kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Enhörnakören

Enhörnakören är en blandad kör baserad i Enhörna. Ledare är Enhörna församlings kyrkomusiker, en tjänst som sedan augusti 2020 innehas av Emma Willford Thörn. Enhörnakören har idag omkring 15 medlemmar och uppträder regelbundet i Enhörna församlings verksamhet samt vid andra arrangemang i Enhörna.

Under flera decennier var kören, liksom flera andra kyrkokörer, samtidigt också en ideell förening bestående av körmedlemmarna. Numera är själva körföreningen upplöst, men kören fortsätter sjunga.

Enhörnakören var en av ytterst få körer som deltog vid samtliga körstämmor i Skinnskatteberg.

Under åren 2014-17  har Enhörnakören vid flera tillfällen framfört konserten/föreställningen Där främlingskapet bryts kan en ny värld börja, vilken är sammanställd av dåvarande körledaren Helena L Cronholm, inspirerad av Svenska kyrkans bok med samma namn.

Under sommaren 2016 firade Enhörnakören 70 år med en jubileumskonsert den 6 juni och en utställning om kören vid Enhörna hembygdsmuseum. Samma år framförde kören också "The Armed Man" av Karl Jenkins.

Framförda verk

Mässa för den vilsne (texter: Nils Ferlin, Maria Wine, Göran Sonnevi m fl; musik: Bo Lindell) (2001, 2012)
Requiem i d-moll, K. 626 (Wolfgang Amadeus Mozart) (2004, 2011)
I välsignan och fröjd (text: Alf Hambe, musik: Hans Kennemark) (2005, 2012)
Requiem i d-moll, op. 48 (Gabriel Fauré) (2006)
Mångfaldsmässa (Yamandú Pontvik) (2007, 2008)
Gloria D-dur, RV 589 (Antonio Vivaldi) (2008, 2012)
Gaudete (sånger ur Piae Cantiones, arr: Anders Öhrwall) (2009, 2015)
Förklädd Gud (text: Hjalmar Gullberg, musik: Lars-Erik Larsson) (2009, 2010)
Himmelen inom (Anders Nyberg) (2011, 2013, 2017)
Words of Realness (text: Spoon Jackson, musik: Stefan Säfsten) (2012)
Missa brevis nr 5 i B-dur, Hob.XXII:7 (Joseph Haydn) (2013)
Mässa nr. 2 in G-dur, D 167 (Franz Schubert) (2013)
Där främlingskapet bryts kan en ny värld börja (körkonsert sammanställd av Helena Cronholm) (2014, 2015, 2016)
Mässa för en sårad jord (text: Erik Hillestad, musik: Ketil Bjørnstad) (2008, 2015)
The Armed Man (Karl Jenkins) (2016)

Svenska blandade körer
Enhörna
Barnens bokklubb

Barnens Bokklubb (Bb) startade 1977, och är en barnbokklubb för barn och ungdomar i Sverige. 

Initiativtagare till Barnens Boklubb var Marianne von Baumgarten och målsättningen från start har varit att förmedla barnböcker av högsta kvalitet från alla förlag. En som från början gav sitt stöd till Barnens Bokklubb var Astrid Lindgren, som också betonade vikten av högläsning och sagoberättande.

Barnens Bokklubb ägs i dag av P.A. Norstedt & Söner och Bokförlaget Opal.

Källor

Fotnoter

Bokklubbar
Organisationer bildade 1977
Svensk barnlitteratur
Föreningar i Sverige
Svensk ungdomslitteratur
East Bay Grease

East Bay Grease är Tower of Powers första album, utgivet 1970.

Låtlista
Låtar där inget annat anges är skrivna av Emilio Castillo och Stephen Kupka.

