kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Lafayette S. Foster

Lafayette Sabine Foster, född 22 november 1806, död 19 september 1880, var en amerikansk politiker och jurist från Connecticut. Han var ledamot av USA:s senat från 1855 till 1867 och var domare i Connecticuts högsta domstol från 1870 till 1876.

Tidigt liv
Foster föddes i Franklin, Connecticut. Han gick i allmänna skolor och tog sedan examen från Brown University i Providence, Rhode Island, 1828. Han var skollärare i Providence en tid och studerade juridik i Norwich, Connecticut. Han tog över ansvaret för en skola i Centerville, Maryland, och blev också antagen till advokatsamfundet i Maryland 1830. Sedan återvände han till Norwich och antogs till det federala advokatsamfundet 1831.

Politisk karriär
Foster var redaktör för Republican, en Whig-partistisk nyhetstidning från Connecticut. Han var ledamot av Connecticuts representationshus från 1839 till 1840, 1846 till 1848 samt 1854, och tjänstgjorde som talman i representanthuset i tre år. Han var Whigpartiet kandidat i valet till guvernör i Connecticut 1850 och 1851, men förlorade båda val. Han var borgmästare i Norwich, Connecticut, från 1851 till 1852, innan han valdes för Republikanerna till USA:s senat 1854. Han valdes om 1860 och tjänstgjorde två hela mandatperioder från 1855 till 1867. Han var ordförande för senatens utskott för pensioner från 1861 to 1867. Hans fru, Joanna Boylston Lanman, avled den 11 april 1859.

Foster valdes vice talman i senaten vid början av kongressens session 1865 och hade kvar denna titel till slutet av sin mandatperiod 1867. Sex veckor efter valet blev president Abraham Lincoln skjuten av John Wilkes Booth den 14 april, Lincoln avled följande morgon. Två av Booths sammansvurna hade för avsikt att mörda vicepresident Andrew Johnson och utrikesminister William H. Seward. Sewards attentatsman Lewis Powell försökte, men misslyckades, medan Johnsons attentatsman George Atzerodt aldrig genomförde något mordförsök. Om Atzerodt hade mördat Johnson, skulle Foster ha varit näste man i successionsordningen och skulle ha efterträtt Lincoln som president. När Johnson i stället blev president blev Foster talman i senaten.

Foster förlorade sitt försök att bli omvald till en tredje mandatperiod 1866 och lämnade senaten året därpå. Han blev professor i juridik vid Yale College 1869 och återvände till Connecticuts representationshus 1870. Han valdes åter till talman i representanthuset, men avgick för att ta en tjänst som domare i Connecticuts högsta domstol.

Senare år
Han kandiderade till USA:s representanthus för Demokraterna 1874, men förlorade. Han avgick från tjänsten som domare 1876 och drog sig tillbaka från det offentliga livet.

Foster avled i Norwich, Connecticut, den 19 september 1880 och begravdes där på Yantic Cemetery.

Referenser
Lafayette S. Foster i Biographical Directory of the United States Congress
Lafayette S. Foster på Find A Grave

Födda 1806
Avlidna 1880
Ledamöter av USA:s senat från Connecticut
Borgmästare i Norwich, Connecticut
Män
Personer från New London County
Alumner från Brown University
Bad Abbach

Bad Abbach är en köping (Markt) vid Donau nära Regensburg i Landkreis Kelheim i Regierungsbezirk Niederbayern i förbundslandet Bayern i Tyskland, och är känd för sina svavelkällor. Folkmängden uppgår till cirka 
 invånare, på en yta av  kvadratkilometer.

Den tyske historikern Johannes Aventinus menade att Henrik II skulle vara född här år 973. Svavelbaden omtalas första gången i källor 1262. Först på 1400-talet börjar dock platsen att bli en välbesökt kurort.

