kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Johannes F. Koch

Johannes F. Koch,född 28 januari 1921 i Karlstadt am Main i Tyskland,död 20 mars 2006 i Skåne, var en svensk-tysk katolsk domprost och före detta leutnant i Luftwaffe. Han var bror till Bernhard Koch.

Koch var 14 år när han såg den flygande missionären Paul Schulte landa på floden Main i Würzburg med amfibieplanet Dornier 12, detta väckte Kochs flygintresse som gärna ville bli flygande missionär i Kina. Hans tre år äldre bror som var segelflyginstruktör stimulerade hans flygintresse. Koch växte upp i ett hem där den katolska tron och det katolska livet var mycket starkt. Familjen kom i konflikt med nazismen och hans mamma var en tid häktad i egenskap av ordförande i det Katolska Kvinnoförbundet.

När han blev inkallad till flygvapnet fick han en mekanikerutbildning, segel- och motorflygutbildning. Förflyttningarna mellan flygplatserna var många Neustadt-Glewe i Meckelenburg, Lorient i Bretagne, Königsberg i Ostpreussen och Berlin likaså antalet flygplanstyper W 33 W 33 F 13 Bü 181 student, SG-38, Grunau Baby och Weihe. Han utbildades till spanare i Jüterbog några mil söder om Berlin, och med en kamerabeväpnad Messerschmitt Bf 109 gjorde han sin krigsinsats. Mest snabba flygningar över fronten. Han blev nedskjuten av eget luftvärn vid Baden-Baden då han försökte skaka av sig en svärm fiendeflygplan.

Under hela andra världskriget försökte han hålla igång sina teologistudier och när universitetet i Würzburg öppnade i augusti 1945 återupptog han sina studier, som fick hållas i det missionsseminarium som hade undgått stadens förstörelse. Han valdes till ledare i den lokala studentföreningen vid universitetet och blev i den egenskapen inbjuden till Sverige 1947 och 1947.8 Under det första besöket lärde han känna studentledaren Olof Palme. Han blev redan under studietiden prästkandidat i Sverige under biskop J.E. Müllers ledning. 4 december 1949 prästvigdes han i Würzburg och anlände till Sverige i maj 1950, och efter en mycket kort period som vikarierande kyrkoherde i lilla Oskarström blev han kaplan i Malmö och sedan från 1956 först vikarierande och sedan, från 1957, ordinarie kyrkoherde. Samma år blev han även svensk medborgare. 1962 förflyttades han Stockholm och S:t Eriks domkyrka på Söder som under resten av hans aktiva tid blev arbetsplats fram till 1995. Efter pensioneringen flyttade till Osby där han sedan lång tid haft ett hus.

Födda 1921
Avlidna 2006
Svenska romersk-katolska präster
Tyska segelflygare
Män
Tyska romersk-katolska präster
Lennart Jönsson

Lennart Jönsson kan syfta på:

 Lennart Jönsson (konstnär) 
 Lennart Jönsson (fiktiv statsminister)
Unleash the Fury

Unleash the Fury är ett musikalbum av gitarristen Yngwie Malmsteen och hans grupp Rising Force, utgivet 2005.

Albumtiteln är hämtad från en uppmärksammad incident under en flygresa till Japan 1988. En medpassagerare ska ha blivit provocerad av Malmsteens beteende och kastat ett glas vatten över honom, på vilket Malmsteen svarade med att skrika, bland mycket annat, "you've released the fucking fury", alltså egentligen inte unleashed.

Låtlista
 "Locked & Loaded" - 3:46
 "Revolution" - 4:17
 "Cracking the Whip" - 3:50
 "Winds of War (Invasion)" - 5:05
 "Crown of Thorns" - 4:24
 "The Bogeyman" - 3:57
 "Beauty and a Beast" - 3:18
 "Fuguetta" - 1:01
 "Cherokee Warrior" - 5:29
 "Guardian Angel" - 3:20
 "Let the Good Times Roll" - 4:03
 "Revelation (Drinking with the Devil)" - 5:38
 "Magic and Mayhem" - 4:39
 "Exile" - 3:52
 "The Hunt" - 4:20
 "Russian Roulette" - 4:10
 "Unleash the Fury" - 5:42
 "Paraphrase" - 3:49

Referenser

Musikalbum 2005
Album av Yngwie Malmsteen
Eric Lévi

Eric Lévi, egentligen Eric Jacques Levisalles, född 1955 i Paris, är en fransk musiker och huvudman i gruppen Era.

