kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Grubbdalens naturreservat

Grubbdalen är ett naturreservat i Offerdal socken och Hotagens socken i norra Krokoms kommun, Jämtland. Naturreservatet omfattar 2059 hektar, varav 50 hektar vatten och bildades år 2003. Söder om Grubbdalen ligger Oldflån-Ansättens naturreservat. Grubbdalen nås via Föllinge, Hotagen, Rötviken och Höberg.

Naturreservatet 
Grubbdalens naturreservat är en del av en dalgång mellan Offerdalsfjällen i söder och norska fjäll i nordväst. Inom reservatet finns fjället Juthatten. Upp till 600-700 höjdmeter täcks sluttningarna av 100-200 år gammal granskog. Ovanför trädgränsen dominerar fjällbjörk. Granskogen har delvis rikliga inslag av lövträd, bland annat gamla sälgar. Genom dalen flyter Grubbdalsån omgiven av stora skoglösa myrar. Inom naturreservatet finns dessutom två större tjärnar. Naturreservatets mest artrika delar är belägna längs Juthattens sluttningar ner mot de gamla gårdsruinerna. Här finns bland annat fjällviol, kambräken, smörblomma, hässlebrodd och norna. Närmast ruinerna finns brudsporre, grönyxne och en del mer vanligt förekommande ängsblommor.

Grubbdalen präglas av den samiska kulturen. Det finns dels lämningar från tidigare fångstkulturer, dels moderna renskötselanläggningar. Området används för renbete av Jovnevaerie sameby.

Grubbdalens historia 
Grubbdalen befolkades av nybyggare på 1800-talet. Nybyggarna levde på jakt, fiske och jordbruk. Kring sekelskiftet 1900 var åtta familjer bosatta i Grubbdalen.

Referenser 
 Information om Grubbdalen, Länsstyrelsen i Jämtlands län

Natura 2000-områden i Jämtlands län
Naturreservat i Krokoms kommun
Naturskyddsområden bildade 2003
Aleksandr Spitsyn

Aleksandr Andrejevitj Spitsyn (ryska: Александр Андреевич Спицын), född 26 augusti (gamla stilen: 14 augusti) 1858 i Jaransk, guvernementet Vjatka, död 17 september 1931 i Leningrad, var en rysk arkeolog.

Spitsyn var ursprungligen folkskollärare i guvernementet Vjatka, vars fornminnen hans första arkeologiska undersökningar gällde. Han blev senare docent och därefter professor i rysk historia vid Sankt Petersburgs universitet och föreståndare för Arkeologiska sällskapets fornsakssamlingar, som han katalogiserade. 

Spitsyn var en av sin tids främsta kännare av Rysslands förhistoriska fornminnen. Här och där framträder dock hos honom vissa svagheter i metoden samt bristande kännedom om utomryskt fornsaksmaterial. Han publicerade ett stort antal arbeten rörande alla perioder av Rysslands förhistoria i Arkeologiska kommissionens och Arkeologiska sällskapets publikationer.

Källor

Ryska arkeologer
Ryska historiker
Alumner från Sankt Petersburgs universitet
Ryska professorer
Födda 1858
Avlidna 1931
Män
Ugglan
Personer från Kirov oblast
Nordlig laxtobis

Nordlig laxtobis (Paralepis coregonoides) är en till laxtobisfiskarnas familj hörande fiskart som lever i de flesta av världens tempererade och tropiska hav.

Utseende 
En mycket långsmal, barracudaliknande fisk med spetsigt huvud, stora ögon och en stor mun. Bukfenorna och ryggfenan är placerade långt bak. Den längsta fenan är analfenan, som har 22 till 24 fenstrålar. Nära stjärtfenan har den en liten fettfena. Längs sidolinjen har den två rader med perforerade fjäll. Längden kan nå upp till 50 cm..

Vanor 
Den nordliga laxtobisen är en pelagisk fisk som lever från 50 till över 1 000 meters djup. Födan består av småfisk, räkor och till viss del plankton. Den leker under mars till september; larverna håller sig nära ytan.

Utbredning 
Arten finns i norra Atlanten från Newfoundland, södra Grönland, södra Island och södra Norge till Georgia, västra Medelhavet och Västafrika. Den undviker större delen av Nordsjön, men har påträffats vid danska kusten ett fåtal gånger.

