kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Anders Elofson

Anders Elofson, född 25 juni 1873 i Byn, Gunnarskogs församling, Värmlands län, död 3 februari 1957 i Uppsala, var en svensk agronom.

Elofson avlade agronomexamen vid Alnarps lantbruksinstitut 1897 och tjänstgjorde som lantbrukslärare och förvaltare 1897-1900, föreståndare för Sveriges utsädesförenings filial i Ultuna 1901-1911, var extralärare där till 1912 och statskonsulent 1912-1925. 

Elofson var initiativtagare till Svenska betes- och vallföreningen, Sveriges fröodlarförbund, Sveriges centrala fröråd, Nordiska jordbruksforskares förening (NJF) och Nordiska bondeorganisationernas centralråd. Han var föreståndare för de två förstnämnda och ordförande i NJF:s svenska avdelning samt styrelseledamot i Statens centrala frökontrollanstalt. 

Elofson studerade vid naturvetenskapliga avdelningen vid Polytechnikum i Zürich 1903-1904 och 1907 och företog utrikes resor för växtförädling, växtodling och frökontroll såsom innehavare av bland annat Vetenskapsakademiens bysantinska och Lantbruksakademiens Letterstedtska utrikesstipendier, deltog 1921 inom Lantbruksstyrelsen vid sakkunnig utredning och förslag angående omorganisation av rikets frökontroll samt handel med och import av frö, skiljedomare under kristid, för Sverige-Tyskland vid utsädeshandel. 

Elofson utgav ett flertal skrifter, var redaktör för Sveriges betes- och vallförenings årsskrift och "Svensk frötidning" och höll föredrag både i Sverige och i utlandet. Han tilldelades tyska jordbrukssällskapets Eythmedalj, blev ledamot av Lantbruksakademien 1922, korresponderande ledamot av Association Internationale d'Essais de Semences 1925, filosofie hedersdoktor vid Leipzigs universitet 1930, hedersledamot av Uppsala hushållningssällskap 1933 och hedersledamot i Värmlands nation i Uppsala 1938. Han tilldelades Lantbruksakademiens stora guldmedalj 1938 och KTH:s stora pris 1949.

Källor

Fotnoter

Svenska agronomer
Alumner från Sveriges lantbruksuniversitet
Ledamöter av Lantbruksakademien
Personer från Gunnarskogs socken
Födda 1873
Avlidna 1957
Män
Hedersdoktorer vid Leipzigs universitet
Hedersledamöter vid Värmlands nation i Uppsala
Edgar Antonsson

Edgar Antonsson, född 2 juni 1933 i Glimåkra, död 11 juli 2010 var en svensk journalist och tidningsledare. Han arbetade under cirka 30 år på kvällstidningen Expressen, där han bland annat var redaktionschef, nattchef samt chef för tidningens Malmöredaktion.

Edgar Antonsson föddes i Lönsboda i Skåne och hade sin första anställning som journalist vid tidningen Norra Skåne i Hässleholm. Han arbetade senare inom tidningskoncernen Åhlén och Åkerlund, bland annat som chef på veckotidningarna Se och FIB aktuellt, innan han år 1969 värvades till Expressen. Han var under en period även chefredaktör på veckotidningen Se och Hör.

Edgar Antonsson betraktades med mycket stor respekt av kolleger inom stora delar av journalistkåren i Sverige. Författaren Jan Guillou har berättat att det var Edgar Antonsson som gav honom hans första journalistjobb, då Antonsson var redaktionschef på FIB aktuellt. I ett minnesord som publicerades i Expressen efter Antonssons död sa Jan Guillou att "det var Edgar som gjorde mig till journalist" och att "han kombinerade två ovanliga saker: Passion för journalistik och sanningsenlighet. Det gör honom speciell bland alla journalister jag träffat under 45 år". Edgar Antonssons kollega på Expressen, Ulf Nilson, beskrev Edgar Antonsson som "en av de bästa tidningsmakare som jag har träffat".

Referenser

Män
Födda 1933
Avlidna 2010
Svenska journalister under 1900-talet
Personer från Glimåkra socken
Jeff Tarango

Jeffrey Gail ("Jeff") Tarango, född 20 november 1968 i Manhattan Beach, Kalifornien,  är en amerikansk vänsterhänt tidigare professionell tennisspelare med störst framgångar i dubbel.

