kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Evanescence diskografi

Denna artikel är en diskografi för det amerikanska rockbandet Evanescence. Gruppen har sedan de bildades 1995 givit ut två studioalbum, ett livealbum, ett begränsat demoalbum, tre begränsade EP-skivor samt ett 10-tal singlar.

Album

Studioalbum

Livealbum

Singlar

Andra singlar

Demomaterial

Demoalbum
Origin (4 november 2000)
<li> "Anywhere (outtake)" – 0:25
<li> "Origin" (intro) – 0:35
<li> "Whisper" (Origin version) – 3:56
<li> "Imaginary" (Origin version) – 3:33
<li> "My Immortal" (Origin version) – 4:24
<li> "Where Will You Go" (Origin version) – 3:48
<li> "Field of Innocence" – 5:15
<li> "Even in Death" – 4:17
<li> "Anywhere" – 6:04
<li> "Lies" – 3:54
<li> "Away from Me" – 3:30
<li> "Eternal" (instrumental) – 7:22

EP-skivor

Evanescence EP (December 1998; utgavs endast i 100 exemplar)
 "Where Will You Go" (EP version) – 3:50
 "Solitude" – 5:45
 "Imaginary" (EP version) – 4:01
 "Exodus" – 3:07
 "So Close" – 4:30
 "Understanding" – 7:25
 "The End" (Millennium choir, outro) – 1:58

Sound Asleep EP / Whisper EP (Augusti 1999; utgavs endast i 50 exemplar)
 "Give unto Me" (Sound Asleep version; instrumentell) – 2:01
 "Whisper" (Sound Asleep version; gitarrintrot spelad baklänges) – 4:16
 "Understanding" (Sound Asleep version; tyngre gitarr) – 4:51
 "Forgive Me" – 3:02
 "Understanding" (originalversion men aningen längre) – 7:30
 "Ascension of the Spirit" (instrumentell; gömd låt) – 11:46

Mystary EP (Januari 2003)
 "My Last Breath" – 4:07
 "My Immortal" (Mystary version) – 4:39
 "Farther Away" – 3:59
 "Everybody's Fool" – 3:15
 "Imaginary" (Mystary version) – 4:17

Musikvideor

Referenser

Externa länkar
 Evanescence – officiell webbplats
 Evanescence diskografi på Discogs

Diskografi
 
Rockdiskografier
Emil Eichhorn

Robert Emil Eichhorn, född 9 oktober 1863 i Röhrsdorf nära Chemnitz, död i Berlin 26 juli 1925, var en tysk politiker.

Eichhorn var chef för socialdemokratiska partiets pressbyrå 1908-17 och medlem av riksdagen 1903-1911 och 1920-1925. Under första världskriget slöt sig Eichhorn till de oavhängiga och efter 1920 till kommunisterna. Eichhorn blev vid revolutionen i Tyskland polispresident i Berlin men tvingades att avgå efter spartakusoroligheterna 1919. Han valdes in i Riksdagen för KPD 1920 och återvaldes 1924.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1931.

Noter

Politiker i Weimarrepubliken
Födda 1863
Avlidna 1925
Män
Tyska kommunister
Tyska socialdemokrater
Tyska journalister under 1900-talet
Tyska riksdagsledamöter
Personer från Chemnitz
Bibescu

Bibescu kan syfta på:

 Barbu Știrbei (1799–1869), rumänsk statsman
 Gheorghe Bibescu (1804–1873), rumänsk statsman

Rumänska efternamn
Lista över fotbollsövergångar i Sverige sommaren 2010

Detta är en lista över fotbollsövergångar i Sverige sommaren 2010. 

Endast övergångar mellan den 1 juli och 31 juli 2010 i Allsvenskan och Superettan finns med.

