kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Hans W:son Ahlmann

Hans Jakob Konrad Wilhelmsson (W:son) Ahlmann, född 14 november 1889 i Karlsborg, död 10 mars 1974 i Hägersten, var en svensk geograf, glaciolog och diplomat. Han var son till Wilhelm Ahlmann.

Biografi 
Hans W:son Ahlmann växte upp i ett militärhem i Stockholm. Han studerade för professor Gerard De Geer på Stockholms högskola, och disputerade 1915 på en doktorsavhandling om Ragundasjön. Han blev samma år docent i geografi vid Stockholms högskola, 1920 docent i geografi vid Uppsala universitet, och professor vid Stockholms högskola 1929.

Han var en mycket aktiv fältarbetare, och ledde våren 1931 en expedition till Nordaustlandet på Svalbard. 1934 återvände han till Svalbard tillsammans med professor Harald Ulrik Sverdrup, denna gång för att undersöka glaciärerna på Vestspitsbergen. Han undersökte Vatnajökull på Island 1936, och ledde vintern 1939-40 de svensk-norska undersökningarna av glaciärer på Grönland. Detta gav honom en god bild av glaciärerna runt Norska Havet, och han drog slutsatsen att de drog sig tillbaka. Under 1940-talet blev Ahlmann en internationell auktoritet på sambandet mellan klimat och glaciärstorlek. 1946 ledde han undersökningar av glaciärerna på Kebnekaise. Han var en av initiativtagarna till den norsk-brittisk-svenska Antarktisexpeditionen 1949-52, och var ledare av expeditionens svenska kommitté. Han valdes in i Vetenskapsakademien 1939.

Ahlmann är som vetenskapsman mest känd för tre områden inom glaciologin
 inledde en modern period av systematisk glaciologisk forskning med två inriktningar, dels fysikaliska studier av hur glaciärer fungerar och dels av glaciärer som klimatindikatorer. Perioden har fått hans namn - Ahlmannperioden 1931-52
 idégivare och sedan en viktig drivande kraft bakom den norsk-brittisk-svenska Antarktisexpeditionen 1949-52
 initierade det som sedan ledde till den vetenskapliga Tarfala forskningsstation

Hans W:son Ahlmann, som hade en norsk fru och ett gott kontaktnät i Norge, var medlem i Svensk-norska föreningen under andra världskriget, och var 1950-1956 svensk ambassadör i Oslo. I sin ungdom planerade han att bli konstnär och tillhörde en tid konstnärskollektivet vid Smedsudden samt tillbringade vintern 1913-1914 i Paris där han försökte slå sig fram som konstnär.

Uppkallat efter Hans W:son Ahlmann
 Glaciären Ahlmannfonna på södra delen av Prins Oscars land, Nordaustlandet i Svalbard
 Ahlmannglaciären i Seligmanfjorden i Antarktis
 Ahlmannryggen i Dronning Maud Land, Antarktis

Källor

Noter

Externa länkar

Sverker Sörlin: Norden trots allt i Riksdagens jubilueumsfonds årsbok 2011/12, sidorna 173-184
 

Svenska professorer i geografi 
Sveriges ambassadörer i Norge
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Svenska polarforskare (Arktis)
Män
Födda 1889
Avlidna 1974
Personer från Karlsborgs socken
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Polychrotidae

Polychrotidae är en familj i underordningen Iguania. Arterna förekommer i Nord-, Central och Sydamerika samt på flera västindiska öar.

Beskrivning 

Medlemmarna är små och smala kräldjur som vanligen har en grön eller brun grundfärg. Tåarna är förstorade och har häftförmåga. Hos de flesta arter har hannarna en påfallande säck vid strupen. Säcken används vid parningstiden för att imponera på honorna samt för att varna artfränder av samma kön. Nästan alla arter livnär sig av insekter, och bara hos Anolis cristatellus är dokumenterat att den även äter frukter.

Arterna sitter på dagen längre tider orörlig i växtligheten och väntar på att ett bytesdjur närmar sig. Svansen kan användas som gripverktyg.