 "Knock Yourself Out" - 7.08
 "Social Lubrication" - 7.28
 "The Price" - 6.09
 "Back on the Streets Again" - 5.50
 "The Skunk, the Goose, and the Fly" - 5.55
 "Sparkling in the Sand" (Emillio Castillo, Stephen Kupka, Lawrence Lopez) - 9.06

Medverkande
 Rufus Miller - Sång (Förutom "Sparkling In The Sand")
 Emilio Castillo - Altsax, Sång
 David Garibaldi - Trummor, vibrafon, kör
 Greg Adams - Trumpet
 Stephen 'Doc' Kupka - Barytonsax, kör
 Skip Mesquite - Tenorsax, flöjt, sång
 David Padron - Trumpet
 Francis 'Rocco' Prestia - Elbas
 Rick Stevens - Sång på "Sparkling In The Sand", kör
 Willy Fulton - Gitarr, kör
 Mic Gillette - Trumpet, trombon, flygelhorn
 Ken Balzell - Trumpet

Musikalbum 1970
Amerikanska debutalbum
Album av Tower of Power
Volvo RM12

Reaktionsmotor 12 (RM12) är en dubbelströmmande jetmotor tillverkad för stridsflygplanet Saab 39 Gripen av Volvo Aero (numera GKN Aerospace Sweden).

Historia 
Reaktionsmotor 12 är en utveckling av General Electric F404J, som i sin tur var en anpassning gjord av GE av F404-400 för att användas i enmotoriga flygplan.
Som mest skedde tillverkningen i tvåskift, med en takt på 12 veckor per motor.

Den 24 maj 2011 tillverkades den 254:e och sista RM12 för leverans till Sydafrikas flygvapen. Sammanlagt hade motorvarianten då gjort 160 000 flygtimmar utan ett enda motorrelaterat haveri, vilket är unikt inom flygvapen. I november 2022 har motorvarianten gått i över 400 000 flygtimmar utan haveri.

Konstruktion 
Volvo RM12 är en dubbelströmsmotor med 3-stegs fläkt och 7-stegs kompressor, vardera drivna av en 1-stegsturbin. De styrbara ledskenorna vid insug, fläkt och kompressor gör den extremt okänslig för tryckförändringar och så kallad pumpning.

Motordragkraften är med efterbrännkammare 80,5 kN (8000 kp). Utan efterbrännkammare är dragkraften 54 kN. Vid fullt uttag behöver motorn 68 kg luft/sekund, vilket på marknivå motsvarar ungefär lika många m3, och kompressorn roterar då med 16 800 varv per minut. Fläkten, som sitter före kompressorn i luftens väg genom motorn, har ett maximalt varvtal på 13 200 varv per minut.

Avböjd uppdatering till RM12EF 
Volvo Aero redovisade i november 2010 i allmänna ordalag hur RM12 kunde utvecklas till ”RM12EF” och konkurrera med den General Electric F414G som installerats i Gripen Demo. Förslaget innebar optimerad motorstyrning i FADEC, en nyare redan utvecklad turbin samt effektivare fläkt. Enligt Volvo Aero innebar detta inte några tekniksprång – och därmed inte heller stora risker tekniskt eller ekonomiskt – då det fanns demonstrerad teknologi med hög teknologimognad för de föreslagna modifikationerna.

Jämfört med RM12 visade Volvo Aero att RM12EF och GE-motorn F414G (den som regeringen valde för Gripen NG) skulle ge dragkraftsökning vid start på +10% för RM12EF och +14% för F414G, medan ökning vid samtliga flygfall låg i intervall +9-22% för RM12EF resp. +12-23% för F414G.

Enligt Allan Widman har Volvo Aero uppgivit att RM12EF:s specifika bränsleförbrukning utan efterbrännkammare —  beroende på flygfall (höjd/fart) — är cirka 2-4% sämre än F414G men trots det räknade Volvo att F414G skulle vara 30-40% dyrare sett över livscykeln.

Efter att orderna från Schweiz och Brasilien inkommit bortföll RM12EF som alternativ för Gripen NG, och Volvo satsade istället på att få uppgradera befintliga motorer i 39C/D motor RM12 för att på så sätt utnyttja Försvarsmaktens redan gjorda investeringar i befintliga cirka 220 motorer.