Allsvenskan

AIK 

In:

Ut:

IF Brommapojkarna 

In:

Ut:

Djurgårdens IF 

In:

Ut:

IF Elfsborg 

In:

Ut:

GAIS 

In:

Ut:

Gefle IF 

In:

Ut:

IFK Göteborg 

In:

Ut:

Halmstads BK 

In:

Ut:

Helsingborgs IF 

In:

Ut:

BK Häcken 

In:

Ut:

Kalmar FF 

In:

Ut:

Malmö FF 

In:

Ut:

Trelleborgs FF 

In:

Ut:

Åtvidabergs FF 

In:

Ut:

Örebro SK 

In:

Ut:

Superettan

Degerfors IF 

In:

Ut:

Falkenbergs FF 

In:

Ut:

Hammarby IF 

In:

Ut:

Jönköpings Södra IF 

In:

Ut:

Landskrona BoIS 

In:

Ut:

Ljungskile SK 

In:

Ut:

IFK Norrköping 

In:

Ut:

GIF Sundsvall 

In:

Ut:

Syrianska FC 

In:

Ut:

FC Väsby United 

In:

Ut:

Ängelholms FF 

In:

Ut:

Örgryte IS 

In:

Ut:

Östers IF 

In:

Ut:

Se även 
 Allsvenskan
 Superettan

Referenser

Noter

Källor

Källor, Allsvenskan

Källor, Superettan

Externa länkar 
 Svenskfotboll.se 

Fotboll i Sverige 2010
Fotbollsövergångar Sverige 2010
Sverige 2010
George Horvath

George Horvath, född 14 mars 1960 i Danderyd, död 3 maj 2022 i Växjö, var en svensk modern femkampare.

Horvath blev svensk mästare i modern femkamp 1979. Han blev olympisk bronsmedaljör i Moskva 1980.

Källor

Noter

Svenska moderna femkampare
Svenska mästare i modern femkamp
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Sverige
Tävlande i modern femkamp vid olympiska sommarspelen 1980
Svenska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1980
Svenska idrottare under 1900-talet
Idrottare från Danderyd
Födda 1960
Avlidna 2022
Män
Ljus vitnäsa

Ljus vitnäsa (Cercopithecus petaurista) är en primat i släktet markattor som förekommer i västra Afrika.

Kännetecken 

Artens päls har en rödbrun grundfärg, extremiteterna är svarta liksom största delen av ansiktet. Påfallande är en vit fläck på näsan som gav djuret sitt namn. Dessutom finns ett vitt skägg som fortsätter med vita hår på bröstet. Individerna når en längd mellan 40 och 60 cm och därtill kommer en upp till 80 cm lång svans. Vikten varierar mellan 4 och 8 kg. Hannar är större och tyngre än honor.

Utbredning och habitat 

Ljus vitnäsa förekommer i södra delen av västra Afrika. Utbredningsområdet sträcker sig från Guinea-Bissau till Ghana och Togo. Arten lever i olika habitat men föredrar skogar med många buskar ofta nära vattendrag eller insjöar.

Levnadssätt 

Individerna är aktiva på dagen och vistas på träd. De bildar flockar med 15 till 20 medlemmar som består av en hanne, några honor och deras ungar. För kommunikationen har de olika läten och kroppsspråk.

Födan utgörs främst av frukter och dessutom äter de blad, insekter och unga kvistar.

Dräktigheten varar ungefär fem månader och sedan föder honan oftast en enda unge. Ungen avvänjs efter cirka 6 månader och blir könsmogen vid två till tre års ålder.

Status och hot 

Ljus vitnäsa hotas liksom andra markattor av habitatförlust. Kanske jagas den ibland för köttets skull. IUCN betraktar hela beståndet som livskraftig (LC).

Systematik 

Arten bildar tillsammans med mustaschmarkattan (Cercopithecus cephus) och några andra markattor den så kallade cephus-gruppen inom släktet. Släktskapet till arten mörk vitnäsa (Cercopithecus nictitans) är däremot mera avlägset.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Thomas Geissmann: Vergleichende Primatologie. Springer, Berlin 2003, .

Externa länkar 

Markattartade apor
Däggdjur i etiopiska regionen
Orvin B. Fjare

Orvin Benonie Fjare, född 16 april 1918 i Sweet Grass County i Montana, död 27 juni 2011 i Helena i Montana, var en amerikansk republikansk politiker. Han var ledamot av USA:s representanthus 1955–1957.

