kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Michael Behe

Michael Behe, född 18 januari 1952 i Altoona, Pennsylvania, USA, är en amerikansk biokemist och förespråkare av intelligent design. Behe är professor i biokemi på Lehigh University i Pennsylvania, och senior fellow vid Discovery Institutes Center for Science and Culture i Seattle.

Behe är en av evolutionslärans mest kända kritiker och har i sin bok Darwin's Black Box myntat begreppet "irreducibel komplexitet": idén att en del biokemiska system är för komplexa för att ha kunnat uppstå genom evolutionära mekanismer.

Kritik 

Behe har kritiserats av ett stort antal forskare och vetenskapliga organisationer, som anser att intelligent design och teorin om irreducibel komplexitet är pseudovetenskap.  Även hans eget universitet har tagit avstånd från hans idéer, och betraktar dem som ovetenskapliga.

Bibliografi 
 Darwin's Black Box. Free Press, 1996. 
 The Edge of Evolution. Free Press, 2007.

Källor 

Personer inom pseudovetenskap
Kreationister
Amerikanska kemister under 2000-talet
Personer från Altoona, Pennsylvania
Födda 1952
Levande personer
Män
Forskare från Pennsylvania
Tala

Tala eller Tála kan syfta på:

 Tala – frambringande av språkljud, se Tal (språk)
 Tala (valuta) – den valuta som används i Samoa

Geografi

Argentina 

 Departamento de Tala, kommun, Entre Ríos, 
 Rosario del Tala (kommunhuvudort i Argentina), Entre Ríos, 
 El Tala, ort, Salta,

Azerbajdzjan 
 Aşağı Tala – en ort i distriktet Zaqatala Rayonu
 Yuxarı Tala – en ort i distriktet Zaqatala Rayonu

Bangladesh 

 Tala (underdistrikt i Bangladesh),

Cypern 

 Tála, Cypern, Eparchía Páfou,

Egypten 

 Talā, ort, Al-Minufiyya,

Indonesien 

 Kecamatan Tala, distrikt, Bengkulu,

Kenya 
 Tala, Kenya – en ort i distriktet Machakos i provinsen Östprovinsen

Mexiko 

 Tala (kommun i Mexiko), Jalisco, 
 Tala, Jalisco, ort, 
 Tala, Guanajuato, ort

Spanien 

 Tala (kommun i Spanien), Kastilien och Leon, Provincia de Salamanca,
Prat

Prat kan vara:

El Prat
Tal (språk)
John Buchan

John Buchan, , från 1935 1:e baron Tweedsmuir (alias Lord Tweedsmuir), född 26 augusti 1875 i Perth, Perth and Kinross, död 11 februari 1940 i Montréal, Québec, var en brittisk författare av äventyrs- och spionromaner samt Kanadas generalguvernör från 1935 fram till sin död.

Biografi
Buchan deltog i första världskriget som krigskorrespondent. Han tjänstgjorde 1916-17 vid den brittiska generalstaben i Frankrike, och var 1917-18 chef för den officiella politiska propagandaverksamheten. Under en längre tids sjukdom började Buchan skriva om Richard Hannay, i sin mest berömda roman The 39 Steps (publicerad på svenska under titlarna De trettionio trappstegen och De trettionio stegen). Boken har filmats flera gånger; mest känd är versionen från 1935, De 39 stegen, regisserad av Alfred Hitchcock.

Utöver hans många äventyrsromaner, varav Prester John (1910) blev hans genombrott, skrev han även A History of the Great War (4 band 1921-22) där han skildrar sina upplevelser under första världskriget.

