kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Chevrolet big-block

Chevrolet big-block, samlingsnamn på stora V8-motorer tillverkade av Chevrolet. Dessa har tillverkats med varierande slagvolym, bland annat 396, 409, 427, 454 och 572 kubiktum.

Generation 1 ("W"-serien)
Chevrolet lanserade sin första big block-V8 1958. Denna serie omfattade motorer på 348, 409 och 427 kubiktum.

348
Den första motorn var på 348 kubiktum och lanserades 1958. Den monterades i personbilar fram till 1961 och i lastbilar fram till 1964.

409
En motor på 409 kubiktum såldes mellan 1961 och 1965. Den tillverkades bland annat i ett utförande med en effekt på 409 hk. Ett effekt/slagvolymförhållande på 1 hästkraft/kubiktum var mycket högt på 60-talet, även om Chrysler redan 1956 hade 354" Hemimotorn som genererade 355 hk.

Beach Boys låt 409 är en hyllning till en bil med denna motor, fast bilen som hörs i början på låten är i verkligheten Gary Ushers Chevrolet Impala med 348" motor.

427 (Z11)
Den första motorn på 427 kubiktum monterades i 1963 års Chevrolet Impala och var avsedd för tävlingsbruk. Endast 57 motorer av denna typ tillverkades.

Generation 2 (Mark IV-serien)
Den andra generationen Big block-motorer sattes i kommersiell produktion 1965, men hade sina rötter i en motor för tävlingsbruk från 1963. Serien kom med tiden att omfatta motorer på 396, 402, 427, 454 och 572 kubiktum.

396 och 402
1965 lanserades en motor på 396 kubiktum. 1970 höjdes slagvolymen genom ökad borrning till 402 kubiktum, men motorn fortsatte att säljas under namnet 396. Den slutade tillverkas 1972.

427
En motor på 427 kubiktum monterades i serietillverkade bilar mellan 1966 och 1969. Detta är inte samma motor som den äldre Z11-motorn.

454
1970 lanserades en motor på 454 kubiktum. 454-motorn monterades i personbilar fram till 1976, och i lastbilar till 1996.
454 LS6 hade 450 hk och fanns i t. ex. Chevelle SS 454.
454 LS7 hade 460 hk och fabriksmonterades inte i någon bil utan såldes som eftermarknadsmotor.

502

572
2003 lanserades en motor på 572 kubiktum. Den fabriksmonteras inte i nya bilar, utan säljs för eftermontering. Den är en V8 på 9,4 liter. Den är världens största serietillverkade bensindrivna V8-motor för personbilsbruk och har tillverkats i olika utföranden. Effekten har höjts från 620 till 720 hästkrafter.

Referenser

Big block
V8-motorer
Gustaf von Braun

Gustaf Henrik von Braun, född 23 april 1813 i Svennevad i Örebro län, död 8 juni 1888 i Rydaholm i Skaraborgs län, var en svensk militär, godsägare och riksdagspolitiker. Han var ägare till godset Rydaholm i Skaraborgs län. Som riksdagsman var han ledamot av första kammaren 1871–1879, invald i Skaraborgs läns valkrets. I riksdagen skrev han en egen motion om undervisningen vid rikets elementarläroverk.

Källor

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Ledamöter av Lantbruksakademien
Män
Födda 1813
Avlidna 1888
Svenska militärer under 1800-talet
Svenska godsägare under 1800-talet
Personer från Svennevads socken
Heidi Grande Røys

Heidi Grande Røys, född 6 maj 1967 i Kalvåg i Bremangers kommun, Sogn og Fjordane fylke i Norge, är en norsk politiker som representerar Sosialistisk Venstreparti.

Hon var invald till Stortinget för fylket Sogn og Fjordane 2001–2005. Hon var statsråd i Moderniserngsdepartementet, hösten 2005 och i januari 2006 blev hon utnämnd till statsråd i Fornyings- og administrasjonsdepartementet i Jens Stoltenbergs andra regering.

Externa länkar
Biografi på stortinget.no (norska)

Stortingsledamöter för Sosialistisk Venstreparti
Norges ministrar
Personer från Bremangers kommun
Födda 1967
Kvinnor
Levande personer
Lucie Silvas

Lucie Silvas, född Lucie Joanne Silverman 4 september 1977 i Kingston upon Thames, London, är en engelsk singer-songwriter.