Tenniskarriären 

Jeff Tarango blev professionell spelare på ATP-touren 1989 och upphörde 2003 med tourspel. Han vann under perioden 1992-2001 två singeltitlar och 14 dubbeltitlar. Tarango rankades som bäst som nummer 42 i singel och som nummer 10 i dubbel. Han spelade totalt in 3,730,17 US dollar i prispengar.

Som singelspelare nådde Tarango sina största framgångar under 1990-talets första år. Säsongen 1992 vann han sina två singeltitlar (Tel Aviv och Wellington, båda på hardcourt utomhus) och turneringsbesegrade spelare som Nicklas Kroon, Wayne Ferreira, Thomas Muster, Martin Jaite och Aleksandr Volkov. 

Tarango hade därefter störst framgångar i dubbel och vann sina 14 titlar perioden 1995-2001 tillsammans med nio olika spelpartners. Den största framgången kom 1999 när han tillsammans med Goran Ivanišević nådde finalen i Grand Slam-turneringen Franska öppna. Paret besegrades av Mahesh Bhupathi & Leander Paes med 6-2, 7-5.

Spelaren och personen 

Han vann som junior vid Stanford University vid två tillfällen NCAA-lagtitlar. 

Som tennisspelare blev Tarango också känd för sitt häftiga humör. I Wimbledonmästerskapens tredje omgång 1995 mötte Tarango den tyske spelaren Alexander Mronz. Tarango upplevde att flera domslut under matchen gick honom emot, och när huvuddomaren korrigerade ett domslut i Tarangos serve till dennes nackdel, ifrågasatte Tarango beslutet. Åskådarna vände sig i den situationen mot Tarango som ilsket bad publiken hålla tyst (på engelska; shut up). Efter att ha tilldelats en varning för detta yttrande kallade Tarango huvuddomaren "korrupt" och tilldelades ytterligare en varning med förlust av gamet. Efter att utan framgång ha fordrat att tävlingsledaren skulle infinna sig, vägrade Tarango att fortsätta spela och lämnade i vredesmod banan. I efterförloppet, efter det att Tarangos hustru två gånger slagit huvuddomaren i ansiktet, dömdes Tarango till drygt 60.000 dollar i böter och suspenderades från spel i nästkommande Wimledonmästerskap. Bötesbeloppet sänktes sedermera.

Efter tenniskarriären arbetar Tarango som tennistränare och sportkommentator på bland annat BBC och ESPN. 
Han har också varit medlem i USA:s Davis Cup-kommitté.

Titlar på ATP-touren 

Singel
1992 - (Tel Aviv, Wellington)
Dubbel
2001 - Casablanca  
2000 - Brighton  
1999 - Toulouse, Bournemouth, Båstad, Tokyo, St Petersburg, Auckland
1998 - Moskva 
1996 - Bukarest, Båstad
1995 - Bukarest, Washington, Seoul

Referenser

Tryckt källa
 Bud Collins, Tennis encyklopedia, 1998, eds. Bud Collins and Zander Hollander. Visible Ink Press ().

Externa länkar 
Jeff Tarango ATP-touren

Födda 1968
Amerikanska tennisspelare
Män
Levande personer
Idrottare från Los Angeles
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från USA
Tävlande i tennis vid olympiska sommarspelen 2000
Idrottare i Stanford Cardinal
Alumner från Stanford University
Koloniträdgårdsföreningen Linnéa

Koloniträdgårdsföreningen Linnéa (även kallad Kortenslund) är ett koloniområde som ligger i Bromma i västra Stockholm.

Kortenslunds båtsmanstorp var namnet på det gamla torpet, som låg på den plats, där nu Koloniträdgårdsföreningen Linnéa har sina lotter. Enligt Stockholms stadsbyggnadskontor ingår Kortenslund i områden "där särskild uppmärksamhet behöver ägnas åt kulturhistoriska värden."

Historik
Koloniträdgårdsföreningen Linnéa bildades 1921 och låg då vid Åkeshov, första spadtaget togs under första världskriget 1917, där skulle odlas potatis och grönsaker som bidrog till livsmedelsförsörjning för kolonisterna. I samband med att Drottningholmsvägen och spårvägen anlades, fick koloniområdet flyttas. Koloniträdgården flyttades till Kortenslund sydväst om Bromma flygplats och genomfördes åren 1939 - 40. I trakten fanns då redan Iris Riksby, Riksby koloniträdgårdsområde och Iris Glia. Kortenslund var namnet på det gamla torp som en gång låg på den plats där kolonin nu finns.

