol Motor Speedway som byggdes år 1960 och öppnades 1961. Där det årligen arrangeras två Nascar Cup Series tävlingar i Nascar.

Kända personer från Bristol
Chris Crocker, internetkändis
Tennessee Ernie Ford, musiker

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats

Orter i Tennessee
FAP

FAP kan avse: 

 FAP – en serbisk lastbilstillverkare , se Fabrika automobila Priboj
 FAP – svensk militär förkortning fordonsavlämningsplats, se Lista över svenska militära förkortningar
 FAP –en facklig organisation som representerar professionella fotbollsspelare i Paraguay, se FIFPro

Biologi och medicin 
 FAP – en autosomalt dominant ärftlig, dödlig genetisk sjukdom, se Familjär amyloidos med polyneuropati
FAP - Familjär Adenomatös Polypos, en autosomalt dominant ärftlig sjukdom som ger ökad förekomst av polyper, och därmed ökar risken att utveckla cancer, i tjocktarmen.

Politik, styrelseskick och väpnade styrkor 
 FAP – föreskrifter och allmänna råd för polisväsendet, se Rikspolisstyrelsens författningssamling
 FAP – Força Aérea Portuguesa, se Portugals flygvapen
 FAP – Fuerza Aérea del Peru, se Perus flygvapen
 FAP – en tchadisk rebellgrupp, se Forces Armées du Peuple

Psykoterapi 
 FAP – en psykoterapiriktning, se Functional Analytic Psychotherapy
The Fall of Troy

The Fall of Troy var en amerikansk musikgrupp bestående av Thomas Erak (sång, elgitarr, keyboard), Andrew Forsman (trummor) och Frank Ene (elbas, sång). Bandet härstammade från Mukilteo i amerikanska delstaten Washington. Bandet startades 2002, då känt som The Thirty Years War med Mike Munroe på gitarr. Basisten Tim Ward ingick i bandet fram till 2008.

Bandets musikstil är post-hardcore, progressive rock och math rock. Musiken karaktiseras av det polyrytmiska riffandet, de snabba trumkompen, och Thomas Eraks och Tim Wards blandning av höga skrik och mjuk sång.

I slutet av februari 2010 meddelade bandet att de ska lägga ner bandet efter deras sista USA-turné.

Album 
Bandet släppte fyra album och två EP. Det självbetitlade debutalbumet The Fall of Troy släpptes 2003 på Lujo Records.

Ghostship Demos är en EP som bandet spelade in och släppte själva utan ett skivbolag i ryggen. Denna släpptes kort efter debutalbumet, 2004. Låtarna på denna EP kom att lägga grunden för Phantom On The Horizon, förutom Macaulay McCulkin som istället kom med på albumet Doppelgänger, som släpptes 2005 som deras andra album, denna gång på skivbolaget Equal Vision Records.

Manipulator släpptes 2007. På detta albumet bestämde sig bandet för att se hur många olika genrer de kunde ta influenser ifrån men ändå stanna kvar i huvudkonceptet. Resultat blev att många gamla fans öppet visade sin besvikelse. Bandet hämtade influenser från genrer såsom pop och äldre rock.

Thomas Erak hade pratat i intervjuer om en återinspelning av Ghostship Demos, men sa även att fansen inte skulle förvänta det sig att det skedde snart, men några månader senare släppte bandet EP:n Phantom On The Horizon (2008).

Gruppens senaste album, In the Unlikely Event, släpptes i oktober 2009.

Referenser 

The Fall of Troys webbplats

Upplösta amerikanska post-hardcore-grupper
Musikgrupper bildade 2002
Musikgrupper upplösta 2010
Musikgrupper från Washington
Kevin Martin

Nation: 

Kevin Martin, född den 31 juli 1966 i Killam, Alberta är en kanadensisk curlingspelare. 

Under Vinter-OS i Vancouver tog Lag Martin guld efter finalen där Norge besegrades med 6-3.

