kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Le timbre d'argent

Le timbre d'argent (Silverklockan) är en opera av Camille Saint-Saëns och med franskt libretto av Jules Barbier och Michel Carré.

Historia
Le timbre d'argent var Saint-Saëns första opera men den andra att uppföras. Den beställdes av Théâtre Lyrique i Paris och Saint-Saëns påbörjade komponerandet 1864. Ett år senare var verket färdigt men premiären blev försenad först på grund av ekonomiska svårigheter och senare på grund av fransk-tyska kriget 1870-71. De följande tolv åren reviderade Saint-Saëns operan till en grand opéra men vid operans premiär den 23 februari 1877 användes originalversionen från 1865. Först 1913 uppfördes "grand opéra"-versionen.

Personer
Dr. Spiridion (baryton)
Conrad (tenor)
Circé/Fiammetta (stum roll framförd av dansös)
Hélène (sopran)
Rosa (sopran)
Bénédict (tenor)
Rosenthal (bas)
Patrick (tenor)
Frantz (tenor)
Rodolphe (tenor)

Handling
Konstnären Conrad är besatt av guld och lika betagen i en målning av gudinnan Circé. Dr Spiridion ger Conrad en silverklocka som kommer ge honom allt guld i världen när han klingar i den. Men priset är någons död. I slutet framgår att hela handlingen har pågått inne i Conrads febriga hjärna.

Källor

Operor av Camille Saint-Saëns
1877 i Frankrike
Kultur i Paris
Musikåret 1877
Teateråret 1877
Franskspråkiga operor
Holden Standard

Holden Standard är en personbil, tillverkad i tre generationer av den australiensiska biltillverkaren Holden mellan 1956 och 1968.

Holden FE/FC/FB/EK (1956-62)

1956 fick Holden-bilarna en ny, modern kaross. Mekaniken hämtades från företrädaren Holden FJ, men motorn modifierades för högre effekt. Modellutbudet utökades med en kombi-version. Personbilarna såldes i två utrustningsversioner:
Holden Standard
Holden Special

FE
Holden FE introducerades i juli 1956. I mars 1957 tillkom en kombi-version och senare under våren kom de lätta lastbilarna Utility (pick up) och Panel Van (skåpbil).

FC
Holden FC introducerades i maj 1958. Det var endast en lätt uppdatering med modifierad kromutsmyckning.

FB
Holden FB introducerades i januari 1960. Karossen hade uppdaterats enligt rådande USA-mode, med panoramaruta fram och fenor på bakskärmarna. Motorn hade fått större slagvolym.

EK
Holden EK introducerades i maj 1961. Det var ännu en lätt uppdatering, där den viktigaste förändringen var introduktionen av GM:s treväxlade automatlåda Hydra-Matic som extrautrustning. Ett år senare ersattes den av en fyrväxlad variant.

Motor

Holden EJ/EH (1962-65)

1962 fick Holden-bilarna en ny, betydligt mer återhållsam kaross, långt från företrädarens extravaganser. Modellutbudet utökades med den lyxiga Premier. Den fanns bara med sedan-kaross och hade automatlåda som standard. Personbilarna såldes därmed i tre utrustningsversioner:
Holden Standard
Holden Special
Holden Premier

EJ
Holden EJ introducerades i juli 1962 som sedan och kombi. De lätta lastbilarna Utility och Panel Van tillkom ett halvår senare.

EH
Holden EH introducerades i augusti 1963. Karossen modifierades med ny taklinje och ett större bagageutrymme. Motorn moderniserades med sjulagrad vevaxel och modifierat cylinderhuvud. Den erbjöds nu i två olika storlekar. Premier såldes nu även som kombi.

Motor

Holden HD/HR (1965-68)

1965 fick Holden-bilarna en ny, större kaross. Bilen räknades nu som sexsitsig. Den gamla automatlådan Hydra-Matic ersattes av Chevrolets tvåväxlade Powerglide. Den större motorn erbjöds i den starkare tvåförgasar-versionen X2.

