kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Guaduatangara

Guaduatangara (Asemospiza fuliginosa) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Guaduatangaran är en liten anspråkslöst tecknad finkliknande fågel. Hanen är sotsvart med grå näbb, honan mörkbrun ovan och ljusbrun under med en brunaktig näbb. Den sträva sången återges som "ezz’u’da’liu".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från Colombia till Venezuela, Guyana, östra och sydvästra Brasilien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
Arten placeras traditionellt i släktet Tiaris. Genetiska studier visar dock att arterna i släktet inte är varandras närmaste släktingar. Guaduatangara och blektangaran har därför lyfts ut till det egna släktet Asemospiza.

Familjetillhörighet 
Liksom andra finkliknande tangaror placerades denna art tidigare i familjen Emberizidae. Genetiska studier visar dock att den är en del av tangarorna.

Levnadssätt 
Guaduatangaran hittas i kanter av fuktiga skogar samt i buskiga och gräsrika områden.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Blektangara

Blektangara (Asemospiza obscura) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Blektangaran gör skäl för sitt namn, med helt mellanbrun fjäderdräkt utan tydliga teckningar. Den är mycket lik honor av andra finkliknande tangaror, men näbben är karakteristiskt tvåfärgad. Sången består av en rask och fräsande sträv serie.

Utbredning och systematik 
Blektangaran förekommer i Sydamerika. Den delas in i fyra underarter med följande arter:
 Asemospiza obscurua haplochroma - förekommer i nordöstra Colombia (Sierra Nevada de Santa Marta) till nordvästra Venezuela
 Asemospiza obscura pauper - förekommer i sydligaste Colombia (Nariño) till Ecuador och nordvästra Peru
 Asemospiza obscura obscura - förekommer i Andernas östsluttning från centrala Peru till västra Bolivia och nordvästra Argentina
 Asemospiza obscura pacifica - förekommer i lomas vid kusten i västra Peru (norra Lima till norra Arequipa)

Släktestillhörighet 
Traditionellt placeras arten i släktet Tiaris. Genetiska studier visar dock att arterna i släktet inte är varandras närmaste släktingar. Blektangaran och guaduatangara har därför lyfts ut till det egna släktet Asemospiza.

Familjetillhörighet 
Liksom andra finkliknande tangaror placerades denna art tidigare i familjen Emberizidae. Genetiska studier visar dock att den är en del av tangarorna.

Levnadssätt 
Blektangaran hittas i skogsbryn, trädgårdar och ungskog. Där uppträder den i par eller småflockar, men kan vara svår att få syn på.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och tros öka i antal. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Tiaratangara

Tiaratangara (Tiaris olivaceus), tidigare gulstrupig gräsfink, är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende 
Tiaratangaran är en mycket liten (cirka 10 cm) finkliknande fågel med konformad grå näbb. Hanen har en karakteristisk huvudteckning med gult på ögonbrynsstreck och strupe som konstrasterar starkt med svart i ansiktet och på bröstet. Resten av fjäderdräkten är olivgrå. Honan är genomgående olivfärgad, men uppvisar en skugga av hanens huvudteckning.

Utbredning och systematik 
Tiaratangaran förekommer i Västindien och från Mexiko söderut till Venezuela. Den delas in i fem underarter med följande utbredning:
 Tiaris olivaceus pusillus – låglänta områden från östra Mexiko till Colombia och västra Venezuela
 Tiaris olivaceus intermedius – Cozumel och Holbox (utanför Yucatánhalvön)
 Tiaris olivaceus ravidus – Coiba (Panama)
 Tiaris olivaceus olivaceus – Kuba, Isla de la Juventud, Jamaica, Hispaniola och Caymanöarna
 Tiaris olivaceus bryanti – Puerto Rico

Arten har på senare tid också expanderat söderut in i Ecuador. Tillfälligt har den påträffats i USA, i södra Texas och Florida.

Släktskap 
Tiaratangaran placerades tidigare, liksom ett stort antal andra neotropiska finkliknande fåglar, i familjen fältsparvar (Emberizidae), men förs numera till tangarorna (Thraupidae). Arten placeras i släktet Tiaris och är typarten för släktet. Genetiska studier visar dock att arterna i släktet inte är varandras närmaste släktingar. Övriga arter i Tiaris har därför lyfts ut till andra släkten, varvid tiaratangaran står kvar som ensam art.