Böcker översatta till svenska 
 Prester John (1910)
 Afrikas siste konung (översättning Hildegard Wieselgren, Åhlén & Åkerlund, 1918)
 Afrikas siste konung: äventyrsroman (översättning Allan Petre, Saxon & Lindström, 1939)
 The Thirty-Nine Steps (1915)
 De trettionio trappstegen: äventyrsroman (översättning Lisa Ringenson, Åhlén & söner, 1936
 De trettionio stegen (översättning Bertil Lagerström, Bonnier, 1957)
 De trettionio stegen (översättning Ingrid och Tryggve Emond, Trevi, 1978)
 De 39 stegen (bearbetning Tony Evans, översättning Hans Peterson, Vilja, 2014) ["lättläst för vuxna"]
De trettionio stegen (översättning Britt Arenander, Saturn förlag, 2020 
 The Battle of the Somme, First Phase (1916)
 Slaget vid Somme (anonym översättning, Lundberg & Olzon, 1917)
 Greenmantle (1916)
 Grönmantel: en storpolitisk spioneri- och äventyrsroman (okänd översättare, Svenska förlaget, 1918-1919)
 The three hostages (1924)
 De tre som gisslan (översättning Hildegard Wieselgren, Skoglund, 1925)
 The Island of Sheep (1936)
 Affären Haraldsen (översättning Lisa Ringenson, Åhlén & söner, 1937)

Filmatiseringar, urval 
Huntingtower
1927 Huntingtower (svart/vit stumfilm), regisserad av George Pearson
1957 Huntingtower (TV-serie i 6 avsnitt), regisserad av Shaun Sutton
1978 Huntingtower (TV-serie i 6 avsnitt), regisserad av Bob Hird
De 39 stegen
1935 De 39 stegen (svart/vit film), regisserad av Alfred Hitchcock
1959 De 39 stegen (färgfilm), regisserad av Ralph Thomas
1978 De 39 stegen (färgfilm), regisserad av Don Sharp

1954 Witchwood (svart/vit TV-film), BBC Sunday Night Theatre

Referenser
Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Noter

Externa länkar

Skotska författare under 1900-talet
Engelskspråkiga författare
Kanadas generalguvernörer
Män
Födda 1875
Avlidna 1940
Alumner från Brasenose College, Oxford
Alumner från University of Glasgow
Jesse Colburn

Jesse Colburn, född 5 maj 1981 i Ajax i Ontario, är en kanadensisk gitarrist. Han har spelat tillsammans med Avril Lavigne (2002-2003) och i Closet Monster (-2005).

Kanadensiska gitarrister
Födda 1981
Män
Levande personer
Personer från Ajax, Ontario
Jahrom

Jahrom (persiska جهرم) är en stad i södra Iran. Den ligger i Farsprovinsen och har cirka 140 000 invånare.

Källor 

Orter i Fars (provins)
Flygsfors glasbruk

Flygsfors glasbruk var ett glasbruk i Flygsfors i Nybro kommun, grundat 1888 och nerlagt 1979.

Historik
Bruket startades i Flygsfors av Otto Hammargren år 1863 som en hammarsmedja. Med sämre konjunkturer för de små småländska järnbruken startades 1888 Flygsfors glasbruk. Det utarrenderades 1889 till bruksägare C.A. Svensson och fabrikör Janne Elgqvist, vilka snart köpte bruket och inom kort blev Svensson ensamägare. Svensson avled 1914, och 1919 såldes bruket för att 1920 läggas ner. Det återuppstod 1930 då ett nytt bolag under Gustav och Oskar Rosander övertog bruket och fick det på fötter. 

Under de första 30 åren tillverkades endast fönsterglas, men man gick senare över till belysningsglas och prydnadsglas. Produktionen har varit stor; på 1950-talet var bruket Europas största tillverkare av belysningsglas och hade ca 200 anställda. 

År 1965 formades Flygsforsgruppen med Gadderås och Målerås glasbruk och sammanlagt cirka 300 anställda. Bruken övertogs 1974 av Orrefors och lades ned 1979. År 1985 prövade Elving Conradsson från Bergdala glasbruk under några månader att på nytt blåsa liv i hyttan, men försöket misslyckades.
1992 återupptogs verksamhet i brukslokalerna på nytt i mycket liten skala, och i dag tillverkas flerfärgat konstglas av krossat glas.