Referenser

Noter

Externa länkar 
 Jörgen Städje om Reaktionsmotor 12 och dess FADEC - ritningar och scheman.
 Youtube - Folk&Försvar 2011 - Volvo Aeros vd Staffan Zackrisson beskriver möjliga RM12-prestandaökningar

Jetmotorer
Bump City

Bump City är funkbandet Tower of Powers andra album.

Låtlista
Låtar där inget annat anges är skrivna av Emilio Castillo och Stephen Kupka.

 "You got to Funkifize" - 4.31
 "What Happened to the World that Day?" - 4.11
 "Flash in the Pan" - 3.34
 "Gone (In Memory Of Jacqueline Mesquite)" (G.Adams, S.Mesquite) - 3.41
 "You Strike My Main Nerve" (S.Kupka, E.Castillo, L.Williams, L.Gordon) - 2.52
 "Down to the Nightclub" (S.Kupka, E.Castillo, D.Garibaldi) - 2.43
 "You're Still A Young Man" - 5.35
 "Skating on Thin Ice" - 3.48
 "Of the Earth" - 4.30

Medverkande
 Rick Stevens - Sång
 Skip Mesquite - Tenorsax, flöjt, kör, Sång på "Gone"
 Emilio Castillo - Tenorsax, kör
 Greg Adams - Trumpet, flygelhorn, valthorn, piano, kör
 Stephen 'Doc' Kupka - Barytonsax, kör
 Mic Gillette - Trumpet, trombon, valthorn, kör
 Willy Fulton - Gitarr, kör
 David Garibaldi - Trummor
 Francis 'Rocco' Prestia - Elbas
 Brent Bryars - Congas, kör

Musikalbum 1972
Album av Tower of Power
Patrick Süskind

Patrick Süskind, född 26 mars 1949 i Ambach vid Starnberger See i Bayern, är en tysk författare och dramatiker, som framförallt är känd för sin roman Parfymen – berättelsen om en mördare.

Patrick Süskind är son till Wilhelm Emanuel Süskind, långvarig politisk redaktör vid Süddeutsche Zeitung. Patrick Süskind har studerat historia vid universitetet i München och i Aix-en-Provence. Han debuterade som författare med enaktsmonologen Der Kontrabass 1981, som blev en stor framgång när den sattes upp. Hans första roman Das Parfum – Die Geschichte eines Mörders (1985; Parfymen - Berättelsen om en mördare 1990) blev en internationell succé, översattes till 46 språk och såldes i 15 miljoner exemplar (2006). Den filmatiserades 2006 av Tom Tykwer och hade världspremiär i september i München. Tillsammans med Helmut Dietl har han skrivit flera filmmanus.

Parfymen – berättelsen om en mördare, som översattes till svenska av Ulrika Wallenström, handlar om parfymören Jean-Baptiste Grenouille. Han är en isolerad människa på grund av den känsla av obehag han väcker eftersom han saknar kroppslukt, men han själv utvecklar ett särdeles luktsinne och blir besatt av dofter. För att skapa mer och mer sofistikerade och utsökta parfymer börjar han mörda unga flickor för att extrahera deras kroppsdofter. Romanen filmatiserades 2006 med titeln Parfymen: Berättelsen om en mördare.

Referenser 

Tyska författare
Tyskspråkiga författare
Födda 1949
Män
Levande personer
Bayrare
Kommerseråd

Kommerseråd är en titel som i Sverige sedan 1682 används för vissa högre chefer inom Kommerskollegium.

I Finland är kommerseråd () en hederstitel för framstående personligheter i näringslivet som tilldelas av presidenten.

I Tyskland var Kommerzienrat, i Österrike Kommerzialrat fram till 1919 en hederstitel. Den avskaffades därefter, men fortsatte att utdelas i Bayern 1920–1925.