Systematik 

Familjen delas i tre släkten med tillsammans omkring 390 arter.

 Anolisar (Anolis, Daudin, 1802), över 200 arter
 Norops (Wagler, 1830), över 150 arter 
 Polychrus (Cuvier, 1817), 6 arter

Enligt en annan taxonomi ingår bara släktet Polychrus i familjen.

Referenser 
 V. Storch, U. Welsch: Spezielle Zoologie, Teil 2: Wirbel- oder Schädeltiere, 6. Auflage, Spektrum Akademischer Verlag Heidelberg • Berlin, 2004, 
 Frost, D.R.; Etheridge, R.; Janies, D. & Titus, T.A. (2001): Total evidence, sequence alignment, evolution of Polychrotid lizards, and a reclassification of the Iguania (Squamata: Iguania). American Museum Novitates 3343: 38 pp. PDF

Noter

Externa länkar 

 THE REPTILE DATABASE Family Polychrotidae
 Integrated Taxonomic Information System Polychrotidae

Ödlor
Polychrotidae
Einar Key

Einar Samuel Henrik Key, född 14 december 1872 i Stockholm (Klara församling), död 11 augusti 1954 i Stockholm (Kungsholms församling), var en svensk kirurg.

Biografi
Key var son till Axel Key och bror till Helmer Key. Han blev medicine doktor vid Karolinska institutet 1907 med avhandlingen Bidrag till den kirurgiska behandlingen av ulcus ventriculi, var coient i kirurgi 1909-23 och blev överläkare vid Maria sjukhus 1923.

Einar Key var 1923-1937 professor i kirurgi vid Karolinska institutet. Han blev 1931 ledamot av Vetenskapsakademien.

Key bidrog i hög grad till främjandet av svensk kirurgi och intog som huvudredaktör för Acta chirugica scandinavia från dess grundande 1919 till en ledande plats inom nordisk kirurgisk vetenskap. Bland hans egna arbeten märks främst banbrytande insatser inom embolektomin, avlägsnandet av blodproppar ur extremitetspulsådrorna, samt arbeten inom urinvägarnas och lungornas kirurgi. Tillsammans med Gösta Forssell var han den som lyckades lösa Karolinska institutets mångåriga nybyggnadsfråga. Key hade även ett gott rykte som en av Sveriges främsta kirurger även ur den praktiska aspekten. Einar Key är begravd på Solna kyrkogård.

Noter

Källor 

 
Svenska professorer i kirurgi 
Personer verksamma vid Karolinska Institutet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1872
Avlidna 1954
Gravsatta på Solna kyrkogård
Läkare från Stockholm
Svinalängorna (film)

Svinalängorna är en svensk dramafilm som baseras på romanen med samma namn av Susanna Alakoski. Manusförfattare är Lolita Ray och Pernilla August som också regisserat filmen. Filmen hade premiär i Sverige 10 december 2010. Svinalängorna var Sveriges bidrag till Oscarsgalans pris för bästa icke-engelskspråkiga film, men blev inte nominerad.

Handling
Ett bostadsområde (Fridhem) i Ystad fylls på 1960-talet av invandrarfamiljer och låginkomsttagare. För Leena och hennes finska föräldrar med alkoholmissbruk är den nya lägenheten höjden av lyx: tre rum, balkong och parkett. Av kommunen får kvarteret snart öknamnet Svinalängorna.

Roller
Huvudpersonen Leena spelas som barn av Tehilla Blad och som vuxen av Noomi Rapace. Nutidsperspektivet finns inte i romanen utan är ett tillägg som bara skildras i filmen. I övriga huvudroller syns Ola Rapace som Leenas man Johan, och de finska skådespelarna Outi Mäenpää och Ville Virtanen som Leenas föräldrar Aili och Kimmo.