Kanadensiska olympiska guldmedaljörer
Kanadensiska olympiska silvermedaljörer
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2002 från Kanada
Tävlande i curling vid olympiska vinterspelen 2002
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2010 från Kanada
Tävlande i curling vid olympiska vinterspelen 2010
Olympiska silvermedaljörer 2002
Olympiska guldmedaljörer 2010
Födda 1966
Män
Levande personer
Norsk biografisk leksikon

Norsk biografisk leksikon (NBL) är ett norskt biografiskt lexikon, som utkommit i två upplagor. 

Verkets första upplaga (NBL1) utkom under åren 1921–1983, med allt som allt 19 band och 5 102 artiklar. Utgivare var Aschehoug och verket utgavs med ekonomiskt stöd från norska staten.

Den andra upplagan i tio band utgavs av Kunnskapsforlaget 1999-2005. Huvudredaktionen bestod av Knut Helle, Guri Hjeltnes, Even Lange, Lucy Smith och Lars Walløe, och projektledare var Jon Gunnar Arntzen. Projektet delfinansierades av norska kulturdepartementet och Institusjonen Fritt Ord.

Norsk biografisk leksikons andra upplaga finns på nätet som fördjupningsartiklar ("utdypning") i Store norske leksikon, men dess artiklar är inte, till skillnad från de flesta artiklarna i Store norske leksikon, fria att sprida enligt Creative Commons (CC BY-SA).

Utgivningstidspunkter 
Nedan följer utgivningsår för de enskilda delarna i verket:

 Abel−Bruusgaard: 1999
 Bry−Ernø: 2000
 Escholt−Halvdan: 2001
 Halvorsen−Ibsen: 2001
 Ihlen−Larsson: 2002
 Lassen−Nitter: 2003
 Njøs−Samuelsen: 2003
 Sand−Sundquist: 2004
 Sundt−Wikborg: 2005
 Wilberg−Aavik: 2005

Källor

Externa länkar 
Store norske leksikon

Norska uppslagsverk
Biografiska uppslagsverk
Ukrainska Vijskova Orhanizatsija

Ukrajinska Vijskova Orhanizatsija (ukrainska:Українська Військова Організація, fritt översatt Ukrainska militärorganisationen) förkortad UVO var en väpnad nationalistisk ukrainsk motståndsrörelse i det polska Lillpolen under åren mellan världskrigen.

Tillkomst
Organisationen skapades av tidigare medlemmar ur de Ukrainska legionen i augusti 1920 i Prag, och UVO var en hemlig militär och politisk rörelse. Inledningsvis opererade UVO i alla länder med ukrainska minoriteter (Polen, Tjeckoslovakien, Sovjetunionen och Rumänien), men med tiden koncentrerade man sina aktiviteter enbart till Polen. Man var också aktiv bland den ukrainska diasporan i utlandet, framför allt i Tyskland, Litauen, Österrike och Danzig. Inledningsvis leddes den av Jevhen Konovalets (ukrainska:Євген Коновалець), som verkade för idén om väpnad kamp för ett självständigt Ukraina.

Verksamhet
Bortsett från militär utbildning av ukrainska ungdomar försökte UVO att förhindra alla former av samarbete mellan ukrainare och de polska myndigheterna. UVO var under 1920-talet inblandad i en bitter kamp med polackerna. Man behandlades hårt och hämnades därefter genom våldshandlingar. Man var dock snarare en militär skyddsgrupp än en underjordisk terroristorganisation. UVO genomförde ett antal attentat mot några av de mest kända polska och ukrainska politikerna, varav flera lyckades. Bland dessa fanns det misslyckade försöket att mörda Józef Piłsudski och vojvoden av Lwów Kazimierz Grabowski, den 25 september 1921. Man mördade 1922 den ukrainske poeten Sydir Tverdochlib och misslyckades 1924 i sitt attentat på Polens president Stanisław Wojciechowski, liksom med det på BBWR:s vice ordförande Tadeusz Hołówko. UVO organiserade 1929 ett attentat på den årliga industriutställningen Targi Wschodnie i Lwów (dagens Lviv). Terroristaktionerna från UVO blev en av orsakerna till bildandet av den polska Gränsförsvar Korpset.