År 1977 startade Eric Lévi hårdrockgruppen Shakin' Street som senare gav ut de två skivalbumen Vampire Rock och Solid As A Rock. Shakin' Street turnerade kort tillsammans med AC/DC och Blue Öyster Cult innan de upplöstes år 1981. Senare skrev Eric Lévi filmmusiken till ett antal filmer, däribland L'Opération Corned-beef och komedin Visitörerna.

Eras debutalbum gavs ut 1996 och kom att bli en succé och ett av de mest sålda franska albumen med mer än 3 miljoner kopior. År 1999 kom Era 2, följt av Era: The Mass som gavs ut 2003, The very best of Era (2005), Era: Reborn (2008) och Era: Classics (2009).

Franska musiker
Födda 1955
Män
Levande personer
Personer från Paris
Greger Andersson

Per Greger Andersson, född den 6 augusti 1952 i Stehags församling, Malmöhus län, död 28 december 2012 i Åkarp, Burlövs församling, Malmöhus län, var professor i musikvetenskap vid Lunds universitet.

Biografi
Greger Andersson växte upp i Kristianstad, där han spelade blåsinstrument i olika ungdomsorkestrar. 
Efter skolgången började han studera vid Lunds universitet, där han avlade filosofie kandidatexamen i ämnena musikvetenskap, konstvetenskap och teoretisk filosofi. Han disputerade år 1982 vid Uppsala universitet på en avhandling om framväxten av de civila blåsmusikkårerna under 1800-talets senare hälft. Under sin tid i Uppsala grundade han Norrlands nations salongsorkester år 1986, och var också mycket aktiv i Norrlands nations övriga musikverksamhet.

Andersson var professor i musikvetenskap i Lund från 1996 fram till sin död, och hans forskning var huvudsakligen ägnad svensk och nordisk musikhistoria ur olika perspektiv.  År 2005 tog han initiativet till Ljudmiljöcentrum vid Lunds universitet.

Greger Andersson utnämndes 1997 till ledamot nr 916 av Kungliga Musikaliska Akademien, och han var även ledamot av Kungliga Vitterhetsakademien och Societas Ad Sciendum.

Forskning
 De skånska godsen som musikmiljöer
 Musikliv i Europa, 1600-1900. Rörlighet, institutioner, representation
 Östersjöområdet som musikaliskt landskap

Bibliografi

Källor
Greger Andersson från Lunds universitet
"In memoriam" Sydsvenska Dagbladet 2013-01-10

Noter

Externa länkar

Svenska professorer i musikvetenskap
Personer verksamma vid Lunds universitet
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Ledamöter av Vitterhetsakademien
Män
Födda 1952
Avlidna 2012
Personer från Stehags socken
Aino-Kaisa Saarinen

Aino-Kaisa Saarinen, född 1 februari 1979 i Hollola, är en finländsk längdskidåkare. Hon tog brons i lagsprinten vid OS i Turin 2006 tillsammans med Virpi Kuitunen, och guld i stafett 4 x 5 kilometer vid VM i Sapporo 2007. Hon tog en andra plats i Tour de ski 2009 efter att Virpi Kuitunen överraskande skidade förbi henne i slutet.

Hon fick pris som årets idrottare i Finland 2009 vid idrottsgalan den 11 januari 2010.