Rollista i urval 

Noomi Rapace – Leena
Ola Rapace – Johan
Tehilla Blad – Leena som barn
Outi Mäenpää – Aili
Ville Virtanen – Kimmo
Junior Blad – Sakari
Alpha Blad – Marja
Selma Cuba – Flisan
Minna Haapkylä – Helmi
Håkan Bengtsson – Veikko
Julia Öhrström-Jönsson – Riita
Lotten Roos – Inga-Lill
Rasmus Troedsson – Sten Hård
Karin Ronnle Svensson – Åse
Simon J. Berger – Bengt Brink
Kerstin Andersson – Margareta Persson
Björn Johansson – Niklas Lindberg
Anette Lindbäck – Britta, bostadsbolaget
Eva Järinge – Ann-Christine
Anders Beckman – polis
Alba August – voice over

Mottagande 
Svinalängorna sågs av 288 599 svenska biobesökare 2011 och blev därmed den fjärde mest sedda svenska filmen det året.

Utmärkelser och omnämnanden
Filmen visades första gången offentligt den 6 september 2010 som enda nordiska bidrag på Filmfestivalen i Venedig där den deltog i Kritikerveckan med sitt internationella namn Beyond. Filmen erhöll där tre priser, bland annat bästa film bland Kritikerveckans bidrag. Efter det har filmen vunnit priser på ytterligare tre filmfestivaler, bland annat som bästa film på Nordiska filmdagarna i Lübeck. Pernilla August vann en Guldbagge för bästa regi för sin insats i Svinalängorna. Filmen vann även Nordiska rådets filmpris.

Adam Ross på Rotten Tomatoes skrev om filmen att regissören Pernilla August tog sig an "a powerful, universal theme - alcoholism - and lets it be the catalyst for the drama; this is unsentimental and devastating work" (ett kraftfullt, universellt tema - alkoholism - och låtit det bli en katalysator för dramat; detta är skildrat osentimentalt och förödande).

Referenser

Externa länkar

 

1970-talet i svensk film
Svenska filmer 2010
Svenska dramafilmer
Regidebutfilmer
Ystad på film
Svenska filmer baserade på romaner
Guldbaggenominerade
Filmer vars regissör belönades med Guldbaggen för bästa regi
Filmer tilldelade Nordiska rådets filmpris
Hertz (olika betydelser)

Hertz kan syfta på:

 Hertz – den härledda SI-enheten för frekvens
 Hertz Corporation – ett amerikanskt biluthyrningsföretag
 Franck-Hertz försök – ett fysikexperiment
 50 Hertz – en svensk bitpopgrupp
 Hertz Bay Hill Classic – en professionell golftävling på den amerikanska PGA-touren
 Hertz (efternamn) – ett efternamn och personer med namnet

Se även 
 Herz
Lars-Göran Wiberg

Lars-Göran Wiberg, född 1963, är en svensk centerpartistisk politiker och före detta kommunalråd i Hässleholms kommun.
Han har tidigare varit ordförande i barn- och utbildningsnämnden på samma ort. Han har utöver uppdragen i nämnder varit vice ordförande i Hässleholms Industribyggnads AB:s styrelse.

Efter valet 2018 satt Lars-Göran i Ängelholms sjukhusstyrelse som 1:e vice ordförande. 

Efter valet 2022 har Lars-Göran inte längre några uppdrag.

Referenser 

Svenska centerpartistiska kommunalråd
Kommunalråd i Hässleholms kommun
Födda 1963
Män
Levande personer
Personer från Hässleholm
Svenska politiker under 2000-talet
Pappersstäder

Pappersstäder (originaltitel: Paper Towns) är den tredje ungdomsromanen av författaren John Green. Romanen gavs ut i oktober 2008 i USA och gick in på femte plats på New York Times bästsäljarlista för barn- och ungdomsböcker. Boken fick Edgarpriset 2009 för bästa roman i klassen för ungdomsskönlitteratur.