Se även
Statsråd (titel)
Bergsråd

Noter 

 
Svenska titlar
Finländska titlar
Vindskida

Vindskida, vindskiva - bräda, anbringad på takets gavelsprång d.v.s. den sida av ett hustak, som skjuter ut över husets gavel för att skydda denna och takbeläggningen mot väder och vind. Om den inte satt där, skulle vinden kunna få fäste under takpannorna och blåsa bort dem från taket. Vindskidorna är bland de mest utsatta detaljerna på ett småhus och kläs gärna med plåt, då de i regel inte utan besvär är tillgängliga för underhåll.

Byggteknik
Jordbävningen utanför Japan 2006

Jordbävningen utanför Japan 2006 inträffade klockan 22.14 lokal tid (11.14 UTC) den 15 november 2006 utanför ögruppen Kurilerna. Magnituden uppmättes till 8,3 på Richterskalan. Huvudskalvet följdes av ett tiotal efterskalv med magnituden från 6,5 och nedåt. Avståndet till den japanska nordön Hokkaido var cirka 800 kilometer. 

De första vågorna träffade 21.30-tiden lokal tid (08.30 UTC) den lilla fiskestaden Nemuro på ön Hokkaido. Vågorna var små, endast omkring 40 centimeter höga.

Skalvet kändes i Misawa och Yokosuka i Japan samt i Petropavlovsk-Kamchatskiy i Ryssland. På Hawaii skadades en person av en 34 centimeter hög våg vid Waikiki i Honolulu, och en 88 centimeter hög våg översvämmade en parkeringsplats. En 176 centimeter hög våg förstörde två bryggor och skadade ytterligare minst en i Kalifornien.

Källor

Se även

2006 i Japan
Japan 2006
Japan 2006
Naturkatastrofer 2006
WP:Projekt Japan
Kamelull

Kamelull (kamelhår). Den fina kamelullen kommer från den tvåpuckliga kamelen som lever på västra Kinas högslätter och i yttre delen av Mongoliet. Mot det råa klimatet och den extrema kylan skyddar djuren sig genom det ytterst fina bottenhåret i sin päls. I regel klipper man inte kamelullen utan djuren släpper den ifrån sig på våren i form av stora tussar. Dessa sorteras sen efter finhet. En fullvuxen kamel producerar årligen ca. 5 kg ull. Eftersom kamelhåret inte genom sortering helt kan befrias från de grova täckhåren bearbetas det ofta i en komplicerad rensningsanläggning. Den därvid förädlade kamelullen är mycket lätt och uppskattas för sin gyllene glans och för sin varma känsla. 

Ull
Kometkärna

Kometkärnan är den fasta delen av en komet. Kärnan är en liten himlakropp bestående av sten, damm och frusna gaser. När den hettas upp, sublimeras gaserna och skjuts ut från ytan och bildar en tunn atmosfär runt kärnan, en koma. När solens strålning eller solvinden träffar koman bildas en enorm svans som alltid pekar bort från solen.

En typisk kometkärna är mindre än 10 kilometer i diameter och har en mycket oregelbunden form med varierande ytformationer.

Kometkärnor är till sin geologi mycket porösa och löst sammanhållna varför de ibland splittras och ger grund för så kallade "meteorregn". Det är dock kärnans innehåll av flyktiga ämnen som vatten, kolmonoxid och koldioxid, men också metan och ammoniak som gör kometerna speciella och ger upphov till en kometsvans vid kometens passage i solens närhet. Resultaten av NASA-experimentet Deep Inpact där en projektil sprängde loss materia från kometen Tempel 1 visade dock på en överraskande stor andel fast material jämfört med vatten och gaser, enligt mätningar genomförda med rymdsonden Rosetta.

Referenser 

Kometer
Fluorit

Fluorit eller flusspat är ett mineral som innehåller kalciumfluorid (CaF2). Det har inte varit så populärt som ädelsten då den är för mjuk och inte har tillräckligt bra ljusbrytning. Idag är tillgången desto större i olika stenaffärer framförallt med anknytning till kristallhealing.