Källor

Externa länkar 

Finländska längdåkare
Världsmästare i längdåkning
Finländska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska bronsmedaljörer 2006
Olympiska bronsmedaljörer 2010
Finländska olympiska silvermedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2006 från Finland
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 2006
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2010 från Finland
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 2010
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Finland
Tävlande i längdskidåkning vid olympiska vinterspelen 2014
Finländska idrottare under 2000-talet
Födda 1979
Levande personer
Kvinnor
Personer från Hollola
Bengt Belfrage

Bengt Erik Belfrage, född 10 maj 1930 i Söderhamns församling i Gävleborgs län, svensk valthornist. 

Bengt Belfrage är son till läkaren John Belfrage och Ingeborg f Edqvist samt farbror till Henrik Belfrage. Efter examen från Kungl. Musikhögskolan fick han 1953 engagemang vid Stockholmsoperan och hos Philharmoniker 1962. Han har vidare varit solohornist i Hovkapellet och i Berlinfilharmonin. Han är ledamot av Kungliga Musikaliska Akademien.

Han har varit lektor och professor vid Kungl. Musikhögskolan.

Se även 

 Belfrage (adelsätt)

Bibliografi

Källor

Svenska musiker under 1900-talet
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Män
Födda 1930
Levande personer
Personer från Söderhamn
Bengt
Ule Ritgen

Ule Ritgen är en tysk basist som har spelat med Uli Jon Roth, Electric Sun och Zeno Roth innan han startade sitt band Fair Warning.

En stor anledning till att Electric Sun blev stora under början av 1980-talet var just Uli Jon Roths och Ule Ritgens otroliga teknik på sina instrument. Ritgens teknik visas speciellt i låtar som Earthquake, Cast away your chaines och Just another rainbow.

Tyska basister
Ingemar Bergfelt

Karl Ingemar Bergfelt, född 22 december 1931 i Gislaved, avliden 13 december 2019 i Göteborg, var en svensk pianist. 

Bergfelt har varit lärare i pianospel vid Musikhögskolan i Göteborg. Han är ledamot av Kungliga Musikaliska Akademien. Gift sedan 1957 med Elisif Lundén-Bergfelt.

Källor

Svenska klassiska pianister
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Män
Födda 1931
Avlidna 2019
Personer från Gislaved
Irländskt pund

Irländskt pund (Ir£ – punt) var den valuta som användes i Irland fram till införandet av euron 2002. Valutakoden var IEP. Valutaenheten 1 punt indelades i 100 pingin.

Valutan infördes 1938, men pund i olika former har varit valutan i Irland sedan år 997.

Vid övergången till euro fastställdes slutkursen 2002 till 1 EUR = 0,787564 IEP.

Användning
Valutan gavs ut av Central Bank and Financial Services Authority of Ireland / Banc Ceannais agus Údarás Seirbhísí Airgeadais na hÉireann (CBFSI) som ombildades 1943 och ersatte den tidigare Central Bank of Ireland / Banc Ceannais na hÉireann som grundades 1927. CBFSI har huvudkontoret i Dublin och är medlem i Europeiska centralbankssystemet.

Valörer
 mynt: fanns i 1 punt
 underenhet: fanns i 1, 2, 5, 10, 20 och 50 pingin
 sedlar: fanns i 5, 10, 20, 50 och 100 punt

Externa länkar
 Centralbanken CBFSI
 Punt-sedlar

Bildanden 1938
Upplösningar 2002
Irlands ekonomi
Ej längre existerande valutor inom euroområdet
Ebba Hultqvist

Ebba Hultqvist kan syfta på flera personer, bland annat:

 Ebba Hultkvist Stragne, svensk skådespelare och ekonom, född 1983
 Ebba Hultqvist, svensk politiker, född 1876
Astonishing X-Men

Astonishing X-Men är två tecknade miniserier och en fortlöpande serietidning utgivna av Marvel Comics. Gemensamt för de tre omgångarna (även kallat volymer) är att de handlar om superhjältegruppen X-Men. Serietidningsversionen publicerades månatligen från 2004 till 2013 och författades av Joss Whedon.

