kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Pascal Dupuis

Pascal Dupuis, född 7 april 1979 i Laval, Québec, är en kanadensisk före detta professionell ishockeyspelare som tidigare har spelat i NHL med Minnesota Wild, New York Rangers, Atlanta Thrashers och senast Pittsburgh Penguins.

Pascal Dupuis blev aldrig draftad av något NHL-lag utan skrev 2000 på för Minnesota Wild som free agent. Han spelade i Minnesota fram till och med 2006 då han blev bortbytt till New York Rangers mot Adam Hall. Men efter sex matcher på Manhattan flyttade han till Atlanta Thrashers där han stannade till februari 2008 då Pittsburgh Penguins bytte till sig honom för att förstärka truppen inför Stanley Cup-slutspelet 2008, där Pittsburgh senare förlorade i finalen mot Detroit Red Wings med 4-2 i matcher. Men Dupuis och Penguins fick revansch året efter då de återigen mötte Red Wings i finalen och vann finalserien med 4-3 i matcher.

Referenser

Externa länkar
Pascal Dupuis - nhl.com

Födda 1979
Män
Levande personer
Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Minnesota Wild
Spelare i New York Rangers
Spelare i Atlanta Thrashers
Spelare i Pittsburgh Penguins
Idrottare från Québec
Stanley Cup-mästare 2009
Personer från Laval, Québec
Stanley Cup-mästare 2016
Spelare i Huskies de Rouyn-Noranda
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
Craig Adams

Craig Adams, född 26 april 1977 i Seria, Brunei, är en kanadensisk före detta professionell ishockeyforward som senast spelade för Pittsburgh Penguins i NHL.

Craig Adams föddes i Seria i Brunei men växte upp i Calgary, Alberta. Han valdes av Hartford Whalers som 223:e spelare totalt i 1996 års NHL-draft men debuterade i NHL för Carolina Hurricanes först 2000.

Adams vann sin första Stanley Cup säsongen 2005–06 med Carolina Hurricanes. I januari 2008 blev han bortbytt till Chicago Blackhawks och 2009 blev han placerad på Waivers där Pittsburgh Penguins lade beslag på honom. Adams vann sin andra Stanley Cup med Pittsburgh Penguins 2009 efter att Penguins besegrat Detroit Red Wings i finalen med 4-3 i matcher.

Den 29 juni 2009 förlängde han kontraktet med Penguins i ytterligare två år.

Referenser

Craig Adams - nhl.com

Födda 1977
Män
Levande personer
Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i Carolina Hurricanes
Spelare i Chicago Blackhawks
Spelare i Pittsburgh Penguins
Stanley Cup-mästare 2009
Stanley Cup-mästare 2006
Spelare i HC Milano Vipers
Ishockeyspelare i Harvard Crimson (herrar)
Spelare i Cincinnati Cyclones (1992–2001)
Spelare valda i NHL Entry Draft 1996
Spelare valda av Hartford Whalers i NHL Entry Draft
Alumner från Harvard College
Spelare i Calgary Canucks
Alex Goligoski

Alexander Marcus Flint "Alex" Goligoski, född 30 juli 1985 i Grand Rapids, Minnesota, är en amerikansk professionell ishockeyback som spelar för Minnesota Wild i NHL.

Han har tidigare spelat på NHL-nivå för Arizona Coyotes, Dallas Stars och Pittsburgh Penguins.

Goligoski valdes av Pittsburgh Penguins som 61:a spelare totalt i 2004 års NHL-draft och gjorde debut för Penguins i februari 2008. Han var med i truppen när Penguins vann Stanley Cup 2008–09 men spelade endast två matcher under slutspelet.

Den 15 juni 2009 förlängde Goligoski sitt kontrakt med Penguins. Kontraktet är på tre år och värt $ 5,5 miljoner.

21 februari 2011 blev Goligoski bortbytt till Dallas Stars för James Neal och Matt Niskanen.