Den förekommer i oktaederform eller kubisk form. Färgen varierar, vanligt är grön, violett, gul och blå, men ren kalciumfluorid är färglös. Röntgenstrålning kan förändra färgen. 
Fluoriten har hårdheten 4 på mohs hårdhetsskala.
Fluoriten används inom industrin som smältpunktssänkande medel (flussmedel), till exempel vid emaljering, och metallframställning. Andra användningsområden är glas- och keramiktillverkning. Det är också råmaterial för tillverkning av fluorvätesyra.

Inom glastillverkningen används det dels som grumlande komponent i visst opalglas (flussglas), dels i mindre mängder i viss glasmassa som luttringsmedel för att underlätta smältans homogenisering.

Kalciumfluorid används i vetenskapliga instrument som fönster för ultraviolett ljus.

Fluoriten kan hittas i mineraliserade ådror ofta tillsammans med andra metalliska mineral, men oftast med kalksten.
Betydande fyndigheter finns i Wölsendorf i Tyskland, Österrike, Italien, Frankrike, Norge, USA, Sydafrika och Cumberland och Derbyshire i England där den enda förekomsten finns av Blue John.

Särskilt vackra kristaller av flusspat förekommer bland annat i Böhmen i Tjeckien, Schweiz, Österrikiska Tyrolen och Norge. Stora producenter av flusspat är Kina, Mexiko och Mongoliet.

I Sverige förekommer flusspat bland annat i Brantevik, Onslunda och Gladsax (naturreservatet Impan) i Skåne län, Yxsjöberg i Örebro län, Blaiken i Västerbottens län och Laisvall i Norrbottens län.

Fluorit kan framställas genom neutralisation mellan fluorvätesyra och kalciumhydroxid enligt formeln 2HF + Ca(OH)2 → CaF2 + 2H2O.

Källor

Externa länkar 

Mineral
Ädelstenar
Kalciumföreningar
Fluorider
Attributmakare

Attributmakare arbetar med rekvisita till teaterföreställning eller filminspelning. Man specialtillverkar föremål med olika egenskaper. Man gör föremål för åstadkomma särskilda händelseförlopp och effekter. Det kan till exempel handla om att tillverka verklighetstrogna attrapper eller konstgjorda dörrar som ska slås sönder på scen. Attributmakare arbetar även med rörliga objekt och med fondmåleri.

Yrken inom filmproduktion
Yrken inom scenkonst
Textila hantverksyrken
Guro

Guro, japanskt uttryck från gurotesuku "grotesk" som betecknar bilder som föreställer död, döda, dödandet eller all annan form av våld. Ett exempel på guro är Waita Uzigas Mai-chans daily life, där porr, tortyr, lemlästning och död blandas samman i en grotesk kombination.

Den fick sitt första framträdande i 1920-talet i japansk litteratur, och benämns som ett område inom Hentai.

Motiv i konsten
Baldwin Street

Baldwin Street är en gata som ligger 3,5 kilometer nordost om den nyzeeländska staden Dunedins centrum. Den är omkring 350 meter lång och är världens nästbrantaste väg efter Fford Pen Llech i Harlech i Wales.

Gatan går österut från dalen vid Lindsay Creek och upp längs sidan på Signal Hill. Dess lägre del har bara en svag lutning och är belagd med asfalt, men den övre delen är belagd med betong för att lättare klara underhållet (asfaltsolja rinner annars nerför backen under varma dagar) och för säkerheten under kalla vintrar. Som mest lutar Baldwin Street ungefär 1:2,86 (19 grader eller 35 procent) – vilket innebär att för varje 2,86 meter är höjdskillnaden 1 meter.

Gatans lutning var oavsiktlig. Liksom många andra delar av Dunedin och övriga Nya Zeeland, planerades gatorna i rutnät av Londonarkitekter, utan att hänsyn togs till topografin. I fallet med Baldwin Street och stora delar av Dunedins gatuplanering, ritades gatumönstret av Charles Kettle i slutet av 1800-talet. Gatan är namngiven efter William Baldwin, provinspolitiker och tidningsägare i Otago.