Volym 1 (1995)
Den första volymen av Astonishing X-Men var en miniserie i fyra delar som ersatte Uncanny X-Men under parallella universumshistorien Age of Apocalypse då alla X-titlar gavs nya namn och numreringar. Astonishing X-Men, författades av Scott Lobdell och tecknades av Joe Madureira.

X-Men
Amerikanska serietidningar
Q'orianka Kilcher

Q'orianka Waira Qoiana Kilcher, född 11 februari 1990, är en amerikansk skådespelerska. Hon fick sitt genombrott i rollen som Pocahontas i Den nya världen (2005) mot Colin Farrell. Hennes mor kommer från Schweiz och far från Peru. Fadern är ättling till quechua/huachipaeri-folket. Hon är kusin till sångerskan Jewel.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 

Amerikanska barnskådespelare
Amerikanska skådespelare
Födda 1990
Kvinnor
Levande personer
Mats Bergström

Mats Johan Bergström, född 7 mars 1961 i Gävle, är en svensk gitarrist utbildad vid Kungliga Musikhögskolan i Stockholm och Juilliard School i New York. Han debuterade 1983 i Wigmore Hall i London och är sedan dess frilansande solist, ackompanjatör och ensemblemusiker.

Mats Bergström har samarbetat med bland andra Malena Ernman, Annika Skoglund, Olle Persson, Mikael Samuelson och Edda Magnason. Bergström har bearbetat ett stort antal verk för gitarr, däribland Schuberts sångcykel Die schöne Müllerin, och gjort många skivinspelningar.

Priser och utmärkelser 
 1993 – Fred Åkerström-stipendiet (tillsammans med Mikael Samuelson)
 2006 – Ledamot av Kungliga Musikaliska Akademien
 2011 – Litteris et Artibus

Inspelningar, i urval 

 med Annika Skoglund, mezzo-sopran
 med Christian Bergqvist, violin och Per Flemström, flöjt
 med Donna Lee, piano, Anna Norberg, flöjt, Talekvartetten och Gustaf Sjökvists Kammarkör

 med Anna Norberg, flöjt
 med Olle Persson, baryton

 med Malena Ernman, mezzo-sopran
 med Joakim Svenheden, violin
 med Anders Jormin, kontrabas och Joakim Svenheden, violin

 med Nils-Erik Sparf, violin & viola, Chrichan Larson, cello och Anders Jonhäll, flöjt
 med Edda Magnason, sång & piano, Johan Liljedahl, gitarr, Jonas Östholm, piano, Svante Henryson, elbas och Magnus Persson, trummor

 med Svante Henryson, cello & kontrabas och Magnus Persson, slagverk

Med Georg Riedel:

Med Mikael Samuelson:

Med Tommy Körberg:

Med Anne Sofie von Otter:

Referenser

Externa länkar 
 
 

Födda 1961
Svenska klassiska gitarrister
Ledamöter av Kungliga Musikaliska Akademien
Mottagare av Litteris et Artibus
Män
Levande personer
Musiker från Gävle
Alumner från Juilliard School
Alumner från Kungliga Musikhögskolan i Stockholm
Torkel Glad

Torkel Glad, född 22 oktober 1947 i Lund, är professor i reglerteknik vid Linköpings tekniska högskola sedan 1988.

Glad är medförfattare till flera böcker i ämnet reglerteknik, däribland Reglerteknik: grundläggande teori och Control Theory: Multivariable and Nonlinear Methods, båda med Lennart Ljung.

Källor

Externa länkar
Publikationer Torkel Glad, Linköping University Electronic Press.

Födda 1947
Svenska professorer i reglerteknik
Personer verksamma vid Linköpings universitet
Män
Levande personer
Personer från Lund
Slottsbrosundet

Slottsbrosundet är ett sund i Vänern mellan Grums och Slottsbron som förbinder Grumsfjorden med Åsfjorden och resten av Vänern. Vid Slottsbrosundet ligger medeltidsborgen Edsholms borg.

Grums kommun
Wendy Brown

Wendy Brown, född 28 november 1955, är en amerikansk professor i statsvetenskap vid University of California i Berkeley i USA. Brown disputerade 1983 vid Princeton University med en avhandling som gavs ut 1988 med titeln Manhood and politics: A feminist reading in political theory.