Handling 
Quentin Jacobsen har tillbringat en hel livstid åt att älska den magnifika och äventyrliga Margo Roth Spiegelman på avstånd. Men eftersom de är så olika, så tillbringar de inte så mycket tid med varandra. Så när hon öppnar hans fönster och klättrar in i hans liv - klädd som en ninja och kallar på honom för en genialisk kampanj av hämnd - följer han efter. Efter deras natt kommer Q till skolan för att upptäcka att Margo, alltid något av en gåta, nu blivit ett mysterium. Hon har försvunnit. Q lär snart att det finns ledtrådar i hennes försvinnande och de är för honom. När han följer Margos väg över USA och ju närmare Q kommer, desto mindre säker är han på vem han letar efter. Han har alltid idoliserat Margo, men nu inser han att hon inte är en gud. Hon är en människa.

Film 
Den 24 mars 2014 köptes rättigheterna för att göra en film upp av 20th Century Fox och kommer att ha samma team som för Förr eller senare exploderar jag. Manuset kommer skrivas av Scott Neustadter och Michael H. Weber samt producerad av Wyck Godfrey och Isaac Klausner. Det är även bekräftat att Nat Wolff kommer spela huvudrollen som Quentin. John Green kommer även att vara exekutiv producent. Jake Schreier kommer att regissera filmen. Filmen hade premiär den 31 juli 2015. Den 16 september 2014 blev det bekräftat att Cara Delevingne kommer spela rollen som Margo.

Referenser 

Amerikanska romaner
Skönlitteratur 2008
Karleby, Enköpings kommun

Karleby är en by i Simtuna socken i Enköpings kommun i södra Uppland.

Byn består av enfamiljshus samt bondgårdar och tillhörde före den 1 januari 1971 Västmanlands län, då bland annat Simtuna socken överfördes till Uppsala län. Riksväg 70 passerar på byns norra sida. Länsväg C 824 går genom byn.

Karleby tingshus
Byn är känd bland annat för det kulturminnesmärkta Karleby tingshus där häradsting hölls för Simtuna och Torstuna härader.

Se även
 Simtuna socken
 Enköpings kommun

Externa länkar
 Karleby tingshus på www.fjardhundraland.se

Orter i Enköpings kommun
Tingshus
Nathan Smith (jurist)

Nathan Smith, född 8 januari 1770 i Woodbury, Connecticut, död 6 december 1835 i Washington, D.C., var en amerikansk politiker och jurist. Han representerade delstaten Connecticut i USA:s senat från 1833 fram till sin död.

Smith studerade juridik och inledde 1792 sin karriär som advokat i New Haven. Han tillträdde 1817 som åklagare för New Haven County. Han arbetade 1828-1829 som federal åklagare.

Smith var delegat till Connecticuts konstitutionskonvent år 1818 och han kandiderade i guvernörsvalet 1825 men förlorade mot ämbetsinnehavaren Oliver Wolcott, Jr.

Smith efterträdde 1833 Samuel A. Foot som senator för Connecticut. Han gick sedan med i det nybildade whigpartiet. Han avled 1835 i ämbetet och gravsattes på Grove Street Cemetery i New Haven. Smith efterträddes som senator av John Milton Niles.

Externa länkar
Biographical Directory of the United States Congress
Political Graveyard

Födda 1770
Avlidna 1835
Ledamöter av USA:s senat från Connecticut
Amerikanska jurister
Amerikanska federala åklagare
Män
Amerikanska politiker under 1800-talet
Personer från Litchfield County
Tracy Goddard

Tracy Goddard, född den 29 november 1969, är en brittisk före detta friidrottare som tävlade i kortdistanslöpning.

Goodards främsta merit är att hon ingick i stafettlaget på 4 x 400 meter som blev bronsmedaljörer vid VM 1993 i Stuttgart.

Personliga rekord 
 400 meter - 54,21 från 1994

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats 

Födda 1969
Brittiska kortdistanslöpare
Kvinnor
Levande personer
Södermanlands runinskrifter 54

Runinskrift Sö 54 är ristad på en runsten vid Bjudby i Blacksta socken och Flens kommun i Södermanland. Bjudbystenen står i en backe öster om Sö 99 och på samma sida om vägen.