Kända formgivare
Paul Kedelv, verksam 1949–1956.
Helena Tynell, verksam 1950- och tidigt 1960-tal.
Wiktor Berndt, verksam 1955–1974.

Se även 
 Lista över glasbruk i Sverige

Ej längre existerande svenska glasbruk
Glasriket
Företag i Nybro kommun
Företag bildade 1888
Företag upplösta 1979
Marvdasht

Marvdasht (persiska مرودشت) är en stad i södra Iran. Den ligger nordost om Shiraz i provinsen Fars och har cirka 150 000 invånare. Staden är administrativt centrum för delprovinsen (shahrestan) Marvdasht.

Källor 

Orter i Fars (provins)
Grantgasell

Grantgasellen (Gazella granti eller Nanger granti) är med sin mankhöjd på 82 cm och en genomsnittlig vikt av 80 kg en av de större arterna i släktet gaseller. Den är uppkallad efter den skotska naturforskaren James Augustus Grant (1827-1892).

Utseende 
Grantgasellen är helt rödbrun ovanpå och vit på buken. I ansiktet finns två vita streck som går från varje öga till nosen. Hornen liknar ett långsträckt S och vrider sig runt axeln, men det finns skillnader mellan de olika underarterna. Individerna når en kroppslängd (huvud och bål) på 140-166 cm och en svanslängd på 20-28 cm. Honor är med sina 38-67 kg betydlig lättare än hannarna, som når 60-81,5 kg. Dessutom är honornas horn smalare. Vid ögonen finns en körtel, men körtelvätskan används inte för att markera revir. Den dominanta hanen markerar istället med urin och avföring.

Utbredning och habitat 

Arten lever i östra Afrika. Utbredningsområdet sträcker sig från Tanzania, Kenya och Uganda norrut till Etiopien och Somalia. Habitatet utgörs av halvöknar och savanner med enskilda träd. I bergstrakter finns denna gasell 2500 meter över havet.

Ekologi 

Denna gasell undviker regioner med långt gräs. Den livnär sig av löv och gräs. Grantgasellen lever i hjordar med cirka 30 individer som leds av en hanne. Dessutom finns ungkarlsflockar. Ofta bildar grantgaseller blandade flockar med andra växtätare. Honan är dräktig i ungefär 6 månader och sedan föds vanligen en unge. Den väger vid födelsen 5-7 kg.

Vätskebehovet täcks med födan och därför finns arten i regioner som saknar vattendrag eller dammar.

Källor 
 artikeln är helt eller delvis en översättning av motsvarande artikel på tyskspråkiga Wikipedia.

Noter

Externa länkar 

Gaseller
Däggdjur i etiopiska regionen
Skärgårdsartilleriet

Skärgårdsartilleriet var ett vapenslag inom svenska marinen som verkade åren 1866–1873. Förbandsledningen var förlagd i Stockholms garnison.

Historik 
Sedan flottan redan ett par gånger förut varit fördelad på två kårer, vilka åter förenats, bestämdes den 10 juli 1866, att flottan skulle delas i två delar, men under gemensam överstyrelse. Den ena delen skulle kallas flottan och den andra skärgårdsartilleriet. Skärgårdsartilleriet förlades till Stockholms garnison, med Göteborgs garnison som depå, samt skulle även omhänderha sjöfästningarna i Karlskrona garnison. Det skulle förnämligast ha till uppgift att försvara landets inre skärgårdar och farvatten, men "därjämte att understödja försvaret av sjöfästningarna". Skärgårdsartilleriet fortlevde till 1873, då båda kårerna återförenades till en enda, under namn av flottan.

Organisation
Av flottans personal erhöll skärgårdsartilleriet en del officerare, som bildade en särskild kår med en generalmajor som chef. Titlarna var samma som arméns: överste, överstelöjtnant och major. Underofficerare, som även utbröts från flottan, benämndes flaggjunkare, styckjunkare och sergeanter. Av manskapet erhöll skärgårdsartilleriet kanonjärkåren och de norra båtsmanskompanierna, som förut lytt under Stockholms och Göteborgs stationer. Militära grader och gradbeteckningar av armétyp infördes.