Biografi 
Brown avlade sin fil.kand. i ekonomi och statsvetenskap vid University of Californa, Santa Cruz. Hon tog senare master- och doktorexamina i politisk filosofi vid Princeton University. Hon verkade som föreläsare vid Williams College och UC Santa Cruz fram till att hon 1999 antogs till en tjänst vid UC Berkeley.

Vid Berkeley har hon i första hand föreläst i politisk och kritisk teori. Hon är även eller har varit fakultetsmedlem vid avdelningen för retorik, den för rättsvetenskap och socialpolitik, men även delaktig i projekt med satsningar för kvinnor, genus och sexualitet samt tidigmoderna studier.

Tänkande och idéer 
I sitt författarskap använder Wendy Brown en mängd teoretiska influenser. Dessa kommer främst från Marx och Foucault, men även från Weber, Nietzsche, Marcuse, kulturvetenskap, feministisk, queer- och postkolonial teori. 

Wendy Brown försöker i sitt författarskap analysera förutsättningarna för politisk förändring. Hon ser samtidigt tydligt hur detta motstånd ofta har begränsad förändringspotential och lätt producerar och upprätthåller ras-, etnicitets-, köns- och sexualitetsmaktsordningarna. I sin bok States of Injury kritiserar hon hur försöken (av Catharine MacKinnon och andra) att förbjuda hatpropaganda och pornografi permanentar ett offerskap och hjälplöshet som är beroende av statens skydd.

Privatliv 
Brown bodde 2016 tillsammans med sin partner, den feministiska tänkaren Judith Butler, och deras son.

Bibliografi 
 1988: Manhood and politics: A feminist reading in political theory
 1995: States of injury: Power and freedom in late modernity
 2001: Politics out of history
 2005: Edgework: Essays on knowledge and politics
 2006: Regulation Aversion: Tolerance in the Age of Identity and Empire
 2008: Att vinna framtiden åter
2011: Inhägnade stater, avtagande suveränitet
 2015: Undoing the Demos

Referenser

Externa länkar
Akademisk biografi, Berkeley

Amerikanska statsvetare
Amerikanska professorer
Födda 1955
Kvinnor
Levande personer
Alumner från Princeton University
Alumner från University of California, Santa Cruz
Personer verksamma vid Institute for Advanced Study
Saskia Sassen

Saskia Sassen, född 5 januari 1949 i Haag, är en nederländsk-amerikansk professor i sociologi vid Columbia University. Sassen har tidigare varit verksam vid University of Chicago och varit gästprofessor vid London School of Economics and Political Science.

Verk 
Sassen har skrivit en rad böcker om globaliseringen, informationssamhället och den moderna stadens struktur, bland annat The Global City (1991), Losing control?: Sovereignty in an age of globalization (1996). På svenska finns Gäster och främlingar (2001) och Territorium, Makt, rättigheter : sammansättningar från medeltiden till den globala tidsåldern. (2007). Hon har även skrivit för flera tidningar, inklusive New York Times, Financial Times och International Herald Tribune.

Utmärkelser 

 1977  Föreläsare vid Tore Browaldh-föreläsningen
 2011  Hedersdoktor vid Kungliga Tekniska högskolan.

Källor 

Nederländska sociologer
Amerikanska professorer
Hedersdoktorer vid Kungliga Tekniska högskolan
Kvinnor
Födda 1949
Levande personer
Mottagare av prinsen respektive prinsessan av Asturiens pris
Globaliseringsskribenter
Loganglaciären

Loganglaciären är en 85 km lång dalglaciär i Saint Elias Mountains i den amerikanska delstaten Alaska. Den går ner mot den norra sluttningen av Mount Logan, och strömmar nordväst över den kanadensisk-amerikanska gränsen och bildar källfloden till floden Chitina. Den namngavs för sin närhet till Mount Logan, som i sin tur fått sitt namn efter William Edmond Logan, som var grundare och mångårig chef för Geological Survey of Canada.