Taxonomi 
Arten har två underarter:
Paralepis coregonoides coregonoides Risso, 1820
Paralepis coregonoides borealis Reinhardt, 1837

Källor 

Laxtobisfiskar
Södra Villastaden

Södra Villastaden är en stadsdel i Varberg, belägen strax söder om stadens centrum. Den har kallats Varbergs Djursholm, och i likhet med den exklusiva Stockholmsförorten består bebyggelsen av stora, individuellt utformade villor. Södra villastaden omfattar i princip bara tre kvarter, men med arkitektur som avsevärt skiljer sig från omgivningarna.

Villorna 
Heijlska villan uppfördes 1904 för stadsfiskal Samuelsson efter ritningar av Gottfrid Ljunggren. Huset har hörntorn, verandor, burspråk och balkonger. Den mörkbruna fasaden ger på bottenvåningen en illusion av horisontella timmerstockar, på övervåningen av överlappande träspån. Läkarfamiljen Heijl flyttade in i huset 1945, därav namnet. Huset byggdes om till flerfamiljshus på 1990-talet, och fick år 1999 Hallands Museiförenings diplom för god byggnadsvård.
Jobsonska villan är ritad 1917 för köpmannen och vicekonsuln Donald Jobson av K. Hansson. Den väldiga villan i två våningar med vindsvåning har en putsad fasad och vilar på en grund av natursten.
Kindvallska villan är ritad 1913 för bokhandlare Adolf Kindvall av Yngve Rasmussen och Karl M. Bengtsson. Den vita villan har ett brutet och valmat tak, täckt av svarta glaserade takpannor.
Villa Willner ritades på 1910-talet för kronofogde Emil Willner av Gottfrid Ljunggren, i stramare form än Hejlska villan. Huset har brutet tak. Under åren har fasaden förändrats och en tillbyggnad i mexisten gjorts.
Villa Wäring är samtida med villa Willner, och också den ritad av Gottfrid Ljunggren. Huset beställdes av folkskollärare Henning Holmberg. Det är ett av de bäst bevarade husen i området.

Det finns ytterligare några stora villor i området, däribland Havsborg från 1910-talet.

I området ligger också Rosenfredsskolan, som idag inrymmer den kommunala kulturskolan och eleverna på estetiska programmet på Peder Skrivares skola, samt Södra kyrkogården.

Referenser 
 

Stadsdelar i Varberg
Bernward av Hildesheim

Bernward av Hildesheim, död 1022, var en tysk kultur- och konstbefrämjare.

Bernward blev biskop av Hildesheim 992, och utsågs till uppfostrare för den unge kejsar Otto III och företog flera resor, bland annat till Italien. Bernward gjorde Hildesheim till ett kulturcentrum, omgav staden med murar och grundade Mikaelsklostret, i vars kyrka han lät uppsätta en stor påskljusstake eller kandelaber, med spiralformigt löpande reliefer, den så kallade Bernwardkolonnen, dels de kända dörrarna med scener ur Gamla och Nya Testamentet i bronsreliefer. Båda dessa har senare flyttats till Hildesheims domkyrka.

Andra exempel på den metallkonst som under Bernwards tid framträdde i Hildesheim är två ljusstakar i förgyllt silver i Magdalenakyrkan. Även miniatyrkonsten florerade under hans tid, ett praktfull exempel på detta är Bernwardevangeliaret, vars band är utfört i guld och elfenben.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Källor

Externa länkar 

Tyska biskopar
Födda 900-talet
Avlidna 1022
Män
Vasilij Grigorjev

Vasilij Vasiljevitj Grigorjev (), född 1816, död 1881, var en rysk filolog och arkeolog.

Grigorjev blev 1836 docent i persiska språket vid Sankt Petersburgs universitet och 1838 professor i österländska språk vid Richelieu-lyceet i Odessa, där han stiftade Sällskapet för historia och fornforskning. Efter att 1852–1863 ha varit generalguvernör i Orenburg fick han anställning som professor vid orientaliska fakulteten i Sankt Petersburg 1863 och blev 1867 preses i arkeologiska sällskapets orientaliska sektion. Bland hans arbeten märks en samling smärre uppsatser med titeln Rossija i Azija (1876; Ryssland och Asien) samt On the Patan Coins of India, Found in the Ruins of Sarai.