Externa länkar
Alex Goligoski - nhl.com

Referenser 

Födda 1985
Män
Levande personer
Amerikanska ishockeyspelare
Spelare i Pittsburgh Penguins
Spelare i Dallas Stars
Spelare i Arizona Coyotes
Idrottare från Minnesota
Stanley Cup-mästare 2009
Spelare i River City Lancers
Ishockeyspelare i Minnesota Golden Gophers (herrar)
Alumner från University of Minnesota
Spelare i Sioux Falls Stampede
Spelare valda i NHL Entry Draft 2004
Spelare valda av Pittsburgh Penguins i NHL Entry Draft
Spelare i Minnesota Wild
Spelare som har spelat minst 1000 matcher i National Hockey League
Eric Godard

Eric Godard, född 7 mars 1980 i Vernon, British Columbia, Kanada, är en kanadensisk professionell ishockeyforward som spelar för Dallas Stars i NHL.

Godard blev aldrig draftad och skrev på för Florida Panthers som free agent men fick aldrig representera NHL-laget utan det gick vidare till New York Islanders organisation och spel i både NHL och AHL. 2006 skrev han på för Calgary Flames när hans kontrakt med Islanders gick ut.

Den 1 juli 2009 skrev han på ett tre-års kontrakt med Pittsburgh Penguins och samma år så vann han och Penguins Stanley Cup som var hans första i sin karriär.

2011 skrev han på ett två-års kontrakt för Dallas Stars.

Referenser

Kanadensiska ishockeyspelare
Spelare i New York Islanders
Spelare i Calgary Flames
Spelare i Pittsburgh Penguins
Spelare i Lethbridge Hurricanes
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Idrottare från British Columbia
Personer från Vernon, British Columbia
Födda 1980
Levande personer
Män
Stanley Cup-mästare 2009
NHL-spelare som inte blivit valda i NHL Entry Draft
Ole Christian Kvarme

Ole Christian Mælen Kvarme, född den 11 november 1948 i Molde, är en norsk präst i den evangelisk-lutherska Norska kyrkan. Han utnämndes till biskop av Oslo den 11 mars 2005 och installerades den 3 april samma år. Den 30 september 2017 lämnade han biskopsämbetet i Oslo på grund av sjukdom. Från 1998 till 2005 var han biskop i Borg stift, med biskopssäte i Fredrikstad.

Kvarme är uppvuxen i Trondheim  och studerade teologi vid Menighetsfakultetet. Han studerade också hebreiska vid universitetet i Oslo och judaistik vid universitetet i Göttingen och det Hebreiska universitetet i Jerusalem.

Han har gjort sig känd som en moderat konservativ teolog. Hans företrädare i Oslo Gunnar Stålsett hade inte hållit sig till ett beslut i kyrkomötet från 1997 att utövande homosexuella inte skulle inneha kyrkans vigningstjänst. Kvarme ställde sig bakom beslutet, vilket vissa såg som ett problem. Ett nytt beslut togs 2007, men Kvarme har personligen inte ändrat uppfattning.

Bibliografi (norsk) 
Kirkens jødiske røtter, Oslo 1985
Apostlenes Gjerninger - studiebok på hebraisk, Jerusalem 1986
Bibelen i Norge, Oslo 1991
Evighet i tiden. En bok om jødisk sabbatsglede og kristen søndagsfeiring, Oslo 1992
Evangeliet i vår kultur, Oslo 1995 (tillsammans med Olav Fykse Tveit)
Åtte dager i Jerusalem. En bok om Jesu påske, om jødisk og kristen påskefeiring, Oslo 1996
Gjennom det gode landet, Oslo 1997
Barnet og byen. Om byen Betlehem og juleevangeliets lange historie, Oslo 2003

Källor

Externa länkar 
Officiell webbplats (på norska)

Evangelisk-lutherska biskopar
Norska biskopar
Födda 1948
Levande personer
Män
Observatoriet

Observatoriet kan syfta på:

Stockholms gamla observatorium – ett tidigare observatorium och tidigare museum i Vasastaden
Lunds gamla observatorium – ett tidigare observatorium i Observatorieparken
Observatoriet Frostviken – ett amatörastronomiskt observatorium i Strömsunds kommun
Observatoriet i Greenwich – ett astronomiskt observatorium i London
Observatoriet i Slottsskogen – ett astronomiskt observatorium i Göteborg
Franz Boll (medicinare)

Franz Christian Boll, född 26 februari 1849 i Neubrandenburg, död 19 december 1879 i Rom, var en tysk fysiolog.