Referenser 

Yukons geografi
Glaciärer
Hexalogi

En hexalogi är en sammanhållen grupp av sex konstverk inom något konstnärligt område.

Kända hexalogier
Litteratur:
Science fiction-serien Dune av Frank Herbert
Fantasy-serien om Övärlden av Ursula K. LeGuin
 Romansviten Min Kamp av Karl Ove Knausgård
 Romansviten Jordens barn (som inleds med Grottbjörnens folk) av Jean M. Auel.

Film:
Science fiction-filmerna Stjärnornas krig var från början tänkt att vara en hexalogi (sedan episod VII och följande filmer har skapats, är filmserien dock inte längre en hexalogi)

Se även
Trilogi
Tetralogi
Pentalogi
Heptalogi
Oktalogi
Ennealogi
Dekalogi

Litterära termer
Konsttermer
Sextal

de:Mehrteiler#Sechsteiler (Hexalogie)
Italiensk lira

Italiensk lira (₤it – Lira italiana; lire i plural) var den valuta som användes i Italien fram till införandet av euro 2002. Valutakoden var ITL. 1 lira var lika med 100 centesimo.

Senare blev liran ett räknemynt, som efter hand alltmer förlorade i vikt gentemot den fina silverliran, som slogs som mynt första gången i Venedig 1472 med en finvikt på 6,18 gram. Liran blev efter hand alltmer framträdande som myntenhet i Italien, tills det att den av Napoleon under ockupationen ersattes av 1 franc (4,5 gram silvers finvikt) = 100 centesimi. Efter Napoleons fall bibehölls detta system bland annat i Sardinen och andra stater. År 1862 blev liran mynthenhet i det förenade Italien, och då Italien blev medlem i den Latinska myntunionen 1865 sattes dess finvikt till 4,175 gram silver.

Efter första världskriget drabbades liran av hög inflation, så till den grad att man sällan kom att tala om den annat än i plural (lire). Förutom i Italien användes liran även i San Marino och Vatikanstaten (som dock hade egna mynt).

Vid övergången till euro fastställdes slutkursen 1999 till 1 EUR = 1 936,27 ITL.

Valutan gavs ut av Banca d’Italia (Bd’I) som grundades 1893. Bd’I har huvudkontoret i Rom och är medlem i Europeiska centralbankssystemet.

Valörer
mynt: fanns 1/2, 1, 2, 5, 10, 20, 50, 100, 200, 500 och 1 000 lire
underenhet: fanns ej, tidigare centesimo
sedlar: fanns i 500, 1 000, 2 000, 5 000, 10 000, 50 000, 100 000 och 500 000 ITL

Källor

Externa länkar
 Centralbanken Bd’I
 ITL sedlar

Ej längre existerande valutor inom euroområdet
Italiens ekonomiska historia
Bildanden 1861
Upplösningar 2002
Cession

Cession innebär en borgenärs överlåtelse av en fordran till en annan person utan gäldenärens medverkan. 

Inom folkrätten betyder cession avträdelse av ett territorium från en stat till en annan genom avtal. Det kan röra sig om ett fredsavtal, eller till exempel ett köp.

Se även
 Annektering

Ekonomi
Politisk geografi
Statsvetenskap
Kallaste

Kallaste (, Krasnyje Gory, "röda bergen"; estnisk transkribering: Krasnõje Gorõ) är en mindre stad i Tartumaa i östra Estland. Staden ligger i Peipsiääre kommun vid sjön Peipus västra strand. Kallaste hade 680 invånare vid folkräkningen år 2021, på en yta av 2,28 km². Större delen av befolkningen utgörs av ryssar; endast 20 procent är estnisk.

På 1600-talet kallades platsen Hornet. Kallaste grundades på 1700-talet som en by för gammaltroende. År 1921 blev det en småköping (alevik). Orten fick stadsrättigheter 1938. Kallaste var till och med 2017 en egen stad, men slogs då samman med ett antal kommuner för att bilda Peipsiääre kommun.

