Sven Palme

Sven Theodor Palme, född 4 december 1854 i Kalmar, död 9 augusti 1934 i Engelbrekts församling i Stockholm, var en svensk politiker (folkpartist, senare liberal), riksdagsledamot och verkställande direktör i Lifförsäkrings AB Thule.

Biografi

Från militären till försäkringsbranschen 
Palme blev 1880 löjtnant vid Svea artilleriregemente, var 1885–1887 informationsofficer, men övergick 1887 till reserven, varifrån han tog avsked 1890. Hans första företag var Militär Ekiperings Aktiebolaget som grundades 1883 och utvecklades till det exklusiva varuhuset MEA. Samma år hade han börjat ägna sig åt försäkringsverksamhet och blev biträdande aktuarie i försäkringsaktiebolaget Victoria. År 1887 erhöll han anställning som avdelningschef i Skandia, och var från och med 1888 verkställande direktör i Lifförsäkrings AB Thule, som under hans chefskap vunnit en betydande utveckling. Som försäkringsman intog Palme en representativ ställning; han blev 1899 vice ordförande i Försäkringsföreningen och var från och med 1903 dess ordförande.

Politikern 
Såväl i nämnda förening och vid försäkringskongresser som i riksdagen gav Palme många uppslag av betydelse för försäkringsväsendet. Så till exempel föranledde hans motion i riksdagen 1895 om en mera ingående försäkringslagstiftning en riksdagsskrivelse, som hade till följd tillsättande af 1895 års kommitté. Ett av Palme i anledning av kommittébetänkandet inom Försäkringsföreningen framställt och av föreningen hos Kunglig Majestäts understött förslag gav uppslag till 1900 års skandinaviska kommitté för en gemensam försäkringslagstiftning, i vilken Palme blev medlem. 

Palme deltog tidigt i den liberala valrörelsen i huvudstaden och var även några år ordförande i Liberala valmansföreningen. Han var ledamot av andra kammaren för Stockholms stads valkrets 1894–1896 och 1905–1911 samt tillhörde under förstnämnda period från 1895 Folkpartiet, senare Liberala samlingspartiet. Palme var ledamot av tillfälliga utskott 1895 och 1896, i bankoutskottet 1907–1909 (vice ordförande 1909) samt av särskilda utskottet 1907 i stadsplanefrågan och 1908 i sanatoriefrågan samt var bankofullmäktig från 1910. Förutom hans riksdagsmotioner i försäkringsfrågor (1895, 1905, 1910, 1911) kan hans motioner i syfte att förhindra förenande av militärtjänst med anställning vid hovet (1895) samt om möjliggörande för underofficerare att vinna officersbefordran (1911) nämnas. Palme deltog gärna i debatten och uppträdde icke sällan som en skarp kritiker av regeringsförslagen under 4:e och 5:e huvudtitlarna. 

Han var från och med 1904 stadsfullmäktig i Stockholm. Under valrörelsen våren 1914 anslöt sig Palme, som varit mycket verksam för det så kallade Bondetåget, till valorganisationen Frisinnade försvarsvänner. Han var också medlem av egnahemskommittén (1899–1901), ålderdomsförsäkringskommittén (1907–1912) och kommittén för utredning av vissa ekonomiska frågor i samband med en förflyttning av flottans station i Stockholm (1910).

Sven Palme intog också en negativ hållning gentemot Rysslands angrepp mot Finlands autonomi samt en positiv hållning gentemot Finlands självständighet 1917 och gentemot den vita sidan i det finska inbördeskriget. Anledningen kan delvis sökas i släktförhållanden, ty han var gift med Hanna von Born. Han hade ett stort kontaktnät i Finland som omfattade samtliga politiska grupper utom fennomanerna. I Ställningar och förhållanden i Finland skriver han: 

Han erhöll Frihetskorset av första klass 1918.

Palme var bankofullmäktig till juni 1925. Under första världskriget visade han sig utpräglat tyskvänlig; han var ordförande i Svensk-tyska föreningen i Stockholm. Palme har dessutom skrivit bl.a. Staten och försäkringsväsendet (1917).

Privatliv 
Palme var son till landssekreterare Christian Adolph Palme i Kalmar (1811–1889). År 1883 gifte han sig med Hanna Palme, född von Born. Han var far till historikern Olof Palme (1884–1918) som stupade i det finska inbördeskriget 1918, direktören Gunnar Palme (1886–1934) och officeren Nils Palme (1895–1963) samt farfar till historikern Sven Ulric Palme (1912–1977) och statsminister Olof Palme (1927–1986). 

Sven Palme är begravd på Södra kyrkogården i Kalmar.

Bibliografi
Palme skrev ofta i den periodiska pressen, särskilt i Aftonbladet. Bland hans utgivna skrifter märks, förutom en del broschyrer i försäkrings-, politiska och sociala frågor: 
Ställningar och förhållanden i Finland: två föredrag (Stockholm 1891)
Lifförsäkringsaktiebolaget Thule 1873–1902: festskrift vid bolagets tjugofemårsjubileum, 3 vol. (Stockholm 1898–1904)
En nordisk Toldforbindelse: tre Udredninger, tillsammans med Bredo Henrik von Munthe af Morgenstjerne och Just Lund (Köpenhamn 1904)
Det liberala partiet och framtiden (Uppsala 1908)
Våra dagars lifförsäkringsväsende (Stockholm 1911)
Staten och försäkringsväsendet (Stockholm 1917)

Se även
Släkten Palme

Referenser

Noter

Litteratur 
 Palme, Sven, Ställningar och förhållanden i Finland. Två föredrag i Vetenskapsakademiens hörsal den 22 och 26 januari 1891. Stockholm 1891
 Tvåkammarriksdagen 1867–1970, band 1 (Almqvist & Wiksell International 1988), band 1, s. 157–158

Vidare läsning

Externa länkar

Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Folkpartiet (1895–1900)
Ledamöter av Sveriges riksdags andra kammare för Liberala samlingspartiet
Svenska direktörer
Svenska officerare
Svenska militärer under 1800-talet
Personer inom försäkringsväsen
Politiker från Kalmar
Militärer från Kalmar
Sven
Gravsatta på Södra kyrkogården i Kalmar
Födda 1854
Avlidna 1934
Män