kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Running with Scissors (musikalbum)

Running with Scissors är ett musikalbum från 1999 av den amerikanske artisten "Weird Al" Yankovic. Det är Weird Als tionde album och det första på vars omslag han har sitt nuvarande utseende, med långt, lockigt hår och utan glasögon och mustasch.

Låtförteckning
 The Saga Begins (parodi på Don McLeans American Pie. Återberättar handlingen i Star Wars: Episod I – Det mörka hotet)
 My Baby's In Love With Eddie Vedder
 Pretty Fly For A Rabbi (parodi på The Offsprings Pretty Fly (for a White Guy))
 The Weird Al Show Theme (Temat till barnprogram som Weird Al var programledare för under 1997–1998)
 Jerry Springer (parodi på Barenaked Ladies One Week)
 Germs (Stilparodi på Nine Inch Nails)
 Polka Power! (ett polkamedley av följande låtar:
 Spice Girls – Wannabe,
 Harvey Dangers – Flagpole Sitta,
 Pras, Ol' Dirty Bastard & Mýas – Ghetto Superstar (That Is What You Are),
 Backstreet Boys – Everybody (Backstreet's Back),
 Smash Mouths – Walkin' on the Sun,
 Beastie Boys – Intergalactic,
 Chumbawambas – Tubthumping,
 Madonnas – Ray of Light,
 Matchbox Twentys – Push,
 Third Eye Blinds – Semi-Charmed Life,
 Marilyn Mansons – The Dope Show,
 Hansons – MMMBop,
 Marcy Playgrounds – Sex and Candy, och
 Semisonics – Closing Time.)
 Your Horoscope for Today (Stilparodi på Third-wave ska-grupper)
 It's All About The Pentiums (parodi på Puff Daddys It's All About The Benjamins)
 Truck Drivin' Song (Stilparodi på viss countrymusik)
 Grapefruit Diet (parodi på Cherry Poppin' Daddies Zoot Suit Riot)
 Albuquerque (Stilparodi på Dick's Automotive av Rugburns)

Medverkande
Band

 "Weird Al" Yankovic – sång, keyboard, dragspel
 Jim West – gitarrer, banjo, körsång
 Steve Jay – basgitarr, körsång
 Jon "Bermuda" Schwartz – trummor, slagverk, körsång

Studiomusiker

 Rubén Valtierra – keyboard (spår 1, 4, 5, 11)
 Kim Bullard – keyboard (spår 6)
 Warren Luening – trumpet (spår 4, 7)
 Joel Peskin – klarinett (spår 3, 7)
 Thomas "Snake" Johnson – tuba (spår 7)
 Bill Reichenbach Jr. – trombon (spår 4)
 Lee Thornburg – trumpet, trombon (spår 8, 11)
 Tavis Werts – trumpet (spår 8)
 Dan Regan – trombon (spår 8)
 Tom Evans – saxofon (spår 8, 11)
 Marty Rifkin – pedal steel-gitarr (spår 10)
 Tom Sauber – fiol (spår 2)
 Pat Sauber – banjo (spår 10)
 Mary Kay Bergman – sång (spår 3)
 Tress MacNeille – sång (spår 3, 5)

Musikalbum 1999
Vendevägen, Danderyd

Vendevägen är en väg som huvudsakligen sträcker sig genom kommundelen Djursholm i Danderyds kommun.

Vägen
Vendevägen börjar vid Danderyds sjukhus, med en cirkulationsplats med Mörbygårdsvägen och Ryggradsvägen och sträcker sig förbi Djursholms torg till Samsöviken och korsningen med Strandvägen. De olika delarna av vägsträckningen bar tidigare fyra olika namn: Mysingsvägen mellan Mörbyleden och Norevägen, Torvägen mellan Norevägen och järnvägen vid Dahlbergsvägen, Parkvägen mellan Dahlbergsvägen och Auravägen, och Vendevägen mellan Auravägen och Strandvägen vid Samsöviken. Denna del av vägsträckningen namngavs när Djursholms villastad grundades år 1889. Då fick huvuddelen av det nya samhällets vägar och kvarter namn som på olika sätt anknöt till fornnordiska begrepp och mytologi.