Levnadssätt 
Tiaratangara är en vanlig art som påträffas i öppna gräsmarker, betesmarker, hyggen och på vägrenar. De rör sig ofta i lösa flockar, ofta med andra arter, på jakt efter gräsfrön.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och tros öka i antal. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC). Beståndet uppskattas till i storleksordningen fem till 50 miljoner vuxna individer.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Jakarinitangara

Jakarinitangara (Volatinia jacarina) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Jakarinitangara är en liten (8,7–10,9 cm) finkliknande tätting med spetsig konformad näbb. Hona och hane utanför häckningstid är brun med streckat bröst. Hanen, som i häckningsdräkt är helt blåsvart, utför en spelflykt med en kort och sträv fras som upprepas om och om igen.

Utbredning och systematik 
Jakarinitangara placeras som enda art i släktet Volatinia. Den delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Volatinia jacarina splendens – norra Mexiko till norra Sydamerika samt Grenada och Trinidad och Tobago
 Volatinia jacarina peruviensis – torra Stillahavssluttningen i Ecuador, Peru och allra nordligaste Chile
 Volatinia jacarina jacarina – sydöstra Peru till östra Bolivia, Paraguay, centrala och östra Brasilien och norra Argentina

Familjetillhörighet 
Liksom andra finkliknande tangaror placerades denna art tidigare i familjen Emberizidae. Genetiska studier visar dock att den är en del av tangarorna.

Levnadssätt 
Jakarinitangaran är en rätt vanlig fågel i ogräsrika och buskiga fält, jordbruksmark och andra öppna gräsmarker i tropiska låglänta områden och lägre bergstrakter. Utanför häckningstid formar den stora flockar, ibland med flera hundra individer. Födan består huvudsakligen av frön, men även insekter och bär.

Status 
Arten har ett mycket stort utbredningsområde och beståndet tros öka i antal. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC). Världspopulationen uppskattas till 50 miljoner vuxna individer.

Namn 
Fågeln har fått sitt svenska och vetenskapliga artnamn från Tupí-namnet Jacarini som betyder "hon som flyger upp och ner" och som används för en sorts fink.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Smalnäbbad tangara

Smalnäbbad tangara (Xenospingus concolor) är en fågel i familjen tangaror inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Smalnäbbad tangara är en 15 cm lång distinkt tangara med lång stjärt samt lysande gul smal näbb och gula ben. Fjäderdräkten är enhetligt blygrå ovan med svart på tygeln, undertill ljusare grå med vitaktig buk. Ungfågeln är olivbrun ovan, gulbeige under med brun streckning. På vingarna syns två otydliga beigefärgade vingband och näbben är brunaktig. Sången är skyttlande melodi och lätet ett vasst "zeep".

Utbredning och systematik 
Fågeln placeras som enda art i släktet Xenospingus. Den förekommer i kustnära områden från västra Peru (Lima) och Anderna i norra Chile.

Familjetillhörighet 
Liksom andra finkliknande tangaror placerades denna art tidigare i familjen Emberizidae. Genetiska studier visar dock att den är en del av tangarorna.

Status 
Arten har en relativt liten världspopulation och bebor ett område där naturlig fragmentering av dess levnadsmiljö förvärrats av människan. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som nära hotad. Beståndet uppskattas till mellan 1 000 och 2 500 vuxna individer.

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Tangaror
Fåglar i neotropiska regionen
Sierramadresparv

Sierramadresparv (Xenospiza baileyi) är en starkt utrotningshotad fågel i familjen amerikanska sparvar. Arten är endemisk för Mexiko.

Kännetecken

Utseende 
Sierramadresparven är en 12 cm lång medlem av familjen i rostbrunt, grått och vitt med mycket korta vingar. Ovansidan är svartstreckat rostbrun, gråare på nacken, med mörkbruna vingar och rostkantad stjärt. Mitt på hjässan är den gråstreckad, med brunsvarta längsgående hjässband nedanför. Vidare syns svartaktiga ögon-, mustasch- och strupsidstreck. Undersidan är kraftigt svartstreckat vitaktig. Näbben är grå och benen skära. Liknande sångsparven är större och mindre roströd, med längre och rundad stjärtad.

Läten 
Sången består av en varierad serie med vanligen sju till tolv tjippande toner. Locklätena som beskrivs som nasala "nyew" eller tunna "sii" är mycket lika sångsparvens (Melospiza melodia).

Utbredning och systematik 
Sierramadresparv placeras som enda art i släktet Xenospiza, men är mycket nära släkt med Melospiza. Den förekommer endast lokalt i bergsskogar i centrala Mexiko på mellan 2400 och 3050 meters höjd, mer specifikt i två områden åtskilda av mer än 800 km, dels nära Mexico City (La Cima och Milpa Alta i Distrito Federal), dels i Sierra Madre Occidental i Durango (Ejido Ojo de Agua El Cazador), den senare populationen återupptäckt så sent som 2004.