Lucie Silvas föddes i en judisk familj i Kingston upon Thames, London. Hennes föräldrar var stora musikälskare och Silvas sade att det inspirerade hennes karriär. Dessutom var hennes mor Isabella sångerska och ville själv ha en musikkarriär.

Silvas bodde i London till det att hon blev 2 år, och flyttade sedan till Nya Zeeland för att hennes far hittade ett hus som var till salu, bredvid en golfbana. I Nya Zeeland var hon medlem i Habonim, och var inblandad i andra judiska moment.

Hon flyttade till Thames Ditton, England när hon var 13. Intresserad av judism, blev hon snart medlem i Wimbledon District Synagogue Choir.

Födda 1977
Engelska sångare
Kvinnor
Levande personer
Personer från Kingston-upon-Thames
Simrishamns stad

Denna artikel handlar om den tidigare kommunen Simrishamns stad. För orten se Simrishamn, för dagens kommun, se Simrishamns kommun.

Simrishamns stad var en stad och kommun i Kristianstads län.

Administrativ historik
Det är inte känt när Simrishamn fick stadsprivilegier. De flesta källor anger 1200 men även nämns 1300-talen, även slutet av 1100-talet nämns (då kyrkan antas byggd).

Staden blev en egen kommun, enligt Förordning om kommunalstyrelse i stad (SFS 1862:14) 1 januari 1863, då Sveriges kommunsystem infördes. Staden utökades genom inkorporeringar:
1952 med Gladsax landskommun, Järrestads landskommun och Simris-Nöbbelövs landskommun med Branteviks municipalsamhälle
1969 med Tommarps landskommun, Borrby landskommun, Hammenhögs landskommun (förutom Östra Ingelstads församling) samt Ravlunda församling ur Brösarps landskommun.
1971 gick staden upp i den då nybildade Simrishamns kommun.

Staden hade egen jurisdiktion fram till 1944, då den lades under landsrätt i Ingelstads och Järrestads domsagas tingslag, sedan borgmästartjänsten blivit ledig.

Simrishamns församling var stadsförsamling. Genom inkorporeringar tillkom andra församlingar från respektive kommuner.

Sockenkod
För registrerade fornfynd med mera så återfinns staden inom ett område definierat av sockenkod 1114 som motsvarar den omfattning staden hade kring 1950 innan inkorporeringen av grannområdena.

Stadsvapnet
Blasonering: Sköld medelst en vågskura delad av guld, vari en röd båt, och blått, vari en fisk av guld med röda fenor.

Ur ett sigill från 1500-talet skapades ett heraldiskt vapen, som fastställdes av Kungl. Maj:t 1945. Efter kommunbildningen registrerades vapnet 1979 i Patent- och registreringsverket.

Geografi
Simrishamns stad omfattade den 1 januari 1952 en areal av 60,97 km², varav 60,80 km² land.

Tätorter i staden 1960

Tätortsgraden i staden var den 1 november 1960 77,4 procent.

Politik

Mandatfördelning i valen 1919–1968

Källor

Indelningar i Simrishamns kommun
Städer i Sverige
 
Sveriges kommuner 1863-1951
Sveriges kommuner 1952-1970
Tidigare kommuner i Kristianstads län
William Arrol

Sir William Arrol, född 1839 i Houston, Renfrewshire, död 20 februari 1913 i Seafield, nära Ayr, South Ayrshire, var en skotsk ingenjör och brobyggare.

Arrol arbetade som ung i en smedja i Paisley, sedan i olika verkstäder och satte upp en liten ångpanneverkstad 1868. Fyra år senare grundlade han Dalmarnocks järnverk, Glasgow, firma William Arrol & Co., började småningom åta sig leverans av järnkonstruktioner och fick sig anförtrodda mycket omfattande brobyggen, bland annat Caledonian Railway-bron vid Glasgow, ombyggnad av Tay Bridge (1882-87, efter ritningar av W. H. Barlow), Forth Bridge (1882-89, efter ritningar av John Fowler och Benjamin Baker), Tower Bridge i London, Nilbron vid Kairo. Han uppfann även flera sinnrika verktygsmaskiner. Han adlades 1890 och var ledamot av Storbritanniens parlament för liberala partiet 1895-1906.