Hållplats
Där Vendevägen korsar Roslagsbanans Näsbyparksgren finns Vendevägens hållplats, som år 1956 bytte namn från Parkvägen. Hållplatsen, som inrättades 1910, ligger 7,1 km från Stockholms östra. Väntkuren är ritad av arkitekt Sigge Cronstedt.

Referenser

Noter

Transportanläggningar i Danderyds kommun
Djursholm
Gator och torg i Stockholms län
Grace (musikgrupp)

Grace var en svensk popgrupp som var aktiv i slutet av 1980-talet. 

Sångare var Chris Lancelot (egentligen Krister Linder). Övriga medlemmar var Erik Holmberg, Claus Bergwall, Roger Hansson, Mikael Lundgren och Janne Persson. 

Linder och Holmberg bildade senare gruppen Dive.

Största hit var singeln "Ingen kan älska som vi" (1988), som även var ledmotivet till Staffan Hildebrands film med samma namn 1988. 

Grace gav även ut singeln Half of Me/Biko (1989) där B-sidan var en cover på Peter Gabriels låt Biko inspelad live under Amnesty Internationals artistgala på Stockholms Konserthus den 18 februari 1989. På denna låt medverkade även bland andra Thomas Di Leva, Paul Fried, Gunnar Idenstam, Björn J:son Lindh, Janne Schaffer och Monica Törnell. Samtliga medverkande skänkte sina gager till Amnesty International.

Referenser

Svenska popgrupper
Det var så roligt jag måste skratta

Det var så roligt jag måste skratta är en barnvisa med text av Lennart Hellsing och musik av musikkritikern Knut Brodin som publicerades första gången 1947 i boken Nyfiken i en strut.

Källor

Barnvisor
Kingdom Hearts: Chain of Memories

är ett actionrollspel till Game Boy Advance från 2004. Det släpptes även en Playstation 2-version av spelet 2008 i USA och 2007 i Japan tillsammans med Kingdom Hearts II Final Mix+, samt en Playstation 3-version under namnet Kingdom Hearts HD 1.5 Remix och som gavs ut under 2013.

Handling 
Spelet utspelar sig efter händelserna från Kingdom Hearts. Sora och hans vänner Kalle Anka och Långben befinner sig vilande på en fält som ser ut att vara ändlös. Mitt på natten när Sora vaknar möter han en mystisk man som går klädd i svarta kläder. Det leder till Soras och hans vänners första möte med Organization XIII och Naminé i Castle Oblivion. Spelet skiftar sig också hos Riku, som har nyligen också stigit in i Castle Oblivion där han möter den mystiske DiZ.

Kingdom Hearts Re:Chain of Memories 
Square Enix gjorde en remake av spelet och släppte det till Playstation 2 under namnet Kingdom Hearts Re:Chain of Memories. Det släpptes den 29 mars 2007 i Japan och den 2 december 2008 i USA. Dock släpptes det inte i Europa.

Andra Kingdom Hearts-spel 
Kingdom Hearts till Playstation 2
Kingdom Hearts 358/2 Days till Nintendo DS
Kingdom Hearts II till Playstation 2
Kingdom Hearts Coded till Nintendo DS
Kingdom Hearts Birth by Sleep till Playstation Portable
Kingdom Hearts 3D: Dream Drop Distance till Nintendo 3DS

Referenser

Externa länkar 
 Kingdom Hearts Chain Of Memories officiella japanska webbplats
 Kingdom Hearts Chain Of Memories officiella europeiska webbplats
 Kingdom Hearts: Chain of Memories officiella nordamerikanska webbplats
 Kingdom Hearts Re:Chain of Memories officiella nordamerikanska webbplats
 

Game Boy Advance-spel
Playstation 2-spel
Playstation 3-spel
Datorspel 2004
Kingdom Hearts
Datorspel med antropomorfa figurer
Bryan Grant

Bryan Moral "Bitsy" Grant, Jr., född 25 december 1910, Atlanta, Georgia, USA, död 5 juni 1986 var en amerikansk högerhänt tennisspelare. Bryan Grant upptogs 1972 i International Tennis Hall of Fame.