Avveckling
Även om UVO formellt fanns kvar till andra världskriget, inlemmades organisationen åren 1929 till 1934 till att bli del av den nybildade Organisationen för ukrainska nationalister. Förutom Yevhen Konovalets, var de mest framstående ledarna inom UVO Andrij Melnyk och Yaroslav Indyshevskyi.

Källor 

 (den 28 februari 2010)

Politik i Ukraina
Politiska organisationer
Nationalism i Ukraina
Ukrainas historia
Munja i grom

Munja i grom (Åska och blixt) är en sång komponerad av Edin-Dino Saran och som framförs av Vukašin Brajić. Sången var Bosnien och Hercegovinas bidrag i Eurovision Song Contest 2010. I originalversionen framförs låten på bosniska, men i Eurovision Song Contest kommer den framföras på engelska under namnet "Thunder and Lightning". Den 14 mars framfördes bidraget officiellt i bosnisk TV.

Sången och artisten valdes internt av bosniska nationella programföretaget Radiotelevizija Bosne i Hercegovine (BHRT)

Referenser 

Bosnien och Hercegovinas bidrag i Eurovision Song Contest
Bidrag till Eurovision Song Contest 2010
Bosniskspråkiga sånger
Kaillie Humphries

Kaillie Humphries, född 4 september 1985 i Calgary, är en kanadensisk bobåkare. 

Humphries främsta meriter är OS-guldmedaljerna hon tog i Vancouver 2010 och i Sotji 2014.

Externa länkar 
 Kaillie Humphries på International Bobsleigh and Skeleton Federations webbplats 

Kanadensiska bobåkare
Kanadensiska olympiska guldmedaljörer
Kanadensiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2010
Olympiska guldmedaljörer 2014
Olympiska bronsmedaljörer 2018
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2010 från Kanada
Tävlande i bob vid olympiska vinterspelen 2010
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Kanada
Tävlande i bob vid olympiska vinterspelen 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2018 från Kanada
Tävlande i bob vid olympiska vinterspelen 2018
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Calgary
Födda 1985
Levande personer
Kvinnor
Lista över ishockeyspel

Följande artikel är en lista över datorspel baserade på sporten ishockey.

Lista

Ishockeyspel
Ishockeyspel
Rok Petrovič

Rok Petrovič, född 5 februari 1966, död 16 september 1993, var en jugoslavisk/slovensk alpin skidåkare. Under säsongen 1985/86 var Petrovič världens bäste slalomåkare. Han vann slalomcupen efter bland annat fem förstaplatser. Han dog den 16 september 1993 i en dykolycka i Kroatien.

Referenser

Noter 

 

Jugoslaviska alpina skidåkare
Födda 1966
Avlidna 1993
Män
Alfshögs socken

Alfshögs socken i Halland ingick i Faurås härad, ingår sedan 1971 i Falkenbergs kommun och motsvarar från 2016 Alfshögs distrikt.

Socknens areal är 15,00 kvadratkilometer, varav 14,65 land. År 2000 fanns här 690 invånare. Den del av tätorten Vessigebro som ligger norr om Ätran samt sockenkyrkan Alfshögs kyrka ligger i socknen.

Administrativ historik
Alfshögs socken har medeltida ursprung.

Vid kommunreformen 1862 övergick socknens ansvar för de kyrkliga frågorna till Alfshögs församling och för de borgerliga frågorna till Alfshögs landskommun. Landskommunen inkorporerades 1952 i Vessigebro landskommun som 1971 uppgick i Falkenbergs kommun. Församlingen uppgick 2006 i Vessige församling.

1 januari 2016 inrättades distriktet Alfshög, med samma omfattning som församlingen hade 1999/2000.  

Socknen har tillhört fögderier och domsagor enligt Faurås härad. De indelta båtsmännen tillhörde Södra Hallands första båtsmanskompani.