Källor
Svensk uppslagsbok, Lund 1929
Delvis översatt från Tyska wikipedia

Noter

Kommuner, köpingar och städer i Landkreis Kelheim
Abbach
Michael Joseph Savage

Michael Joseph Savage, född 23 mars 1872 i Tatong, Victoria, Australien, död 27 mars 1940 i Wellington, Nya Zeeland, var en nyzeeländsk politiker tillhörande New Zealand Labour Party som tjänstgjorde som Nya Zeelands premiärminister 1935–1940.

Den politiska banan inleds 

Savage föddes i Tatong, Victoria, Australien, och det var också där han började sin politiska bana. 1907 emigrerade han till Nya Zeeland. I Nya Zeeland arbetade han bland annat inom gruvindustrin och på ett lager innan han blev engagerad i fackföreningsrörelsen. Savage motsatte sig till en början formandet av Nya Zeelands arbetarparti, som han såg som otillräckligt socialistiskt. Istället blev han talesperson för New Zealand Federation of Labour (the "Red Feds").

Savage som premiärminister 
Under depressionen blev Savage den mest synliga politikern i Nya Zeeland. Han ledde New Zealand Labour Party (arbetarpartiet) till seger i valet 1935. Under andra världskriget deklarerade Savages regering krig mot Nazityskland den 3 september 1939, bara timmar efter att Storbritannien förklarat krig. På grund av att Savage också påbörjade bygget av en välfärdsstat i Nya Zeeland har han blivit något av en ikon för vänstern i landet.

Begravningen 
På grund av cancer dog Savage ett år senare, 1940. Begravningsprocessionen, i Lambton Quay, Wellington, var en stor politisk händelse.

Externa länkar

 Officiell biografi
 The religion of evolution by M. J. Savage.

Nya Zeelands premiärministrar
Nyzeeländska partiledare
Nyzeeländska politiker under 1900-talet
Födda 1872
Avlidna 1940
Män
Olmekisk mytologi

Olmekisk mytologi syftar på den förkolumbianska olmekkulturens polyteistiska religiösa trosföreställningar.

Olmekernas religiösa upptåg bedrevs av en kombination av härskare, heltidsarbetande präster och shamaner. De styrande verkar ha varit de viktigaste religiösa figurerna, med sina kopplingar till olmekiska gudar eller andra övernaturliga väsen, vilket gav legitimitet åt deras maktutövning.  J. E. Clark, menar att "mycket av konsten i La Venta verkar ha ägnats åt härskare utklädda som gudar eller åt gudarna själva". Det finns också betydande belägg för shamaner i olmekernas arkeologiska vittnesbörd, särskilt i så kallade "transformationsfiguriner" av typen varulv/varkatt eller hamnskiftare. 
 
Olmekisk mytologi har inte lämnat några dokument jämförbara med mayansk mytologis Popol Vuh. Därför måste all redogörelse för olmekernas myter förlita sig på tolkningar av såväl överlevande monumentalkonst och bärbar konst (som Las Limas-figuren till höger)  som jämförelser med andra mesoamerikanska mytologier. Olmekisk konst visar att sådana gudar som "den befjädrade ormen" (senare Kukulcán, Quetzalcóatl och Gucumatz) och ett "övernaturligt regnväsen" (senare Chac) uppträdde i det mesoamerikanska pantheonet redan på olmekernas tid.

Noter

Referenslitteratur 
 Coe, M.D.; Mexico: From the Olmecs to the Aztecs London: Thames and Hudson  (2002).
 Clark, John E.; "Gulf Lowlands: South Region", i Archaeology of Ancient Mexico and Central America: an Encyclopedia, ed. Evans, Susan; Routledge (2000).
 Diehl, Richard A.; The Olmecs: America's First Civilization, Thames & Hudson, London (2004).

Amerikansk mytologi
Nordamerikanska indianer
Mexikos historia
John Backus

John Warner Backus, född 3 december 1924 i Philadelphia, Pennsylvania, USA, död 17 mars 2007 i Ashland, Oregon, var en amerikansk programutvecklare.

