kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Kitchen Nightmares

Kitchen Nightmares är amerikansk TV-serie, baserad på den brittiska förlagan Elake kocken (Ramsay's Kitchen Nightmares), där Gordon Ramsay hjälper misslyckade restauranger på ett brutalt ärligt sätt. Serien hade premiär 19 september 2007 och senaste säsongen sändes 2014.

Se även 
Elake kocken
Kniven mot strupen

Externa länkar 
Kitchen Nightmares på Internet Movie Database 
Officiell webbplats

Amerikanska TV-serier från 2000-talet
Amerikanska TV-serier från 2010-talet
Intertotocupen 2002

Intertotocupen 2002 var 2002 års upplaga av Intertotocupen (eller Tipscupen). Det spelades fem rundor (inklusive finalerna) och tre lag kvalificerade sig för Uefacupen 2002/2003; Málaga, Fulham och Stuttgart.

Första omgången

Andra omgången

Tredje omgången

Slutspel

Semifinaler

Finaler

Anmärkningslista

Se även
Uefa Champions League 2002/2003
Uefacupen 2002/2003

Referenser

Webbkällor

Externa länkar 
  Officiell webbplats
  RSSSF

2002
Fotbollssäsongen 2002
2002 i Europa
Intertotocupen 2003

Intertotocupen 2003 var 2003 års upplaga av Intertotocupen (eller Tipscupen). Det spelades fem rundor (inklusive finalerna) och tre lag kvalificerade sig för Uefacupen 2003/2004; Schalke 04, Villarreal och Perugia.

Första omgången

Andra omgången

Tredje omgången

Slutspel

Semifinaler

Finaler

Se även
Uefa Champions League 2003/2004
Uefacupen 2003/2004

Referenser

Webbkällor

Externa länkar 
  Officiell webbplats
  RSSSF

2003
Fotbollssäsongen 2003
2003 i Europa
Intertotocupen 2004

Intertotocupen 2004 var 2004 års upplaga av Intertotocupen (eller Tipscupen). Det spelades fem rundor (inklusive finalerna) och tre lag kvalificerade sig för Uefacupen 2004/2005; Lille, Schalke 04 och Villarreal.

Första omgången

Andra omgången

Tredje omgången

Slutspel

Semifinaler

Finaler

Se även
Uefa Champions League 2004/2005
Uefacupen 2004/2005

Referenser

Webbkällor

Externa länkar 
  Officiell webbplats
  RSSSF

2004
Fotbollssäsongen 2004
2004 i Europa
Sveriges herrlandslag i handboll i olympiska sommarspelen 1992

Sveriges herrlandslag i handbolls trupp under olympiska sommarspelen 1992.

OS-truppen 1992 
Förbundskapten: Bengt ”Bengan” Johansson

 Mats Olsson, GD Teka Santander
 Tomas Svensson, CD Bidasoa
 Magnus Andersson, TuS Schutterwald
 Anders Bäckegren, Redbergslids IK
 Erik Hajas, IF Guif
 Robert Andersson, TSV Bayer Dormagen
 Per Carlén, Ystads IF HF
 Magnus Cato, Redbergslids IK
 Ola Lindgren, HK Drott
 Staffan Olsson, TV Niederwürzbach
 Robert Hedin, CB Alicante
 Patrik Liljestrand, Ystads IF HF
 Axel Sjöblad, UMS Pontault-Combault HB
 Tommy Suoraniemi, HK Drott 
 Pierre Thorsson, IF Saab
 Magnus Wislander, THW Kiel

Sveriges handbollslandslag
Rolf Hammar

Rolf Åke Hammar, född 27 augusti 1948 i Ludvika församling i Kopparbergs län, är en svensk före detta längdskidåkare, som bland annat kommit på fjärdeplats i Vasaloppet. Han har varit aktiv inom svensk idrottsrörelse.

Inledningsvis som generalsekreterare för Skid-SM 1978. Efter denna tjänst tillträdde Hammar som generalsekreterare för Vasaloppet vilket han varit sedan tidigt 1980-tal. Han har även varit ledamot av FIS (Internationella Skidförbundet) och Svenska Skidförbundet under stora delar från 1980-talet till tidigt 2000-tal.