Materiel
Av fartygen fick skärgårdsartilleriet en segelkorvett, de mindre pansarbåtarna samt en del kanonbåtar, kanonslupar och kanonjollar. Uniformen liknade mera en husar- än en sjöofficersuniform.

Förbandschefer
1866–1873: Jakob Lagercrantz

Namn, beteckning och förläggningsort

Källor

Noter

Se även

Amfibiekåren
Kustartilleriet (Sverige)
Karlskrona artillerikår
Marinregementet
Skärgårdsflottan

Blekinge skärgård
Göteborgs skärgård
Stockholms skärgård
Ej längre existerande svenska marinförband
Svenska militära enheter bildade 1866
Svenska militära enheter upplösta 1873
Ugglan
Billy Howerdel

Billy Howerdel, född 18 maj 1970, har medverkat i bandet Tool som gitarrtekniker och även producerat bandet A Perfect Circle.

Howerdel startade även ett soloprojekt vid namn Ashes Divide som släppte sitt första album den 8 april 2008.

Födda 1970
Amerikanska musiker
Män
Levande personer
Kanonjärkåren

Kanonjärkåren var ett förband inom den svenska flottan som existerade 1832-1873

Kanonjärkåren bildades 1832 som en kår inom flottan. Kåren var förlagd till Stockholm och bestod av två kompanier, vardera med 50 kanonjärer och 25 underkanonjärer.

Manskapet inom denna kår var likställt med flottans matroser. Då flottan 1866 delades i två kårer, kom kanonjärkompanierna att tillhöra skärgårdsartilleriet och då detta vapen 1873 återigen förenades med flottan, förändrades kanonjärkompanierna till matroskompanier.

Se även
Amfibiekåren
Kustartilleriet
Skärgårdsartilleriet
Skärgårdsflottan

Källor

Ej längre existerande svenska marinförband
Ugglan
Svenska militära enheter bildade 1832
Svenska militära enheter upplösta 1873
Bruce Schneier

Bruce Schneier är en amerikansk kryptograf, säkerhetsexpert och författare. Han har skrivit flera böcker om kryptologi och säkerhet och har grundat säkerhetsföretaget BT Counterpane.

Utbildning
Schneier har en master i datavetenskap från American University och bachelor i fysik vid University of Rochester.

Externa länkar
Bruce Schneiers hemsida

Amerikanska datavetare
Amerikanska fysiker under 2000-talet
Amerikanska författare under 2000-talet
Engelskspråkiga författare
Födda 1963
Män
Levande personer
Alumner från American University
Alumner från University of Rochester
Vanna

Vanna kan syfta på:

Vanna (namn) –ett kvinnonamn
Vanna, Norge – en norsk ö
Vanna (redskap) – ett redskap för finrensning av säd
  Vanna (djur) – ett släkte i familjen äkta malar
Vannaugn – en typ av glasugn för smältningen av glasmassa 
Vanna Rosenberg (1973–), en svensk skådespelare, komiker och sångerska
Svedån

Svedån är en å i Jönköpings län som är 17,5 kilometer lång. Ån har sitt upprinningsområde runt Svedsjön och Syd- och Nordvattnet i Hökensås naturreservat. Ån mynnar ut i Vättern någon kilometer norr om Baskarp i Habo kommun.

Källor

Vattendrag i Västergötland
Vattendrag i Habo kommun
Råstorp

Råstorp är en småort i Markaryds socken i Markaryds kommun i Kronobergs län belägen strax utanför Markaryd vid länsväg 15 (tidigare länsväg 117).

Där finns en lanthandel och en idrottsplats.