Geografi och natur
Alfshögs socken ligger väster om Ätran nordost om Falkenberg. Socknen är en slättbygd.

Påvadalens naturreservat är ett kommunalt naturreservat.

Sätesgårdar var Bols herrgård och Fors herrgård.

Katrinebergs folkhögskola ligger i socknen.

Fornlämningar
Från stenåldern finns boplatser, från bronsåldern och äldre järnåldern finns gravar och domarringar.

Namnet
Namnet (1394 Aloks höwe) kommer från en nu försvunnen by. Förleden är troligen mansnamnet Alögh. Efterleden är hög, troligen syftande på en gravhög nära kyrkan.

Före 1 november 1913 skrevs namnet även Alvshögs socken.

Befolkningsutveckling
Befolkningen ökade från 286 1810 till 762 1930 varefter den minskade till 650 1960 då den var som minst under 1900-talet. Därefter vände folkmängden uppåt igen till 750 invånare 1990.

Se även
Alfshögs församling
Lista över fasta fornminnen i Falkenbergs kommun (Alfshög)

Referenser

Externa länkar

Alfshögs socken i Historiskt-geografiskt och statistiskt lexikon öfver Sverige i 7 band, Stockholm 1856-1870

Socknar i Faurås härad
Indelningar i Falkenbergs kommun
Crocodile Dundee II

Crocodile Dundee II är en australisk och amerikansk äventyrskomedi från 1988, i regi av John Cornell, inspelad i Northern Territory (Australien) och New York. Filmen är den andra av tre i Crocodile Dundee-serien.

Handling 
Bushmannen Mick "Crocodile" Dundee (Paul Hogan) har bosatt sig i New York med flickvännen Sue Charlton (Linda Kozlowski), och börjar tröttna på livet som arbetslös. Han blir ganska snabbt erbjuden ett jobb av sin nye vän Leroy Brown (Charles S. Dutton) – en man som fejkar sin image genom att säga att han håller på med "tunga grejer" – då han egentligen bara levererar kontorsmateriel. Dock hinner Mick knappt börja innan ett nytt äventyr inleds.

Efter att Sues exman skickat henne en film från Colombia för att kunna fälla en knarklangare, Rico (Hechter Ubarry), för mord och knarkbrott blir hon kidnappad av Rico. Mick får reda på detta, och han tvingas själv hitta på ett sätt att frita Sue eftersom Rico hotat med att döda henne om polis tillkallas. Han tar lite hjälp av Leroy med vänner, vilka distraherar Ricos hejdukar när Mick ensam smyger in i huset – en kupp som lyckas, delvis.

Efter det flyr Mick och Sue till Micks hemtrakter ("Walkabout Creak") i Australien, men efter dem kommer dock Rico och hans hejdukar som bland annat tillfångatar Micks gamle vän Walter "Wally" Reilly (John Meillon) för att leda dem till Mick genom bushen.

Rollista 
 Paul Hogan – Michael J. ("Mick") "Crocodile" Dundee
 Linda Kozlowski – Sue Charlton
 John Meillon – Walter "Wally" Reilly
 Hechter Ubarry – Rico
 Juan Fernández de Alarcon – Miguel
 Charles S. Dutton – Leroy
 Kenneth Welsh – Brannigan
 Dennis Boutsikaris – Bob Tanner
 Ernie Dingo – Charlie
 Steve Rackman – Donk
 Gerry Skilton – Nugget
 Gus Mercurio – Frank
 Luis Guzmán – Jose

Se även 
 Crocodile Dundee – en storviltjägare i New York
 Crocodile Dundee i Los Angeles

Källor 
 All Movie
 Svensk Filmdatabas

Externa länkar 

Filmer 1988
Australiska komedifilmer
New York på film
Australien på film
Filmer från Paramount Pictures
Medzjibizjs fästning

Medzjibizjs fästning () är en gammal fästning vid Södra Bug i Chmelnytskyj oblast i Ukraina.