Källor

Om Grigorjev (på ryska)

Noter

Ryska arkeologer
Ryska filologer
Ryska professorer
Alumner från Sankt Petersburgs universitet
Personer verksamma vid Sankt Petersburgs universitet
Forskare från Sankt Petersburg
Män
Födda 1816
Avlidna 1881
Ugglan
Leif Nylander

Leif Christer Nylander, född 1954, är en svensk konteramiral och var till 2013 chef för Försvarsmaktens materielproduktion. I denna befattning var han Försvarsmaktens högste företrädare gentemot försvarsindustrin. Nylander var delaktig i Försvarsmaktens nya materielförsörjningsstrategi, vilken går ut på att Försvarsmakten i större utsträckning skall köpa redan befintlig försvarsmateriel istället för att satsa på nyutveckling. Ett av projekten där tillvägagångssättet blivit ifrågasatt, är utvecklingen av nya stridsfordon till Försvarsmakten. 2014 gick han i pension från Försvarsmakten.

Nylander invaldes i Kungliga Örlogsmannasällskapet 1996 med nummer 1269  och var dess ordförande 2005–2010.

Utmärkelser
   Kungliga Örlogsmannasällskapets förtjänstmedalj i guld (2010)

Referenser

 

Män
Födda 1954
Levande personer
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska militärer under 2000-talet
Svenska amiraler
Ledamöter av Kungliga Örlogsmannasällskapet
I-Kavod

I-Kavod (hebreiska: כָבוֹד skamlig) står omnämnd i Första Samuelsboken som bror till Achituv. I-Kavod står också som son till Pinechas, och blev född samma dag som filistéerna tog Herrens Ark. Hans mor började få värkar på grund av chock när hon hörde att hennes man och svärfar hade dött och Arken hade blivit tagen. Moderns identitet och namn står inte omnämnd, och det är sagt att hon dog en kort tid efter att ha fött och namngett honom.

I den masoretiska bibeltexten av Samuelsböckerna står det att hans namn är en referens till det faktum att äran har lämnat Israel. Antingen syftar det till hans pappas död, eller Elis, eller till förlusten av Arken. Septuaginta, å andra sidan, säger att hans namn var en klagan: ve till Israels ära. Codex Vaticanus refererar till honom som ouai barchabot, alltså samma som I Bar Chabod – Jag, son av Chabod eller No, ärans son. Enligt textstuderande, är den här delen av Samuelsboken från en ganska sen källa jämfört med andra delar, och därför kanske den här motiveringen av hans namn helt enkelt är folketymologi. 

Medan I-Kavod knappast nämns i den nuvarande hebreiska bibeln så refereras Achituv som bror till I-Kavod, snarare än son till Pinechas (eller till någon annan). Därför tror man att I-Kavod brukade ses som en viktigare person, men anledningarna till hans betydelse är inte längre kända. Vissa forskare har argumenterat för att I-Kavod kan vara den historiska person som ligger bakom den bibliska Jakob, efter att ha dragit slutsatsen att både Jakob och I-Kavod är förvrängningar av Jokeved  , som betyder Jahve är den [heliga] äran.

Referenser

Personer i Gamla Testamentet
Män
Johnny Lundberg

Jarl Robert Johnny Lundberg, född Eliasson den 15 april 1982 i Landskrona, är en svensk före detta fotbollsspelare (mittback) som numera är tränare för Råå IF. Lundberg har tidigare bland annat spelat för Halmstads BK, FC Nordsjælland och Landskrona BoIS. Han är bror till fotbollsspelaren Robin Eliasson Hofsö.

Karriär
Lundberg började spela fotboll i Landskrona BoIS som sexåring. Han debuterade i Superettan 2001 mot GIF Sundsvall. Mellan 2002 och 2005 spelade han för Landskrona i Allsvenskan, de två sista åren som ordinarie. Han gjorde sin sista säsong i klubben år 2006, nu återigen i Superettan. Därefter gick han till FC Nordsjælland i danska ligan.

Han återvände till Sverige och Allsvenskan 2009 efter att ha värvats av Halmstads BK. Han debuterade för HBK den 2 augusti 2009 mot IF Brommapojkarna. Inför säsongen 2010 meddelade Halmstads tränare Lars Jacobsson att Lundberg skulle ta över kaptensbindeln efter Tommy Jönsson.

Lundberg skev på för norska Sandnes Ulf inför säsongen 2013. I februari 2014 kom Lundberg överens med Sandnes om att bryta kontraktet. Den 7 mars 2014 skrev han på ett tvåårskontrakt med Landskrona BoIS.