HD
Holden HD introducerades i februari 1965 som sedan och kombi. De lätta lastbilarna Utility och Panel Van följde i juli samma år.

HR
Holden HR introducerades i april 1966. Den viktigaste ändringen var att motorerna växte i storlek. En fyrväxlad manuell växellåda från Opel infördes som tillval.

Bilen ersattes i januari 1968 av Holden HK.

Motor

Bilder

Tillverkning

Källor
50 years of Holden av Terry Bebbington, 1999.

Externa länkar
Holden Heaven

Standard
Bakhjulsdrivna fordon

en:Holden Standard
Flakaberg

Flakaberg () är en by i sydligaste delen av Gällivare kommun i Lappland.

Flakaberg ligger cirka 4 kilometer söder om norra Polcirkeln, inom Gällivare socken, strax väster om vattendraget Saivisbäcken, som en bit nedströms övergår i Risån.

Väster om byn reser sig Flakaberget (310 meter över havet). Postadressen till Flakaberg är 95698 LANSJÄRV. Länsväg BD 813 genomkorsar orten.

I juli 2016 fanns det enligt Ratsit 15 personer över 16 år registrerade med Flakaberg som adress. Vid folkräkningen år 1890 fanns det 17 personer som var skrivna i byn Flakaberg.

Källor

Noter 

Orter i Gällivare kommun
Aleksandr Radulov

Aleksandr Valerjevitj Radulov, född 5 juli 1986 i Nizjnij Tagil, är en rysk professionell ishockeyspelare som spelar för Dallas Stars i NHL. Han har tidigare spelat för Montreal Canadiens och Nashville Predators i NHL.

Klubblagskarriär

Debut i NHL och kontraktsbrott 
Radulov skrev på ett treårskontrakt med Nashville Predators och debuterade i NHL säsongen 2006–07. Efter två säsonger i NHL skrev han 11 juli 2008 på ett fyraårskontrakt med Salavat Julajev Ufa i KHL inför säsongen 2008–09 trots att han hade ett år kvar på sitt kontrakt med Predators, vilket gjorde att både Predators och IIHF stängde av Radulov för kontraktsbrott. Han hävdade att han fick bättre villkor i Ryssland och fullförde flytten inför säsongen 2008–09.

Kort sejour i NHL, ny avstängning och tillbaka till Ryssland 
Efter fyra år i KHL kom Radulov i slutet av säsongen 2011–12 tillbaka till NHL och Nashville Predators, men spelade bara 9 matcher innan klubben stängde av honom än en gång efter att han tillsammans med klubbkompisen Andrei Kostitsyn hade setts på en bar i Scottsdale, Arizona, kl. 05.00 på morgonen dagen innan match 2 i andra rundan mot Arizona Coyotes.

Den 6 juni 2012 meddelade Predators att de inte avsåg förlänga Radulovs kontrakt. Med det blev han en unrestricted free agent och återvände till Ryssland där han 2 juli skrev på ett fyraårskontrakt med CSKA Moskva i KHL.

Återvändo till NHL

Montreal Canadiens 
Länge ansedd som den bästa spelaren i världen som inte spelade i NHL, återvände han efter fyra nya år i KHL en tredje gång till NHL och skrev som unrestricted free agent på ett ettårskontrakt med Montreal Canadiens 1 juli 2016.

Dallas Stars 
Efter en lyckad säsong i Montreal med 18 mål, 36 assist och 54 poäng på 76 matcher, skrev han på ett femårskontrakt värt 31,25 miljoner dollar med Dallas Stars 3 juli 2017.