Första befästningen på den här platsen omnämns 1146 i Sofiakrönikan. På 1300-talet uppförde den litauiske storfursten Algirdas en fästning på platsen. På 1500-talet överlämnades Medzjibizj fästning av den polske kungen Sigismund I i kronans storhetman Mikołaj Sieniawskis (1489–1569) ägo, som lät bygga om fästningen. Under den period som familjen Sieniawski ägde fästningen uppfördes ett palats och en slottskyrka (1568). I kyrkans interiör har bevarats fragment av 1500-talets fresker. 

År 1731 övergick fästningen i släkten Czartoryjskis ägo, som då var den rikaste i Polen. Under denna period ombyggdes fästningen igen och fick mer dekorativa element.

Flera historiska händelser är förknippade med fästningen. På 1400-talet och 1500-talet utsattes den ständigt för tatarernas anfall. Fästningen spelade en viktig roll under Chmelnitskij-upproret 1648-1654. 1648 intogs den av revolterade kosacker under befäl av Maksym Kryvonis och Danil Netjaj, men redan 1649 återerövrades den av polacker. Bohdan Chmelnytskyj intog Medzjibizjs fästning två gånger, 1650 och 1653. År 1917 hade Centralrådets överbefälhavare general Pavlo Skoropadskyj sitt huvudkvarter här. 

För närvarande finns ett hembygdsmuseum i fästningen.

Källor 
 Украина: 100 замечательных мест. – Kiev, 2007. / Ukraina: 100 sevärdheter. – Kiev, 2007.

Befästningar i Ukraina
Ukrainas militärhistoria
Polens militärhistoria
Litauens militär
Byggnader och anläggningar i Chmelnytskyj
En annorlunda barndom

En annorlunda barndom. En kvinnas berättelse om sin autistiska uppväxt utkom 2007 och är Iris Johanssons självbiografi.

Iris Johansson föddes 1945 i Västergötland. Hon visade redan från mycket späd ålder klara autistiska symptom. Någon diagnos fick hon dock inte förrän långt senare.

I boken beskriver Iris Johansson sin uppväxt i ett familjejordbruk i Sverige.

Hon återger detaljerat den unga autistiska flickans världsuppfattning, kognitiva värld och sinnestillstånd: hur flickan föredrar att vistats i det hon kallar den riktiga världen eller Ute, framför "den vanliga världen", där andra människor finns. Ett tredje tillstånd är tomigheten. Hon beskriver hur flickans värld präglas av starka upplevelser av synestesi, där ljud och rörelser skapar fantastiska och njutbara spel av färger och former, och där smaker och lukter också har ljud och färg.

Iris Johansson använder i boken ett antal egna ord för sina erfarenheter, som tomighet, ondskap och föräldring.

I boken beskrivs utförligt den träning som Iris far och några inkännande personer i hennes omgivning ständigt utsatte henne för, i syfte att få henne att utvecklas. Först i tolvårsåldern skedde ett genombrott, när Iris själv började vilja överge den autistiska världen.

Utöver berättelsen om flickans egen autistiska värld, ger boken en stark inblick i livet på ett svenskt lantbruk i mitten av 1900-talet. Iris Johansson porträtterar också många fascinerande personer i sin släkt och den storfamilj där hon växte upp.

Boken har förord av Göran Grip. Den avslutas med ett kapitel med svar på vanliga frågor om autism, och kontaktuppgifter för terapeuter i Sverige, Norge, Tyskland och Litauen.

2008 utkom boken också i Månpocket.

Källor 
En annorlunda barndom - en kvinnas berättelse om sin autistiska uppväxt. 380 sidor. Forum, 2007. .

Externa länkar
 Jag har fått lära mig att le. Aftonbladet.se, 2007-01-16
 Med sin fars hjälp kom hon ut ur skalet. DN.se, 2007-02-25
 Utmanande resa till autistens upp-och-nervända värld. SvD.se, 28 mars 2007
 ”Det var så vackert när folk blev arga”. Aftonbladet.se, 2007-03-27

Självbiografier
Svensk litteratur
Svenskspråkig facklitteratur
Facklitteratur 2007
Autism