Fjare var verksam som delägare i en klädbutik i Montana och deltog i andra världskriget i USA:s armé. Han blev invald i representanthuset i kongressvalet 1954 men lyckades inte bli omvald två år senare. År 1959 var han ledamot av Montanas representanthus.

I senatsvalet 1960 besegrades Fjare av Lee Metcalf.

Referenser

Ledamöter av USA:s representanthus från Montana
Amerikanska republikaner
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Sweet Grass County
Födda 1918
Avlidna 2011
Män
Eva Bagge

Eva Bagge, född 15 december 1871 i Stockholm, död 6 november 1964 i Stockholm, var en svensk bildkonstnär, som målade bland annat interiörer och porträtt.

Biografi 
Eva Bagge var dotter till föreståndaren för Riksbankens sedeltryckeri Per Olof Bagge och Henrica Ottiliana von Fieandt samt kusin med Elisabeth Bagge.

1892–1895 studerade Bagge vid Konstakademien i Stockholm för bland annat Georg von Rosen och Gustaf Cederström. 1894–1895 var hon även elev på Konstnärsförbundets skola. Hon gjorde en studieresa till Rom 1896 och därifrån till Paris 1897. Sommaren samma år tillbringade hon i Bretagne. Därefter, under vintern, studerade hon vid Académie Colarossi i Paris. Bagge återvände till Sverige 1898. 

Hon företog även ett flertal studieresor senare; däribland i Sydtyskland och Italien (1903–1904), Nederländerna och Sydfrankrike (1906), Sydfrankrike (1909) och Italien (1921–1923).  

Eva Bagge är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Konstnärsgärning 
Bagges måleri kan beskrivas som starkt tidsbetonat, till väsentlig del bestämd av den grundläggande utbildning hon fick i 1880-talsrealismens lärosatser. Samtidigt kan en förmåga till förnyelse i hög grad skönjas där den gamla formen fylls av djup och medlevande. Studiet av livet och naturen satte hon framför allt annat. Utöver påverkan från franskt 1880-tal kan även drag från 1600-talets holländare, Chardin och tidigt franskt och danskt 1800-tal urskiljas. Hennes konst pekade dock även framåt med bildförenkling och koncentration i samlad form, inte minst i de stämningsfyllda interiörerna. Bagge målade även porträtt och landskap. 

Genombrottet som konstnär kom i samband med hennes första separatutställning på Gösta Stenmans Galleri i Stockholm 1941. Hon var då i 70-årsåldern. 

Eva Bagge är representerad på Nationalmuseum, Göteborgs konstmuseum, Moderna museet, Västergötlands museum, Malmö konstmuseum, Norrköpings Konstmuseum, Eskilstuna konstmuseum, Gävle museum, Östersunds museum och Gripsholms slotts samlingar.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del I sid 109 f., Allhems Förlag, Malmö

Noter

Vidare läsning

Externa länkar 
 
 

Födda 1871
Avlidna 1964
Svenska målare under 1900-talet
Representerade vid Nationalmuseum
Representerade vid Moderna museet
Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Representerade vid Norrköpings konstmuseum
Konstnärer från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Kvinnor
Lauritz Baltzer

Carl Emil Lauritz Baltzer, född 16 mars 1845 i Köpenhamn, död 31 januari 1917 i Göteborg, var en svensk-dansk tecknare och teckningslärare. 

Han har bland annat gjort teckningar av ruiner och hällristningar i Bohuslän och publicerat flera läroböcker i teckning.

Han var elev vid Det Kongelige Danske Kunstakademi 1859-1864 och gjorde studieresor till Tyskland och Paris. Han arbetade som teckningslärare vid flera olika skolor i Göteborg och var även en tid chef för Litografiska anstalten Runan.

Han är begravd på Östra kyrkogården i Göteborg.

Källor

Noter

Födda 1845
Avlidna 1917
Svenska tecknare under 1800-talet
Svenska tecknare under 1900-talet
Danska målare under 1800-talet
Svenska illustratörer under 1800-talet
Danska illustratörer
Män
Gravsatta på Östra kyrkogården i Göteborg
Konstnärer från Köpenhamn
Svenska lärare under 1800-talet
Smålands runinskrifter 100

Runinskrift Sm 100, är en runsten som står vid Kroppån nära väg 127 i Glömsjö, Nävelsjö socken i Småland.
På åns andra sida står Sm 99.