Nuläget
Idag förfogar föreningen över 213 lotter samtliga med kolonistuga. En del stugor i området är fortfarande de som flyttades i slutet på 1930-talet, numera mer eller mindre ombyggda. Föreningen är ansluten till Föreningen Stor-Stockholms Koloniträdgårdar (FSSK) och Koloniträdgårdsförbundet. Föreningen är en ekonomisk förening och arrenderar området Kortenslund av Stockholms kommun, området är totalt på 85.000 m².

Kuriosa
I filmen Varning för Jönssonligan stjäls en flaggstång från en tomt i Koloniträdgårdsföreningen Linnéa.

Bilder

Referenser
  Koloniträdgårdsföreningen Linnéas webbsida

Noter

Externa länkar

Bromma stadsdelsområde
Koloniträdgårdar i Stockholm
Västerort
Wilhelm Flach

Axel Wilhelm Flach, född 16 augusti 1857 på Svensksund, Konungsunds socken, Östergötlands län, död 12 juni 1920 i Stockholm, var en svensk ämbetsman. Han var son till Sixten Flach och tillhörde ätten Flach.

Biografi
Flach avlade studentexamen 1877, studerade vid Uppsala universitet 1877–1979 och bedrev mejerirörelse i Östergötland 1885–1892. Han var sekreterare hos Sveriges utsädesförening 1892–1900 och hos Malmöhus läns hushållningssällskap 1896–1900. Han utnämndes 1900 till kanslisekreterare i Jordbruksdepartementet då han samtidigt förordnades till byråchef, samt 1906 till kansliråd och byråchef där. Han blev 1912 överdirektör (från 1919 generaldirektör) för Lantbruksstyrelsen. År 1914 blev han ledamot av Statens livsmedelskommission. Han tog initiativet till upprättande av Centralanstalten för försöksväsendet på jordbruksområdet, av vilken han från början var ledamot (senare vice ordförande). Han författade åtskilliga broschyrer i lanthushållning och utgav 1890–1918 tidskriften Landtmannen. Han blev ledamot av Lantbruksakademien 1896 (hedersledamot 1914).

Källor

Svenska generaldirektörer
Svenska överdirektörer
Ledamöter av Lantbruksakademien
Svensk obetitlad adel
Personer från Konungsunds socken
Svenska ämbetsmän under 1900-talet
Födda 1857
Avlidna 1920
Män
Ugglan
Suck (film)

Suck är en kanadensisk komedifilm från 2009 som baseras på rock n' roll och vampyrer. Filmen är skriven och regisserad av Rob Stefaniuk som dessutom har en ledande roll i filmen. Andra stora namn är bland annat Iggy Pop, Alice Cooper, Henry Rollins,  Malcolm McDowell, Alex Lifeson.

Filmen producerades 2008/2009 och visades på Toronto International Film Festival i september 2009.

Externa länkar
IMDb
Officiell webbplats

Kanadensiska komedifilmer
Kanadensiska filmer 2009
Kanadensiska vampyrfilmer
Engelskspråkiga filmer
Sigge Flach

Fredrik Krister Sigismund (Sigge) Flach, född 2 oktober 1839 i Fors socken, Älvsborgs län, död 13 oktober 1921 på Prinshaga vid Axvall, var en svensk lanthushållare.

Flach genomgick Chalmersska slöjdskolan i Göteborg, avlade 1860 studentexamen och blev 1861 underlöjtnant vid Västgöta regemente, där han 1879 befordrades till kapten. Han tog avsked ur armén 1891, men återinträdde där som kapten 1905. 

Flach var ägare av lantgårdarna Prinshaga, Ökull och Ale vid Axvall i Västergötland och inlade synnerligen stora förtjänster om svenska jordbruksnäringen genom sin framgångsrika verksamhet för nötboskapsavelns förbättring, särskilt genom sitt förslag till premiering av nötboskap, vilket antogs i Sverige, Norge och Finland. Han var en av de ledande männen i Skaraborgs läns hushållningssällskap, erhöll dess stora medalj 1890, blev ledamot av Lantbruksakademien 1884 och tilldelades dess skådepenning i guld 1896.

Källor

Noter 

Svenska officerare
Ledamöter av Lantbruksakademien
Svensk obetitlad adel
Svenska militärer under 1800-talet
Svenska militärer under 1900-talet
Svenska godsägare under 1800-talet
Svenska godsägare under 1900-talet
Personer från Fors socken, Västergötland
Födda 1839
Avlidna 1921
Män
Ugglan
Sandip Ray

Sandip Ray, född 8 september 1953, är en indisk filmregissör och fotograf. Han är son till filmregissören Satyajit Ray och skådespelaren Bijoya Ray.