Bryan Grant rankades som en av USA:s 10 bästa tennisspelare vid flera tillfällen under perioden 1930-41. Han var nummer tre 1935 och 1936 och han rankades dessutom som en av världens 10 bästa spelare 1936 och 1937. Som bäst var han världens åttonde bästa spelare (1937).

Grant vann singeltiteln i amerikanska grusmästerskapen 3 gånger (1920, 1934 och 1935). Som singelspelare var han framgångsrik också i Grand Slam-turneringar. Han nådde semifinalen i Amerikanska mästerskapen 1935 efter att i en tidigare omgång ha besegrat andraseedade Donald Budge 6-4, 6-4, 5-7, 6-3. Grant nådde kvartsfinalen i mästerskapen 1937 och 1938. Under karriären noterade han också segrar över spelare som Ellsworth Vines. 

Under 1950- och 1960-talen deltog Grant i amerikanska mästerskap på olika underlag som seniorspelare. Han vann 19 singeltitlar, den senaste 1977 på grus. 
    
Bryan Grant deltog i det amerikanska Davis Cup-laget 1935-37. År 1937 återtog USA DC-titeln genom att i världsfinalen, Challenge Round, besegra Tyskland med 3-2 i matcher. Matchen spelades på gräsbanorna i Wimbledon i juli. Grant förlorade sina båda singlar mot Gottfried von Cramm (3-6 4-6 2-6) och Henner Henkel (5-7 6-2 3-6 4-6). Han spelade totalt 10 matcher för det amerikanska laget, av vilka han vann 8.

Referenser

Källor 
The International Tennis Hall of Fame (Bryan Grant).     
Gianni Clerici, 1974. 500 Jahre Tennis ( tysk översättning 1978). Verlag Ullstein.
Davis Cup, spelarprofil

Amerikanska tennisspelare
Födda 1910
Avlidna 1986
Män
Joe Boyd

Joe Boyd, född 5 augusti 1942 i Boston, är en amerikansk musikproducent. Fast han är amerikan har Boyd mest jobbat i Storbritannien. Han är mest känd för sitt arbete med folkmusikrelaterade grupper och artister, som The Incredible String Band, Fairport Convention och Nick Drake. Han producerade även tidiga inspelningar med Pink Floyd, bland annat singeln "Arnold Layne". Joe Boyd har beskrivit sitt liv som producent i boken White Bicycles.

Födda 1942
Amerikanska musikproducenter
Män
Levande personer
Tunagård

Tunagård är en station (i järnvägsteknisk mening en hållplats) på Roslagsbanan, belägen i Österskär, Österåkers kommun, namngiven efter Tuna gård.

Stationen inrättades år 1919 för att betjäna framväxande villabebyggelse mellan centrala Åkersberga och slutstationen Österskär. Den består av en plattform vid ett enkelspår.

Tunagård ligger 28,6 km från Stockholms östra och 900 m från stationen Österskär.

Galleri

Åkersberga
Byggnader och anläggningar i Österåkers kommun
Järnvägsstationer vid Roslagsbanan
Järnvägsstationer invigda 1919
1919 i Sverige
Dave Ball

David James "Dave" Ball, född 3 maj 1959 i Blackpool, är en brittisk musiker känd från grupperna Soft Cell och The Grid.

Ball studerade konst i Leeds. 1979 bildade han duon Soft Cell tillsammans med Marc Almond. Efter gruppens upplösning 1984 var Ball bland annat studiotekniker och producent. Han släppte ett par soloskivor och skrev en del filmmusik. 1990 bildade han The Grid med Richard Norris, som hade stora framgångar med en slags "countrytechno" där olika element blandades vilt. Ball har ofta arbetat med Almond och de har under 2000-talet återbildat Soft Cell för turnéer och skivor.