Noter

Orter i Markaryds kommun
Småorter i Sverige
Sågen, Vansbro kommun

Sågen är en by och tidigare stationssamhälle i Äppelbo socken i Vansbro kommun, 35 km söder om Vansbro, belägen vid den nedlagda Inlandsbanans södra del. Innan banan lades ned 1969 brukade skogsprodukter lastas här. Före järnvägens tillkomst på 1890-talet hette platsen Slagforsheden. Byn ligger vid Svartälven, i Västerdalarnas finnmarker. Sågen har de senaste åren blivit en semesterby då ett antal holländska familjer har köpt hus i första hand som sommarbostäder. I Sågen finns en bystugeförening som bland annat driver ett teknikmuseum. Dessutom finns i byn ett geologiskt museum, tillhörigt Västerdalarnas Geologiska Förening. I den före detta järnvägsstationen inryms numera väntsalsmuseum, vandrarhem, sommarcafé samt uthyrning av trampdressiner.

Referenser

Orter i Vansbro kommun
Vendelsö-Gudö

Vendelsö-Gudö är en kommundel i Österhaninge distrikt, Haninge kommun på Södertörn i Stockholms län.

Bebyggelsen ingår i sin helhet i tätorten Stockholm. Vendelsö-Gudö är beläget i Haninge kommuns norra tätortsdel, på ömse sidor om Gudöbroleden. Vendelsö-Gudö ansluter i norr mot Drevviken och gränsar i övrigt mot Norrby i väster, Vendelsömalm i söder, Tyresta nationalpark i öster och Tyresö kommun i nordost. Kommundelscentrum är Sågen centrum. Avståndet till Haninge centrum är cirka 5 km. 

Områdena som ingår är Gudö, Vendelsö, Sågen, Lötkärr och Vendelsö gård.

Referenser

Indelningar i Haninge kommun
Teknologkåren

Teknologkåren kan syfta på

 Teknologkåren vid Luleå tekniska universitet – en studentkår vid teknisk fakultet vid Luleå tekniska universitet
 Teknologkåren vid Lunds tekniska högskola – en studentkår Lunds tekniska högskola

Se även
Reftec – en samarbetsorganisation mellan sju studentkårer
Marinens Flyvebaatfabrikk

Marinens Flyvebaatfabrikk var Norska Sjøforsvarets fabrik för tillverkning flygplan.

Marinens Flyvebaatfabrikk bildades i Horten år 1915 för att reparera och producera nya flygplan till Norska marinen. Under den tid fabriken var verksam producerades 120 flygplan i olika modeller.

Flygplan konstruerade och byggda vid Marinens Flyvebaatfabrikk
MF 1, 6 stycken, kopia av Maurice Farmans Hydroaeroplan typ 1914. 
MF 2, beväpnad med två 50 kg minibomber samt kulspruta.
MF 3
MF 4
MF 5
MF 6
MF 7 
MF 8, 8 stycken
MF 9, 10 stycken "Høverjageren" jaktflygplan
MF 10, 4 stycken 
M.F. 11, 30 stycken, spaningsflygplan
MF 12, 1 stycken

Licenstillverkade typer vid Marinens Flyvebaatfabrikk
Sopwith Baby, 8 stycken.
Douglas DT-2B/C, 7 stycken.
Hansa Brandenburg Make I, 6 stycken, grundmodell Hansa Brandenburg W.33.
Hansa Brandenburg Make II, 24 stycken, grundmodell Hansa Brandenburg W.33.

Se även
Kjeller Flyfabrikk

Norska flygplanstillverkare
Norska fordonstillverkare
Jutholmsvraket

Jutholmsvraket är resterna efter ett oidentifierat handelsfartyg från 1600-talet, som ligger på 13 meters djup utanför Jutholmens fyr strax öster om Dalarö i Stockholms södra skärgård. Fartyget som varit på väg utomlands och lastat med tjära, ved och stångjärn förliste kring år 1700. En del av lasten bärgades direkt efter skeppsbrottet medan övriga lämningar fick ligga kvar. 