Källor

Skotska ingenjörer
Brittiska väg- och vattenbyggnadsingenjörer
Tidigare brittiska underhusledamöter
Födda 1839
Avlidna 1913
Män
Personer från Renfrewshire
San Diego International Airport

San Diego International Airport  är San Diegos största flygplats med cirka 17 miljoner passagerare varje år. Den ligger cirka fem km söder om Downtown San Diego.

Externa länkar 

Flygplatser i Kalifornien
San Diego
Flygplatser invigda 1928
Attack & Release

Attack & Release är den amerikanska bluesrockduon The Black Keys femte album, utgivet i april 2008. Det nådde 14:e plats på Billboard 200.

Albumet producerades av Brian "Danger Mouse" Burton, som tidigare bland annat arbetat med Gnarls Barkley och Gorillaz. Det är gruppens första album att inte produceras av Patrick Carney. Danger Mouse tog ursprungligen kontakt med bandet för ett samarbete med Ike Turner, men då denne dog i slutet av 2007 fick planerna ändras.

Albumet gästas bland annat av Patrick Carneys farbror, Ralph Carney. På låten "Things Ain't Like They Used to Be" medverkar sångaren Jessica Lea Mayfield.

Låtlista
Samtliga låtar skrivna av Dan Auerbach och Patrick Carney, om annat inte anges.

"All You Ever Wanted" - 2:56
"I Got Mine" - 3:59
"Strange Times" - 3:10
"Psychotic Girl" - 4:10
"Lies" - 3:58
"Remember When (Side A)" - 3:21
"Remember When (Side B)" - 2:10
"Same Old Thing" - 3:09
"So He Won't Break" - 4:14
"Oceans and Streams" - 3:26
"Things Ain't Like They Used to Be" (Dan Auerbach) - 4:54

Medverkande	
Dan Auerbach - gitarr, sång
Patrick Carney - trummor
Ralph Carney - klarinett, mungiga
Jessica Lea Mayfield - sång
Carla Monday - sång
Marc Ribot - gitarr

Musikalbum 2008
Album av The Black Keys
Album producerade av Danger Mouse
I'm Yours

I'm Yours är en singel av singer-songwritern Jason Mraz på albumet We Sing, We Dance, We Steal Things.

I'm Yours släpptes redan 2005 på en limiterad EP. EP:n släpptes för att göra reklam för hans kommande album Mr. A-Z. I'm Yours visade sig dock bli mer populär än själva albumet. Låten är, tillsammans med The Remedy (I Won't Worry), en av Jason Mraz mest populära låtar.

12 februari 2008 släpptes låten för första gången som singel och en musikvideo till låten spelades in. Låten blev nummer 4 på Trackslistans årslista för 2008.

I Dansbandskampen 2010 tolkades låten av Divine .

Musikvideo 
Musikvideon till I'm Yours ger intrycket av att vara inspelad på ett privatplan, men är inspelad på ett reguljärflyg och sedan redigerad så det ser ut som att Mraz är ensam.

Referenser 

Musiksinglar 2008
Sånger 2005
Engelskspråkiga sånger
Singelettor i Sverige
Jacinta och Francisco Marto

Jacinta och Francisco Marto var två portugisiska herdebarn från Aljustrel som, tillsammans med sin kusin Lúcia dos Santos, 1916 erfor flera uppenbarelser av en ängel och året därpå, 1917, flera uppenbarelser av Jungfru Maria utanför staden Fátima i distriktet Santarém i centrala Portugal (Vår Fru av Fátima). Jacinta och Francisco Marto helgonförklarades av påve Franciskus den 13 maj 2017.

Biografi 

Jacinta, född 5 mars 1910, död 20 februari 1920, och hennes bror Francisco, född 11 juni 1908, död 4 april 1919, var de yngsta barnen till Manuel och Olimpia Marto, och hade till syssla att sköta och valla familjens får. från den 13 maj till den 13 oktober 1917 upplevde de tre barnen flera uppenbarelser av jungfru Maria på en äng, kallad Cova da Iria, vid Aljustrel, en dryg kilometer utanför Fátima.

Jacinta och Francisco Marto insjuknade i spanska sjukan och dog som barn. 1930 erkände Vatikanen officiellt uppenbarelserna i Fátima. Barnens helgonförklaringsprocess inleddes 1946, och den 13 maj 1989 förklarade påve Johannes Paulus II Jacinta och Francisco som 
vördnadsvärda.