Utmärkelser
  H.M. Konungens medalj i guld av 8:e storleken (2019) för förtjänstfulla insatser inom svenskt idrottsrörelse.

Referenser

Tryckta källor

Noter

Svenska längdåkare
Män
Födda 1948
Levande personer
Personer från Ludvika
Sveriges herrlandslag i handboll i olympiska sommarspelen 1996

OS-truppen 1996

OS-truppen 1996
Förbundskapten: Bengt ”Bengan” Johansson

 Mats Olsson, GD Teka
 Tomas Svensson, FC Barcelona
 Thomas Sivertsson, HK Drott
 Magnus Andersson, TuS Schuttenwald
 Andreas Larsson, IFK Skövde
 Erik Hajas, Guif
 Robert Andersson, RTV Basel
 Per Carlén, Ystads IF
 Martin Frändesjö, Redbergslids IK
 Stefan Lövgren, Redbergslids IK
 Ola Lindgren, Düsseldorf
 Staffan Olsson, TV Niderwürzbach
 Robert Hedin, GWD Minden
 Johan Pettersson, IK Sävehof
 Pierre Thorsson, HF Linköpings Lejon
 Magnus Wislander, THW Kiel

Sveriges handbollslandslag
Beerenberg

Beerenberg (Björnberget) är en norsk vulkan. Det är världens nordligaste aktiva vulkan och ligger på ön Jan Mayen i Nordatlanten. Beerenberg är en stratovulkan på den mittatlantiska ryggen. Vulkanen är Norges för närvarande enda aktiva vulkan, och hade sitt senaste utbrott i januari 1985. Hela ön är vulkanisk, och man trodde fram till det stora utbrottet hösten 1970 att den  meter höga Beerenberg, som har en diameter på 20 kilometer, var utslocknad. Toppen och den 1,4 kilometer breda och 200 meter djupa kratern är täckta av glaciärer varav Weyprechtglaciären når ända ner i havet.

Vulkanen bestegs första gången år 1921 av tre forskare från University of Cambridge. Man tror att det var utbrott här 1732 och 1818.

Källor

Berg i Norge
Jan Mayen
Stratovulkaner
Vulkaner i Norge
Berg 2000 meter över havet eller högre
Sveriges herrlandslag i handboll i olympiska sommarspelen 2000

OS-truppen 2000

OS-truppen 2000
Förbundskapten: Bengt ”Bengan” Johansson

 Tomas Svensson, FC Barcelona
 Peter Gentzel, BM Granollers
 Thomas Sivertsson, BM Granollers
 Magnus Andersson, HK Drott
 Martin Boquist, Redbergslids IK
 Mathias Franzén, Redbergslids IK
 Andreas Larsson, HSG Nordhorn
 Martin Frändesjö, Montpellier
 Stefan Lövgren, THW Kiel
 Ola Lindgren, HSG Nordhorn
 Staffan Olsson, THW Kiel
 Mattias Andersson, HK Drott
 Johan Pettersson, IK Sävehof
 Pierre Thorsson, VfL Bad Schwartau
 Magnus Wislander, THW Kiel
 Ljubomir Vranjes, BM Granollers

Sveriges handbollslandslag
Maserati 300S

Maserati 300S/350S är en sportvagn, tillverkad av den italienska biltillverkaren Maserati mellan 1955 och 1957.

Bakgrund
Maserati hade sedan mitten av tjugotalet byggt tävlingsbilar åt var och en som hade råd att köpa och tävla med dem. När FIA införde ett världsmästerskap för sportvagnar 1953, hade Maserati bara den ålderstigna tvålitersmodellen A6GCS att erbjuda. För att kunna konkurrera med de större Ferrari-, Jaguar- och Aston Martin-bilarna behövdes en större modell.

