kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Jäkna

Jäkna ligger vid sjön Jäknajaure som är en sjö i Piteälven på gränsen mellan Arjeplogs och Arvidsjaurs kommuner.

Namnet på platsen Jäkna är en förvanskning av det ursprungliga samiska namnet Jätna eller snarare Jätnajaure.
Innebörden är omdiskuterad eftersom ordet Jätna dels kan betyda is, dels kan det betyda kraftigt ljud. En del menar att det syftar på de mycket kraftiga ljud som uppstår på våren när isen bryts sönder i forsarna vid sjöns utlopp. Andra menar att Jätnajaure helt enkelt betyder is-sjön som då skulle syfta på att det är den sjö där isen normalt ligger längst i Piteälven.

Fornfynd visar att folk levt vid sjön i olika former sedan bronsåldern. På den norra sidan fanns ett samiskt viste vars invånare efterhand övergick från renskötsel till skogsarbete. 

Ett av de tidigaste fotografierna från Lappland, taget av Lotten von Düben i augusti 1871, visar "Stam Ol Larsons huvudviste vid Jägnajaur i Pite älv".

Nybyggande i mera modern tid daterar sig sedan 1882 då det första huset byggdes. Platsen var från början ett kronojägarboställe men övergick sedan till att vara ett kronotorp. Stora timmerdrivningar medförde att många skogsarbetare fanns i kojor i området under framför allt vintrarna. På den södra sidan om sjön fanns fast boende i två hus till mitten av 1950-talet. År 1982 flyttade den siste fast boende från platsen. Hans namn var Hjalmar Lundgren. På 1960-talet började man bygga sommarstugor vid sjön och idag finns cirka 30 stycken.

Referenser

Noter 

Arvidsjaurs kommuns geografi
Hastighetsåkning på skridskor vid olympiska vinterspelen 1988

Resultaten från tävlingarna i hastighetsåkning på skridskor olympiska vinterspelen 1988.

Medaljtabell

Herrar

Damer

Källor

Externa länkar

SkateResults
SkateResults
Bafatá (region)

Bafatá är en av Guinea-Bissaus administrativa regioner, och täcker ett område i den centrala och norra delen av landet. Befolkningen uppgick till 225 516 invånare vid folkräkningen 2009, på en yta av 5 981,1 kvadratkilometer. Den administrativa huvudorten är Bafatá. Regionen gränsar till Senegal i norr.

Administrativ indelning 
Regionen är indelad i sex sektorer:
Bafatá
Bambadinca
Contuboel
Cossé
Gamamudo
Xitole

Källor 

Guinea-Bissaus regioner
Pagehtrubbnäsa

Pagehtrubbnäsa (Simias concolor) är en art i familjen markattartade apor och den enda arten i släktet Simias.

Utseende 

Djuret är jämförelsevis tung och stor med långa armar för klättring i träd. Apan har en svartbrun päls och även ansiktet är svart men saknar hår. Sällan förekommer krämfärgade individer. Som enda art i underfamiljen langurer (Colobinae) har den en kort svans. Svansen är bara 15 centimeter lång och glest täckt med hår. Den korta nosen är riktad uppåt. Hannar av pagehtrubbnäsa når en kroppslängd mellan 49 och 55 centimeter och honor blir med 46 till 55 centimeters kroppslängd nästan lika långa. Med en medelvikt av 8,7  kg är hannar tydlig tyngre än honor som når omkring 7 kg. Hannar har även större hörntänder.

Utbredning och ekologi 

Djuret är endemiskt på Mentawaiöarna som ligger sydvästlig om Sumatra. De flesta individerna finns på öarna Nordpageh och Sydpageh, som gav djuret sitt namn. Apan är aktiv på dagen och lever ofta i regnskogar på bergstrakter. I motsats till den närbesläktade näsapan vistas den sällan i mangroveskogar. Den klättrar nästan aldrig ner till marken. Individerna lever i grupper med tre till åtta medlemmar som består av en hanne samt en eller några vuxna honor med deras ungdjur. Gruppens storlek är troligen beroende på populationsstorleken. Är beståndet stort finns större grupper och annars tvärtom.

Arten äter och vilar nästan 90 procent av sin tid och förflyttar sig ganska sällan. För kommunikationen har individerna höga läten som kan höras över 500 meter avstånd. Varje grupp har ett upp till 20 hektar (sällan 30 hektar) stort revir och territorierna överlappar bara lite grann. Gränserna accepteras vanligen och aggressioner mellan främmande artfränder är mycket sällan.