Jacinta och Francisco Marto saligförklarades den 13 maj 2000 av Johannes Paulus II då denne besökte Fátima.

Den 23 mars 2017 godkände påve Franciskus formellt det andra miraklet som anses ha skett på Jacintas och Franciscos förbön. Detta innebär att de båda kommer att helgonförklaras. Helgonförklaringen kommer att äga rum i Fátima den 13 maj 2017.

Bilder

Referenser

Noter

Webbkällor
 EWTN

Tryckta källor

Externa länkar

 Jacinta Marto – officiell biografi
 Francisco Marto – officiell biografi

Portugisiska helgon
Personer i Portugal under 1900-talet
Personer saligförklarade av påve Johannes Paulus II
Personer helgonförklarade av påve Franciskus
Personer förklarade som vördnadsvärda av påve Johannes Paulus II
Nick Nack

Nick Nack är Francisco Scaramangas kortvuxne hantlangare i Bondfilmen Mannen med den gyllene pistolen från 1974, spelad av den franske skådespelaren Hervé Villechaize. Rollfiguren har därefter dykt upp i andra Bondrelaterade medier.

I filmen 
Nick Nack är ett allsidigt personligt biträde till Francisco Scaramanga. Förutom att arbeta som butler, kock och servitör fungerar han även som dennes högra hand i kriminella gärningar. Vad som främst kännetecknar Nick Nack är hans dvärgväxt. Han är endast 1,18 meter lång. Även om Nick Nack är  lojal mot Scaramanga anställer han ibland lönnmördare i ett försök att döda sin herre, så att Nick Nack kan ärva hans egendom. Scaramanga tolererar det som ett sätt att öva sina färdigheter. Som den ende arvingen till Scaramangas gods hade Nick Nack fått ärva allt om ett av mordförsöken hade lyckats.

Efter sin herres nederlag och död, samt förlusten av sitt arv när Scaramangas bas exploderar, försöker Nick Nack att döda James Bond och Goodnight ombord på en djonk. Efter en kort strid stänger Bond in honom i en resväska.  Filmen slutar med att Nick Nack visas vara inlåst i en träbur vid fartygets rår. Hans sedermera status är okänd, men han blir troligtvis arresterad.

I andra medier 
 Nick Nack är en återkommande hantlangare i den tecknade TV-serien James Bond Junior från 1991, med röst av Jeff Bennett (på svenska av Peter Sjöquist). Då som en medlem av den internationella brottsorganisationen S.C.U.M.. Han är då ofta brottspartner med Jaws, som tillsammans utgör en komisk hantlangarduo som ofta skyller ifrån sig på varandra när något går snett för att undvika problem med sin chef. Nick Nack kallades för "Ding-Ding" i den svenska dubbningen.

 Nick Nack är en upplåsbar multiplayer-karaktär i TV-spelet 007: Nightfire från 2002.

Övrigt 
Nick Nack är en inspiration för Doktor Evils Mini-Me i filmerna om Austin Powers, som parodierar James Bond-serien.

Referenser

Externa länkar 
Nick Nack på James Bond Wikia
Nick Nack på James Bond Wiki

Fiktiva betjänter
Figurer i James Bond
Bondskurkar
Fiktiva kockar

en:List of James Bond henchmen in The Man with the Golden Gun#Nick Nack
Miller County, Arkansas

Miller County är ett administrativt område i delstaten Arkansas, USA. År 2010 hade countyt 43 462 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Texarkana.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau så har countyt en total area på 1 650 km². 1 614 km² av den arean är land och 36 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Little River County - nord 
 Hempstead County - nordöst 
 Lafayette County - öst 
 Bossier Parish, Louisiana - sydöst 
 Caddo Parish, Louisiana - syd 
 Cass County, Texas - sydväst 
 Bowie County, Texas - väst

Referenser 

 
Stater och territorier bildade 1862
Montgomery County, Arkansas

Montgomery County är ett administrativt område i delstaten Arkansas, USA. År 2010 hade countyt 9 487 invånare. Den administrativa huvudorten (county seat) är Mount Ida.