300S
Maseratis nya sportvagn hade mycket gemensamt med formel 1-bilen 250F. Motorn i formelbilen hade redan förstorats till yttersta gränsen. Därför fick 300S en ny trelitersmotor, men byggd efter samma principer och med många delar gemensamma med 250F-motorn. Det var en rak sexa, med två överliggande kamaxlar och dubbeltändning. Växellådan placerades bak vid slutväxeln. Chassit var större än på formelbilen, men hjulupphängningarna, med dubbla tvärlänkar och skruvfjädrar fram och en De Dion-axel bak, hämtades från 250F.

Under säsongen 1956 modifierades karossen för lägre luftmotstånd.

Till 1957 förbättrades bromsarna och en femväxlad växellåda infördes. I slutet av året blev Maseratis ekonomiska problem akuta och man tvingades att avveckla tävlingsavdelningen.

350S

Maserati ansåg att 300S inte var tillräckligt kraftig, jämfört med konkurrenterna. Därför utvecklades den större 350S. Bilen fick en helt ny motor, som senare användes i sportbilen 3500 GT. 350S delade många detaljlösningar med den större 450S. Detta gjorde bilen tung och den blev inte så framgångsrik som Maserati hoppats.

350S tillverkades bara i tre exemplar och nådde aldrig några tävlingsframgångar.

Tekniska data

Tävlingsresultat

Sportvagns-VM 1955
300S debuterade säsongen 1955. Bilen led av problem med tillförlitligheten och andra barnsjukdomar. Efter en tredje och fjärdeplats i Sebring 12-timmarslopp som bästa placering, slutade Maserati på fjärde plats i VM. Då räknades även poängen som tagits med den äldre A6GCS.

Sportvagns-VM 1956
1956 blev ett betydligt bättre år för 300S, med två vinster på fem lopp. Bilen vann sin första VM-tävling i Buenos Aires 1000 km, genom Stirling Moss och Carlos Menditéguy. Efter segern i Nürburgring 1000 km, genom Piero Taruffi och Harry Schell, slutade Maserati tvåa i VM, efter huvudkonkurrenten Ferrari.

Sportvagns-VM 1957
1957 satsade Maserati på den större 450S-modellen, men 300:an tog ett par hedrande andraplatser i Buenos Aires 1000 km och Sebring 12-timmars och Maserati slutade ännu en gång tvåa, efter Ferrari.

Utanför VM tog Juan Manuel Fangio tre segrar i mindre lopp och Carroll Shelby vann loppet i Palm Springs.

Efter 1957
Efter säsongen 1957 tvingade det bistra ekonomiska läget företaget att avveckla tävlingsavdelningen. Bilarna såldes till privatkunder och många används än idag i historisk racing.

Källor
Maserati Sports, Racing & GT Cars from 1926, av Richard Crump o. Rob de la Rive Box, 1983.

Externa länkar
Maserati.com
The Maserati Club of Australia
ultimatecarpage.com om Maserati 300S.

300S
Historiska tävlingsbilar
Racersportvagnar
Bakhjulsdrivna fordon
Maserati 450S

Maserati 450S är en sportvagn, tillverkad av den italienska biltillverkaren Maserati mellan 1956 och 1959.

Bakgrund
Maserati tävlade i FIAs världsmästerskap för sportvagnar, men hade svårt att konkurrera med de större Ferrari-, och Jaguar-modellerna. Därför behövdes en större modell.

Utveckling
Den nya sportvagnen blev en förstorad version av 300S. Motorn var helt nykonstruerad. Det var en V8, med två överliggande kamaxlar per cylinderrad. Den femväxlade växellådan var också ny, men fortfarande placerad bak vid slutväxeln. Chassit var större än på 300:n, men hjulupphängningarna, med dubbla tvärlänkar och skruvfjädrar fram och en De Dion-axel bak, följde samma princip. 450S var dåtidens snabbaste sportvagn, med en motoreffekt på 365 hk. Bromsarna dimensionerades därefter, men var fortfarande gammaldags trummor runt om.

Till 1957 ökades motoreffekten till 400 hk. I slutet av året blev Maseratis ekonomiska problem akuta. Man tvingades att avveckla tävlingsavdelningen och sälja bilarna till privatkunder.