Födan utgörs huvudsakligen av blad och dessutom äter de frukter och bär. Det är nästan ingenting känt om fortplantningen. Ungdjur iakttogs bara i juni och juli.

Hot 

Arten är särskilt sällsynt och hotad. Mentawaiöarna är bara 7 000 km² stora och djuret är känsligt för störningar. Det största hotet är levnadsområdets förstöring. IUCN listar arten som akut hotad. Pagehtrubbnäsan tillhör "Världens 25 mest hotade primater".

Systematik 

Pagehtrubbnäsans närmaste släkting finns inte i släktet trubbnäsapor. Det är däremot näsapan. Likheterna med trubbnäsporna är bara ytlig. Vissa zoologer räknar pagehtrubbnäsa och näsapa till samma släkte, så att den förstnämnda får namnet Nasalis concolor.

Ibland skiljs mellan två underarter, S. c. concolor och S. c. siberu, men standardverket Mammal Species of the World betraktar de som synonymer.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Thomas Geissmann: Vergleichende Primatologie, Springer-Verlag 2002, 
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999

Externa länkar 
 Bilder på ARKive.org

Markattartade apor
Däggdjur i orientaliska regionen
Biombo

Biombo är en av Guinea-Bissaus administrativa regioner och är belägen i den västra delen av landet, med kust mot Atlanten. Befolkningen uppgick till 94 869 invånare vid folkräkningen 2009, på en yta av 838,8 kvadratkilometer. Den administrativa huvudorten är Quinhámel.

Administrativ indelning
Regionen är indelad i tre sektorer:
Prábis
Quinhámel
Safim

Källor

Guinea-Bissaus regioner
Italien i olympiska vinterspelen 1994

Italien deltog i olympiska vinterspelen 1994. Italiens trupp bestod av 104 idrottare, 78 var män och 26 var kvinnor.

Medaljer

Guld 

Storslalom damer: Deborah Compagnoni

15 km masstart damer: Manuela Di Centa
30 km damer: Manuela Di Centa
Stafett herrar: Maurilio De Zolt, Marco Albarello, Giorgio Vanzetta och Silvio Fauner

Singel damer: Armin Zöggeler
Dubbel: Gerda Weissensteiner

Stafett herrar: Maurizio Carnino, Orazio Fagone, Hugo Herrnhof och Mirko Vuillermin

Silver 

Slalom herrar: Alberto Tomba

Dubbelsprint damer: Manuela Di Centa
5 km damer: Manuela Di Centa

500 m herrar: Mirko Vuillermin

Dubbel: Norbert Huber och Hansjörg Raffl

Brons 

Störtlopp damer: Isolde Kostner
Super-G damer: Isolde Kostner

Dubbelsprint damer: Manuela Di Centa
Dubbelsprint herrar: Manuela Di Centa
Stafett damer: Bice Vanzetta, Manuela Di Centa, Gabriella Paruzzi, Stefania Belmondo
10 km herrar: Manuela Di Centa

Två-manna: Günther Huber och Stefano Ticci

Singel herrar: Armin Zöggeler

Källor 
SR/Olympic Sports

1994 i Italien
1994
Nationer i olympiska vinterspelen 1994
Mentawaiöarna

Mentawaiöarna är en ögrupp i Sydostasien som ligger sydväst om Sumatra. Öarna tillhör den indonesiska provinsen Sumatera Barat. Havet mellan öarna och Sumatra är cirka 130 km brett. Öarna är tillsammans ungefär 6 700 km² stora och invånarantalet ligger vid 76 421 (år 2010). Ögruppen består av fyra stora öar, Siberut, Sipura, Pagai Utara och Pagai Selatan, samt flera småöar.

Demografi 
Ursprungsbefolkningen på öarna är mentawai, som anlände till ögruppen mellan 2000 f.Kr. och 500 f.Kr., och som utvecklade en kultur skild från den på Sumatra.

Natur 
Mentawaiöarna är jämförelsevis låglänta och täckta av regnskog. Vissa arter av ordningen primater är endemiska på ögruppen, till exempel pagehtrubbnäsa, kloss' gibbon (Hylobates klossii), Macaca pagensis, Macaca siberu och mentawaibladapa (Presbytis potenziani).