Stenen 
Stenen är dekorerad med ett likarmat kristet Sankt Georgskors i motivets övre del. Runbandet löper utmed kanterna och dess båda hoprullade ändslut är i basen låst med ett iriskt koppel. Textens budskap berättar om ett brobygge och avslutas med en kristen bön. Den från runor översatta inskriften lyder enligt nedan:

Inskriften 

Translitterering:
× þormar × let × kiara × bro þesi × eftiR × sagsa × sub × sin × kuþ × hialbi × ont hans × uel ×

Normalisering till fornvästnordiska:
Þormarr lét gera brú þessa eptir Saxa, son sinn. Guð hjalpi ônd hans vel.

Översättning till nusvenska:
Tormar lät göra denna bro efter Saxe, sin son. Gud hjälpe hans ande väl.

Se även 
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Smålands runinskrifter
Sverige under vikingatiden
Sverige under äldre medeltiden

Källor

Noter 

Smålands runinskrifter
Runinskrifter i Vetlanda kommun
Andrea Ehrig-Mitscherlich

Land  

Andrea Ehrig-Mitscherlich, född Mitscherlich 1 december 1960 i Dresden, är en före detta tysk idrottare som tävlade i hastighetsåkning på skridskor. Hon tävlade för Östtyskland och tillhörde under 1980-talet världseliten inom sporten.

Mellan 1976 och 1988 vann hon sju olympiska medaljer (1 guld, 5 silver, 1 brons). Dessutom vann hon 6 medaljer hos världsmästerskapen och 5 guldmedaljer hos europamästerskapen. Under karriären förbättrade Ehrig-Mitscherlich 9 världsrekord. Mera framgångsrik bland Östtysklands kvinnliga hastighetsåkare var bara Gunda Niemann-Stirnemann (19 världsrekord) och Karin Enke (10).

Hon är för andra gången gift och hette tidvis Schöne.

Källor 
 Andrea Ehrig-Mitscherlich Speedskatingnews
 Andrea Ehrig-Mitscherlich Sports-Reference.com

Östtyska skridskoåkare
Tyska skridskoåkare
Östtyska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1984
Östtyska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 1976
Olympiska silvermedaljörer 1984
Olympiska silvermedaljörer 1988
Östtyska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 1988
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1976 från Östtyskland
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1976
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1980 från Östtyskland
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1980
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1984 från Östtyskland
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1984
Tävlande vid olympiska vinterspelen 1988 från Östtyskland
Tävlande i hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1988
Personer från Dresden
Födda 1960
Levande personer
Kvinnor
Peenevarvet

Peenevarvet (tyska: Peene-Werft GmbH) är ett tyskt skeppsvarv i Wolgast som grundades 1948.

Historik 
Efter andra världskriget grundades Peenevarvet 1 juni 1948 av den sovjetiska militäradministrationen i Tyskland. De första åren byggdes kuttrar och kustmotorskepp för krigsskadeståndet till Sovjetunionen. År 1951 började Peenevarvet att bygga stridsfartyg. Fram till Tysklands återförening 1990 byggde varvet huvudsakligen små torpedbåtar, minsvepare, landstigningsfartyg och ubåtsjaktfartyg för östtyska Volksmarine.

Efter Tysklands återförening köptes varvet av Hegemann-Gruppe 1992. I juni 2010 fusionerades Peenevarvet GmbH med Volkswerft Stralsund GmbH. Det nya bolaget kallades för P+S Werften GmbH, men gick i konkurs bara två år senare. I december 2012 övertogs varvet av Lürssen. 

I dag bygger Peenevarvet specialfartyg.

Peenevarvet har tre skeppsbyggnadshallar med 55 000 m² yta och en torrdocka på 180 x 30 meter. Varvet har cirka 800 anställda.