Referenser

Källor

Johnny Lundberg på elitefootball

Noter

Svenska fotbollsspelare
Fotbollsspelare i Landskrona BoIS
Spelare i FC Nordsjælland
Fotbollsspelare i Halmstads BK
Spelare i Sandnes Ulf
Spelare i IK Wormo
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Spelare i Superligaen
Spelare i Tippeligaen
Födda 1982
Levande personer
Män
Idrottare från Landskrona
Bröderna Karlsson

Bröderna Karlsson är en svensk komedifilm från 2010, regisserad av Kjell Sundvall. I huvudrollerna som bröderna ses Björn Bengtsson.

Handling
Niclas Bering är en advokat i karriären, han har varit singel länge och nätdejtar, men han blir hela tiden dumpad. Men på hans arbete börjar en dag en kvinna som han blir förtjust i och allt ser ut att gå vägen då han plötsligt får reda på att hans biologiska mamma, som han aldrig haft någon kontakt med, har avlidit och att han har en tvillingbror. Dagen efter åker han till Luleå för att träffa sin bror som han inte träffat sedan de var 10 månader gamla. Brodern Hans är Niclas raka motsats, en brutal, explosiv, otrogen och karismatisk person. En dag dyker plötsligt Hans upp i Stockholm för att hälsa på sin nye bror, och snart har han vänt Niclas välstädade tillvaro upp och ned. Filmen är mestadels inspelad i Stockholm under hösten 2009.

Rollista (i urval)
Björn Bengtsson – Nicklas Bering / Hans Karlsson
Tuva Novotny – Clara
Johan Rabaeus – Bo
Jessica Zandén – Lisbeth
Vanna Rosenberg – Mona
Per Andersson – Jesper
Fredrik Hiller – Peter

Mottagande
Filmen har medelbetyget 2,8/5 på Kritiker.se, baserat på 16 recensioner. Högst betyg fick den av Kommunalarbetaren (4/5) och lägst av Upsala Nya Tidning (1/5).

Källor

Externa länkar

Svenska komedifilmer
Svenska filmer 2010
Filmer i regi av Kjell Sundvall
Stockholm på film
Luleå på film
Isaac Marshall

Isaac Marshall, född 22 augusti 1962 i Michigan, är en amerikansk speldesigner, röstskådespelare och ljuddesigner. Han har gjort röster åt Nintendos TV-spelskaraktärer, framför allt Bowser och Birdo, under 1990- och 2000-talet.

Röster
Tetris Attack, (1995) – Kamek
Super Mario 64, (1996) – Bowser
Mario Kart 64, (1996) – Toad, Bowser 
Mario Golf: Toadstool Tour, (2003) – Birdo 
Mario Superstar Baseball, (2005) – Birdo
Mario Party 8, (2007) – Birdo

Källor 
Isaac Marshall på Super Mario Wiki

Män
Födda 1962
Levande personer
Amerikanska röstskådespelare
Nintendopersonligheter
Galaxie 500

Galaxie 500 var en amerikansk dreampopgrupp från Cambridge i Massachusetts. Gruppen bildades 1987 och släppte tre studioalbum innan upplösningen 1991.

Efter bandets upplösning fortsatte frontmannen Dean Wareham i gruppen Luna, medan Damon Krukowski och Naomi Yang bildade Damon and Naomi.

Diskografi
Studioalbum

Singlar/EP
Tugboat / King of Spain (1988) 
Blue Thunder / Hail (delad singel med Straitjacket Fits) (1989)
Blue Thunder EP (1990) 
Rain / Don't Let Our Youth Go to Waste (1990) 
Fourth of July / Here She Comes Now (1990)
Snowstorm (live) / Pictures (live) (2004)

Amerikanska indierockgrupper
Musikgrupper bildade 1987
Musikgrupper upplösta 1991
Shoegazing-grupper
Jen Taylor

Jennifer Lee "Jen" Taylor, född 17 februari 1973 i Seattle, är en amerikansk röstskådespelare. Taylor är mest känd för att göra Nintendo-karaktären Prinsessan Peachs röst.

Taylor utbildade sig på Oxford-universitetet i England. Hon började jobba åt Nintendo 1998. Förutom Nintendo-figurer har hon även gjort röst åt bl.a. karaktären Cortana i Halo-spelen. Taylor slutade sin karriär på Nintendo 2006 för att kunna ägna mera tid åt Seattles barnteatergrupp. Hennes röst har använts i totalt 34 TV-spel, varav de flesta är från Nintendo.