Seismisk aktivitet 
Efter en jordbävning som drabbade Sumatra 2005 ökade den seismiska aktiviteten under ögruppen och det registrerades flera efterskalv. Den 26 oktober 2010 drabbades havet väster om Mentawaiöarna av en havsbävning som nådde 7,7 på Richterskalan. Den efterföljande tsunamin som drog in över öarna dödade över hundra människor. Ytterligare hundratals människor saknades omedelbart efter tsunamin. Tio byar sades ha svepts med av vattnet.

Kartor

Källor 

Asiens ögrupper
Indonesiens öar
Argentina i olympiska vinterspelen 1968

Argentina deltog i olympiska vinterspelen 1968. Argentinas trupp bestod av 5 idrottare, 2 var män och 3 var kvinnor.

Trupp 
 
 Gustavo Ezquerra 
 Ana Sabine Naumann 
 Helga María Sista 
 Roberto Thostrup 
 Irene Viaene

Resultat

Störtlopp herrar
 Gustavo Ezquerra - 55  
 Roberto Thostrup - 57
 Storslalom herrar
 Roberto Thostrup - 61  
 Gustavo Ezquerra - 63
 Slalom herrar
 Gustavo Ezquerra - DNF  
 Roberto Thostrup - DNF
 Storslalom damer
 Irene Viaene - 37  
 Helga María Sista - 38  
 Ana Sabine Naumann - DNF
 Slalom damer
 Helga María Sista - 27  
 Ana Sabine Naumann - 29  
 Irene Viaene - DNF

Källor 
 SR/Olympic Sports

1968 i Argentina
1968
Nationer i olympiska vinterspelen 1968
Spänningsreglerare

En spänningsreglerare eller spänningsregulator reglerar och stabiliserar inkommande spänning så att den blir konstant och oberoende av belastning och fri från rippel. Spänningsreglerarna bestod från början av en elektriskt linjärt styrd resistans som till exempel elektronrör eller transistor där överbliven effekt blir till värme. Sedan 1990-talet används istället mer och mer av switchade omvandlare av typen switching mode power supply (SMPS) medan de linjära systemen håller på att konkurreras ut. Detta eftersom switchtekniken har blivit så bra att nästan ingen värmeutveckling sker i spänningsregulatorn. Nackdelen är störningar på radiosändningar.

Ett exempel på en switchad spänningsregulator är laddaren till en modern mobiltelefon. Äldre mobiltelefoner laddades dock alltid med en linjär spänningsregulator, det vill säga den var transformatorbaserad. En stor fördel med switchad spänningsregulator är att man kan ta med sin laddare var man än befinner sig i världen tack vare deras stora toleransområde, ofta klarar de alla förekommande spänningar och vågformer mellan . En konsekvens är att man till exempel ofta kan använda  om man så önskar.

Spänningsregulatorer finns överallt. I princip har alla elektroniska apparater en sådan, även batteridrivna system. Även om de inte riktigt behöver någon spänningsregulator i egentlig mening så kan exempelvis en del av apparaten gå på , medan en annan kanske går på , som blir mer och mer vanligt hos moderna datorkretsar, och då måste man reglera ner den övre spänningen med hjälp av en spänningsreglerare.

Se även
 Switching Mode Power Supply - Switchteknik genom snabba omkopplingar
 Jouletjuv - Mycket enkel switchbaserad omvandlare

Elektriska komponenter
Australien i olympiska vinterspelen 1968

Australien deltog i olympiska vinterspelen 1968. Australiens trupp bestod av 3 idrottare, alla var män.

Resultat

Störtlopp herrar
 Malcolm Milne - 24
 Storslalom herrar
 Malcolm Milne - 33
 Slalom herrar
 Malcolm Milne - 24

15 km herrar
 Ross Martin - 60
 30 km herrar
 Ross Martin - 60

500 m herrar
 Colin Coates - 41
 1 500 m herrar
 Colin Coates - 49

Källor 
 SR/Olympic Sports

1968 i Australien
1968
Nationer i olympiska vinterspelen 1968
Fångstnätnattsländor

Fångstnätnattsländor (Polycentropodidae) är en familj i insektsordningen nattsländor. 

Fångstnätsländor förekommer som andra nattsländor i närheten av vatten, både rinnande och lugna sådana. Larverna, som lever i vattnet, konstruerar inte något skyddande hus, men spinner trattlika eller mer platta, tublika fångstnät. 

De larver som spinner trattlika fångstnät livnär sig som filtrerare, och deras föda består av olika små vattenlevande organismer som fastnar i nätet. De larver som spinner mer tublika nät är oftast mer rovlevande och tar även större byten. Storleksmässigt kan larverna av vissa arter i familjen i det sista larvstadiet nå en längd på upp till 25 millimeter.