Referenser

Externa länkar 

Orter i Tartumaa
Städer i Estland
Historiska kommuner i Tartumaa
Illyriska provinserna

Illyriska provinserna (franska: Provinces illyriennes) formades efter freden i Schönbrunn 1809 och utgjorde en fransk provins vid Adriatiska havet. Namnet togs från det antika Illyricum som var en provins inom Romarriket.

Napoleon I slog samman de provinser han erövrat av Österrike och ställde dem direkt under Frankrike. De områden som ingick vid Adriatiska havet var Istrien, Dalmatien, Kroatien sydväst om floden Sava, staden Trieste, Krain, västra Slovenien, områdena kring städerna Gorizia och Gradisca, övre Kärnten, staden Dubrovnik och alla dess besittningar runt Kotorbukten.

En provinshuvudstad upprättades i Ljubljana (tyska: Laibach) och 1811 beräknade man att provinsen hade 1 504 258 invånare.

År 1813 förklarade Österrike krig mot Frankrike igen och återerövrade provinserna. Kotorbukten hade dock erövrats av Montenegro samma år men montenegrinerna var senare tvungna att avträda landområdet till Österrike. Vid Wienkongressen 1815 beslutades formellt att provinserna från 1816 skulle återgå från Frankrike till Österrike. Därefter skapades kungariket Illyrien i Österrike.

Referenser

Externa länkar 

Frankrike under 1800-talet
Kroatien under 1800-talet
Slovenien under 1800-talet
Österrike under 1800-talet
Italien under 1800-talet
Montenegro under 1800-talet
Stater och territorier bildade 1809
Stater och territorier upplösta 1816
Illyrien
Trym Bergman

Trym Bergman, född 24 januari 1969 i Horten, är en norsk fotbollsspelare.

Bergman är född och uppvuxen i Horten och började spela fotboll i den lokala klubben FK Ørn Horten. A-lagsdebuten skedde vid 18 års ålder den 13 juni 1987 mot Mjølner, medan han fortfarande spelade med juniorlaget. Under 1988 spelade han parallellt i senior- och juniorlaget och vann med juniorlaget norska mästerskapen och den prestigefyllda turneringen Norway Cup.

Efter säsongen 1991 blev Bergman värvad till Kongsvinger IL som vänsterforward. Under hans första år i Kongsvinger kom laget tvåa i Tippeligaen och fick därmed spela i UEFA-cupen 1993. De blev utslagna av Juventus FC i andra omgången efter 1-1 på Ullevål och 0-2 i Italien. Laget spelade även i UEFA Intertoto Cup 1997 och 1998. Bergman vann den interna skytteligan 1996, 1997 och 1998.

Bergmans kontrakt med Kongsvinger gick ut efter säsongen 1999, samtidigt som laget åkte ur Tippeligaen. Han skrev på för Hammarby och flyttade till Stockholm. Första A-lagsmatchen kom i Svenska Cupen borta mot Umeå FC (4-0) i mars 2000. Första allsvenska matchen var premiären mot GIF Sundsvall (0-1) på Söderstadion och första målet gjorde han hemma mot Örgryte IS (1-0) den 19 juli 2000. Han blev svensk mästare med Hammarby säsongen 2001 när klubben tog sitt första fotbollsguld. Bergman spelade också i kvalet till UEFA Champions League 2002/2003 den 31 juli 2002 hemma mot jugoslaviska FK Partizan Belgrad (1-1) på Råsundastadion. 

Efter tre år i Stockholm återvände Trym till Norge och spel med Sandefjord Fotball i 1 Division, den norska andraligan, säsongen 2003.

Bergman är en snabb allroundspelare som har spelat på de flesta positioner, främst på högerkanten.

Norska fotbollsspelare
Födda 1969
Män
Spelare i FK Ørn-Horten
Spelare i Kongsvinger IL
Spelare i Hammarby IF Fotboll
Spelare i Sandefjord Fotball
Levande personer
Personer från Hortens kommun