Springapor

Springapor eller titiapor (Callicebus) är ett släkte av primater som tillhör familjen Pitheciidae. I släktet finns omkring 30 arter beroende på auktoritet.

Utbredning 

Dessa djur lever i Sydamerika i Colombia, Brasilien, Peru och norra Paraguay.

Utseende 

Kroppslängden från huvudet till svansroten varierar mellan 23 och 46 cm och svansen är med 26 till 56 cm något längre än övriga kroppen.

De enskilda arterna skiljer sig mycket i storlek och pälsfärg men liknar varandra i kroppens uppbyggnad. Pälsen är oftast lång och mjuk med rödaktig, brunaktig eller svart färg. Buken är oftast ljusare. Några arter har ett ljust band runt halsen eller svarta remsor på huvudet. Svansen är helt täckt med päls och används inte som gripverktyg.

Levnadssätt 

Springapor är aktiva på dagen och lever i träd i täta skogar som ligger nära ett vattendrag. Sitt namn fick dessa primater på grund av deras bra förmåga att hoppa till bredvidliggande träd. Under natten sover de i täta ansamlingar av kvistar och även på dagen tar de ibland en siesta.

Dessa primater lever i grupper med upp till sju individer som består av ett föräldrapar och deras avkomna. Sitt territorium försvarar de med vrål och genom att jaga bort andra springapor. För gruppens kommunikation är olika slags ljud och pälsvård viktig.

Föda 

Den huvudsakliga födan består av frukter. Dessutom tar springapor även blad, insekter, fågelägg och mindre ryggradsdjur.

Fortplantning 

Springapor lever monogamt. Efter dräktigheten som tar ungefär fem till sex månader föder honan ett ungdjur. Efter födelsen ger honan bara di åt ungen, annars är det hannen som tar hand om ungdjuret. Efter fem månader (12 till 16 veckor) sluter honan att ge di och efter två till tre år lämnar ungdjuret familjen för att starta en egen familj. Vilda springapor kan bli upp till 12 år gamla. En individ i fångenskap blev till och med 25 år gammal.

Hot 

Den största faran för springapor är förstörelsen av deras levnadsområde. IUCN listar 29 arter, däribland 2 som akut hotade (critically endangered), 3 som starkt hotade (endangered), 4 som sårbara (vulnerable), en som nära hotad (near threatened) och en med kunskapsbrist (data deficient).

Systematik 

Antalet arter i detta släkte är omdebatterat. Några zoologer hävdar att det bara finns tre arter med olika underarter och andra zoologer räknar upp till 30 arter till släktet.

Det vetenskapliga släktnamnet är bildat av det grekiska ordet kalos (snygg) och släktnamnet Cebus som ursprungligen användes för en grupp kapucinapor.

Den följande listan är främst enligt Wilson & Reeder (2005) och förtecknar även två nyupptäckta arter. Wilson & Reeder delar släktet i två undersläkten med tillsammans 28 arter.

 Undersläkte Callicebus
 C. donacophilus-gruppen utgörs främst av små medlemmar som lever i sydvästra Amazonområdet, främst Brasilien och Bolivia.
 Callicebus donacophilus
 Callicebus modestus
 Callicebus oenanthe
 Callicebus olallae
 Callicebus pallescens
 C. cupreus-gruppen bildas av medelstora arter med kontrastrik kroppsfärg i grå och röd. De förekommer främst i västra Amazonområdet.
 Callicebus aureipalatii – nyupptäckt
 Callicebus caligatus
 Callicebus caquetensis – nyupptäckt
 Röd titiapa (Callicebus cupreus)
 Callicebus discolor
 Callicebus dubius
 Callicebus ornatus
 Callicebus stephennashi
 C. moloch-gruppen med allmänt medelstora individer och grå kroppsfärg, ibland finns påfallande röda hår vid kinden. De lever i östra Amazonområdet.
 Callicebus baptista
 Callicebus bernhardi
 Callicebus brunneus
 Callicebus cinerascens
 Callicebus hoffmannsi
 Callicebus moloch
 Callicebus vieirai
 C. personatus-gruppen bildas främst av stora arter. Deras päls är vanligen gråbrun och huvudet ännu mörkare. Utbredningsområdet ligger främst i sydöstra Brasilien.
 Callicebus barbarabrownae
 Callicebus coimbrai
 Callicebus melanochir
 Callicebus nigrifrons
 Callicebus personatus
 Undersläktet Torquatus har främst stora arter. De har oftast rödaktig eller mörk päls och ibland ett vitt eller gult halsband. Arterna hittas i hela Amazonområdet.
 Callicebus lucifer
 Callicebus lugens
 Callicebus medemi
 Callicebus purinus
 Callicebus regulus
 Callicebus torquatus

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. Johns Hopkins University Press, 1999 

Brednäsor