Geografi 
Enligt United States Census Bureau har countyt en total area på 2 072 km². 2 023 km² av den arean är land och 49 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Yell County – nord
 Garland County – öst
 Hot Spring County & Clark County – sydöst
 Pike County – syd
 Polk County – väst
 Scott County – nordväst

Referenser 

 
Stater och territorier bildade 1842
Logan County, Arkansas

Logan County är ett administrativt område i delstaten Arkansas, USA. År 2010 hade countyt 22 353 invånare. De administrativa huvudorterna (county seat) är Paris (norra distriktet) och Booneville (södra distriktet).

Geografi 
Enligt United States Census Bureau så har countyt en total area på 1 896 km². 1 839 km² av den arean är land och 57 km² är vatten.

Angränsande countyn 
 Johnson County - nord
 Pope County - nordöst
 Yell County - sydöst
 Scott County - syd
 Sebastian County - väst
 Franklin County - nordväst

Referenser 

 
Stater och territorier bildade 1871
Dopgåva

Dopgåva, även kallad faddergåva, är en gåva som det är kutym att ge ett barn då det döps. Traditionellt var det barnets faddrar, dopvittnena, som skulle ge en Faddergåva. Långt tillbaka i tiden bestod Faddergåvan av ett penningoffer som gudmodern hade hand om, men denna sed har mer och mer frångåtts. Numera får barnet presenter från alla dopgäster.

Normalt ges en dopsked där man graverat in barnets namn och dop- eller födelsedatum. Förr användes en helt vanlig sked, men på 1930-talet började det tillverkas speciella dopskedar. Skeden är ofta försedd med något slags symbolmotiv. 

Att samla silverbestick åt sitt fadderbarn och varje år utöka gåvan understryker det långvariga och fasta i relationen. Andra populära dopgåvor är föremål som har funnits inom släkten, t.ex. mormors dopsked som ingraverats med det nya barnets namn.

Dagens dopgåva kan vara allt möjligt från skedar och muggar till väl utsmyckade fotoalbum och smycken. Generellt görs dessa dopgåvor i silver, troligen baserat på gammal skrock att silver håller oknytt borta och ger rikedom till barnet, men även andra material förekommer.

Trenderna kring dopgåvan har även förändrats så att barnet även ges andra mer praktiska presenter, såsom leksaker, klädesplagg och sänglinne.

Webbkällor
Barndop
Nationalencyklopedin

Noter

Spädbarnstiden
Traditioner
Presenter
Alain Bernard

Alain Bernard, född den 1 maj 1983 i Aubagne, är en fransk simmare som mellan 2006 och 2012 tillhörde världseliten i frisim, innan han avslutade sin karriär.

Bernard fick sitt genombrott på EM 2007 i kortbana där han vann guld på 100 meter frisim. Samma år var han med i det franska lag som tog brons vid VM på långbana i lagkappen över 4 x 100 meter frisim. 

Vid EM 2008 i Eindhoven på långbana tog han guld på såväl 50 meter frisim som 100 meter frisim. Vid mästerskapen noterade han även världsrekord på båda distanserna. På 100 meter frisim slog han Pieter van den Hoogenbands åtta år gamla världsrekord när han först simmade på 47,60 i semifinalen och sen dagen efter förbättrade världsrekordet ytterligare till 47,50. På 50 meter frisim slog han i semifinalen australiern Eamon Sullivans en månad gamla världsrekord när han simmade på 21,50. Emellertid tog Sullivan tillbaka världsrekordet fyra dagar senare när han simmade på 21,41.

Bernard deltog vid olympiska sommarspelen 2008 där han vann guld på 100 meter frisim. Redan i semifinalen simmade han på tiden 47,20 vilket var ett nytt världsrekord. I den andra semifinalen slog emellertid Eamon Sullivan hans världsrekord när han simmade på 47,05. I finalen vann Bernard på tiden 47,21, elva hundradelar förre Sullivan. Bernard simmade även sista sträckan i lagkappen på 4 x 100 meter frisim där Frankrike slutade tvåa efter USA. Hans sista gren i OS var 50 meter frisim där han gick till final och slutade på tredje plats efter Brasiliens César Cielo och landsmannen Amaury Leveaux.

Vid olympiska sommarspelen 2012 var han med i det franska laget som tog guld i 4 x 100 meter frisim.