John Backus är känd för att ha lett utvecklingen av ett av de allra första högnivåprogramspråken, Fortran, och som en av upphovsmännen till Backus-Naur-form (BNF, ett vanligt sätt att definiera syntax för ett formellt programmeringsspråk), och även att ha myntat begreppet funktionell programmering. 

Han fick National Medal of Science 1975  och Turingpriset 1977. Han har fått asteroiden 6830 Johnbackus uppkallad efter sig.

Referenser 

Amerikanska datavetare
Födda 1924
Avlidna 2007
Män
Amerikanska matematiker under 1900-talet
Alumner från Columbia University
Alumner från University of Virginia
Forskare från Pennsylvania
Personer från Philadelphia
Monuments and Melodies

Monuments and Melodies är ett samlingsalbum från 2009 av rockgruppen Incubus.

Låtförteckning

CD 1
Black Heart Inertia
Drive
Megalomaniac
Anna-Molly
Love Hurts
Wish You Were Here
Warning
Stellar
Talk Shows On Mute
Pardon Me
Dig
Oil And Water
Are You In?
Nice To Know You
Midnight Swim

CD2
Neither Of Us Can See
Look Alive
While All The Vultures Feed
Pantomime
Anything
Punch Drunk
Admiration
Martini
A Certain Shade Of Green (Acoustic)
Monuments And Melodies
Let’s Go Crazy

Musikalbum 2009
Serpentinsten

För mineralen kallade serpentin se serpentinserien.

Serpentinsten, serpentinit eller serpentin, är en metamorf bergart bestående av en eller flera magnesium-järn-phyllosilikater, med kemisk formel (Mg,Fe,[Ni])3Si2O5(OH)4.

Användningsområden 
Begreppet serpentinsten kan beteckna ett tjugotal varianter inom serpentingruppen av phyllosilikater och är ett viktigt industrimineral. Det används för murning av ugnar och eldstäder och som ett alternativ till täljsten som värmelagringsmedium i braskaminer. Tidigare har serpentinsten - i form av krysotil (vit asbest) - använts i stor skala för friktionsbelägg i bromsskivor och i asbestcement, men användningen är numera kraftigt reducerad på grund av krysotils cancerogena egenskaper.

Många typer av serpentinsten, framför allt antigorit används som råvara för snidade smycken, och benämns i sådana sammanhang halvädelsten. Den är något hårdare än jade, som det ibland kan förväxlas med i smyckessammanhang. Den svarvas och täljs också som stenkonsthantverk. Venus från Galgenberg, en 30 000 år gammal Venusfigurin, är till exempel snidad ur grön serpentin. 

Serpentin används i byggnadssammanhang som väggmaterial inomhus. I Sverige är sådan byggnadssten oftast importerad från Italien, där Aostadalen är ett stort brytningsområde.

Förekomst 
Serpentinsten är vanligt förekommande i världen. På den södra, italienska sidan av Monte Rosa finns ett väldigt flyttblock av serpentin. Det finns också på många håll i Sverige.

I Vapstens sameby i Storumans kommun finns en serpentinförekomst, vilken utgör huvuddelen av det enligt samisk tradition heliga berget Atoklinten  i kulturreservatet med samma namn. På berget finns också rester efter en mycket gammal brytning i dagbrott av vit asbest.

Andra svenska förekomster är till exempel i Smålands Taberg, Sala silvergruva och Norbergs bergslag. I Karlsborgsfältet, nära Hofors i Gästrikland har brutits en serpentinsten med låg halt av kalium, som har goda egenskaper som isoleringsmaterial i radioaktiva miljöer.

Påverkan på floran 
Serpentinstenen i Atoklimpen innehåller också nickel, vilket gör den giftig för flertalet växter. Bland annat vissa arter av nejlikväxter kan dock växa på serpentin. Växter som enbart växer på denna serpentinsten är bland annat kal fjällarv och kal rödblära. Serpentin i berggrunden har också en stor morfologisk påverkan på naturen både genom sina höga halter av tungmetall och genom att vara mycket basisk: växter tenderar att växa i dvärgform i stället för i normal storlek.