Även om Baldwin Street har karaktären av återvändsgränd så sammanbinds den vid toppen av en obelagd väg till Calder Avenue och Arnold Street som är obelagda i sina övre delar (där Baldwin Street är som brantast). Gatorna som går parallellt med Baldwin Street är också mycket branta; Arnold Street har kvoten 1:3,6, Dalmeny 1:3,7 och Calder Avenue 1:5,4.

Varje år sedan mitten av 1990-talet, vanligen i februari, hålls en löpartävling där deltagarna springer upp och sedan ner för backen. Tävlingen lockar omkring 1 000 deltagare. 

Sedan 2002 hålls ett välgörenhetsevenemang i juli där över 10 000 apelsinglaserade chokladkulor rullas ut för gatan och där varje chokladkula sponsras av en person. Vinnaren får pris och intäkterna går till välgörande ändamål.

2001 dog en 19-årig student då hon och en kamrat försökte åka utför gatan i en rullande soptunna. Soptunnan kolliderade med en parkerad lastbil.

Referenser

Källor
En version från engelskspråkiga Wikipedia

Gator på Nya Zeeland
Flygekorre

Flygekorre (Pteromys volans) är en trädlevande gnagare som förekommer i palearktis.

Utseende 
Flygekorren är silvergrå på ovansidan och nästan helt vit på undersidan. Längs sidorna, mellan fram- och bakbenen, har den ett hudveck för glidflykt. Ögonen är svarta och mycket stora. Kroppslängden uppgår till 13,5–20,5 cm förutom svansen som är 9–14 cm lång. Vikten är 95–170 g.

Utbredning 
Flygekorren finns från södra och västra Finland, i Baltikum och längs taigan, via Mongoliet och norra Kina, och österut till Korea och norra Japan (Hokkaido).

Ekologi 
Flygekorren är skymnings- till nattaktiv. Den lever företrädesvis i blandskog, speciellt äldre sådan, där den bor i hål i gamla träd. På grund av det moderna skogsbruket har flygekorren dragit sig mot mer bebyggda områden, där den bosätter sig i hus och fågelholkar. Den kan gå upp till 1 500 m i bergen.

Vid flykt mellan träden eller från toppen av ett träd till lägre belägna delar spänner flygekorren ut sitt hudveck och kastar sig ut i en styrd glidflykt. Denna kan uppgå till omkring 50 meter. Den är även en skicklig klättrare. På marken rör den sig emellertid långsamt, i korta hopp.

Den sover inte vintersömn men kalla vinterdagar kan den sova i sitt bohål i flera dagar åt gången. Vid sådana tillfällen täpper den ofta igen ingången.

Naturliga hot är större rovfåglar och mård. Flygekorrar som vistas nära bebyggelse kan falla offer för hundar och tamkatter.

Föda 
Vinterfödan är framför allt hängen av al och björk, kvistar och kottar som samlats ihop i stora förråd. I övrigt under året förtär den gröna växtdelar, bär och nötter. Vissa källor rapporterar att den i undantagsfall tar fågelägg och -ungar, men senare forskning har inte kunnat bekräfta detta.

Fortplantning 
Uppgifterna om fortplantningen är osäkra, men det förefaller som om flygekorren får en till två kullar per år, omkring maj och i juni till juli. Kullen består av 1–6 (vanligen 2–3) ungar. Dräktighetstiden är omkring 4 veckor. När ungarna föds är de blinda och öppnar inte ögonen tidigare än ungefär 14 dagar efter födseln. De dias upp till 70 dygn. Livslängden i det vilda är normalt åtminstone 5 år.

Status och hot 
Arten är klassificerad som livskraftig ("LC") av IUCN, men populationen minskar, och har gjort så mera påtagligt sedan 1950-talet på grund av det moderna skogsbruket. Den är klassificerad som sårbar ("VU") i Finland och Kina.

Fast den eurasiska flygekorren förekommer rikligt i mellersta Asien, är den i EU klassad som en starkt hotad art, då den inom EU förekommer endast i Finland och Estland. Man befarade att beståndet i Finland var på stark tillbakagång, men en undersökning 2006 i Västra och Södra Finland gav vid handen att det ännu finns  bebodda bon.