Boll blev 1869 medicine doktor och 1870 assistent hos Emil du Bois-Reymond i Berlin, kallades 1873 till professor i fysiologi i Rom. Mest bekant är han genom sin 1876 gjorda upptäckt av synpurpurn, den röda färgen i stavarnas ytterleder i näthinnan. Därjämte utgav han en mängd andra arbeten, av vilka de flesta behandlar histologiska spörsmål.

Källor

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

Tyska fysiologer
Histologer
Alumner från Bonns universitet
Alumner från Humboldt-Universität zu Berlin
Alumner från Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg
Tyska professorer
Personer från Neubrandenburg
Födda 1849
Avlidna 1879
Män
Ugglan
Långtora kyrka

Långtora kyrka är en kyrkobyggnad som tillhör Lagunda församling. Den är sockenkyrka i Långtora socken. Kyrkan ligger på Långtoraslätten, omkring tio kilometer nordost om Enköping. Själva Långtora by ligger på en sluttning ungefär femhundra meter norr om kyrkan.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan består av ett rektangulärt långhus med ett rakt avslutat korparti. En sakristia ligger i norr och ett vapenhus i söder. Byggnaden är uppförd av tegel med vitputsade fasader, och täcks av ett spånklätt sadeltak. I långhusets fyra hörn finns snedställda strävpelare. Kyrkorummet nås via vapenhuset. Intill kyrkan står en klockstapel.

Nuvarande salkyrka uppfördes troligen under senmedeltiden. Till kyrkan hörde då en tvårummig tegelbyggnad från 1200-talet eller 1300-talet, som ursprungligen utgjorde sakristia till en träkyrka. Den gamla sakristian revs i samband med att en ny sakristia uppfördes vid korets östra sida 1826. Denna revs i sin tur 1953 - 1955, och en ny sakristia byggdes i norr på den äldsta sakristians plats. Vapenhuset framför kyrkans sydportal uppfördes troligen i början av 1500-talet. Under 1700-talet och 1800-talet förstorades fönstren och fick rundbågiga former. Kyrkans exteriör har alltjämt medeltida karaktär. Ursprungligen var dock tegelfasaderna blottade, med blinderingar i långhusets gavelrösten.

Interiören präglas av takvalven som tillkom omkring år 1500. Valvribborna har längst ner konsoler och vissa av konsolerna är formade som gubbansikten. I långhusets tak finns ett åttadelat kryssvalv samt ett valv format som en korsstjärna. Korets tak har ett valv format som en Sturestjärna. Kyrkans medeltida korfönster, murat i tegel, togs fram vid en restaurering 1953 - 1955 under ledning av arkitekten Nils Oelrich, då stadsarkitekt i Stockholm. Vidare fick då altaret sitt nuvarande utseende, och viss ombyggnad skedde av bänkinredningen från tidigt 1800-tal.

Inventarier
 Dopfunten av gotländsk kalksten är från första hälften av 1200-talet. Funten har en fot med fyra utskjutande huvuden och en ornerad cuppa.
 Vid långhusets södra respektive norra vägg finns ensamstående skulpturer föreställande apostlarna Petrus och Paulus. Dessa kan ha hört till en predikstol från 1600-talet.
 Nuvarande predikstol i nyklassisk stil är från 1841.
 Orgeln byggdes 1836 av Pehr Gullbergson i Lillkyrka.
 I mittgången hänger ljuskronor av malm. Enligt inskriptioner på ljuskronorna är de från 1600-talet och 1700-talet.