Botanikern Olof Rune har påvisat att Skandinaviens serpentinhaltiga berg har en speciell flora, benämnd serpentinicola växter, eller serpentinofyter, till vilka hör ängssyra, rödblära och krypven. En av Olof Rune dokumenterad variant av arten fjällnejlika (Lychnis alpina var. serpentinicola) har på svenska fått namnet Serpentinnejlika alternativt Spenslig fjällnejlika. Den är i Sverige känd endast på serpentinhaltig berggrund.

Se även 
 Asbest
 Kolmårdsmarmor
 Cascajalblocket

Externa länkar 
 Om Serpentinnejlika i Tomas Ljung: Kopparnejlikans klan

Referenser 

Metamorfa bergarter
Silikatbergarter
Industrimineral
Skulpteringsmaterial
Förrädiskt förfarande

Perfiditet är ett begrepp i krigföring, som innebär att en kombattant framställer sig som fredlig eller obeväpnad.

Perfiditet är förbjuden enligt artikel 37 i protokoll I, ett tillägg till Genèvekonventionerna. Dessa regler förbjuder stridande parter att döda, såra eller fånga någon medan de bär vit flagg, är maskerade som sårade, är civilklädda eller bär märken för Förenta Nationerna eller andra fredliga observatörsstyrkor.

Krigslister räknas inte som förrädiskt förfarande.

Se även
 Falsk flagg
 Försåtsminering

Krigets lagar
Bekräftelsenamn

Bekräftelsenamn är en namntradition i Katolska kyrkan. Vid konfirmationen är det vanligt att konfirmanden väljer ett bekräftelsenamn eller "konfirmationsnamn" utöver sina dopnamn (d.v.s. vanliga förnamn). Bekräftelsenamnet är namnet på ett helgon som den konfirmerade känner samhörighet med, och efter konfirmationen blir helgonet i fråga också konfirmandens personliga skyddshelgon.

Katolska kyrkans teologi och doktrin
Namn
Konfirmation
Gentlemannaforskare

En gentlemannaforskare, engelska gentleman scientist, är en person, underförstått en man, som bedriver forskning som amatör utan statliga eller privata anslag, i allmänhet tack vare en privat förmögenhet. Idag benämns gentlemannaforskare i engelskan som Independent scientists, vilket är gör det oberoende av kön, då ordet Gentleman begränsar ordet till män. 

Begreppet uppstod under renässansen med den vetenskapliga revolutionen, men amatörforskning har minskat i betydelse under 1900-talet. Många tidiga medlemmar av Royal Society i London var gentlemannaforskare.

Några kända gentlemannaforskare är Charles Darwin, Benjamin Franklin, Antoine Lavoisier och Robert Boyle.

För- och nackdelar med oberoende forskning
Det finns både för- och nackdelar med att vara självfinansierad. En nackdel kan vara att medlen inte räcker till för att få fram det önskade resultatet. Om medlen är obegränsade ger självfinansiering istället en rad fördelar. Personen i fråga blir inte bunden till andra åtaganden som t.ex. administrativa uppdrag eller att vara lärare på deltid. En annan fördel är även att personen själv får en större frihet och kan bestämma riktningen inom forskningen som bedrivs. Resultatet av forskningen tillhör forskaren och inte något företag.

Gentlemannaforskare var också de som kunde ta sig frihet att kritisera forskning utan att vara rädda för eventuella följder. Det var ofta gentlemannaforskare som kritiserade evidensbaserad medicin när det började användas. 
Ett annat exempel på hur fria gentlemannaforskarna kunde vara är citatet från Peter Rich som beskrev gentlemannaforskaren Peter Mitchell med orden “I think he would have found it difficult to have gotten funding because his ideas were rather radical”. Mitchell vann sedan nobelpriset i kemi 1978.
Den moderna vetenskapen kräver kompetens och i många fall tillgång till vetenskaplig utrustning. Vetenskaplig utrustning kan vara kostsamt och de medlen som behövs kan, förutom självfinansiering, komma ifrån samarbete med finansierade kollegor. Antingen kan vetenskapsmannen välja att få delfinansierade bidrag eller en riktning där den dyraste resursen som krävs är tid. Vid lyckat resultat innehar oberoende samma rätt att publicera resultaten i samma tidskrifter som finansierade forskare gör.