Byggda fartyg i urval
 Staatsyacht Ostseeland (1971)
Deneb (1994)
 Arkona (2004)
 Seefalke (2008)
 KBV031–KBV034 (2011–2013)

Se även 
Volkswerft Stralsund

Referenser

Externa länkar
 Peenevarvet Wolgasts webbplats

Tyska skeppsvarv
Byggnader och anläggningar i Mecklenburg-Vorpommern
Företag bildade 1948
Wolgast
Smålands runinskrifter 99

Runinskrift Sm 99, är en runsten i Nederby vid Kroppån, Myresjö socken i Småland.
På åns andra sida står Sm 100. De omtalar samma brobygge, men är ristade vid olika tidpunkter. Den från runor översatta inskriften lyder enligt nedan:

Inskriften 
Translitteration:
 : þurþR * auk * þurbiourn * karþu [b](r)(u) [þas]i [ef]tiR : uersku(l)f * faþur * sin

Normalisering till fornvästnordiska:
 Þórðr ok Þorbjôrn gerðu brú þessa eptir Verskulf, fôður sinn.

Översättning till nusvenska:
 Tord och Torbjörn gjorde denna bro efter Verskulv, sin fader.

Se även 
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Smålands runinskrifter
Sverige under vikingatiden
Sverige under äldre medeltiden

Källor

Fotnoter 

Smålands runinskrifter
Åland Post

Åland Post AB (före 2016 Posten Åland) är ett postverk som finns på Åland. Åland Post blev ett självständigt postverk den 1 januari 1993 och den 1 januari 2009 blev Åland Post ett aktiebolag som ägs av Ålands landskapsregering.

Åland Post är ett logistikföretag med cirka 220 medarbetare med en omsättning år 2018 på 37,4 miljoner euro. Verksamheten drivs från huvudkontoret i Sviby, Jomala, utanför Mariehamn.

Företagets verksamhet är uppdelad i tre affärsområden: Posttjänster (där tidigare affärsområdet Frimärken numera ingår), Logistik samt Pack & Distribution.

Referenser

Externa länkar 

http://www.alandpost.ax

Postväsen

Åländska företag
Gustaf Rudolf Prytz

Gustaf Rudolf Prytz, född 25 maj 1776 i Göteborg, död där 26 november 1861, var en svensk grosshandlare och riksdagsledamot.

Biografi
Han var son till landskamrerare Magnus Prytz på Stora Torp. Sedan 1806 var han gift med Catharina Elisabeth Broms och var far till August Prytz, Adolph Prytz och Carl Gustaf Prytz.

År 1802 grundade Prytz tillsammans med barndomsvännen Gustaf Henrik Ekman firma Ekman & Co, som drev handel med järnvaror och skeppsrederi. När kompanjonerna separerade bildade Prytz 1817 egen grosshandelsfirma. År 1806 blev han medlem i handelssocieteten och var 1818-1824 dess ordförande. År 1823 blev han riksdagsman. 

Efter 1802 års brand uppfördes fastigheten Västra Hamngatan 8 för Prytz.

Källor 
 Bothén, Anders, Sex göteborgare och deras hus. 1974
 
 

Födda 1776
Avlidna 1861
Personer i Göteborgs historia
Borgarståndets riksdagsledamöter
Män
Busuanga, Palawan

Busuanga är en kommun i den filippinska provinsen Palawan. Området som tillhör Busuanga täcker den ena tredjedelen av ön Busuanga. Denna tillhör i sin tur ögruppen Calamianöarna som ligger mellan Mindoro och ön Palawan. Enligt statistik från år 2000 har kommunen en befolkning på över 16 000 människor på över 3 000 hushåll.

Staden i Busuanga, Salvacion, ligger ungefärligt 50 kilometer från huvudsätet i den närliggande kommunen, Coron. Uppskattad restid är mellan 2,5 och 3 timmar om man åker på land.

Barangays 
Busuanga är uppdelad i 16 olika barangay.

 Bogtong
 Buluang
 Cheey
 Concepcion
 Maglalambay
 New Busuanga (Pob.)
 Old Busuanga
 Panlaytan
 Quezon
 Sagrada
 Salvacion
 San Isidro
 San Rafael
 Santo Niño
 Burabod
 Halsey

Historia 
Busuanga blev skapad av flera olika barrio: Concepcion, Salvacion, Busuanga, New Busuanga, Buluang, Quezon, Calawit, och Cheey från Coron år 1950.