Diskografi 

Brittiska musiker
Födda 1959
Män
Levande personer
Personer från Blackpool
Marc Almond

Marc Almond OBE, född Peter Mark Sinclair Almond den 9 juli 1957 i Southport, Merseyside, är en brittisk sångare. 

Almond studerade konst i Leeds och bildade där 1979 gruppen Soft Cell tillsammans med Dave Ball. Soft Cell upplöstes 1984 men redan innan dess hade Almond spelat in med sin fritidsgrupp Marc & The Mambas med bl.a. Matt Johnson från The The. Efter Soft Cells upplösning ombildades The Mambas till Almonds fasta kompgrupp La Magia, vilken bestod av Annie Hogan (keyboard, piano, marimba, vibrafon), Billy McGee (el-b, bas, keyboard) och Steve Humphreys (trummor, percussion). Han spelade in en rad plattor med inspiration från 60-talet. Hade framgångar med olika duetter: 1985 i "I feel love" med Jimmy Somerville och 1989 i "Something's gotten hold of my heart" med Gene Pitney där den senare ingick på The Stars We Are (1988). Almond uppträdde under rubriken 12 years of tears i Royal Albert Hall 30 september 1992, en konsert som även spelades in och gavs ut på skiva. Han har under årens lopp ofta tolkat Jacques Brel men även spelat in bl.a. ryska folksånger. Marc Almond är öppet homosexuell och flera av hans texter var kontroversiella på 1980-talet. Han har under 90-talet fortsatt ge ut plattor och varvade under 00-talet soloskivor med plattor med det återbildade Soft Cell. I mars 2015 gav Almond ut The Velvet Trail producerad av Chris Braide.

Diskografi
Soloalbum
 Untitled (1982) (som Marc and the Mambas)
 Torment and Toreros (1983) (som Marc and the Mambas)
 Vermin in Ermine (1984) (som Marc Almond with The Willing Sinners)
 Stories of Johnn] (1985) (som Marc Almond with The Willing Sinners)
 Mother Fist and Her Five Daughters (1987) (som Marc Almond with The Willing Sinners)
 The Stars We Are (1988) (som Marc Almond with The Willing Sinners / La Magia)
 Jacques (1989)
 Enchanted (1990)
 Tenement Symphony (1991)
 12 years of tears - Live at the Royal Albert Hall (1993)
 Absinthe: The French Album (1993)
 Fantastic Star (1996)
 Open All Night (1999)
 Stranger Things (2001)
 Heart on Snow (2003)
 Stardom Road (2007)
 Orpheus in Exile - Songs of Vadim Kozin (2009) (som Marc Almond With Alexei Fedorov)
 Varieté (2010)
 Feasting with Panthers (2011) (Marc Almond / Michael Cashmore)
 The Tyburn Tree (Dark London) (2014)
 The Dancing Marquis (2014)
 The Velvet Trail (2015)
 Against Nature (2015)
 Silver City Ride (2016)
 Shadows and Reflections (2017)
 A Lovely Life to Live (2018)
 Chaos and a Dancing Star (2020)

Se också diskografi Soft Cell

Externa länkar 

 Marc Almond officiell webbplats
 
 Liverpool Daily post: Intervju med Marc Almond

Brittiska rocksångare
New wave-musiker
Brittiska popsångare
Brittiska låtskrivare
Personer från Southport
Födda 1957
Levande personer
Män
Synthpopsångare
Jan Lennartsson

Jan Emanuel Lennartsson, född 22 september 1981 i Västerås, är en svensk före detta handbollsspelare. Han är vänsterhänt och spelade i anfall som högersexa.

Jan Lennartsson spelade sex säsonger med den svenska klubben IK Sävehof och avslutade sin karriär efter sex säsonger i det danska klubblaget Aalborg Håndbold. Han spelade 125 landskamper för det svenska landslaget och deltog i flera mästerskap.