Vraket är ett välbevarat, tremastat flöjtskepp. Däcket är borta men det 24 meter långa och 6 meter breda skrovet som är helt intakt upptäcktes 1965 av Sven-Olof Johansson och utgrävningar genomfördes 1970–1974. Ombord hittades då bland annat kritpipor, knappar, kanonkulor, mynt solur och flaskor. För att hjälpa till att hålla samman skrovet installerades dragstag av stål. En däcksritning av Lennart Eriksson finns på Sjöhistoriska museet. En del av vrakfynden är utställda på Dalarö museum, nu inrymt i före detta Tullhuset.

Dykning på platsen är tillåten med godkänd guide.

Se även 
 Lista över svenska vrak

Källor 
 Arkeographical. Svensk marinarkeologi, av Sibylla Haasum 1989.

Externa länkar 
 Jutholmsvraket - Sjöhistoriska museet

Dalarö
Handelsfartyg
Flöjtskepp
Skeppsvrak i Stockholms skärgård
Skeppsvrak i Östersjön
John Leguizamo

John Leguizamo, född 22 juli 1960 i Bogotá, Colombia, är en colombiansk-amerikansk skådespelare, komiker, filmproducent och manusförfattare. Leguizamo använder även pseudonymen Damien Garcia.

Leguizamos familj flyttade till USA när han var fyra år och han växte upp i Queens, New York. Han började sin karriär som komiker och fick sitt genombrott som filmskådespelare med rollen som Luigi i Super Mario Bros. (1993).

Filmografi i urval 

 (röst)

 (röst)

 (TV-film)

2005-2006 - Cityakuten (TV-serie)

 (röst)

 (röst)

 (röst)

 (röst)

Källor

Externa länkar 

 

Colombianska skådespelare under 1900-talet
Colombianska skådespelare under 2000-talet
Amerikanska skådespelare
Alumner från New York University Tisch School of the Arts
Skådespelare från Bogotá
Födda 1960
Levande personer
Män
Flöjtskepp

Ett flöjtskepp eller en flöjt (Ned: Fluit) är ett flatbottnat, tungt och fylligt handelsfartyg av en typ som på 1600-talet var vanlig framförallt i Nederländerna. Termen flöjt användes förr även som benämning på krigsfartyg som tillfälligt användes som handelsfartyg och därför förde mindre bestyckning.

Kännetecken 
Flöjten har sitt ursprung i norra Nederländerna i slutet av 1500-talet. Som ett experiment förlängde man ett befintligt skepp 1588 från längd-bredd förhållande 4:1 till 6:1. Pieter Jansz Vael, känd som köpmannen Pieter Jansz Liorne, designade 1595 ett ännu smalare obeväpnat skepp. Kännetecknande var ett runt rundgattat skrov med dekorerad akter och upptill insvängda sidor, som gav fartyget dess päronform och dess smala däck. Valet av denna form var rent ekonomiskt: tullar som togs ut vid sundet mellan Danmark och Sverige var beräknad på bredden på skeppets övre däck. Detta sätt att beräkna tull användes fram till 1669. Fartyg som byggdes senare fick ett bredare däck. 

Flöjten var särskilt lämpad för kommersiell sjöfart i Europa eftersom de var grundgående och att det krävdes färre besättningsmedlemmar för att segla skeppet (ca 7 man mot ca 30 man för andra typer av skepp med liknande mått). Flöjten var också snabbare, mer stabil och kunde ta mer last än många andra fartyg. Nyttolasten ökade under det senaste århundradet från 100 last till 180 last, från 9–10 last per besättningsman till 13–14 last per besättningsman (last betyder ungefär laddning, och var ett volymmått på mellan 1000 och 1900 kg beroende på fart; fiskeriet räknade en last som cirka 1000 kg, på trävarufart runtvar en last 1300–1500 kg, upp till 1900kg). 

Fartyget var därför en av de viktigaste typerna för den holländska internationella sjöfarten. Under de gyllene åren (Nederländska Ostindiska Kompaniet och Nederländska Västindiska Kompaniet) var åttio procent av fartygen av typen flöjt. På de holländska och zeeländska varven byggdes fyra till femhundra skepp per år. Det var bland annat möjligt genom tekniska innovationer och modernisering av sågverkskvarnarna. Genom mekanisering av sågarna kunde flöjtfartygen produceras snabbt och billigt. 