Familjetillhörighet 
Tidigare fördes de amerikanska sparvarna till familjen fältsparvar (Emberizidae) som omfattar liknande arter i Eurasien och Afrika. Flera genetiska studier visar dock att de utgör en distinkt grupp som sannolikt står närmare skogssångare (Parulidae), trupialer (Icteridae) och flera artfattiga familjer endemiska för Karibien.

Status och hot 
Sierramadresparven har ett mycket litet utbredningsområde, tros minska i antal och har en världspopulation på endast 1 300–10 000 vuxna individer. Fågeln är därför upptagen på internationella naturvårdsunionen IUCN:s röda lista över hotade arter, kategoriserad som starkt hotad (EN). 

De senaste tio åren har sierramadresparvens levnadsmiljö minskat med över 50 % i områden där stora merparten av världspopulationen finns. Dessutom har arten försvunnit från tre av fyra traditionella lokaler i norr. Risken anses stor att den kan försvinna från ytterligare områden.

Taxonomi och namn 
Sierramadresparven beskrevs taxonomiskt som art först 1933, av Outram Bangs. Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den amerikanske ornitologen Alfred Marshall Bailey (1894-1978). Släktesnamnet Xenospiza betyder "främmande fink", av grekiska xenos för "främmande" och spiza, en fink som de flesta anser syftar på bofinken.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Amerikanska sparvar
Fåglar i nearktiska regionen
Endemiska fågelarter i Mexiko
Reynold

Reynold är ett efternamn, som burits av bland andra:

 Hannah Reynold (född 1991), svensk sångerska
 Gonzague de Reynold (1880–1970), schweizisk skriftställare

Se även 

Reynolds
Kanadasparv

Kanadasparv (Zonotrichia querula) är en fågel i familjen amerikanska sparvar inom ordningen tättingar. Arten häckar som namnet antyder endast i Kanada, där i tundranära granskogar, men flyttar vintertid söderut till USA. Den minskar i antal, så pass att den anses vara nära hotad.

Utseende och läten 
Kanadasparven är en långstjärtad stor (16–19 cm) sparv, störst i sitt släkte. Den känns lätt igen på svart på ansikte och bröst och skär näbb. Huvudet är grått under häckningstid, beigefärgat vintertid. Sången består av en serie med klara visslingar likt vitstrupig sparv, men med bara ett par tre toner och ingen ändring i tonhöjd. Lätet är ett hårt "cheek" och i flykten hörs diskanta "seeep".

Utbredning och systematik 
Kanadasparven är en nordligt häckande fågel och är som namnet antyder endemisk för Kanada. Där häckar den från norra Mackenzie österut till centrala Nunavut söderut till nordöstra Saskatchewan, norra Manitoba och nordvästra Ontario. Vintertid flyttar den till centrala och USA, huvudsakligen från sydvästra South Dakota, norra Nebraska och centrala Iowa söderut till centrala Texas. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Familjetillhörighet 
Tidigare fördes de amerikanska sparvarna till familjen fältsparvar (Emberizidae) som omfattar liknande arter i Eurasien och Afrika. Flera genetiska studier visar dock att de utgör en distinkt grupp som sannolikt står närmare skogssångare (Parulidae), trupialer (Icteridae) och flera artfattiga familjer endemiska för Karibien.

Levnadssätt 
Kanadasparven häckar i öppna granskogar nära tundragränsen. Vintertid ses den i flockar i områden med häckar och buskage. Den födosöker huvudsakligen på eller nära marken efter ryggradslösa djur, men tar även granbarr, på vintern också frön och frukt. Fågeln häckar från mitten av juni till mitten av juli och lägger endast en kull.

Status och hot 
Arten tros minska relativt kraftigt i antal, så pass att internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som nära hotad. Mellan 1970 och 2014 anses arten ha minskat med hela 63 %. Världspopulationen uppskattas till två miljoner vuxna individer.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn querula kommer av latinets querulus som betyder "ljudlig" eller "klagande".

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Amerikanska sparvar
Fåglar i nearktiska regionen
Röd tigerfink

Röd tigerfink (Amandava amandava) är en asiatisk fågel i familjen astrilder inom ordningen tättingar.