Quezon blev åter en barangay in 2000.

Källor

Externa länkar

Philippine Standard Geographic Code
2000 Philippine Census Information

Orter i Palawan
Tore Billqvist

Tore Elias Albrekt Billqvist, född 29 november 1905 i Falun, död 12 juli 1949, var en svensk läkare.

Han var son till handlaren August Billkvist och Nanny Lundberg.

Han tog studentexamen i Örebro 1925, med.lic. i Stockholm 1933 och tjänstgjorde vid Serafimerlasarettets öronpoliklinik och vid öronavdelningen i Stocksund. Vidare var han verksam vid Sabbatsbergs sjukhus och vid Sahlgrenska sjukhuset i Göteborg. Han var läkare vid Göteborgs stads poliklinik för öron-, näs- och halssjukdomar 1944-49.

Han är begravd på Östra kyrkogården, Göteborg. Han har fått en gata uppkallad efter sig i Guldheden, Doktor Billqvists gata.

Källor 
 Lars Öberg, Göteborgsläkare. Göteborg 1961
 Vem är vem? Götalandsdelen utom Skåne (Örebro 1948), sidan 120f.

Noter 

Födda 1905
Avlidna 1949
Svenska läkare under 1900-talet
Personer från Falun
Män
Gravsatta på Östra kyrkogården i Göteborg
Helge Camitz

Helge Georg Botvid Camitz, född 28 juli 1883 i Strömstad, död 9 oktober 1953, var en svensk läkare.

Camitz blev student i Göteborg 1903, avlade farmacie kandidatexamen 1906, medicine licentiatexamen 1913 och blev medicine doktor 1933 i Stockholm. Han tjänstgjorde som underläkare i Sundsvall och Malmö 1914-18. Under finska inbördeskriget var han chef för en av Svenska röda korsets ambulanser. Därefter var han biträdande läkare vid Göteborgs barnsjukhus 1918-1919, vidare chefsläkare vid Göteborgs vanföreanstalt i Änggården.

Bland sina vänner var han känd för sin effektivitet och kallades därför för "Hastige Camitz".

Han var son till kapten Georg Camitz och Helga Essén. Han är begravd i Torekov där familjen fortfarande har kvar sitt sommarhus.

Källor 

 Lars Öberg, Göteborgsläkare. Göteborg 1961
 Svenska släktkalendern 1963. Stockholm 1963

Externa länkar 
 Minnesbilder ur en Svensk ortopedis historia

Svenska läkare under 1900-talet
Personer i finska inbördeskriget
Personer från Strömstad
Födda 1883
Avlidna 1953
Män
José Zorrilla y Moral

José Zorrilla y Moral, född den 21 februari 1817 i Valladolid, död den 23 januari 1893 i Madrid, var en spansk skald. 

Zorrilla skrev under skoltiden poesi och läste Walter Scott och Chateaubriand. Men denna läslust sökte fadern, som bestämt sin son för den juridiska banan, stävja. Efter ett par års studier i Valladolid och Toledo bröt Zorrilla med sin familj och begav sig till Madrid, där hans litterära debut blev glänsande, då han vid Mariano José de Larras begravning uppträdde med en sorgedikt. Det var 1837, och från detta år till 1845 inföll Zorrillas glansperiod. Därefter inträdde en avmattningstid. Hans ekonomiska förhållanden och hans inblandning i det politiska livet nödgade honom att överge hemlandet. Zorilla begav sig till Paris och 1855 till Mexiko, där han, högt uppburen, framlevde ett tiotal år. Fattig återvände han till Spanien 1866, där han fick statsunderstöd, som förbättrade hans ekonomi. 