Lennartsson har doktorerat i matematisk statistik vid Göteborgs universitet. Han är gift och far till tre barn.

Meriter 
 Svensk mästare två gånger: 2004 och 2005 med IK Sävehof
 Dansk mästare två gånger: 2010 och 2013 med AaB Håndbold / Aalborg Håndbold

Referenser

Externa länkar 
 

Svenska handbollsspelare
Spelare i IK Sävehof
Män
Födda 1981
Levande personer
Idrottare från Västerås
Spelare i Aalborg Håndbold
Svenska mästare i handboll
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Alumner från Chalmers tekniska högskola
Applick

Applick (från franskans applique murale, lampett, vägglampa, bildat av appliquer, applicera, anbringa, och murale, vägg), är en ljushållare för väggmontage, försedd med en eller flera armar. 

Applicken, som kan vara tillverkad av brons, även förgylld, mässing eller keramik var populär främst under 1700-talet och empiren.

Applicker förekommer bland annat i Ekebyborna kyrkas Sparrekor.

Källor
Nationalencyklopedin, multimedia 2000 plus
Prismas fransk-svenska ordbok, P.A. Norstedt & Söner, Stockholm 2004, 

Belysning
Richard Kappelin

Richard  Carl Johan Kappelin, född 30 september 1983 i Irsta, är en svensk tidigare handbollsmålvakt.

Karriär 
Richard Kappelin var med och vann VM-guld med Sveriges U21-landslag år 2003 i Brasilien, efter att ha blivit matchhjälte i finalen.

Med moderklubben IK Sävehof vann han 2004 SM-guld. Efter säsongen gick han till Elitseriekonkurrenten Alingsås HK.

Han återkom till Sävehof under säsongen 2006/2007 men gick därefter återigen till Alingsås HK. Han vann 2009 SM-guld med Alingsås, efter en fantastisk insats i finalen med en räddningsprocent på över 60% i första halvlek. Han blev vald till elitseriens bästa målvakt 2008 och 2009.

2010 värvades han av den spanska proffsklubben Cuenca 2016. Efter en succéartad andra säsong, 2011/12, slutade Kappelin tvåa i den totala räddningsligan i Liga Asobal och skrev på för den spanska toppklubben BM Aragón, från Zaragoza. Efter en säsong präglad av ekonomiska problem, valde Kappelin att lämna Spanien i december 2012. Han spelade några månader i Qatar i Al Gharafa innan han skrev på för de danska mästarna Aalborg Håndbold. Han spelade bara en säsong i Aalborg innan han vände kosan till Frankrike för ett år i Alsace. Han spelade åter i Spanien 2015–2017 för Naturhouse La Rioja. Säsongen 2017/2018 gick han till IFK Kristianstad där han vann SM-guld 2018, vilket gör att han vunnit SM-guld med tre olika klubbar något han är ensam om. 2020 avslutade han handbollskarriären.

Klubbar 
  IK Sävehof (–2004)
  Alingsås HK (2004–2006)
  IK Sävehof (2006–2007)
  Alingsås HK (2007–2010)
  Cuenca 2016 (2010–2012)
  BM Aragón (2012–2013)
  Al Gharafa (2013)
  Aalborg Håndbold (2013–2014)
  Sélestat Alsace HB (2014–2015)
  Naturhouse La Rioja (2015–2017)
  IFK Kristianstad (2017–2020)

Referenser

Externa länkar 
 

Män
Födda 1983
Levande personer
Svenska handbollsmålvakter
Spelare i BM Aragón
Spelare i Alingsås HK
Spelare i IK Sävehof
Spelare i Aalborg Håndbold
Spelare i IFK Kristianstad
Personer från Västerås kommun
Svenska mästare i handboll
Konstnärliga och litterära yrkesutövares samarbetsnämnd

Konstnärliga och litterära yrkesutövares samarbetsnämnd (KLYS) är en paraplyorganisation, bildad 1959, för riksorganisationer inom kulturområdet. Verksamhetsområdet omspänner bland annat upphovsrätt, kulturpolitik, trygghetssystem och yttrandefrihet. Endast organisationer, ej privatpersoner, kan söka medlemskap i KLYS.