Utseende och läten 
Röd tigerfink är en mycket liten finkliknande fågel, endast tio centimeter lång. Hanen i häckningsdräkt är karakteristisk med sin djupröda fjäderdräkt översållad av vita fläckar. Honan och hanen utanför häckningstid är brunfärgade med röd näbb, röd övergump och övre stjärttäckare och vita spetsar på den mörka vingens tertialer. Lätet är ett ljust "tsee tsee".

Utbredning och systematik 
Röd tigerfink delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Amandava amandava amandava – förekommer från Pakistans lågländer till Indien, Bangladesh och södra Nepal
 Amandava amandava flavidiventris – förekommer från sydvästra Kina (Yunnan) till Myanmar, Malackahalvön och Små Sundaöarna
 Amandava amandava punicea – förekommer i sydöstra Kina, sydöstra Thailand, Kambodja, Vietnam, Java och Bali

Fågeln har därutöver etablerat livskraftiga populationer med ursprung från burfåglar i en lång rad länder: Italien, Portugal och Spanien i Europa; Bahrain, Egypten, Israel, Iran och Saudiarabien i Mellanöstern; Egypten i Afrika; Malaysia, Brunei och Japan i Asien; USA, Mexiko, Puerto Rico, Martinique och Guadeloupe i Amerika samt i Vanuatu och på ön La Réunion.. Ursprunget till dess förekomst i Laos och Sri Lanka är oklart.

Levnadssätt 
Röd tigerfink återfinns i högvuxen fuktig gräsmark och i vassbälten, men även i buskmarker och trädgårdar. Den är lätt att komma nära när den födosöker i mycket aktiva grupper på jakt efter frön, ofta med andra fröätare. Fågeln häckar lågt i växtlighet.

Släktestillhörighet 
Den placeras av vissa auktoriter som enda art i släktet Amandava, medan andra auktoriteter även placerar arterna grön tigerfink och guldbröstad tigerfink i släktet.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling som inte tros vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som vanlig eller lokalt vanlig.

Bilder

Noter

Externa länkar

 Bilder och filmer på Internet Bird Collection
 Läten på xeno-canto.org

Astrilder
Fåglar i orientaliska regionen
Brun droppastrild

Brun droppastrild (Clytospiza monteiri) är en fågel i familjen astrilder inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Brun droppastrild är en vacker liten fink, med grått huvud, röd övergump och rostrött på bröst och buk täckt av droppformade fläckar. Hanen har ett rött streck centralt på strupen, medan honan har ett vitt. Arten är mest lik rödryggig droppastrild, men skiljs på bland annat brun rygg och roströd undersida med fläckar ända upp på bröstet. Lätet är ett hårt "veet" och sången är en varierande serie med ljust kvitter.

Utbredning och systematik 
Brun droppastrild förekommer från sydöstra Nigeria söderut till norra Angola samt österut till södra Sydsudan, västra Uganda och västra Kenya. Den placeras som enda art i släktet Clytospiza och behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Brun droppastrild hittas i områden med tät undervegetation, som lummig savann, igenväxta jordbruksmarker och skogsbryn. Den ses ofta i par eller smågrupper.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabil utveckling och tros inte vara utsatt för något substantiellt hot. Utifrån dessa kriterier kategoriserar internationella naturvårdsunionen IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen har inte uppskattats men den beskrivs som ovanlig till lokalt vanlig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Joaquim João Monteiro (1833-1878), portugisisk gruvingenjör och samlare av specimen i Angola 1858-1875.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Astrilder
Fåglar i etiopiska regionen
Grå bergastrild

Grå bergastrild (Cryptospiza jacksoni) är en fågel i familjen astrilder inom ordningen tättingar.

Utbredning 
Fågeln förekommer i bergstrakter från östra Demokratiska republiken Kongo till sydvästra Uganda, Rwanda och Burundi.

Status 
IUCN kategoriserar arten som livskraftig.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Frederick John Jackson (1860-1929), engelsk upptäcktsresande, viceguvernör i Brittiska Östafrika 1907-1911 samt guvernör i Uganda 1911-1917.

Noter

Externa länkar

Astrilder
Fåglar i etiopiska regionen
Rödmaskad bergastrild

Rödmaskad bergastrild (Cryptospiza reichenovii) är en fågel i familjen astrilder inom ordningen tättingar. Den förekommer i bergstrakter i Afrika. Beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende och läte 
Rödmaskad bergastrild är en liten och mörk astrild. Den är röd på ryggen, svart på vingar och stjärt och matt olivgrön på undersidan. Könen liknar varandra, förutom att hanen uppvisar en röd fläck i ansiktet och honan en gul. Arten liknar Salvadoris bergastrild, men är ljusare och har rött eller gult i ansiktet.