Efter 1957 försågs flera bilar med ännu större motorer på upp till 5,6 liter och 526 hk. Motorn kom senare att användas i Maseratis superlyxsportbil 5000 GT.

Tekniska data

Tävlingsresultat

Sportvagns-VM 1956
450S visades upp första gången vid säsongens sista lopp, Sveriges Grand Prix, där den gjorde några träningsvarv.

Sportvagns-VM 1957
1957 satsade Maserati helt ut på 450:n. Bilen vann två lopp under säsongen, Sebring 12-timmars genom Juan Manuel Fangio och Jean Behra och Sveriges Grand Prix genom Behra och Stirling Moss. Zagato byggde en speciell coupé-kaross till en 450S inför Le Mans, men bilen tog sig inte i mål.

Maserati slutade på andra plats i VM, efter Ferrari.

Utanför VM tog Carroll Shelby flera segrar med bilen i USA.

Efter 1957
Efter säsongen 1957 tvingade det bistra ekonomiska läget företaget att avveckla tävlingsavdelningen. De flesta bilarna såldes till USA, där de fortsatte att användas i olika tävlingar.

Källor
Maserati Sports, Racing & GT Cars from 1926, av Richard Crump o. Rob de la Rive Box, 1983.

Externa länkar

Maserati.com
The Maserati Club of Australia
ultimatecarpage.com om Maserati 450S.

450S
Historiska tävlingsbilar
Racersportvagnar
Bakhjulsdrivna fordon
Manöver (lystringsgrad)

Manöver är en lystringsgrad inom det svenska militärväsendet. Manöver är den tredje högsta lystringsgraden efter enskild ställning (även kallad givakt) och lystringsställning. Beroende på hur viktig information som delges för tillfället kan man beordra underställda att genom vissa regler lyssna till sitt befäl. Det är nödvändigt att befälet kan använda dessa lystringsgrader för att säkerställa att budskapet når fram.

Kroppshållning
Vid manöver tillämpas en axelbred fotställning med höger hand vilande i vänster hand bakom ryggen. Hållningen skall vara rak men kan tillåtas vara bekväm. I regel skall blicken hållas rakt fram men det är tillåtet att röra på blicken och huvudet om befälet har något att visa till soldaterna. Lågmälda samtal med anknytning till tjänsten är tillåtna. Vapen bärs normalt över bröstet eller på ryggen.

Lystringsställning
Under parad används lystringsställning i stället för ”manöver”. Skillnaden är att samtal inte är tillåtna. Lystringsställning innebär också regler för hur vapnet ska hållas. Automatkarbin hålls med höger hand runt pistolgreppet och pipan vilande mot höger överarm

Se även
 Enskild ställning

Källor
Arméreglemente 1, AR 1

Lystringsgrader
Ölands runinskrifter 39

Runinskrift Öl 39 är en runsten som står strax väster om gamla landsvägen i Övra Bägby i Gärdslösa socken på Öland. Stenens material består av kalksten och den är 195 cm hög, 95 cm bred och 18 cm tjock. Runorna är cirka 12 cm höga.
På platsen utmed gamla landsvägen finns två runstenar och den andra är "Öl 40". De står på varsin tomt, en på vardera sidan om bäcken. Båda återfanns i en bro och restes på sina nuvarande platser 1634. Det kan dock tänkas att åtminstone den södra stenen (Öl 39), flyttats några meter från vägen. Ett fotografi taget före 1966 visar nämligen att stenen då stod i den dåvarande, nu borttagna, stenmuren. 
Inskriften ifylldes med färg 1987. Ristningen vetter mot östsydöst och den från runor översatta texten lyder enligt nedan:

Inskriften

Se även 
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Ölands runinskrifter
Sverige under vikingatiden

Referenser och källor 

FMIS: *Samnordisk runtextdatabas, Rundata för windows 2.0. (Datum för runtextfilen 2004-09-17)
www.olanningen.com

Ölands runinskrifter
Runinskrifter i Borgholms kommun
Lystringsgrad

Lystringsgrad är det beredskapsläge som enskilda soldater befinner sig i under tjänst. Lystringsgraden kan även avse den kroppsställning som soldaten intar, till exempel givakt.  