Ordförande för KLYS har bland annat varit Peter Curman (från 1995), Mats Söderlund (från 2013), Marika Lagercrantz (från 2015) Karin Inde (från 2021).

Medlemmar (2014)
Ord
 Sveriges författarförbund
 Dramatikerförbundet
 Svenska journalistförbundet
 Svenska läromedelsförfattares förbund

Bild/form
 Konstnärernas riksorganisation
 Sveriges konsthantverkare och industriformgivare
 Svenska tecknare
 Svenska Fotografers Förbund

Ton
 Föreningen Svenska tonsättare
 Sveriges kompositörer och textförfattare (SKAP)
 Federationen Svenska musiker:
 Sveriges yrkesmusikerförbund
 Svenska musikerförbundet
 
Scen/film
 Fackförbundet Scen & Film
 Svenska regissörsföreningen
 Oberoende filmares förbund

Media
 Unionen, Fackklubben vid SR, SVT och UR

Referenser

Externa länkar 
KLYS webbplats

Paraplyorganisationer
Kulturorganisationer
Organisationer bildade 1959
Pär Ström

Pär Rune Ström, född 30 augusti 1959 i Sollentuna, är en svensk debattör, författare, civilingenjör och föreläsare. 

Pär Ström har drivit frågor inom området informationsteknologins hot mot den personliga integriteten. Han är verksam som integritetsombudsman vid tankesmedjan Den Nya Välfärden och tilldelades 2007 Advokatsamfundets journalistpris. Från 2007 till 2012 verkade Pär Ström som debattör i jämställdhetsfrågor.

Biografi   
Pär Ström är civilingenjör med inriktning teknisk fysik och examinerades vid Kungliga Tekniska högskolan 1980. Han har varit anställd vid Förenade Landsortstidningar Press med ansvar för digitala medier. Några år i slutet av 1990-talet ansvarade han för området elektroniska medier på Institutet för medieteknik. Sedan 1999 har han varit företagare som föreläsare och författare.
Pär Ström ingick i regeringens IT-råd, vilket var verksamt mellan 2007 och 2010.

Integritetsfrågor
Pär Ström har bedrivit arbete mot elektronisk övervakning av medborgarna och har skrivit flera böcker i ämnet, bland annat boken Övervakad. Där skriver han om riskerna med lagringen av de elektroniska fotspår varje medborgare lämnar och hur de kan missbrukas av personer med mindre ärliga avsikter. Förutom att föreläsa och skriva böcker i detta ämne gav Pär Ström också regelbundet ut en bulletin (Big Brother Bulletin). Han är sedan 1 maj 2006 integritetsombudsman vid tankesmedjan Den Nya Välfärden.

Jämställdhetsfrågor
Ström gav år 2007 ut boken Mansförtryck och kvinnovälde. I den framförs flera kritiska synpunkter mot den svenska feminismen.

Efter bokens publicering har Ström deltagit i olika debatter och skrivit artiklar i media om jämställdhet. I januari 2009 startade han bloggen Genusnytt.

Ström har på sin blogg skrivit att en del feminister eftersträvar ett "Amazonia" som är ett framtida feministiskt drömsamhälle där män motverkas och kvinnorna har tagit över makten i samhället.

I maj 2011 släpptes Ströms bok Sex feministiska myter. De ämnen som behandlas i boken är könsdiskriminering i arbetslivet och partnervåld. Ström argumenterar för att radikalfeministernas problembeskrivningar brister. 

I september 2012 gav Ström ut boken Mansförbjudet: könsdiskriminering av män och pojkar.

Ström meddelade den 8 november 2012 att han avslutar sin opinionsbildning inom genus och jämställdhet efter att ha utsatts för hot. Han utvecklade sin avgång från genusdebatten och återgång med boken Perukklubben i Sveriges Radios program Studio Ett den 21 augusti 2014.