Referenser 
 Waterbugkey: Polycentropodidae

Nattsländor
Belastning och arbetsmiljö i Sverige



Belastning och arbetsmiljö i Sverige

Människans kropp behöver en blandning av rörelse, belastning och återhämtning. Att komma till rätta med belastningsproblematik är viktigt i arbetsliv och arbetsmiljö. Människors behov av omväxling för att ha en bra hälsa är viktigt att ha i beaktande när arbetsplatser utformas. En dålig arbetsmiljö kan inte kompenseras helt av att en person rör sig på fritiden men livsstilen har ändå betydelse och genom motion, rörelse och bra kost kan risken för belastningsskador minska. 

Arbetsmiljölagen utgår från att människor är olika och att arbetsmiljön ska anpassas efter människan. 
Belastningssjukdomar som smärta, värk och nedsatt funktion i rörelseorganen (muskler, senor, leder, skelett) är den vanligaste orsaken till att människor är borta från arbetet. Stora, långvariga och ensidiga belastningar är ett av dagens största arbetsmiljöproblem. De vanligaste orsakerna är tungt arbete, påfrestande arbetsställningar, ensidigt upprepat arbete samt alltför hög arbetstakt under lång tid. Bra arbetsförhållanden innehåller variation, båda aktivitet och återhämtning och begränsning i tid. Vad som upplevs som lagom belastning upplevs ofta individuellt, beroende på en persons särskilda förutsättningar. 

Belastningsergonomi handlar om hur till exempel arbetsställningar, arbetsrörelser och fysisk belastning påverkar kroppen. Här ingår bl.a. utformning av arbetslokaler, arbetsplatser, verktyg, organisation och sociala förhållanden. Belastningssjukdomar är den vanligaste orsaken till att människor är borta från arbetet.

Fotnoter

Externa länkar
 Arbetsmiljöverkets temasidor om ergonomi

Se även
 Stress
 Arbetsmiljö

 
Folkhälsa i Sverige
Bulgarien i olympiska vinterspelen 1968

Bulgarien deltog i olympiska vinterspelen 1968. Bulgariens trupp bestod av 5 idrottare, 2 var män och 3 var kvinnor.

Trupp 
 
 Petar Angelov 
    
 Roza Dimova 
 Velichka Pandeva 
 Petar Pankov 
 Tsvetana Sotirova 
 Nadezhda Vasileva

Resultat

Störtlopp herrar
 Petar Angelov - 63  

 Storslalom herrar
 Petar Angelov - 64  

 Slalom herrar
 Petar Angelov - 29

15 km herrar
 Petar Pankov - 25  

 30 km herrar
 Petar Pankov - 26  

 5 km damer
 Nadezhda Vasileva - 24  
 Velichka Pandeva - 30  
 Tsvetana Sotirova - 31  
 Roza Dimova - 33  

 10 km damer 
 Nadezhda Vasileva - 27  
 Tsvetana Sotirova - 28  
 Roza Dimova - 29  
 Velichka Pandeva - 31  

 3 × 5 km stafett damer 
 Velichka Pandeva, Nadezhda Vasileva och Tsvetana Sotirova - 8

Källor 
 SR/Olympic Sports

1968 i Bulgarien
1968
Nationer i olympiska vinterspelen 1968
Wladimir Kaminer

Wladimir Kaminer, född 19 juli 1967 i Moskva, är en tysk författare och kolumnist av rysk-judisk härkomst. Han är känd för sina verk Militärmusik och Russendisko. Han skriver alla sina texter på tyska och inte på modersmålet ryska. 

Kaminer kom till Berlin 1990 och fick då asyl i Östtyskland som alltjämt existerade. Han fick även medborgarskap innan Tysklands återförening 3 oktober 1990 varpå han blev tysk medborgare. Han var under flera år medlem av gruppen Reformbühne Heim & Welt som varje vecka läste historier på Kaffee Burger. Han publicerade samtidigt sina texter i tyska tidningar och sände programmet Wladimirs Welt på Radio Multikulti (SFB 4). Genombrottet som författare kom med Russendisko (2000) och Schönhauser Allee (2001).