Referenser

Webbkällor

Tryckta källor
 Våra kyrkor, sidan 40, Klarkullens förlag, Västervik, 1990, 
 Vägvisare till kyrkorna i Uppsala län, sidorna 112 - 113, Karin Blent (redaktör), Länsstyrelsen i Uppsala län, 1997, 

Kyrkobyggnader i Uppsala stift
Kyrkobyggnader i Enköpings kommun
Medeltida kyrkobyggnader i Sverige
Sankt Lars kyrka, Enköping

Sankt Lars kyrka är en kyrkobyggnad i Enköping i Uppsala stift. Den är församlingskyrka i Enköpings församling. Kyrkan ligger i stadsdelen Galgvreten, i de västra delarna av Enköping.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan uppfördes efter ritningar av arkitekt Johan Lind på K-konsult i Uppsala. 15 december 1984 förrättades invigningen av ärkebiskop Bertil Werkström. Med sin kvadratiska planform och koniska tak påminner kyrkan en del om Olov Hartmans studiokyrka i Sigtuna. Ytterväggarna är täckta med slammat tegel och under takfoten löper en fönsterrad. Taket är av trä och täcks av kopparplåt. Via en låg entréhall är kyrkan sammanbyggd med ett flerbostadshus, vars bottenvåning nyttjas som församlingshem.

Tillhörande klockstapel färdigställdes 1986. I stapeln hänger en kyrkklocka som är tillverkad av Bergholtz klockgjuteri i Sigtuna.

Inventarier
 Vänster om altaret står en predikstol som är en enkel pulpet av trä.
 Till altaret finns sex ljusstakar av mässing som är levererade av Rolf Karlsson.
 Orgeln med sju stämmor är levererad av Johannes Künkel. Ett piano är tillverkat av Nordiska Pianofabriken.
 En väggvävnad är komponerad av Anna Lisa Odelqvist-Kruse och tillverkad 1980 av Liberias textilateljé.
 En vit mässhake är komponerad av Anna Lisa Odelqvist-Kruse och tillverkad av Libraria. En blå mässhake är anskaffad 1985 från Bo Carlssons Paramenta i Uppsala. En grön mässhake är utförd av Iris Siggelins Textil och levererad 1988.
 Nattvardskärl med paten är tillverkade i silver av Enköpingsguldsmeden Göte Carlebjörk och är skänkta till kyrkan 1984. En oblatask har tillkommit några år senare.

Orgel
Den nuvarande orgeln byggdes 1984 av J Künkels Orgelverkstad AB, Lund. Orgeln är mekanisk med slejflådor och har ett tonomfång på 56/30.

Referenser

Tryckta källor
 S:t Lars kyrka i Enköping, Bengt Ingmar Kilström, Upplands kyrkor, Ärkestiftets stiftsråd, 1991,  ; 220
 Vägvisare till kyrkorna i Uppsala län, sidorna 138 - 139, Karin Blent (redaktör), Länsstyrelsen i Uppsala län, 1997,

Webbkällor
 Enköpings församling

Noter

Externa länkar
 

Kyrkobyggnader i Uppsala stift
Kyrkobyggnader i Enköping
Kyrkobyggnader invigda 1984
1984 i Sverige
Texaco/Havoline 200 1991

Texaco/Havoline 200 1991 var ett race som var den femtonde deltävlingen i PPG IndyCar World Series 1991. Racet kördes den 22 september på Road America. Michael Andretti tog sin sjunde seger för säsongen, och utökade sin mästerskapsledning gentemot tävlingens fyra Bobby Rahal. Al Unser Jr. slutade tvåa, medan Michaels far Mario Andretti kom på tredje plats.

Slutresultat

1991 i USA
Road America
1991
John Nerén

John Nerén, född 2 september 1871 i Stora Mellösa församling, Örebro län, död 4 april 1956 i Kungsholms församling, Stockholm
, var en svensk sjökapten, motorjournalist och produktiv författare.

Han gifte sig 1896 med Valborg Edberg. De fick tolv barn (födda 1897–1916), varav fem nådde vuxen ålder.