Dagens gentlemannaforskare
Det finns många exempel på nutida oberoende forskare som bedriver deras forskning baserat på egna tillgångar. Stephen Wolfram, Julian Barbour, Aubrey de Grey, Barrington Moore, Susan Blackmore, James Lovelock och John Wilkinson är några av de mest kända namnen. För att nämna några exempel, John Wilkinson finansierar sin forskning på molekylär synergism i naturen genom att ge vetenskaplig rådgivning inom naturliga produkter och Stephen Wolfram finansierar sin forskning genom försäljning av programvaran Mathematica.

Se även
 Gentleman
 Privatforskare

Källor

Vetenskapshistoria
Happyland

Happyland är Amanda Jenssens andra album. Det släpptes den 28 oktober 2009 på Epic Records. Producenter är Amanda Jenssen och Pär Wiksten. I december 2009 släpptes skivan även i en vinylutgåva. Albumet debuterade på Sverigetopplistan med #3, vilket också blev dess bästa placering.

Titelspåret släpptes som singel. Albumet blandar snabbare låtar med ballader, och i flera av låtarna förekommer bleckblås och orkestrala arrangemang. Jenssen och Wiksten tilldelades 2009 års Grammis i kategorin "Årets kompositör" för albumet. Låten låg på Svensktoppen i 51 veckor.

Låtlista

Källor

Musikalbum 2009
Album av Amanda Jenssen
Eddy Wally

Eddy Wally, född 12 juli 1932 i Zelzate i Östflandern, död 6 februari 2016 i Zelzate, var en belgisk sångare och artist. Han var mest känd för sångerna "Chérie", "Ik spring uit een vliegmachien" (Jag hoppar ut från ett flygplan) och "Dans Mi Amor" (Dansa min älskling).

Asteroiden 9205 Eddywally är uppkallad efter honom.

Källor

Externa länkar 

Födda 1932
Belgiska popsångare
Män
Personer från Östflandern
Avlidna 2016
Bonferroni-Holms metod

Bonferroni-Holms metod är en metod för att anpassa den totala signifikansnivån i ett sekventiellt multipelt test. Metoden är namngiven efter Carlo Emilio Bonferroni och Sture Holm.

Antag att k nollhypoteser ska testas med en total signifikansnivå på α. Sortera alla tester med avseende på fallande p-värden och testa det minsta p-värdet mot α/k. Om p-värdet understiger α/k förkastas denna hypotes. Därefter testas det näst minsta p-värdet mot α/(k-1). Proceduren fortsätter till dess att den aktuella hypotesen inte kan förkastas, varvid alla kvarvarande hypoteser kommer att accepteras.

Referenser 
 Holm, S (1979): "A simple sequentially rejective multiple test procedure", Scandinavian Journal of Statistics, 6:65–70

Sannolikhetsteori
Aristodemos

Aristodemos (grekiska Ἀριστόδημος, latin Aristodemus) kan syfta på någon av följande:

 Aristodemos (heraklid), enligt sagan Spartas förste konung.
 Aristodemos (messenier), hjälte i det första messeniska kriget.
 Aristodemos (spartan), den ende överlevande spartanen efter slaget vid Thermopyle.
 Aristodemos av Kyme, tyrann i Kyme (Cumae).
Abbotsford House

Abbotsford är ett gods vid floden Tweed nära staden Melrose i Skottland, uppfört år 1820 av den kände romanförfattaren Walter Scott i medeltidsstil. På slottet förvaras fortfarande rika konstsamlingar och hans efterlämnade papper, och visningar anordnas.