Statistik

Klubblagskarriär

Landslagskarriär

Meriter

NHL 
 Uttagen till NHL:s YoungStars-match 2006–07

KHL 
 Uttagen till KHL:s All-Star-match 2008–09
 MVP 2010, 2011, 2012, 2015
 Gagarin Cup-mästare 2011
 Kontinental Cup-vinnare 2009, 2010, 2015, 2016

Landslagskarriär 
 U18-VM-guld 2004
 U20-VM-silver 2005, 2006
 VM-brons 2007
 VM-guld 2008, 2009

CHL 
 Årets spelare i Canadian Hockey League 2006
 Årets målgörare 2006
 Memorial Cup – 2006
 MVP i Memorial Cup 2006

QMJHL 
 Uttagen till QMJHL Rookie All-Star Team 2004–05
 MVP i QMJHL 2005–06
 Uttagen i QMJHL:s First All-Star Team 2005–06
 Poängkung i QMJHL 2005–06

Källor

Externa länkar
Alexander Radulov - nhl.com

Födda 1986
Män
Ryska ishockeyspelare
Spelare i Dallas Stars
Spelare i Montreal Canadiens
Ishockeyspelare i HK Dynamo Moskva
Spelare i HK CSKA Moskva
Spelare i Salavat Julajev Ufa
Spelare i Nashville Predators
Spelare i Milwaukee Admirals (2001–)
Spelare i Remparts de Québec
Levande personer
Personer från Nizjnij Tagil
Världsmästare i ishockey
Spelare valda i NHL Entry Draft 2004
Spelare valda av Nashville Predators i NHL Entry Draft
Gunnarstorps IF

Gunnarstorps Idrottsförening är en fotbollsförening i Gunnarstorp i nordvästra Skåne. Laget spelade i Division 2 på 1960-talet och var nära att avancera till Allsvenskan 1966. Numera hör man hemma i Division 4 Skåne Nordvästra. Klubben utmärker sig även som den klubb som arrangerade det första bingopartiet i Sverige. År 2008 slogs klubben ihop med Bjuvs IF och tillsammans bildade man den nya klubben Bjuvstorps FF.

Historia 
Gunnarstorps IF bilades den 11 mars 1927 och började 1933 att avancera i seriesystemet. 1953 kom man upp i Division 3 Södra Götaland för att senare avancera till Division 2 Östra Götaland.  

Efter djupdykningar i systemet kom man 1959 åter upp i Division 2 Östra Götaland där man flera år fick topplaceringar. 1966 vann man serien före IFK Malmö och mötte i kvalmatcherna till Allsvenskan IF Saab, Hammarby IF och IFK Holmsund. Kvalet genomfördes som en enkelserie. Efter 1-1 hemma på ett fullsatt (11 021) Tornévallen mot Hammarby IF (med Lennart "Nacka" Skoglund) och ett 0-2 nederlag borta mot IFK Holmsund låg laget dåligt till inför den avgörande matchen på neutral plats mot IF Saab. Man slog IF Saab betryggande med 7-0 men det räckte inte då konkurrenterna Holmsund och Hammarby spelade sig själva till Allsvenskan genom att dela på poängen (1-1).

Man lyckades komma trea i Division 2 1968 men sedan dess har laget inte lyckat hävda sig i de högre serierna. 1974 var man nere i Division 4 för att tillfälligtvis komma upp i trean 1977. 1982 försvann men ner i seriesystemets mörker då man åkte ur fyran, något man inte hämtat sig från än.

Den mest prominente spelaren i Gunnarstorps IF var den tidigare landslagsmålvakten Kalle Svensson som var spelande tränare 1959-1961.

Max Lundgren baserade till viss del sin berömda romanserie om det nordvästskånska fotbollslaget Åshöjden på Gunnarstorp, och dess finansiär Blåbärskungen är inspirerad av Pollenkungen Gösta Carlsson, vilken inte bara stöttade ishockeylaget Rögle, men också Gunnarstorp (källa: idrottsplats.se).