John Nerén tog studentexamen 1891 och gick därefter till sjöss. Han tog 1895 befälhavarexamen och anställdes 1896 vid Zuid Afrikaanse Tabaks Maatschappij (Sydafrikanska tobaksbolaget) i Johannesburg. Från 1902 drev han egen affärsrörelse och var svensk handelsstipendiat.

1906 återkom han till Sverige, blev 1907 chef för Wiklunds bilavdelning och grundade 1910 en egen bilaffär med namnet John Nerén & Co. Han blev 1912 chef för Högmans bilavdelning. Han var 1914–1923 redaktör för tidskriften Motor, 1923–1926 fackredaktör för Svenska Motortidningen och var från 1925 huvudredaktör för Motor-nytt (supplement till Motor-encyklopedi, 1927). Hans omfattande arkiv av bilder och handlingar för artiklar och publikationer är bevarad hos Tekniska museet. Av magistraten i Stockholm och Stockholms handelskammare förordnades han till besiktningsman för bilar.

Han gjorde många resor i Europa 1907-1938 och i Amerika 1919 och 1937 för att studera trafikfrågor och motorindustri. Han deltog också i motortävlingar och vann bland annat Nattpokalen 1908 och Vinterpokalen 1912. Han hade flera patent för uppfinningar. Han tilldelades KAK:s förtjänstmedalj i guld.

Bibliografi
 På Veldet : skildringar från lifvet i Transvaal (1902)
 Loggbok, Handbok i motorbåtsnavigation (1910)
 Bil-bok (del 1-2, 1911-1912, del 3 1928)
 Motorbåten (1912)
 Motorcykeln (1923)
 Motorfel (1924)
 Motorcykelfel (1924)
 Körkortsprovet (1926, 17:e upplagan 1944)
 Motor-Encyklopedi (1927)
 Motorlexikon (1928)
 Den Nya Ford (1928)
 Motorkatekes (4 delar, 1928-1932)
 Ungdomens Bilbok (1929)
 Motormannens uppslagsbok (1930)
 Närkespojken som globetrotter : Öden och äventyr i tre världsdelar (1931)
 Kolgasen som motorbränsle (1933)
 Automobilens historia (1937)
 Fiskeri-Lexikon (1938)
 Boka um Mälsa (1942), lokalhistoria om Stora Mellösa
 Var mördades Engelbrekt? (1944)
 Memoarer (1945)
 Mina 42 yrken (1950)

Källor
 
 
 
 John Nerén i Släktträd på Ancestry

Noter 

Svenska sjökaptener
Svenska journalister under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Personer från Stora Mellösa socken
Födda 1871
Avlidna 1956
Män
William B. Umstead

William Bradley Umstead, född 13 maj 1895 i Durham County, North Carolina, död 7 november 1954 i Durham, North Carolina, var en amerikansk demokratisk politiker. Han representerade delstaten North Carolina i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1933-1939 och sedan i senaten 1946-1948. Han var guvernör i North Carolina från 1953 fram till sin död.

Umstead utexaminerades 1916 från University of North Carolina at Chapel Hill. Han arbetade 1916-1917 som historielärare och deltog sedan i första världskriget som löjtnant i USA:s armé. Han studerade juridik vid Trinity College (numera Duke University) och inledde 1921 sin karriär som advokat i Durham.

Umstead blev invald i representanthuset i kongressvalet 1932. Han omvaldes två gånger och bestämde sig sedan för att inte ställa upp till omval i kongressvalet 1938.

Senator Josiah Bailey avled 1946 i ämbetet och efterträddes av Umstead. Han förlorade sedan demokraternas primärval inför fyllnadsvalet 1948 mot J. Melville Broughton.

Umstead efterträdde 1953 W. Kerr Scott som guvernör. Han avled följande år i ämbetet och gravsattes på Mount Tabor Church Cemetery i Durham County.