Flöjterna var vanliga i handeln på Östersjön och ett antal vrak efter flöjtskepp har påträffats.

Riggen liknade den på andra samtida tremastare: en fockmast och en stormast med vardera två eller tre råsegel och en mesanmast med ett latinsegel och ibland ett korssegel. Ett eller två blindsegel fördes på bogsprötet. 

Flöjten fann också sin uppföljare i Tyskland (Fleute), England (fly-boat) och Sverige (flöjt).

Flöjtskepp i litteraturen 
Romanen Gårdagens ö av Umberto Eco utspelar sig delvis på en flöjt.

Referenser

Noter

Övriga källor 

 De gouden eeuw van het fluitschip, av A Wegener Sleeswijk 

 
Segelfartygstyper
Erik Westberg (olika betydelser)

Likaklingande namn på olika personer:

 Eric Westberg (1892–1944), musikorganisatör, kompositör och dirigent
 Erik Wästberg (1905–1954), publicist
 Erik Westberg (född 1956), kördirigent och professor
Ron Dellums

Ronald Vernie "Ron" Dellums, född 24 november 1935 i Oakland, Kalifornien, död 30 juli 2018 i Washington, D.C., var en amerikansk politiker. Han efterträdde i januari 2007 en annan veteranpolitiker, Jerry Brown, som borgmästare i Oakland.

Dellums var ledamot av USA:s representanthus 1971–1998. Medan han varje gång kandiderade som demokrat och åter registrerade sig som medlem av partiet inför borgmästarvalet i Oakland 2006, beskrev Dellums sig som socialist. Han var medlem i Democratic Socialist Organizing Committee, en organisation med nära kopplingar till Socialist Party of America, ett parti som 1973 upphörde att existera. Dellums var också viceordförande för Democratic Socialists of America, en organisation som har medlemmar både från demokraterna och sådana som står utanför partiet.

Referenser

Noter

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress - biografi på den amerikanska kongressens webbplats

Borgmästare i Oakland
Ledamöter av USA:s representanthus från Kalifornien
Amerikanska socialister
Födda 1935
Män
Avlidna 2018
Amerikanska lobbyister
Alumner från University of California, Berkeley
Alumner från San Francisco State University
Ellen Anckarsvärd

Anna Lovisa Eleonora (Ellen) Anckarsvärd, född Nyström 10 december 1833 i Stockholm, död 3 december 1898, var en svensk feminist.

Biografi
Anckarsvärd var dotter till Per Axel Nyström. Hon bildade 1873 tillsammans med Anna Hierta-Retzius den första organiserade svenska kvinnosaksföreningen, Föreningen för gift kvinnas äganderätt, där hon, enligt Hierta-Retzius, med sitt intellekt och effektivitet blev föreningens centrum. Hon var också med och grundade Fredrika-Bremer-förbundet 1884 och blev 1896 dess första kvinnliga vice ordförande; hon beskrivs som arvtagare till Sophie Adlersparre. Enligt Ellen Key var inget juridiskt problem eller praktiskt fråga för svår för henne, och hon var en god organisatör.

Hon ingick också i ekonomiutskottet i Handarbetets vänner och valdes 1896 till första ordförande i det nybildade Svenska kvinnors nationalförbund, som 1898 anslöts till The International Council of Women.

Hon var gift med intendent Wilhelm Theodor Anckarsvärd (1816–1878) och var mor till envoyé Cossva Anckarsvärd.

Källor 
 Österberg, Carin et al., Svenska kvinnor: föregångare, nyskapare. Lund: Signum 1990. ()

Noter

Externa länkar
 Tidningen IDUN, nr 50, 1898

Kvinnor
Födda 1833
Avlidna 1898
Svenska kvinnorättskämpar
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Personer från Stockholm
Ellen
Personer i Sverige under 1800-talet