Han debuterade som regissör 1983 med filmen Phatik Chand. Han är även redaktör för barntidningen Sandesh som grundades av hans farfarsfar Upendrakishore Ray.

Filmografi

 (dokumentär)

Födda 1953
Indiska filmregissörer
Indiska fotografer
Levande personer
Män
Personer från Calcutta
Bijoya Ray

Bijoya Ray (bengali: বিজয়া রায় Bijôea Rae), född Bijoya Das 25 oktober 1918, död 2 juni 2015 i Calcutta, var en indisk skådespelare , gift med regissören Satyajit Ray. Deras son Sandip Ray är också filmregissör. Hon var kusin med sin make.

Hon medverkade och sjöng playback i den bengaliska filmen Sesh Raksha (1944) och medverkade även i dokumentären Gaach (Trädet) av Catherine Berge (1998).
Bijoya Rays systerdotter, Ruma Guha Thakurta är också skådespelare och sångerska. När fadern dog flyttade familjen in hos farbror, där hon lärde känna sin kusin Satyajit. 

Hon tog examen från Bethune College i Kolkata, arbetade på en myndighet och flyttade sedan till Bombay för att starta en filmkarriär. Hon medverkade i några filmer utan större framgång. År 1948 gifte hon sig med Satyajit Ray, sonen Sandip föddes 1954. Sina sista år bodde hon med sonen, svärdottern och sonsonen i Calcutta.

Källor

Indiska skådespelare under 1900-talet
Födda 1918
Avlidna 2015
Kvinnor
S/S Ewa-lie

S/S Ewa-lie är en svensk ångslup av kolibrityp med hemmahamn på Adelsö.

Fartygsfakta
Byggår: Färdigbyggd 1959
Varv: Byggd av Erik Walter Andersson i Söpnarby i Borlänge
Material: stål
Längd över allt: 10,3 meter
Bredd: 2,6 meter
Djupgående: 1,0 meter
Dräktighet: 5,5 bruttoregisterton
Maskineri: ångmaskin tillverkad av A. Anderssons Mekaniska Verkstad i Torsång mellan 1905 och 1910
Effekt: 10 ihk
Ägare: en privatperson

Referenser

Noter

Källor
Sveriges Ångbåtsförenings Fakta om fartyg
Om Ewa-lie på Bosse Båtdoktorns webbplats, daterad februari 2009

Externa länkar
Ewa-lies webbplats
Bild av Ewa-lie 1991, då under namnet Heron, ur Sjöhistoriska museets samlingar

Svenska ångfartyg
Ekerö kommun
Fartyg sjösatta 1959
Fartyg byggda i Borlänge
QR-kod

QR-kod, från engelskans Quick Response, är en patenterad och namnskyddad standard för rutkoder, tvådimensionella koder för optisk avläsning. Den utvecklades av det japanska företaget Denso 1994 för att lösa EAN-kodens begränsningar, och är mycket vanlig i Japan. Datatermgruppen har föreslagit den svenska benämningen rutkod för QR-kod för att få en analogi med streckkoden.

QR-koder har på senare tid blivit vanliga i stora delar av världen, bland annat för att olika former av rutkodsläsare finns tillgängliga eller färdiginstallerade som applikationer i de flesta mobiltelefoner och surfplattor.

Även i Sverige har användningen av QR-koder ökat. Från 2012 till 2013 ökade användningen med ungefär 46 procent och det är i åldersgruppen 15–22 år som ökningen är störst.

Enligt en kanadensisk undersökning år 2010 växte användningen av QR-koder mycket snabbt i Nordamerika och förväntades öka även i andra delar av världen.

Uppbyggnad 

De likadana fyrkanter som finns i tre av QR-kodens hörn visar avläsningsprogrammet vilken yta som ingår, medan den streckade linjen mellan innerhörnen anger upplösningen på koden. Den fjärde, mindre fyrkanten talar om i vilken riktning avkodningen ska ske.

En QR-kod kan innehålla betydligt mer information än en endimensionell streckkod (till exempel EAN-kod) på samma yta, vilket gör att kompletta hyperlänkar och olika tecken enkelt kan inkluderas.

När den behövda informationsmängden är större än vad som ryms inom en QR-symbol kan flera läggas tätt intill varandra.

Användning 
En del transportföretag använder QR-koder som kan innehålla adresser både till mottagare och avsändare.