Referenser

Externa länkar 

Amerikanska demokrater
Ledamöter av USA:s representanthus från North Carolina
Ledamöter av USA:s senat från North Carolina
Guvernörer i North Carolina
Amerikanska politiker under 1900-talet
Personer från Durham County, North Carolina
Födda 1895
Avlidna 1954
Män
Alumner från Duke University
Alumner från University of North Carolina at Chapel Hill
Personer som tjänstgjort i USA:s armé
Andrew Moore

Andrew Moore, född 1752 nära Fairfield i Virginia, död 14 april 1821 i Lexington i Virginia, var en amerikansk politiker (demokrat-republikan). Han representerade delstaten Virginia i båda kamrarna av USA:s kongress, först i representanthuset 1789–1797 samt 1804 och sedan i senaten 1804–1809.

Moore studerade vid Augusta Academy (numera Washington and Lee University). Han studerade sedan juridik och inledde 1774 sin karriär som advokat. Han deltog i amerikanska revolutionskriget.

Moore deltog i konventet som ratificerade USA:s konstitution för Virginias del. Han blev invald i den första kongressen. Han omvaldes tre gånger och efterträddes 1797 som kongressledamot av David Holmes.

Moore tillträdde 1804 på nytt som kongressledamot. Båda senatorerna för Virginia avgick senare samma år, först Wilson Cary Nicholas och sedan Abraham B. Venable. Han efterträdde Nicholas i senaten men bytte sedan klass efter fyllnadsvalet 1804 med William Branch Giles, så att han fick Venables mandat. Moore efterträddes 1809 som senator av Richard Brent.

Moore arbetade som sheriff (U.S. Marshal) från 1810 fram till sin död.

Källor

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Amerikanska demokrater
Amerikanska republikaner
Ledamöter av den första amerikanska kongressen
Ledamöter av USA:s representanthus från Virginia
Ledamöter av USA:s senat från Virginia
Födda 1752
Avlidna 1821
Män
Skjutjärnsjournalistik

Skjutjärnsjournalistik är en form av journalistik där journalisten sätter press på en makthavare med flera kritiska frågor, normalt snabba och överraskande frågor. Formen tillämpades förr framförallt i radio och tv.

I Sverige infördes skjutjärnsjournalistiken 1962 eller 1963 av Åke Ortmark och Herbert Söderström i radioserien Utfrågningen. År 1966 började de tre O:na använda skjutjärnsjournalistik i tv-intervjuer med ledande politiker.

Se även 
Revolverjournalistik

Källor 

Journalistik
Santa Maria Maddalena

Santa Maria Maddalena är en romersk-katolsk kyrkobyggnad i Rom, helgad åt den heliga Maria från Magdala och kamillianerordens moderkyrka. Kyrkan är belägen vid Piazza della Maddalena och tillhör församlingen Santa Maria in Aquiro. 

Kamillianerorden, grundad 1582 av Camillo de Lellis, hade en kyrka på samma plats från 1586 och den nuvarande kyrkan började byggas under sent 1600-tal. Kyrkan stod färdig 1699 och är en barockkyrka. Fasaden är dock utförd i rokokostil, vilket är en ovanlighet i Rom. Rocaille-motivet är tydligt.

Arbetet att bygga kyrkan pågick i 70 år och med flera arkitekter, däribland Carlo Quadri, Carlo Fontana (vilken man tror har konstruerat kupolen) och Giovanni Antonio de Rossi. Det är oklart vem som har designat den sirliga rokokofasaden som stod färdig 1734. Äldre guideböcker anger Giuseppe Sardi som designer, men den har motiv som påminner om Borrominis arbete. Mellan 1732 och 1734, ledde den portugisiske arkitekten Manuel Rodriguez Dos Santos det avslutande arbetet på kyrkan och historikern Alessandra Marino anser att det är Dos Santos, snarare än Giuseppe Sardi, som skall ha äran för fasaden. Även arkitekturhistorikern Nina Mallory menar att Sardi är osannolik som arkitekt till fasaden.

Kyrkan har ett freskmålat valv från 1744, utfört av Sebastiano Conca i ett kapell helgat åt Camillo de Lellis. Camillo de Lellis var kamillianerordens grundare, och hans reliker vördas i kyrkan.