Utbredning och systematik 
Rödmaskad bergastrild delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Cryptospiza reichenovii reichenovii – förekommer från Kamerun till Angola samt på ön Bioko
 Cryptospiza reichenovii ocularis – förekommer i Albertine Rift
 Cryptospiza reichenovii australis – förekommer i Tanzania, Zimbabwe och intilliggande Moçambique

Levnadssätt 
Rödmaskad bergastrild hittas i medelhöga bergsskogar, huvudsakligen i tätbevuxna och fuktiga områden som utmed rinnande vattendrag, men även i skogsbryn och gläntor. Den är en anspråkslös fågel som vanligen påträffas i par eller smågrupper.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar den tyske ornitologen Anton Reichenow (1847-1941).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Astrilder
Fåglar i etiopiska regionen
Salvadoris bergastrild

Salvadoris bergastrild (Cryptospiza salvadorii) är en fågel i familjen astrilder inom ordningen tättingar.

Utseende och läte 
Salvadoris bergastrild är en liten och mörk astrild. Den är röd på ryggen, grå på undersidan och svart på vingar och stjärt. Könen är lika, förutom att hanen uppvisar lite rött på flankerna. Arten liknar rödmaskad bergastrild, men är mörkare och saknar rött eller gult i ansiktet. Lätet är ett ljust "tsit".

Utbredning och systematik 
Salvadoris bergastrild delas in i tre underarter med följande utbredning:
 Cryptospiza salvadorii kilimensis – södra Sydsudan, östra Uganda, Kenya (utom i norr) och norra Tanzania
 Cryptospiza salvadorii salvadorii – södra Etiopien (Shoaprovinsen) till norra Kenya
 Cryptospiza salvadorii ruwenzori – Ruwenzoribergen (nordöstra Demokratiska republiken Kongo och sydvästra Uganda) söderut till västra Burundi

Levnadssätt 
Salvadoris bergastrild hittas i bergsskogar, huvudsakligen i täta och fuktiga områden som utmed rinnande vattendrag. Den är en anspråkslös fågel som vanligen ses i par eller smågrupper.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses vara stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Namn 
Fågelns svenska och vetenskapliga artnamn hedrar den italienska ornitologen Tommaso Salvadori (1835-1923).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Astrilder
Fåglar i etiopiska regionen
Rödnäbbad bergastrild

Rödnäbbad bergastrild (Cryptospiza shelleyi) är en starkt utrotningshotad fågel i familjen astrilder.

Utseende och läten 
Rödnäbbad bergastrild är en 13 cm lång, färgglad och marklevande fink. Hanen är lysande röd på hjässa, ansikte och rygg, med kontrasterande svarta vingar och stjärt. Näbben är röd med vit spets. Undersidan är olivgul med varmare toner på flanker och buk.

Honan är mattare i färgerna med olivgrönt huvud och rött på mantel och övergump. Näbben är svart med mörkröd spets. Lätet beskrivs som ett vasst och ljust "tit tit tit" samt en stigande och fallande serie med ljusa "tu tutu ti ti ti".

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i bergstrakter från östra Demokratiska republiken Kongo till sydvästra Uganda, Rwanda och Burundi. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Status och hot 
Rödnäbbad bergastrild är en sällsynt fågelart som åtminstone tidigare har uppvisat populationsminskningar, möjligen kopplat till pågående avskogning. Den tros därför ha en liten, minskande och kraftigt fragmenterad population. Beståndet uppskattas till endast mellan 1000 och 2500 vuxna individer. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som starkt hotad.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar George Ernest Shelley (1840-1910), geolog, samlare och ornitolog verksam i Sydafrika, Egypten, Sudan, Australien och Burma. Tidigare kallades den Shelleys bergastrild även på svenska, men tilldelades 2023 ett mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté.

Noter

Externa länkar

Astrilder
Fåglar i etiopiska regionen
Målad astrild

Målad astrild (Emblema pictum) är en fågel i familjen astrilder inom ordningen tättingar.

Utseende 
Målad astrild är en mycket liten och slank, finkliknande fågel. Ovansidan är olivbrun, undersidan svartaktig översållad med vita prickar. Hanen har lysande rött i ansiktet, honan mer begränsat runt ögat. I flykten syns den körsbärsröda övergumpen tydligt.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer i det inre av norra och centrala Australien (Pilbara till nordvästra Queensland). Den placeras som enda art i släktet Emblema.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Astrilder
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Australien