Lystringsgrader för svensk militär:

givakt
lystring
manöver
lediga
fältlystring
rast

Referenser

 

Militär utbildning
Friteatern

Friteatern är en av Sveriges äldsta professionella fria teatergrupper. Teatern  bildades 1973 och har sedan dess fungerat med lika lön oavsett kön m.m. Teaterchefer är gruppens medlemmar tillsammans. Friteatern turnerar över hela Sverige med ca etthundratjugo teaterföreställningar per år för barn, ungdomar och vuxna.

Friteatern hade sin bas på teater Bristol i Sundbyberg i Stockholms län från 1977 till 2017. Därefter flyttade Friteatern till hus i Sala där tre av skådespelarna bor. Producentkontoret i Skattungbyn har legat där sedan 1999, vilket passar bra eftersom större delen av verksamheten består av turnerande uppsökande teater, långt från gängse teaterlokaler. Friteatern söker upp människor på landsbygd som vill ha teater till sin samlingslokal. Minst 900 byaföreningar har arrangerat Friteatern sedan 1994. Det var då Friteatern påbörjade sitt uppsökande landsbygdsturnerande efter uppdrag från Härjedalens kommun och Jämtlands läns landsting. Trettioåtta byar i Härjedalen ville att Friteatern skulle komma till dem för att spela "Den långa vägen till nu" - en skröna från skogen.  Därefter följde omfattande turnéer i Norrbotten, Dalarna osv... En rapport om fem utvalda särskilt lyckade arbeten på landsbygd under kulturåret gjordes av Ronny Svensson och Gerd Adolfsson. Den egentliga basen för teatern är således turnébilen och svensk landsbygd, det är där de ses oftast. Se hela turnéplanen på hemsidan. 

Hösten 2018 arbetar dessa personer på Friteatern: Mats Nolemo, Mary Stoor och Colbjörn Lindberg (de tre har varit med sedan starten 1973), Peter Danielsson, David Odlöw, Hampus Odlöw, Emma Lagerberg och producent Eva Janstad. Hösten 2018 samverkar Friteatern med Martin Lindberg som dramatiker och regissör för "Livets mening" som har premiär 19 oktober.

Referenser

Externa länkar
Friteaterns webbplats

Teatergrupper i Sverige
Ölands runinskrifter 40

Runinskrift Öl 40 är en runsten som står väster om gamla landsvägen i Övra Bägby i Gärdslösa socken på Öland.
Stenens material består av kalksten och den är nästan rektangulär, 218 cm hög, 150 cm bred och 11 cm tjock. Runorna är 14 till 18 cm höga. Här utmed gamla landsvägen finns två runstenar och den andra är Öl 39. De står på varsin tomt, en på vardera sidan om bäcken. Båda återfanns i bron och förutom att ha varit ägobetecknande har de fungerat som vägledande brostenar. Genom namnen på de fyra bröderna kan man dra slutsatsen att Öl 40 är äldre än Öl 39, för på den sistnämnda finns endast sonen Sven kvar. Stenarna restes på sina nuvarande platser 1634. Ristningen på Öl 40 vetter mot sydost och slingan utgör en sluten ring som nedtill är omknuten av en orm. Inskriften ifylldes 1987 och 2004 och den från runor översatta texten lyder enligt nedan:

Inskriften

Se även 
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Ölands runinskrifter
Sverige under vikingatiden
Sverige under äldre medeltiden

Källor

Noter 

FMIS:
Samnordisk runtextdatabas, Rundata för windows 2.0. (Datum för runtextfilen 2004-09-17)
www.olanningen.com

Ölands runinskrifter
Runinskrifter i Borgholms kommun
Uefa Women's Cup 2001/2002

Uefa Women's Cup 2001/2002 vanns av Frankfurt, Tyskland då man i finalmatchen besegrade Umeå IK, Sverige med 2–0 den 23 maj 2002.