Noter

Externa länkar 
Kvalmatchen mot Hammarby på det fullsatta Tornévallen:

https://www.youtube.com/watch?v=7SWCof4MwlQ

Fotbollsklubbar i Sverige
Sportklubbar bildade 1927
Kjell Westling

Kjell Gunnar Ingemar Westling, född 19 december 1942 i Stockholm, död 2 oktober 2010 i Sankt Matteus församling i Stockholm, var en svensk kompositör och musiker.

Westling var multiinstrumentalist och spelade bland annat klarinett och diverse blåsinstrument, gitarr och fiol. Han spelade med bland annat Ett minne för livet, Arbete och Fritid, Vargavinter, Gunder Hägg/Blå Tåget, Spjärnsvallet och Bella Ciao-gruppen.. 

Westling medverkade också som musiker i flera uppsättningar på Dramaten under 1990- och 2000-talen. Han är begravd på Norra begravningsplatsen utanför Stockholm.

Filmografi 
 Musik

 Roller

Källor

Fotnoter 

Svenska kompositörer under 2000-talet
Svenska kompositörer under 1900-talet
Svenska violinister
Svenska gitarrister
Svenska klarinettister
Svenska saxofonister
Svenska flöjtister under 1900-talet
Svenska flöjtister under 2000-talet
Svenska pianister under 1900-talet
Svenska pianister under 2000-talet
Musiker från Stockholm
Gravsatta på Norra begravningsplatsen i Stockholm
Födda 1942
Avlidna 2010
Män
Ledsund, Sverige

Ledsund är en udde i Strömstads kommun i nordvästra Bohuslän. Udden är den västligaste punkten på Sveriges fastland och en av Sveriges ytterpunkter.

Geografi
Udden Ledsund ligger i Hogdals socken inom området Stensvik cirka 6 km nordväst om småorten Hällestrand och cirka 20 km nordväst om Strömstad.

Förvaltningsmässigt är Ledsund en del av Hogdals distrikt i Strömstads kommun i Västra Götalands län. Gränsen mot Norge (Østfold fylke) löper i vattnet endast några 100-tals meter norr om udden.

Sveriges västligaste punkt Stora Drammen ligger cirka 15 km sydväst om Ledsund och Sveriges näst västligare punkt på fastlandet ligger i naturreservatet Capri cirka 2 km söderut.

Historia
Den 8 juli 1716 stod Slaget vid Dynekilen under det Stora nordiska kriget i fjorden Dynekilen lite nordöst om udden.

1912 byggdes ett 3 meter högt gränskummel på Ledsundsberget vid udden.

Före invigningen av den första Svinesundsbron 1946 fanns det en liten tullstation i Ledsund.

Referenser

Externa länkar
 Bild över området Ledsund
 Bild över området med gränskummel

Sveriges geografiska ytterpunkter
Strömstads kommun
Bohusläns geografi
Rick McCallum

Richard McCallum, född 22 augusti 1954 i Heidelberg, är en tyskfödd amerikansk filmproducent och är troligen mest känd för sitt arbete tillsammans med George Lucas med episod I-III Star Wars-filmerna samt Special Edition-versionerna av de första tre filmerna. Han är dessutom känd för att tillsammans med George Lucas producerat TV-serien Young Indiana Jones i början av 90-talet.
Hans mor har varit gift med skådespelaren Michael York sedan 1968.

Filmografi (urval)

Externa länkar

Män
Födda 1954
Amerikanska filmproducenter
Levande personer
Lucasfilm
Hamburger Börse

Hamburger Börse är ett börshus i Hamburg, Tyskland grundat 1558 som handlar med fastigheter, värdepapper, försäkringar, spannmål, kaffe och information. Hamburgs börs drivs av Hamburgs handelskammare.

Externa länkar

Officiell webbplats

Tyska företag
Byggnader och anläggningar i Hamburg
Börser i Tyskland
Företag bildade 1558
Lådmakare

Lådmakare eller lavettmakare kallades förr de snickare som tillverkade lavetter (underreden för kanoner), och som arbetade som hantverkare åt artilleriet. Beteckningen användes bland annat under karolinertiden.