Stenen 
I 1800-talets början trodde dåvarande markägaren att en nedgrävd skatt kunde finnas under stenen så därför lät han spränga sönder denna och resultatet blev tolv bitar. Två av bitarna försvann men de övriga tio sammanfogades med järnklamrar 1899 och 1934 restes stenen på sin nuvarande plats.

Stenen är av granit. Den har en välgjord ornamentik och bär en lång inskrift med den 16-typiga runradens runor. Inskriftens första del står inom en drakslinga på stenens framsida. Den fortsätter på ytan innanför drakslingan, i och kring det brokiga ringkors som där finns ristat. På ena kortsidan avslutas inskriften med uppgift om vem ristaren är. Drakslingans utseende i Ringerikestil placerar den i stilgrupp Pr 2, vilket gör perioden 1020-1050 till den mest sannolika för dess tillkomst.

Runskriften får den flitige sagaläsaren att tänka på "Torsten Vikingssons Saga" (Þorsteins saga Víkingssonar) om svensken Viking och hans många söner, bland annat Torsten, Östen och en Finnboge. Men om det finns en koppling mellan sagan och runskriften annat än ett intressant sammanträffande går inte att fastställa.

Inskriften

Se även 
Alfabetisk lista över runinskrifter
Lista över Södermanlands runinskrifter
Sverige under vikingatiden
Sverige under äldre medeltiden

Källor 
 Runstenar i Södermanland, sid. 120, red. Ingegerd Wachtmeister, Södermanlands museum, 1984,

Noter 

Södermanlands runinskrifter
Wendy Vereen

Wendy Vereen, född den 24 april 1966, är en amerikansk före detta friidrottare som tävlade i kortdistanslöpning.

Vereen deltog vid två inomhusvärldsmästerskap och bästa resultatet nådde hon vid VM 1993 då hon slutade på femte plats på 200 meter. Hon ingick i stafettlaget på 4 x 100 meter, vid utomhus-VM 1993, som blev silvermedaljörer efter Ryssland.

Personliga rekord 
 100 meter - 11,17 från 1983
 200 meter - 23,07 från 1993

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1966
Amerikanska kortdistanslöpare
Kvinnor
Levande personer
Ella Constantinescu-Zeller

Ella Constantinescu-Zeller, född 26 november 1933, är en före detta rumänsk bordtennisspelare och världsmästare i dubbel och lag, och europamästare dubbel.

Hon spelade sitt första VM 1952 och 1965 - 14 år senare sitt 8:e och sista. 

Under sin karriär tog hon 13 medaljer i bordtennis-VM, 5 guld, 3 silver och 5 brons.

Halls of Fame 
1995 valdes hon in i ITTF:s Hall of Fame.

Meriter 
Bordtennis VM
 1952 i Bombay
 kvartsfinal dubbel 
 2:a plats med det rumänska laget
 1953 i Bukarest
 kvartsfinal singel
 1:a plats med det rumänska laget
 1954 i London
 4:e plats med det rumänska laget
 1955 i Utrecht
 1:a plats dubbel med Angelica Rozeanu 
 1:a plats med det rumänska laget
 1956 i Tokyo
 3:e plats singel
 1:a plats dubbel med Angelica Rozeanu 
 3:e plats mixed dubbel med Toma Reieter)
 1:a plats med det rumänska laget
 1957 i Stockholm
 3:e plats singel
 3:e plats dubbel med Maria Alexandru
 2:a plats med det rumänska laget
 1963 i Prag
 3:e plats singel
 2:a plats med det rumänska laget
 1965 i Ljubljana
 kvartsfinal dubbel 
 4:e plats med det rumänska laget

 Bordtennis EM
 1958 i Budapest
 kvartsfinal singel
 1:a plats dubbel med Angelica Rozeanu
 kvartsfinal mixed dubbel
 2:a plats med det rumänska laget
 1964 i Malmö
 kvartsfinal singel
 2:a plats dubbel med Maria Alexandru