Källor
Svensk uppslagsbok, Lund 1929

Externa länkar

Slott i Skottland
Scottish Borders
Ugglan
MTR Nordic

MTR Nordic AB är ett helägt dotterbolag till det brittiska företaget MTR Corporation UK, som i sin tur ingår i den Hongkong-baserade koncernen MTR Corporation. Företaget bedriver genom sina sex dotterbolag MTR Tunnelbanan AB, MTR Tech AB, MTR Express (Sweden) AB, MTR Pendeltågen AB, MTR Facility Management AB och MTR Mälartåg AB verksamhet inom spårtrafikområdet i Sverige. VD för MTR Nordic är sedan 14 augusti 2023 Caroline Åstrand.

MTR Tunnelbanan 
MTR Tunnelbanan AB (före juni 2016 MTR Stockholm AB) är sedan 2 november 2009 ansvariga för drift, planering och underhåll av Stockholms tunnelbana. Det nuvarande kontraktet med Storstockholms Lokaltrafik (SL) gällande tunnelbanan sträcker sig till 2023. MTR Tunnelbanan har omkring 3 000 medarbetare.

MTR Tunnelbanan driver dagligen över 100 tåg i tunnelbanan. Företaget trafiksätter och underhåller 271 tunnelbanevagnar av ny typ (C20) och 282 tunnelbanevagnar av äldre typ (CX). Caroline Åstrand tillträdde som VD den 1 augusti 2020.

MTR Tech 
MTR Tech AB (tidigare TBT, Tunnelbanan Teknik Stockholm AB) ansvarar för underhållet av pendeltågen och tunnelbanetågen.

MTRX 

Dotterbolaget MTR Express (Sweden) AB, med varumärket MTRX, började den 21 mars 2015 trafikera linjen Stockholm-Göteborg med snabbtåg av tågtypen X74 som har en maxhastighet på 200 km/h. MTRX har cirka 120 medarbetare med placering i Göteborg och Stockholm.

MTR Pendeltågen
I december 2015 beslutade Trafiknämnden i Stockholms läns landsting att MTR, genom företaget MTR Pendeltågen AB, ska ta ett helhetsansvar för Stockholms pendeltåg. Det är ett ansvar som bland annat omfattar trafikdrift, underhåll av fordon och stationer samt tjänster som till exempel kundservice.

SJ begärde överprövning av beslutet men Förvaltningsrätten i Stockholm avslog SJ:s ansökan om överprövningen. Den 11 december 2016 tog MTR över från den tidigare operatören Stockholmståg.
VD är Joakim Sundh.

Region Stockholm och MTR kom under oktober 2023 överens om att bryta avtalet i förtid. MTR Pendeltågen lämnar över ansvaret för trafiken den 3 mars 2024 till SJ.

MTR Mälartåg
Dotterbolaget MTR Mälartåg bedriver upphandlad tågtrafik i Mälardalen sedan 12 december 2021. VD är Joakim Sundh. Mälartåg har dragits med stora problem sedan starten.

MTR Facility Management 
Sedan oktober 2020 sköter MTR Facility Management lokalvård och fordonsvård inom MTR, tidigare har det varit förlagt hos de olika berörda bolagen. VD är Erika Ahlqvist.

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Stockholms tunnelbana
Svenska järnvägsbolag
Järnväg i Stockholms län
Hans Olof Gottfridsson

Hans Olof Gottfridsson, född den 15 december 1962, är en svensk filosofie doktor och universitetslektor i kulturgeografi vid Karlstads universitet. Han har dessutom intresserat sig för popgruppen Beatles tidiga historia.

År 1997 gav han ut boken The Beatles – From Cavern to Star Club. Boken bygger på omfattande arkivstudier och intervjuer med många av de personer som medlemmarna i Beatles hade kontakt med hemma i Liverpool och i Hamburg innan gruppens stora genombrott 1962–1963.