Källor 

Historiska yrken
Sveriges militärhistoria
Gumhamn

Gumhamn är en havsvik och ort i Skellefteå kommun söder om Bjuröklubb och nordost om Lövånger. 

Gumhamn var tidigare ett fiskeläge och består numera mest av fritidsbebyggesle.

Gumhamns norra udde "Gumhamnsudden"  gränsar i norr mot viken Lill-Gumhamn Gumhamns södra sida gränsar mot och kallas även Björkåsen.

Vikar i Sverige
Orter i Skellefteå kommun
Telmo Zarra

Telmo Zarraonaindía Montoya, känd under artistnamnet "Zarra", född 20 januari 1921 i Asúa, Erandio, Biscaya, Spanien, död 23 februari 2006 i Bilbao, var en spansk fotbollsspelare. Han spelade för Athletic Bilbao mellan 1940 och 1955. Zarra vann den spanska skytteligan 6 gånger.

Målfacit 
 1945 - 19 mål
 1946 - 24 mål
 1947 - 34 mål
 1950 - 25 mål
 1951 - 38 mål
 1953 - 24 mål

Födda 1921
Avlidna 2006
Män
Spanska fotbollsspelare
Spelare i Athletic Bilbao
Spelare i Barakaldo CF
Personer från Biscaya
Storsaivis

Storsaivis, även Storsaivas (), är en by i sydligaste delen av Gällivare kommun i Lappland. Närmaste by är Suobbat som ligger cirka 2,5 kilometer nordväst om Storsaivis.

Storsaivis ligger på en udde vid sjön Storsaivis (280 m ö.h.). Området har haft historisk betydelse för offerriter inom Gällivare skogssamebys område.

Byn förbinds nordvästerut via en enskild väg till länsväg BD 813.

Se även
 Lillsaivis
 Gällivare socken

Källor

Noter

Orter i Gällivare kommun
Visayavårtsvin

Visayavårtsvin (Sus cebifrons) är en utrotningshotad art i däggdjurssläktet svin, som lever endemiskt på Filippinerna.

Beskrivning 

Djuret når en kroppslängd mellan 80 och 100 centimeter, en mankhöjd omkring 60 centimeter och en vikt mellan 30 och 70 kilogram. Pälsens färg är mörkbrun och hannar har dessutom en lång man vid sin nacke. Huvudet har tre par vårtor (pustlar).

Arten förekommer på Visayaöarna som är en del av Filippinerna. Idag förekommer den bara på öarna Panay och Negros, på Cebu och flera mindre öar är arten utdöd. Habitatet utgörs av skogar, huvudsakligen regnskogar.

Det är inte mycket känt om djurets levnadssätt. Enligt berättelser lever de i grupper av fyra till fem individer, även ensamma hannar iakttogs. Liksom de flesta andra svindjuren är de allätare som livnär sig av frukter, rötter, insekter, ägg, mindre ryggradsdjur och as.

Liksom flera andra djur på Filippinerna är visayavårtsvin utrotningshotad. De är hotade på grund av människans förstöring av levnadsområden. De betraktas även som skadedjur och jagas när de gräver i odlingsmark. Trots allt är artens beståndsutveckling oklart. IUCN listar Sus cebifrons som akut hotad (CR). För att bevara arten finns skyddszoner och avelsprogram i djurparker, bland annat ingår de i det europeiska bevarandesamarbete EEP.