Bibliografi

På svenska 
 Militärmusik (2007)
 Ryssdisco (2012)

På tyska 
 Russendisko (2000)
 Schönhauser Allee (2001)
 Militärmusik (2001)
 Die Reise nach Trulala (2002)
 Mein deutsches Dschungelbuch (2003)
 Ich mache mir Sorgen, Mama (2004)
 Karaoke (2005)
 Küche totalitär. Das Kochbuch des Sozialismus (2006)
 Ich bin kein Berliner. Ein Reiseführer für faule Touristen (2007)
 Mein Leben im Schrebergarten (2007)
 Es gab keinen Sex im Sozialismus (2009)
Debbie Macht Dallas* (1998)

Män
Födda 1967
Tyska författare
Levande personer
Författare från Moskva
Oscar Bensow

Josef Oscar Bensow, född den 9 februari 1870 i Stockholm , död den 27 april 1936 i Österåkers församling, var en svensk teolog, känd som utgivare av Biblisk Ordbok. Han var brorson till Simon Bensow och kusin till Victor Bensow.

Levnadsbana
Bensow, som blev student i Uppsala 1887, blev efter studier i utlandet filosofie doktor i Tübingen 1895 och teologie licentiat i Rostock 1898. Han var docent i dogmatik vid Uppsala universitet 1899–1908, prästvigdes 1899 och utnämndes till kyrkoherde i Österåkers församling 1905. Bensow, som innehade förslagsrum till professur i systematisk teologi 1905, 1908, 1910 och 1913, blev 1911 teologie doktor i Uppsala. Han blev prost honoris causa 1930.

Forskargärning
Tidigt framträdde Bensow som författare, först på det skönlitterära området, därefter inom filosofin. Han var under en kort period redaktör för skämttidningen Söndags-Nisse.  Tyngdpunkten av hans synnerligen omfattande produktion faller dock inom teologin. Där företräder Bensow en strängt konservativ ståndpunkt, närmast befryndad med den konfessionalisme inom Rostocks teologiska fakultet. Han var även verksam som läroboksförfattare och översättare. 

Bland Bensows många skrifter märks Dikter (1888; 2:a upplagan 1889), de dramatiska dikterna Antropos (1891–1892) och Svipdag (1894), Till Kants lära om tinget i och för sig (1896), Die Lehre von der Kenose (1903), Die Lehre von der Versöhnung (1904), Lärobok i symbolik (1904), Dogmatik (1909–1911), Grunddragen af filosofiens historia (1913–1916), Kyrka och stat i deras förhållande till hvarandra (synodalavhandling, 1915), Etik (1916–1919) och Svenska kyrkans bekännelseskrifter (1912).

Idag är Bensow mest känd genom standardverket Biblisk ordbok, en bibelkonkordans med ordförklaringar.

Bibliografi

Källor

Noter

Externa länkar 
 
 ''Biblisk ordbok (3:e upplagan, 1926, enbart Gamla Testamentet), digitaliserad inom Projekt Runeberg

Svenska präster under 1900-talet
Svenska teologer under 1900-talet
Svenska filosofer under 1900-talet
Personer verksamma vid Uppsala universitet
Svenska poeter under 1900-talet
Svenskspråkiga poeter
Svenska dramatiker under 1900-talet
Svenskspråkiga dramatiker
Födda 1870
Avlidna 1936
Män
Författare från Stockholm
Präster från Stockholm
Blåprickig mullvadssalamander

Blåprickig mullvadssalamander (Ambystoma laterale) är ett stjärtgroddjur i familjen mullvadssalamandrar som lever i Nordamerika.

Utseende 
Salamandern är blåsvart med blåvita fläckar på sidorna och ibland på ryggen. Buken är ibland ljusare än resten av kroppen. Salamandern har långa tår och svans; den senare utgör omkring 40 % av kroppslängden, som vanligtvis ligger mellan 10 och 14 cm. Området kring kloaköppningen är helt svart. Larverna är olivgröna, grå eller svarta på ryggsidan, ofta med gulaktiga markeringar i form av fläckar på ryggen och strimmor på sidorna. Buken är enfärgat ljus.

Utbredning 
Den blåprickiga mullvadssalamandern finns i gränsområdena mellan sydöstra Kanada (från södra Manitoba till södra Québec) och nordöstra USA (från Stora sjöarna till New Jersey).

Vanor 
Arten föredrar mer eller mindre fuktiga biotoper som sump- och våtmarker med omgivande, högre, trädbeväxt terräng på sand- ler- eller moränjord. 

Under dagen gömmer de sig för att undvika direkt solljus, speciellt under nerfallna trädstammar. Vintersömnen tillbringar de nergrävda på frostfritt djup.