Kvalificeringsomgång

Gruppspel

Grupp 1
Gruppspelet hölls i Norge.

Grupp 2
Gruppspelet hölls i Nederländerna.

Grupp 3
Gruppspelet hölls i Sverige.

Grupp 4
Gruppspelet hölls i Tyskland.

Grupp 5
Gruppspelet hölls i Finland.

Grupp 6
Gruppspelet hölls i Danmark.

Grupp 7
Gruppspelet hölls i Skottland.

Grupp 8
Gruppspelet hölls i Schweiz.

Slutspel

Slutspelsträd

Kvartsfinaler

Semifinaler

Final

Referenser

Webbkällor

Externa länkar 
 Säsongen 2001/2002 på Uefas webbplats
 Resultat från UEFA Women's Cup på RSSSF

2001/2002
Fotbollssäsongen 2001/2002
2001 i Europa
2002 i Europa
Delta County, Colorado

Delta County är ett administrativt område i delstaten Colorado, USA, med 30 952 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Delta.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau så har countyt en total area på 2 975 km². 2 958 km² av den arean är land och 17 km² är vatten.

Angränsande countyn  
 Gunnison County, Colorado - öst
 Montrose County, Colorado - syd
 Mesa County, Colorado - nordväst

Referenser 

 
Stater och territorier bildade 1883
Uefa Women's Cup 2002/2003

Uefa Women's Cup 2002/2003 vanns av Umeå IK, Sverige efter finalseger mot Fortuna Hjørring, Danmark.

Kvalgrupp

Gruppspel

Grupp 1
Gruppspelet hölls i Sverige.

Grupp 2
Gruppspelet hölls i Italien.

Grupp 3
Gruppspelet hölls i Serbien och Montenegro.

Grupp 4
Gruppspelet hölls i Polen.

Grupp 5
Gruppspelet hölls i Grekland.

Grupp 6
Gruppspelet hölls i Vitryssland.

Grupp 7
Gruppspelet hölls i England.

Grupp 8
Gruppspelet hölls i Österrike.

Slutspel

Slutspelsträd

Kvartsfinaler

Semifinaler

Final

Referenser

Webbkällor

Externa länkar 
 Säsongen 2002/2003 på Uefas webbplats
 Resultat från UEFA Women's Cup på RSSSF

2002/2003
Fotbollssäsongen 2002/2003
2002 i Europa
2003 i Europa
Uefa Women's Cup 2003/2004

Uefa Women's Cup 2003/2004 vanns av Umeå IK, Sverige efter finalseger mot Frankfurt, Tyskland. Båda lagen kämpade för att ta sin andra finalseger i turneringen.

Kvalificeringsomgång

Grupp 1

Grupp 2

Grupp 3

Gruppspel

Grupp 1

Grupp 2

Grupp 3

Grupp 4

Grupp 5

Grupp 6

Grupp 7

Grupp 8

Slutspel

Slutspelsträd

Kvartsfinaler

Semifinaler

Final

Anmärkningslista

Referenser

Webbkällor

Externa länkar 
 Säsongen 2003/2004 på Uefas webbplats
 Resultat från UEFA Women's Cup på RSSSF

2003/2004
Fotbollssäsongen 2003/2004
2003 i Europa
2004 i Europa
Uefa Women's Cup 2004/2005

Uefa Women's Cup 2004/2005 vanns av Turbine Potsdam, Tyskland efter finalseger mot Djurgården/Älvsjö, Sverige.

Kvalificeringsomgång

Grupp 1

Grupp 2

Grupp 3

Grupp 4

Grupp 5

Grupp 6

Grupp 7

Grupp 8

Grupp 9

Gruppspel

Grupp 1

Grupp 2

Grupp 3

Grupp 4

Slutspel

Slutspelsträd

Kvartsfinaler

Semifinaler

Final

Referenser

Webbkällor

Externa länkar 

 Säsongen 2004/2005 på Uefas webbplats
 Resultat från UEFA Women's Cup på RSSSF

2004/2005
Fotbollssäsongen 2004/2005
2004 i Europa
2005 i Europa
Uefa Women's Cup 2005/2006

Uefa Women's Cup 2005/2006 vanns av Frankfurt från Tyskland efter finalseger mot Turbine Potsdam, också från Tyskland. Båda lagen kämpade för att ta sin andra finalseger i turneringen.