 
QR-koder kan även innehålla kontaktuppgifter, likt ett visitkort. Koden kan då scannas in till en elektronisk adressbok och automatiskt lägga till uppgifter såsom namn, telefonnummer och adresser. I och med att många modernare mobiltelefoner kan läsa och avkoda QR-koder har kodernas användningsområden ökat. Koderna kan bland annat hittas på reklamskyltar och i tidningsannonser, där läsaren kan scanna in en QR-kod med sin mobiltelefon som då öppnar en webbsida med erbjudanden eller mer information.

På flera håll i världen, t.ex. i Japan och Uruguay, används QR-koder på gravstenar för att ge information om de avlidna personerna.. I Sverige är Harplinge kyrkogård i Halland först med QR-koder vid gravarna, enligt uppgift från Sveriges Radios P4 Halland. 

Bibliotek har börjat använda QR-koder på böckerna och i detaljposterna i bibliotekets katalog, där QR-koden är en webbadress till bokens detaljpostvisning i mobilwebbkatalogen.

Inom förskola och skola har QR-koder börjat användas som hjälpmedel för barns lärande.

Källor

Noter

Externa länkar

Teckenkodningar
Universal Polar Stereographic

Universal Polar Stereographic (UPS) är ett plant koordinatsystem som täcker områdena runt polerna. Nordpolen täcks ner till 84°N och sydpolen upp till 80°S. Det används i koordinatsystemet Military Grid Reference System (MGRS) tillsammans med Universal Transversal Mercator (UTM) som i MGRS inte täcker områdena närmast polerna, detta på grund av att zonerna i UTM blir opraktiskt smala närmast polerna.

Egenskaper 
Koordinatsystemet täcker två stereografiska projektioner och har en falsk nordning och falsk östning på 200 mil (2 000 000 meter), det vill säga origo i koordinatsystemen är inte 0 meter öst och norr, utan är förskjutet 200 mil västerut och söderut. Det resulterar i att man inte kan få negativa koordinater.

De båda stereografiska projektionerna använder WGS 84:s ellipsoid och har en skalreduktionsfaktor på 0,944 som medför att de får så små projektionsfel som möjligt.

Källor 
 
  Den standard som definierar UTM och systersystemet UPS som täcker polerna.

Externa länkar 

Geografiska koordinatsystem
Sudden Death (film)

Sudden Death är en amerikansk ishockey-relaterad actionfilm från 1995 med Jean-Claude Van Damme i huvudrollen. Filmen är regisserad av Peter Hyams. Filmen spelades in under NHL-strejken 1994/1995, och gick upp på biograferna i USA den 22 december 1995.

Handling
Brandmannen Darren McCord går och ser på ishockeymatch där Chicago Blackhawks möter Pittsburgh Penguins i Mellon Arena i en sjunde och avgörande finalmatchen i Stanley Cup tillsammans med sin dotter Emily och sin son Tyler. McCord upptäcker sen att under matchen blir USA:s vicepresident Daniel Binder fångad av terrorister i en av arenans VIP-loger.

Rollista (i urval)

Jean-Claude Van Damme – Darren McCord
Powers Boothe – Joshua Foss
Raymond J. Barry – vicepresident Binder
Whittni Wright – Emily McCord
Ross Malinger – Tyler McCord 
Dorian Harewood – Hallmark

Ishockeyfigurer
Jay Caufield – Tolliver
Bill Clement – Pre-game announcer
Cleveland Lumberjacks - Chicago Blackhawks-spelare
Ian Moran - Chris Chelios 
Jeff Jimerson – sig själv (angiven "Anthem Singer")
Mike Lange – sig själv (angiven  "Play-by-Play Announcer")
Luc Robitaille – sig själv
Paul Steigerwald – sig själv (angiven "Color Commentator")
Markus Näslund – sig själv (oangiven)
Bernie Nicholls – sig själv (oangiven)
John Barbero - PA Announcer (oangiven)

Källor

Externa länkar

Amerikanska filmer 1995
Amerikanska actionfilmer
Amerikanska thrillerfilmer
National Hockey League på film
Pittsburgh på film
Terrorism på film
Engelskspråkiga filmer
Filmer i regi av Peter Hyams
Anthony Denny