Föda 
De vuxna djuren lever av ryggradslösa djur som maskar, insekter, mångfotingar, spindlar, snäckor och sniglar. Larverna tar främst små kräftdjur, vatteninsekter och insektslarver, speciellt från myggor.

Fortplantning 
Den blåprickiga mullvadssalamandern leker i temporära vattensamlingar, som dammar och diken, i skogbeväxta områden. Allt för sura vatten, med ett pH under 4,5 undvikes. Arten börjar vandra till lekvattnen från slutet av mars till tidigt i april. Leken börjar med att hanen nafsar på honan. Han övergår därefter till att gripa henne bakom frambenen, en ställning som paret kan behålla i flera timmar. Till sist avsätter han en spermatofor framför honan, som hon tar upp med sin kloak. Honan kan lägga upp till 500 ägg på bottnen intill växtlighet, stenar och andra föremål. De kläcks efter omkring 1 månad, och larverna förvandlas under sensommaren. Ungdjuren blir könsmogna vid ungefär 2 års ålder.

Status 
Den blåprickiga mullvadssalamandern betraktas som livskraftig ("LC") och populationen är stabil. Dock betraktas habitatförlust till följd av ett intensifierat jordbruk och stadsutveckling som hot, liksom försurning av lekvattnen.

Referenser 

Mullvadssalamandrar
Tauno Valo

Tauno Valter Valo, född 24 januari 1920 i Tusby, död 19 juli 2009 i Tusby, var en finländsk politiker och företagare. Kommerserådet Valo var ledamot av Finlands riksdag 1979–1991.

Valos affärsidé med grustransporter visade sig framgångsrik och i folkmun blev han känd som "Sorakeisari" ("Gruskejsaren"). Högermannen Valo blev invald i riksdagen i riksdagsvalet 1979 som samlingspartist. Han omvaldes två gånger. Hans antisocialistiska slogan lydde "Soraa sosialismin rattaisiin".

Referenser

Ledamöter av Finlands riksdag för Samlingspartiet
Finländska innehavare av kommerseråds titel
Personer från Tusby
Födda 1920
Avlidna 2009
Män
Abraham Kuenen

Abraham Kuenen, född 16 september 1828 i Haarlem, död 10 december 1891 i Leiden, var en nederländsk teolog.

Kuenen var från 1855 professor i teologi vid universitetet i Leiden. Han skrev bland annat en historisk-kritisk undersökning av Gamla testamentets böckers uppkomst och kodifikation (tre band, 1861-65) och De godsdienst van Israel (två band, 1869-70).

Kuenen var en av de lärdaste och mest framstående forskarna på gamla testamentets område och kan jämte Julius Wellhausen sägas ha mest bidragit till att förskaffa den "Grafska hypotesens" seger inom den exegetiska vetenskapen. Sedan 1867 utgav han "Theologisch tijdschrift".

Källor

Externa länkar

Nederländska teologer
Bibelforskare
Nederländska professorer
Alumner från Leidens universitet
Personer verksamma vid Leidens universitet
Personer från Haarlem
Personer i Nederländerna under 1800-talet
Födda 1828
Avlidna 1891
Män
Ugglan
Kaffee Burger

Kaffee Burger är en tidigare klubblokal och samlingsplats för konstnärer på Torstrasse i stadsdelen Mitte i Berlin.

Kaffee Burger startades av familjen Burger 1936 i en lokal som funnits sedan 1890. Under DDR-tiden drev familjen caféet vidare och under 1970-talet blev det genom närheten till Volksbühne en träffpunkt för kulturscenen i Östberlin. Kända kulturpersonligheter som träffades här var bland andra Thomas Brasch, Adolf Endler, Heiner Müller, Ulrich Plenzdorf, Klaus Schlesinger, Katharina Thalbach och Bettina Wegner. DDR-regimen ogillade Kaffee Burger och 1979 stängdes det för renovering och tappade sin plats på kulturscenen.

1999 lämnade Uta Burger över lokalen till Karl-Heinz Heymann, Bert Papenfuß-Gorek och Uwe Schilling och den återinvigdes 10 november 1999 och ser ut som på DDR-tiden med några få ändringar. Kaffee Burger har blivit känt för en vidare krets genom bland annat Russendisko som arrangeras av Wladimir Kaminer. Andra kulturarrangemang arrangeras eller har arrangerats av bland andra Heim & Welt och Verbrecher Verlag och enskilda författare.

2020 har Kaffee Burger stängt permanent.

Källor

Berlin-Mitte
Kultur i Berlin