Kvalificeringsomgång

Grupp 1

Grupp 2

Grupp 3

Grupp 4

Grupp 5

Grupp 6

Grupp 7

Grupp 8

Grupp 9

Gruppspel

Grupp 1

Grupp 2

Grupp 3

Grupp 4

Slutspel

Slutspelsträd

Kvartsfinaler

Semifinaler

Final

Referenser

Webbkällor

Externa länkar 
 Säsongen 2005/2006 på Uefas webbplats
 Resultat från UEFA Women's Cup på RSSSF

2005/2006
Fotbollssäsongen 2005/2006
2005 i Europa
2006 i Europa
Elbert County, Colorado

Elbert County är ett administrativt område i delstaten Colorado, USA, med 23 086 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Kiowa.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau så har countyt en total area på 4 794 km². 4 794 km² av den arean är land och 0 km² är vatten.

Angränsande countyn  
 Arapahoe County, Colorado - nord
 Lincoln County, Colorado - öst
 El Paso County, Colorado - syd
 Douglas County, Colorado - väst

Referenser 

 
Stater och territorier bildade 1874
Amin Asikainen

Amin Asikainen, född 21 januari 1976 i Kyrkslätt, är en finländsk boxare i mellanvikt. Han blev finländsk mästare som amatörboxare fyra gånger, innan han debuterade som proffsboxare i december 2001.
Asikainen är 180 cm lång. Han tränas av Pekka Mäki.

Amatörkarriär 
Amin Asikainen började träna boxning då han var i 13-årsåldern. Han gick 175 matcher som amatör, av vilka han vann 135. Han blev finländsk mästare åren 1996, 1998, 1999 och 2001. Därtill har han vunnit flera internationella turneringar, så som Tammer-, GeeBee- och Karl Leman-turneringen samt Copenhagen Box Open.

Proffskarriär 
Som proffsboxare representerar Asikainen det finländska stallet P3 Boxing. Han har gått 22 proffsmatcher och vunnit 21 av dem (15 på knock out). Asikainen är regerande finländsk mästare i mellanvikt sedan han besegrade Kai Kauramäki den 15 februari 2003.
Den 5 maj 2006 vann Asikainen Europeiska boxningsunionens EU-titel i mellanvikt, då han besegrade den dåvarande titelinnehavaren Christophe Tendil från Frankrike på knock out i den femte ronden av tio.

EM-titeln 

Den 3 juni 2006 mötte Asikainen den regerande europeiska mästaren inom EBU, tysken Sebastian Sylvester. Asikainen vann matchen på knock out i den åttonde ronden av tolv och tog därmed EM-titeln. Han försvarade titeln för första gången den 6 oktober 2006 då han vann den tolv ronder långa matchen mot tysken Alexander Sipos med domarpoängen 3–0. I och med segern steg Asikainen till tredje på IBF-förbundets ranking.
Asikainen försvarade sin EM-titel för andra gången i Helsingfors den 30 januari 2007 då han vann över italienaren Lorenzo Di Giacomo med domarpoängen 3-0. Asikainen förlorade titeln den 23 juni 2007 då Sylvester återerövrade den i Zwickau i Tyskland. Asikainen förlorade matchen på teknisk knock out i den elfte ronden. Förlusten var Asikainens första som proffs.

Familj 
Amin Asikainen bor i Evitskog i Kyrkslätt med sin fru och dotter. Hans far är från Marocko, hans mor från Finland. Asikainen har två halvsystrar och en halvbror.

Externa länkar 

 P3 Boxings webbplats
 Amin Asikainens webbplats
 Amin Asikainen i BoxRec-databasen

Finländska boxare
Födda 1976
Män
Levande personer
Personer från Kyrkslätt