 Balkan Championships 
 1963 i Aten
 2:a plats singel
 1:a plats dubbel med Maria Alexandru
 1:a plats med det rumänska laget
 1964 i Aten
 3:e plats singel
 1:a plats dubbel med Maria Alexandru
 1:a plats mixed dubbel med Dorin Giurgiuca
 1:a plats med det rumänska laget
 1965 i Sofia
 2:a plats singel
 1:a plats dubbel med Maria Alexandru
 1:a plats med det rumänska laget

Externa länkar 
 ITTF.com

Källor 
 Ella Constantinescu-Zeller i ITTFs - Databank
 Svenska Bordtennisförbundets webbplats

Referenser 

Rumänska bordtennisspelare
Världsmästare i bordtennis
Europamästare i bordtennis
Födda 1933
Kvinnor
Levande personer
Alpglöd

Alpglöd (från tyskans Alpenglühen) är ett ljusfenomen hos atmosfären där solnedgångsfärger kan observeras på föremål, exempelvis bergstoppar, vid och strax efter solnedgången. Motsvarande fenomen kan uppträda vid soluppgången. Fenomenet blir extra starkt på snöklädda bergstoppar, exempelvis i alperna vilket har gett fenomenet dess namn. Alpglöd kan även uppstå mot en himmel om ljuset reflekteras mot aerosoler i luften.

Det finns tre faser hos alpglöd. Den första fasen uppträder när solen står lågt, men fortfarande ovanför horisonten och ger de vanliga solnedgångsfärgerna. Den andra fasen, den så kallade "äkta alpglöden", inträder några minuter efter att den första fasens färger har falnat, när solen är strax nedanför horisonten. Genom att ljuset bryts i atmosfären belyses bergen av direkt solljus. Under den andra fasen är färgerna klarare och mer rosafärgade än vid den första. Den andra fasens alpglöd kan börja flera hundra höjdmeter nedanför bergstopparna och rör sig uppåt innan de försvinner. Den tredje fasen hos alpglöd, som också kallas "efterglöd" (engelska: afterglow, tyska: nachglühen), uppträder 35 minuter efter solnedgången och visar färgvariation från gult till violett.

Se även
 Aftonrodnad

Referenser
 
 American Meteorological Society: Glossary of Meteorology: Alpenglow

Meteorologi
Optiska fenomen
Otto Reinhold Strömfelt

Otto Reinhold Strömfelt, född 15 januari 1679, död 3 april 1746, var en svensk ämbetsman och politiker.

Biografi
Strömfelt föddes som son till ståthållaren i Livland Gustaf Adolf Strömfelt och hans hustru Kristina Eliasbeth Taube af Karlö. Efter juridiska studier vid universitetet i Dorpat åtföljde han ambassadör Karl Bonde till fredskongressen i Rijswijk 1697, och därefter även 1698 beskickningen till England. 1700 anställdes Strömfelt som extra ordinarie kanslist vid Riksarkivet. 1701 utnämndes han till assessor i Dorpats landsrätt. 1704 blev han assessor i Livländska hovrätten. 1712 utsågs Strömfelt till lagman på Gotland, 1718 utsågs han till Lagman i Kalmar läns lagsaga. Vid riksdagen 1719 insattes Strömfelt i det utskott som hade till uppgift att utarbeta den nya regeringsformen. Han utsågs även 1719 till landshövding i Västerbottens län, men bytte samma år posten mot den som landshövding i Kopparbergs län.

1720 upphöjdes Strömfelt till friherrlig värdighet, och 1721 sändes han som andre minister att framförhandla freden i Nystad. 1723 utsågs Strömfelt till president i kammarkollegium. Var flera gånger på förslag till lantmarskalk. 1731 utsågs han till ledamot av sekreta utskottet. 1736 utnämndes Strömfelt till president i Svea hovrätt, och 1743 till president i Åbo hovrätt. Han avled i Stockholm 1746.