Sir Anthony Denny,  född den 16 januari 1501, död den 10 september 1549, var en nära vän och förtrogen till Henrik VIII av England. Under kung Henriks sista år i livet var Denny den mest framträdande medlemmen av kungens Privy Council och tillsammans med sin svåger John Gates var det Denny som förvarade sigillet som innehöll kungens namnteckning. Denny var en av de hovmän som närvarade vid kungens dödsbädd, och han hade många år tjänat som Henriks Groom of the Stool. Detta ämbete innebar att man hjälpte kungen när han uträttade sina privata behov, vilket kan låta besynnerligt för moderna öron men det var ett attraktivt ämbete i en tid då tillträde till kungens person innebar tillträde till gunst och gåvor. Denny var också medlem av den krets vid hovet som verkade för reformationen, och Henriks beslut att dra in gods från kyrkan till kronan gynnade Denny, som tack vare kungens gunst var en mycket rik man när han avled.

Anthony Denny var son till sir Edmund Denny, som även han varit en framstående hovman. Denny fick sin utbildning vid St Paul's School och St John's College, Cambridge.

Tillsammans med  Edward Seymour, 1:e hertig av Somerset, John Dudley, 1:e hertig av Northumberland och William Paget, 1:e baron Paget var Denny ansvarig för att fastställa Henriks testamente vid hans dödsbädd år 1547. En av de saker Denny kämpade emot var att  kungen ville avlägsna Stephen Gardiner från testamentet. Det var Denny som talade om för kungen att han med största sannolikhet var döende, och därför borde förbereda sig på sin bortgång. Dennys ställning vid hovet de sista åren gav honom nästan monopol på att avgöra vem som skulle äga tillträde till den åldrande kungen (som valde att tillbringa mycket av sin tid de åren i sin privata våning på det slott där han vistades), och hans maktställning ökade på grund av kungens personliga förtroende för honom. Historiker har misstänkt att Denny, tillsammans med sir William Paget, ska ha förberett det maktövertagande som sedan genomförs av Edward Seymour, hertig av Somerset.

År 1525 gifte sig Anthony Denny med Joan Champernowne, syster till Katherine Ashley som var den framtida Elisabet I:s guvernant.  Paret fick 12 barn. En av sönerna var sir Edward Denny, Knight Banneret av Bishops Stortford (1547-1599) som var kusin till sir Walter Raleigh.

Se även
 Hans Holbein d.y.

Noter

Externa länkar 
 Sir Anthony Denny, Knight
 Sir Anthony Denny (1501–1549), Courtier to King Henry VIII: Sitter associated with 3 portraits (National Portrait Gallery)

Födda 1501
Avlidna 1549
Män
Engelska hovmän
Henrik VIII:s hov
Grooms of the Stool
Alumner från St. John's College, Cambridge
Carl Melcher von Feilitzen

Carl Melcher von Feilitzen, född 4 februari 1845, död 17 augusti 1917, var en svensk lantbrukare och ämbetsman. Han var syssling till Carl och Urban von Feilitzen.

Feilitzen blev 1865 student i Uppsala, där han 1872 promoverades till filosofie doktor på avhandlingen Om magnesium-haltiga kalkstenar och dolomiter. Han övertog samma år fädernegården Åkerstad i Östergötland och vann som praktisk jordbrukare stort anseende inom länet, i vars hushållningssällskap han småningom blev en av de ledande männen, liksom han också i övrigt blev en av länets mer bemärkta män samt valdes till ledamot av kyrkomötet och vice ordförande i landstinget. Åren 1899-1912 var han överdirektör och chef för Lantbruksstyrelsen. År 1907 blev han hedersledamot av Lantbruksakademien och fick 1913 dess stora guldmedalj.

Källor

Svenska överdirektörer
Ledamöter av Lantbruksakademien
Svenska lantbrukare under 1800-talet
Carl Melcher
Födda 1845
Avlidna 1917
Män
Svenska lantbrukare under 1900-talet
Christian Sarauw

Christian Sarauw kan syfta på flera personer, bland andra:

 Christian Sarauw (militär) (1824-1900), dansk officer och militärhistorisk författare
 Christian Sarauw (språkforskare) (1865-1925), dansk germanist och språkforskare
Ole

Ole är ett skandinaviskt mansnamn, som är en smeknamnsform för Olav.

Personer med namnet Ole
 Ole Einar Bjørndalen, norsk skidåkare.
 Ole Frantsen, folkmusiker.
 Ole Hjorth, svensk folkmusiker
 Ole Paus, norsk trubadur.
 Ole Rømer, dansk astronom.
 Ole Bramserud, karaktär i Sällskapsrese-filmerna.

Se även 
Ola

Mansnamn