Källor
 Fakta om Bernard

Noter

Franska simmare
Olympiska guldmedaljörer 2008
Olympiska guldmedaljörer 2012
Olympiska silvermedaljörer 2008
Olympiska bronsmedaljörer 2008
Franska olympiska guldmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2012 från Frankrike
Tävlande i simning vid olympiska sommarspelen 2012
Franska idrottare under 2000-talet
Födda 1983
Levande personer
Män
Paisley, Skottland

Paisley (skotsk gaeliska: Pàislig) är en stad och tidigare burgh, och är den administrativa huvudorten i Renfrewshire, Skottland. Staden hade 73 190 invånare år 2006 och täcker en yta av 29,79 km². Paisley är beläget cirka 11,1 kilometer väster om Glasgow, och ingår i denna stads storstadsområde.

Paisley ligger vid den segelbara floden Cart, och står genom en kanal i förbindelse med Glasgow. Paisley är en av Skottlands äldsta städer, men var länge en mycket liten stad. Av det 1163 grundade cluniacensklostret återstår den gotiska kyrkan. Uppsvinget för staden kom under 1800-talet då särskilt textilindustrin och den kemiska industrin blomstrade upp. Det tornprydda rådhuset uppfördes 1882.

Källor 

Orter i Renfrewshire
Laholms, Falkenbergs, Varbergs och Kungsbacka valkrets

Laholms, Falkenbergs, Varbergs och Kungsbacka valkrets (också känd som Hallands mindre städers valkrets) var vid riksdagsvalen till andra kammaren 1878–1908 en egen valkrets för städerna Laholms stad, Falkenbergs stad, Varbergs stad och Kungsbacka stad med ett mandat. 

Valkretsen förekom första gången vid valet 1878, då Halmstad hade utskiljts från den tidigare Halmstads, Varbergs, Laholms, Falkenbergs och Kungsbacka valkrets och istället ingick i Halmstads och Ängelholms valkrets. Valkretsen avskaffades vid övergången till proportionellt valsystem i valet 1911, då området gick upp i Hallands läns valkrets.

Riksdagsmän
Anders Magnus Culin (1879–1881)
Magnus Lundberg (1882–1893)
Frans Berglöf, fr c 1895 (1894–1895)
Henrik Henriksson (1896)
Carl Björck, lmp (1897–1902)
Alfred Lundgren, lib s (1903-1911)

Valresultat

1896

Valdeltagandet var 71,6%.

1899

Valet ägde rum den 15 augusti 1899. Valdeltagandet var 46,5%.

1902

Valet ägde rum den 4 september 1902. Valdeltagandet var 64,4%.

1905

Valet ägde rum den 7 september 1905. Valdeltagandet var 70,8%.

1908

Valet ägde rum den 6 september 1908. Valdeltagandet var 66,1%.

Källor
 Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1985), band 2, s. 355
 Kungliga biblioteket: Svenska dagstidningar 
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1894-1896
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1897-1899
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1900-1902
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1903-1905
Statistiska centralbyrån Riksdagsmannavalen 1906-1908

Historiska valkretsar i Hallands län
Laholms historia
Falkenbergs historia
Varbergs historia
Kungsbackas historia
Edward Svensson

Edward Svensson i riksdagen kallad Svensson i Karlskrona, född 13 maj 1838 i Karlskrona, död 21 december 1900 i Karlskrona, var en svensk militär och riksdagsman.

Svensson var underlöjtnant i Flottans reserv. Han var ledamot av Sveriges riksdags andra kammare för Karlskrona valkrets under åren 1887-1899.

Vid extravalet våren 1887, som hölls till följd av tullstriden, var Svensson kandidat för den frihandelsvänliga sidan, medan tullvännerna representerades av amiral Fredrik von Otter, befälhavare för flottans station i Karlskrona och Svenssons överordnade. Valkampen var hård, men underofficeren Svensson avgick som segrare över amiralen von Otter. Detta orsakade stor irritation inom officerskåren, som i vissa fall rentav ansåg Svensson ha begått subordinationsbrott, och Svensson lär ha blivit tillrättavisad personligen av von Otter. I riksdagen skrev han 18 egna motioner bland annat om ändringar i alkohollagstiftninginrättande.

Referenser

Noter 

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare
Födda 1838
Avlidna 1900
Män