Zorrilla började en föreläsningsturné, och hans rykte växte. År 1889 kröntes han i Granada till diktarkung, och ett monument restes över honom i Valladolid 1900. Zorrilla var en äkta romantiker, som naturligtvis måste hänföra sina landsmän vid den period, då han uppträdde. Antalet av hans arbeten, lyriska och dramatiska, är stort. Som de mest betydande bör nämnas legendsamlingen Cantos del trovador (1841), Granada, poema oriental (1852) och av hans dramatiska verk El zapatero y el ray, El punal del godo och framför allt Don Juan Tenorio, som är ett verkligt folkskådespel med den traditionella Don Juantypen som hjälte. Zorrillas Obras föreligger i flera upplagor. Sitt liv skildrade han i Recuerdos del tiempo viejo, som är en blandning av verklighet och dikt.

Källor

Referenser 

Födda 1817
Avlidna 1893
Män
Spanska dramatiker
Spanskspråkiga dramatiker
Spanska poeter
Spanskspråkiga poeter
Dramatiker under 1800-talet
Poeter under 1800-talet
Spanska författare under 1800-talet
Personer från Valladolid
Romantiken
Ugglan
Smerdis

Smerdis (persiska: بردیا Bardiya; grekiska: Σμέρδις) var en iransk akemenidisk prins, son till perserkungen Kyros II och yngre bror till Kambyses II, som styrde Persien mellan 529 och 522 f.Kr. . Kyros satte Smerdis till ståthållare över rikets östra  provinser.

Under Kambyses fälttåg till Egypten 522 utbröt ett uppror i rikets östra provinser och Smerdis hyllades som den nye kungen. Kambyses och hans armé marscherade samtidigt tillbaka mot Persien, men Kambyses dog efter vad som framställdes som en olyckshändelse. Omständigheterna kring detta  är oklara, och det finns starka misstankar om att det hela var iscensatt av Kambyses släkting och "lansbärare" Dareios. Darieos ledde armén vidare och konfronterade och dödade upprorsledaren. Han påstod sedan att den döde inte var Smerdis utan en bedragare, en mager vid namn Gaumata (persiska: 𐎥𐎢𐎶𐎠𐎫, Gaumāta), och att Smerdis var död sedan flera år tillbaka. Modern forskning ifrågasätter Darieos förklaring. Det råder också delade meningar om ordningsföljden mellan Kambyses död och Smerdis död, vilket innebär att Smerdis av vissa bedömare bedöms som legitim och faktisk storkonung över Persien under en kort period år 522 f.Kr. Efter att Dareios slagit ned upproret utropades han till storkonung av Persien.

Den vanligaste grekiska formen var Smerdis. Hans persiska namn är Bardiya, Ktesias kallade honom Tanooxares, Xenofon Tanooxares, Justinus Mergis och Aiskhylos Mardos.

Se även 
Behistuninskriften

Referenser 

Mansnamn
Persiska förnamn
Akemeniderna
Iranska prinsar
Avlidna 522 f.Kr.
Män
Födda okänt år
Eva Nordenson

Eva Vilhelmina Nordenson, född Cederblad 7 december 1925, död 11 juni 2014, var en svensk konsthistoriker.

Nordenson var intendent vid Nationalmuseum mellan åren 1953 och 1977, chef för Kulturen i Lund 1977–1982 och Skansenchef 1982 till 1992.

Nordenson gav 2009 ut boken Mitt förtjusta öga : J.C. Linnerhielms voyages pittoresques i Sverige 1787-1807, en reseskildring som bygger på Jonas Carl Linnerhielms bilder och anteckningar.

2003 mottog Nordenson Gösta Berg-medaljen.

Privatliv 
Nordenson var dotter till Carl Cederblad. Hon var gift med justitierådet Ulf K. Nordenson och är mor till kulturjournalisten Magdalena Nordenson,  skådespelaren Jacob Nordenson och sonen Per Nordenson.

Eva Nordenson är begravd på Lidingö kyrkogård.

Källor 
Nationalencyklopedin
Libris

Noter

Vidare läsning 
 

Svenska konsthistoriker
Svenska fackboksförfattare
Svenskspråkiga fackboksförfattare
Hedersledamöter vid Södermanlands-Nerikes nation
Gravsatta på Lidingö kyrkogård
Födda 1925
Avlidna 2014
Kvinnor