Beståndet hotas dock av den moderna skogshushållningen samt minskande och alltmer isolerade habitat.

Referenser 

Ekorrar
Däggdjur i palearktiska regionen
Amir Ghalenoei

Amir Ghalenoei (persiska امیر قلعه نویی), född 9 juli 1964 i Teheran, Iran, är en iransk fotbollstränare som tog över som förbundskapten för Irans landslag den 17 juli 2006 efter kroaten Branko Ivanković. Han höll posten till år 2007.

Referenser

Externa länkar
Amir Ghalenoei på National-Football-Teams.com
Amir Ghalenoei på transferamrkt.co.uk

Iranska fotbollsspelare
Iranska landslagsspelare i fotboll
Iranska fotbollstränare
Spelare i Al-Sadd SC
Spelare i Esteghlal Teheran FC
Förbundskaptener för Irans herrlandslag i fotboll
Tränare i Tractor SC
Män
Födda 1964
Levande personer
Personer från Teheran
Iranska idrottare under 1900-talet
Svetlana Kapanina

Svetlana Kapanina, född 28 december 1968 i Shchuchinsk i nuvarande Kazakstan är en rysk konstflygare och uppvisningsflygare. Hon flyger oftast Sukhoi Su-26, Sukhoi Su-29 och Sukhoi Su-31. Hon är den enda pilot som har 7 guldmedaljer i World Championships.

Källor

Kazaker
Ryska flygare
Kvinnor
Födda 1968
Levande personer
Hanns-Martin-Schleyer-Halle

Hanns-Martin-Schleyer-Halle eller Schleyerhalle, är en sport- och evenemangshall i Stuttgart. Här spelades matcher vid Europamästerskapet i basket för herrar 1985. 

Arenan bär namnet till minne av Hanns-Martin Schleyer, som då han blev mördad 1977 var ordförande i västtyska arbetsgivarföreningen.

Källor

Fotnoter

Externa länkar

Officiell webbplats

Sportanläggningar i Stuttgart
Sportanläggningar invigda 1983
Sporthallar i Tyskland
Jorge Valdivia

Jorge Valdivia, född 19 oktober, 1983 i Maracay, Venezuela, är en chilensk fotbollsspelare som spelar i klubben Colo-Colo. Kallas "El Mago" ("Trollkarlen") och spelar som offensiv mittfältare.

Valdivia började sin karriär i Colo-Colo. Senare blev han utlånad till Universidad de Concepción och ännu senare gick han tillbaka till Colo-Colo. 19 spelade matcher och gjorde 10 mål. Den brasilianska fotbollsklubben Palmeiras fattade intresse för den 23-årige offensive mittfältaren och lade ett bud på honom (ungefär 3,5 miljoner dollar). Jorge Valdivia skrev kontrakt med Palmeiras ganska snabbt. Augusti 2008 ville tyska Hertha BSC Berlin och Al Ain Football Club köpa honom. Men till slut köpte Al Ain Football Club honom.

Landslaget 
Jorge Valdivia har också spelat ett antal matcher för det chilenska landslaget. Han var med och spelade i kvalet till VM 2006 och han fick också följa med coachen Nelson Acosta på hans och det chilenska landslagets turné genom Europa. Laget spelade 3 matcher (1 vinst och 2 oavgjorda) mot Irland, Elfenbenskusten och Sverige. 

Födda 1983
Chilenska fotbollsspelare
Chilenska landslagsspelare i fotboll
Män
Spelare i Colo-Colo
Spelare i Universidad de Concepción
Spelare i Rayo Vallecano
Spelare i Servette FC
Spelare i Sociedade Esportiva Palmeiras
Spelare i Al Ain FC
Spelare i VM i fotboll 2010
Spelare i VM i fotboll 2014
Spelare i Copa América 2007
Spelare i Copa América 2011
Levande personer
Personer från Maracay