Filmografi

Datorspel

Filmer

TV

Övriga röstroller

Referenser

Noter

Externa länkar
 
 Bungie's 2002 intervju med Jen Taylor
 Intervju om hennes arbete inom film Inheritance
 Seattle Children's Theatre
 Book-It Repertory Theatre

Levande personer
Kvinnor
Födda 1973
Amerikanska röstskådespelare
Nintendopersonligheter
Personer från Seattle
Alumner från Oxfords universitet
Gottfrid Ljunggren

Gottfrid Ljunggren, född 28 september 1867 i Töreboda, död där 7 november 1934, var en svensk byggnadsingenjör och arkitekt.

Ljunggren blev byggnadsingenjör vid Tekniska skolan i Stockholm 1890. Han tjänstgjorde vid Ligna snickerifabrik 1891–1895 och var verksam som föreståndare vid Tobo snickerifabrik i Uppland 1895–1901. Efter dess nedläggning arbetade han vid Wåhlbergs fabriker, innan han 1903 flyttade till Varberg för en anställning som industriledare. Efter några år öppnade Warbergs Ingeniörsbyrå. Gottfrid Ljunggren där. Under en tioårsperiod ritade han ett stort antal byggnader i staden, bland annat i Södra Villastaden, träpaviljonger vid Kustsanatoriet Apelviken, Thernellska huset och ett par hus på Platsarna samt Missionskyrkan där. År 1915 flyttade han tillbaka till Töreboda och blev en ofta anlitad byggnadskonsult inom och utanför den växande tätorten och ritade även ur för Westerstrand & Söner.

Referenser 
 
 Ljunggren, Gottfrid – byggnadsingenjör; Varberg – uppsats (1867–1934), Nationell Arkivdatabas (NAD), Riksarkivet

Externa länkar 

Svenska arkitekter under 1900-talet
Personer från Töreboda
Födda 1867
Avlidna 1934
Män
Personer i Varbergs historia
Zürichs spårväg

Zürichs spårväg är en del av stadsbilden i Zürich och invigdes så tidigt som 1896. Eftersom det inte finns någon tunnelbana så har spårvagnarna tillsammans med pendeltågen viktiga funktioner i kollektivtrafiksystemet. Nätet är på sammanlagt 113 km och har 15 linjer.

Linjer

Specialtrafik 

Sagospårvägen Märlitram är Zürichs äldsta spårvagn. Den byggdes år 1913 och har renoverats flera gånger. 

Sedan år 1958 kör Märlitram varje år en 25 minuter lång rundtur i Zürich vid juletid. Spårvagnen körs av jultomten och är bemannad med två änglar som läser julsagor för passagerarna. Endast barn som är mellan fyra och tio år gamla får åka med Märlitram, som varje år transporterar omkring  passagerare.

Källor

Externa länkar 

Spårvägar i Schweiz
Spårvagnar
zyrich
Ivan Snegirjov

Ivan Michajlovitj Snegirjov (ryska: Иван Михайлович Снегирёв), född 4 maj (gamla stilen: 23 april) 1793 i Moskva, Kejsardömet Ryssland, död 21 december (gamla stilen: 9 december) 1868 i Sankt Petersburg, Kejsardömet Ryssland,var en rysk etnograf och arkeolog.

Snegirjov, professor vid Moskvauniversitetet, var den förste, som vetenskapligt studerade de ryska ordstäven och de gamla träsnitten samt gamla folkseder över huvud. Hans förnämsta arbeten är Russkie v svoich poslovitsach (Ryssarna i sina ordstäv, 1831-34), Russkie prostonarodnye prazdniki i suevjernye obrjady (Ryska folkfester och vidskepliga ceremonier, 1837-39), Lubotjnyja kartinki (Träsnitt, 1844, 1861) och Pamjatniki moskovskoj drevnosti (Moskovitiska fornminnen; 1842-45). Dessutom uppgjorde han en arkeologisk förteckning på alla kloster i och vid Moskva. Ivanovskij utgav 1871 första delen av Snegirjovs samlade verk med titeln Starina russkoj zemli. Snegirjov utförde även restaureringen av de gamla romanovska palatsen i Moskva.

Källor

Ryska arkeologer
Ryska etnografer
Ryska professorer
Födda 1793
Avlidna 1868
Män
Ugglan
Forskare från Moskva
Georges Berr

Georges Berr, född 30 juli 1867, död 21 juli 1942, var en fransk skådespelare och teaterförfattare.