Till vänster om kyrkan ligger klostret, färdigställt något tidigare än kyrkan.

Se även
Lista över kyrkor uppkallade efter Maria från Magdala

Referenser

Noter

Externa länkar
Kamillianerordens webbplats om kyrkan

Romersk-katolska kyrkobyggnader i Rom (rione Colonna)
Nationskyrkor i Rom
Platser med del av helgons kropp
Rione Colonna
Kyrkobyggnader uppkallade efter heliga Maria Magdalena
Verk av Giuseppe Sardi
Verk av Giovanni Antonio de Rossi
Lexington, Virginia

Lexington är en stad i den amerikanska delstaten Virginia med en yta av 6,5 km² och en folkmängd, som uppgår till  6 867 invånare (2000). Lexington är säte för Washington and Lee University och Virginia Military Institute. Lexington är countyfritt (independent city) på samma sätt som alla andra städer av typen city i Virginia men är trots detta administrativ huvudort i Rockbridge County. Countyts förvaltning finns alltså i staden även om Lexington utgör en självständig administrativ enhet.

Sam Houston, som var president i Republiken Texas, föddes i bergen norr om staden Lexington i Rockbridge County.

Externa länkar

Officiell webbplats

Oberoende städer i Virginia
Orter grundade 1777
Whitelaw Reid

Whitelaw Reid, född 27 oktober 1837 i Cedarville, Ohio, död 15 december 1912 i London, England, var en amerikansk politiker, diplomat och publicist. Han var chef för USA:s diplomatiska beskickning i Frankrike 1889-1892. Han var sedan republikanernas vicepresidentkandidat i presidentvalet i USA 1892. Han tjänstgjorde som USA:s ambassadör i London från 1905 fram till sin död.

Reid utexaminerades 1856 från Miami University i Oxford, Ohio. Han var länge ansvarig utgivare för New York Tribune. Han efterträdde 1889 Robert Milligan McLane som USA:s minister (Envoy Extraordinary and Minister Plenipotentiary) i Paris. USA:s beskickningschef i Paris fick ambassadörs rang först 1893, året efter Reids återkomst till USA.

Thomas C. Platt, en mäktig politisk boss från delstaten New York, var emot nomineringen av Levi P. Morton till återval som USA:s vicepresident. Platt och de andra bossarna fick sin vilja igenom efter att Whitelaw Reid, även han bosatt i delstaten New York, hade föreslagits som kandidat. President Benjamin Harrison, som nominerades till omval, protesterade inte mot förslaget att nominera Reid och nomineringen gick igenom enhälligt. Platt och hans anhängare var övertygade om Harrisons förlust och de hade planer på att nominera Morton till guvernörskandidat i New York två år senare. Att vara med om ett förlorat val skulle i deras ögon ha varit Morton till skada. Harrison och Reid förlorade valet mot demokraterna Grover Cleveland och Adlai E. Stevenson.

Reid efterträdde 1905 Joseph Hodges Choate som USA:s ambassadör i London. Han avled 1912 i ämbetet. Han gravsattes på Sleepy Hollow Cemetery i Sleepy Hollow, New York.

Noter

Externa länkar

Political Graveyard

USA:s ambassadörer i Storbritannien
Amerikanska politiker
USA:s ambassadörer i Frankrike
Alumner från Miami University
Personer från Greene County, Ohio
Födda 1837
Avlidna 1912
Män
Cedarville

Cedarville kan syfta på:

Cedarville, Arkansas
Cedarville, Illinois
Cedarville, New Jersey
Cedarville, Ohio
Cedarville, Ohio

Cedarville är en by i Greene County i den amerikanska delstaten Ohio med en yta av 2,8 km² och en folkmängd, som uppgår till 3 288 invånare (2000). Orten är säte för Cedarville University.

Kända personer från Cedarville
Whitelaw Reid, diplomat, politiker och publicist, republikanernas vicepresidentkandidat i presidentvalet i USA 1892

Referenser

Externa länkar

Officiell webbplats

Orter i Ohio
Greene County, Ohio