Bibliografi
 Hans Olof Gottfridsson: The Beatles - From Cavern to Star Club: The Illustrated Chronicle, Discography & Price Guide 1957-1962 (1997)
 Hans Olof Gottfridsson och Sune Berger: På väg mot nya perspektiv: en förstudie om transporter i Värmland (2000)
 Hans Olof Gottfridsson: Färdmedelsvalets komplexa förutsättningar : en studie av arbetspendling i småbarnshushåll med Kils kommun som exempel (Doktorsavhandling i kulturgeografi vid Karlstads universitet 2007) 
 Hans Olof Gottfridsson: Vägval och företräden: kommunikationer i ett tidsperspektiv (i Bilder av Värmland: inspiration till fortsatt samtal om Värmland och framtiden 2007 samt i Förändringar och kontinuitet i vardagslivets Värmland 2008)

Personer verksamma vid Karlstads universitet
Födda 1962
Levande personer
Män
Pia Hagmar

Pia Hagmar, född 13 maj 1961, är en svensk författare av barn- och ungdomslitteratur.

Pia Hagmar har tidigare arbetat som bland annat hemsamarit, guide och
journalist. Hon debuterade 1991 med Sara och Misty och har främst skrivit hästböcker och detektivromaner. Detektivromanserien heter Dalslandsdeckarna och utspelar sig i Dalsland, där Pia Hagmar var bosatt och hon har använt sina tre söner som inspiration för rollfigurerna i den serien.

Boken Klaras vintersorg blev film 2010, se Klara (film).

Bibliografi, i urval
Sara och Misty (1991)
Sommar med Misty (1992)
Skärvor från Dalsland (1995)
Klaras dröm (1999)
Klaras vintersorg (1999)
Klara Andersson, hästägare (1999)
Klara, färdiga, gå (1999)
Flickan som ville bli fakir (2000)
Klaras äventyrsritt (2000)
Klaras ridlägersommar (2000)
Liten hemsk syster försvunnen (2001)
Klara i Hallondalen (2001)
Klaras egen seger (2001)
Drömmen om en häst (2001)
Önskas: Litet hårigt djur (2001)
Den försvunna hästen (2002)
Dum mamma till salu (2002)
Klara och Jonte (2002)
Rånarna i ödetorpet (2002)
Klara för start (2002)
Vänner (2003)
Klaras val (2003)
Snöhögens hemlighet (2003)
En hemsk plan (2003)
Klara och fölet (2003)
Drömponnyn (2003)
Klara och Star (2004)
Klaras nya häst (2004)
Flisans osynliga häst (2004)
Klara och hemlighten (2005)
Klara på Island (2006)
Klara och midsommardrömmen (2007)
Klara för revansch (2008)
Dalslandsdeckarna 12 - Huggormens spår (2010)
Du och jag och vi, vuxenbok utkommen 2013
 En egen häst (2019)
Bara min (2020)
Vi två (2021)

Priser och utmärkelser 

 Dalslands Litteraturpris 2003
 Dalslandsmedaljen 2009

Källor

Externa länkar

Svenska författare
Svenskspråkiga författare
Kvinnor
Födda 1961
Levande personer
Aristodemos (messenier)

Aristodemos (grekiska Ἀριστόδημος) var en grekisk krigare, det första messeniska krigets i sagorna firade hjälte. För att i detta krig förskaffa seger åt sitt fädernesland, Messenien, erbjöd han, på grund av ett orakelspråk, sin egen dotter som offer och dödade henne med egen hand, då en ung messenier gjorde anspråk på henne som sin brud. Utropad till konung vann han år 726 f.Kr. (enligt traditionell tidsbestämning) en lysande seger över spartanerna. Ett par år senare skall dock förtvivlan om fosterlandets räddning jämte grämelsen över dotterns död ha förmått Aristodemos att döda sig själv på hennes grav.

Källor 

Antikens grekiska militärer
Män
Födda 700-talet f.Kr.
Avlidna 700-talet f.Kr.
Ugglan