Berr blev 1886 anställd vid Théâtre français , från 1893 som societär, och spelade där med stor framgång bland annat Figaro i Figaros bröllop. Han författade även dels under eget namn, dels under pseudonymen G. Colias och ofta med andra som Louis Verneuil och Paul Gavault en mängd pjäser, främst komedier och sensationsstycken, som Madame Flirt (1902), Un coup de téléphine (1912) och Les fausses conficences (1918).

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Franska dramatiker under 1900-talet
Franska skådespelare under 1900-talet
Födda 1867
Avlidna 1942
Män
Alonso Berruguete

Alonso Berruguete, född omkring 1486, död 1561, var en spansk konstnär.

Alonso Berruguete införde i Spanien den italienska högrenässansen och rönte uppmuntran bland annat av Karl V. Berruguete utförde stora gravmonument och altaruppsatser, till exempel Salamanca och Valladolid, praktfulla målningar i skulpturerat ramverk och var den främste mästaren för de berömda korstolarna i katedralen i Toledo, ett rikt arbete i trä, alabaster och marmor. Som bildhuggare representerar han Michelangelos riktning och blev föregångare för den polykroma skulpturen i Spanien. Som dekoratör och arkitekt blev han ledare för den livfulla, men svulstiga så kallade platereskstilen.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Noter

Externa länkar 
 
 

Spanska arkitekter
Spanska målare under 1500-talet
Spanska skulptörer
Spanska konstnärer under 1500-talet
Födda 1486
Avlidna 1561
Män
Svensk uppslagsbok
Pavel Rybnikov

Pavel Nikolajevitj Rybnikov (ryska: Павел Николаевич Рыбников), född 1832, död 1885, var en rysk etnograf.

Rybnikov var viceguvernör i Kalisz och fick som ledamot av statistiska kommittén i guvernementet Olonets tillfälle att studera folklivet och samla ryska folkvisor, som utgavs 1861-67 och är mycket betydelsefulla för den ryska fornforskningen. Senare undersökningar av Aleksandr Hilferding bekräftade till fullo äktheten av Rybnikovs folkepiska fynd.

Källor

Ryska etnografer
Ryska ämbetsmän
Ryska folklorister
Födda 1832
Avlidna 1885
Män
Ugglan
Bulldozer (mikroarkitektur)

Bulldozer är kodnamnet på en processorarkitektur från AMDs byggdes med Global Foundries 32 nm process. Den släpptes 12 oktober 12 2011 som efterföljare till den tidigare K10 mikroarkitekturen.

Varje Bulldozer Module, som AMD kallar det, har två 128-bitars FPU som kan kombineras till en 256 bitars FPU och två heltalskärnor. Varje modul kommer då att ses som två fysiska kärnor av operativsystemet. Processorn såldes med upp till fyra moduler för vanliga datorer och upp till åtta moduler för servrar.

Processorarkitekturer
Aleksandr Hilferding

Aleksandr Fjodorovitj Hilferding (ryska: Александр Фёдорович Гильфердинг), född 14 juli (gamla stilen: 2 juli) 1831 i Warszawa, död 2 juli (gamla stilen: 20 juni) 1872, var en rysk slavist.

Hilferding blev 1856 rysk konsul i Bosnien och inträdde 1861 i kanslitjänst samt deltog kraftigt i den polska förvaltningen efter 1863. År 1865 blev han förste president i den första slaviska föreningen i Sankt Petersburg. 

Hilferding utvecklade ett mångsidigt författarskap om de slaviska folkens historia och språk, bland annat Ob otnosjenijach jazyka slavjanskago k drugim rodstvennym (1853), Pisma ob istorii serbov i bolgar och Istorija baltijskich slavjan (1854), Bosnien–Hercegovina–Gamla Serbien, på ryska (1859), Les slaves occidentaux, The Polish Question (1864), Slavjanskie narody v Austrii i Turcii, Narodnoje vozroždenie Serbov Lužičan (Sorbernas nationella pånyttfödelse), Razvitie narodnosti u zapadnych slavjan (Nationalitetsutvecklingen hos västslaverna), Ostatki Slavjan na južnom beregu Baltijskogo morja och Vengrija i slavjane. Hans brett anlagda Istorija slavjan blev ofullbordad (1871). Av stort värde är hans samling av 318 episka folkdikter från guvernementet Olonets, "Onežskija byliny" (1873). Hans samlade skrifter utgavs 1868–74 i fyra delar.

Källor 
 

Ryska ämbetsmän
Ryska filologer
Ryska historiker
Ryska slavister
Födda 1831
Avlidna 1872
Män
Ugglan
Personer från Warszawa