Familj
Strömfelt gifte sig 19 mars 1708 i Knutby församling med Anna Magdalena Taube af Odenkat (1684–1758), dotter av amiralen Fredrik Evert Taube af Odenkat och grevinnan Beata Elisabet Wrangel af Adinal. De fick tillsammans barnen Didrika Beata Strömfelt (död 1749) som var gift med översten Johan Anders Strokirch, Ulrika Brita Strömfelt (1712–1714), Gustava Charlotta Strömfelt (1713–1751) som var gift med kaptenen Georg Adolf Fleetwood, Anna Magdalena Strömfelt (1714–1781) som var gfit med överstelöjtnanten Johan Jakob Hammarfelt, Fredrika Elisabet Strömfelt (1715–1765) som var gift med presidenten Niklas Peter von Gedda, Christina Catharina Strömfelt (1717–1769), Ottiliana Strömfelt (1718–1751), Ulrika Eleonora Strömfelt (1722–1798), Hedvig Strömfelt (1723–1766) och en son (född 1726).

Källor

Noter

Vidare läsning 
 

Landshövdingar i Kopparbergs län
Landshövdingar i Västerbottens län
Hovrättspresidenter i Svea hovrätt
Hovrättspresidenter i Åbo hovrätt
Ridderskapet och adelns riksdagsledamöter
Svenska friherrar
Bureätten
Personer under stormaktstiden
Personer under frihetstiden
Födda 1679
Avlidna 1746
Män
SBH
Ugglan
Lagmän i Gotlands lagsaga
Lagmän i Kalmar läns och Ölands lagsaga
Lagmän i Västmanlands och Dalarnas lagsaga
Presidenter i Kammarkollegium
Abednego Matilu

Abednego Matilu, född den 21 november 1968, är en kenyansk före detta friidrottare som tävlade i kortdistanslöpning.

Matilu deltog vid två världsmästerskap på 400 meter. Bästa resultatet nådde han vid VM 1995 i Göteborg där han slutade på femte plats i sin semifinal. Emellertid räckte inte placeringen till en plats i finalen.

Han ingick i det kenyanska stafettlaget på 4 x 400 meter som överraskande blev silvermedaljörer vid VM 1993 i Stuttgart efter USA.

Personliga rekord 
 400 meter - 44,97 från 1995

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1968
Kenyanska kortdistanslöpare
Män
Levande personer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Kenya
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1992
Twickenham Studios

Twickenham Film Studios är en filmstudio som ligger i St Margarets, London, som används av många film- och tv-bolag. Den grundades 1913 av Dr Ralph Jupp på platsen för en tidigare skridskobana. Vid tiden för dess ursprungliga konstruktion var den största filmstudion i Storbritannien. 

Många filmer har gjorts på Twickenham, inklusive Carol Reeds The Stars Look Down 1939, och Seymour Hickss Scrooge från (1935). 

I 1960-talet klassiska filmer som Alfie med Michael Caine 1966, The Italian Job 1969 med Noel Coward, Roman Polanski's första engelskspråkiga film 1965 Repulsion; Be My Guest 1965 med Jerry Lee Lewis och den då unge skådespelaren Steve Marriott och The Nashville Teens. 

I  1969 använde The Beatles studion när de repade låtar för deras album Let It Be. En film med samma namn, Let It Be, gjordes av några av deras låtar från albumet. Både filmen och albumet släpptes 1970. The Beatles hade tidigare använt Twickenham för sina filmer A Hard Day's Night, Help! och deras PR-film för Hey Jude. 

Under 1980-talet användes studion för The Mirror Crack'd, An American Werewolf in London, A Fish Called Wanda, Blade Runner och Brother Sun, Sister Moon. 

Senare inspelade filmer är The Others, Layer Cake, The Crucible, Interview with the Vampire och Sweet Revenge.

Externa länkar
Twickenham Film Studios website
Twickenham Film Studios history

Brittiska filmbolag
Företag bildade 1913