Bibliografi 

 Perukklubben

Referenser

Externa länkar

 Genusnytt - Blogg som tidigare drevs av Pär Ström
 Sveriges Radios Studio Ett, "Möt Pär Ström", intervju med Pär Ström

Födda 1959
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Svenska författare under 1900-talet
Svenska bloggare
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Män
Levande personer
Internet i Sverige
Kritik mot feminism
Personer från Sollentuna
Wikipedia:Projekt neutralitet
Leif Bolter

Leif Gunnar Bolter, född 15 maj 1941 i Stockholm, är en svensk skulptör.

Leif Bolter utbildade sig på Konstfackskolan i Stockholm 1963-65, på Kungliga Konsthögskolan i Stockholm 1965-70 och på Slade School of Fine Arts i London 1970-71. Han har ett barnbarn som heter Charlie Bolter, han var också högsta chef för Kungliga Konsthögskolan.

Han är preses i Konstakademien och ledamot av Eva Bonniers donationsnämnd.

Offentliga verk i urval 
Pulserande koordinatsystem,  målade plaströr, 1969-78, rest 2013, utanför Moderna museet Malmö
Ljusorgel, aluminium och slipade glasprismor, 2006, Sveavägen 12 i Kumla
Gestaltning av tunnelbanestation Liljeholmen i Stockholm, 2004
Fondvägg, busstationen i Liljeholmen i Stockholm
Minnesmärket över Anna Lindh, 2004, på Medborgarplatsen i Stockholm
Utsmyckningar i Södra Länkens tunnlar i Stockholm 2004
Vindil, 1998, Konst på Hög, Kumla
Råd-Rum, granit och diabas, 1986, Hässelby slotts park
del av utsmyckning på Axelsbergs tunnelbanestation, 1983
Spiral utveckling, 1974, Alidebergsbadet i Borås
Vertikal Strävan, slutet av 1970-talet, i Flen

Leif Bolter finns representerad vid bland annat Moderna museet.

Bildgalleri

Källor

Noter

Svenska skulptörer under 1900-talet
Födda 1941
Män
Ledamöter av Konstakademien
Levande personer
Konstnärer verksamma i Stockholms tunnelbana
Mottagare av Prins Eugen-medaljen
Representerade vid Moderna museet
Aichach

Aichach är en stad i Landkreis Aichach-Friedberg i Regierungsbezirk Schwaben i förbundslandet Bayern i Tyskland. Folkmängden uppgår till cirka  invånare. Aichach fick stadsprivilegier 1347.

<div style="clear:left;">

Källor

Kommuner, köpingar och städer i Landkreis Aichach-Friedberg
Reguljair

Reguljair i Skellefteå AB var ett flygbolag som bildades 1996 i Skellefteå med ett flygplan av typen EMB-110 Bandeirante (SE-IYZ).

Under den första tiden så flög bolaget Skellefteå–Umeå–Sundsvall i linjetrafik och senare upptogs postflyg till Stockholm. År 1998 startades ytterligare en linje mellan Umeå och Vasa (Finland). År 1999 slutade en av grundarna. Bolaget fick då interna problem med de kvarvarande ägarna och bolaget gick i konkurs 2000. Bolaget startades upp ett par månader senare med förändrat ägande under namnet Nordic Airlink, senare Fly Nordic.

Ej längre existerande svenska flygbolag
Flygbolag bildade 1996
Flygbolag upplösta 2000
Företag som gått i konkurs
Skellefteås historia
Johannes sade: "se Guds Lamm"

Johannes sade: ”se Guds Lamm” är en psalmtext med tre verser.

Publicerad i
Nr 27 i Barnens sångbok "Se Guds lamm!" Johannes säger."
Nr 113 Sions Sånger 1951.
Nr 72 Sions Sånger 1981 under rubriken "Nådekallelsen". 

Svenska psalmer