Referenser

Noter

Källor 

 D. E. Wilson & D. M. Reeder: Mammal Species of the World. Johns Hopkins University Press, 2005.

Externa länkar 
 Colin Groves: Taxonomy of wild pigs (Sus) of the Philippines. Zoological Journal of the Linnean Society 120:163-191. (pdf)

Tamsvin
Svindjur
Däggdjur i orientaliska regionen
Rapport från ett kallt fosterland

Rapport från ett kallt fosterland är ett studioalbum från 1980 av Anders F Rönnblom. Albumet innehåller en version av Rönnbloms största hitsingel, "Jag kysste henne våldsamt", som nådde tredjeplatsen på hitlistan i mars 1981. Musiker är Anders F, Pelle Holm, Danne Argenius, Mats Öberg och Hans Grapenmark.

Låtlista 
Sida 1
Det är bara jag (It'll Be Me) - 1:58
Kärlek och rock'n'roll - 2:50
Kalla fosterland - 4:36
Den fasta paviljongen i Säter - 1:53
Banditer - 0:51
Bakom den fina fasaden - 2:33
Calypso - 1:50
I jakten på Victoria (Balladen om dom svenska Dylankopiorna - 2:42
VPK och Cadillac - 3:04
Sida 2
På väg till horisonten - 2:54
Torbjörn Fälldin och hans tamburin - 3:06
Jag kysste henne våldsamt (23 mars 1980) - 3:25 
Wilson, Chilton, Petty and Verlaine - 1:51 
Seg deg - 2:02
Kvicksand - 3:02
Höstlöven faller på min grav - 2:37  - text med Keith Almgren
Salladsdagar - 2:28
Bonusspår på CD-utgåva
Jag kysste henne våldsamt (Singelversion) - 3:25 (Bonusspår på F-box utgivningen)

Album av Anders F Rönnblom
Musikalbum 1980
Kaj Birket-Smith

Kaj Birket-Smith, född 20 januari 1893 i Köpenhamn, död 28 oktober 1977 på Liselund, Vodskov vid Ålborg, var en dansk geograf och etnograf, son till Sophus Birket-Smith.

Birket Smith blev student från Metropolitanskolan i Köpenhamn 1910 och tog magisterkonferens 1917. Han blev dr. phil. i Köpenhamn 1929, underinspektör vid Nationalmuseet 1929, andre inspektör 1931, förste inspektör 1938, föreståndare för den etnografiska avdelningen 1940 och var 1946-63 överinspektör. 

Han företog vetenskapliga resor till Grönland 1912 och 1918 och deltog i Knud Rasmussens femte Thuleexpedition 1921-23. Han höll föreläsningar vid Göteborgs högskola 1928 och vid Sorbonne 1929. Hans doktorsavhandling behandlade rendjurseskimåerna, hos vilka han fann den äldsta formen av inuitkultur och bidrog i hög grad till kunskapen om denna kulturs utveckling. Utöver nedanstående skrifter författade han även en rad populärvetenskapliga böcker, vilka fick stor spridning.

År 1933 företog han tillsammans med Frederica de Laguna en resa till Alaska och Nordamerikas västkust. Han blev medlem av Videnskabernes Selskab 1951 och var bland annat även ledamot av Det Norske Videnskaps-Akademi, Vetenskaps- och vitterhetssamhället i Göteborg och Finska Vetenskapssocieteten. Han blev hedersdoktor vid University of Pennsylvania, Philadelphia, 1937, vid universitetet i Basel 1960  och vid Uppsala universitet 1969.

Bibliografi i urval
A Geographic Study of the Early of the Algonquian Indians (1918)
Ethnography of the Egesminde District (1924)
Eskimoerne (1927)
Physiography of West Greenland (Greenland I, 1928)
The Greenlanders of the Present Day (ibid., II, 1928)
The Caribou Eskimos, 1-2 (rapport från femte Thuleexpeditionen, V [1929], andra delen godkändes som doktorsavhandling)
Contributions to Chipewyan Ethnology (1930)
Geographical Notes on the Barren Grounds (1933)
The Eyak Indians of the Copper River Delta, Alaska (tillsammans med de Laguna, 1938)
Anthropological Collections from the Northwest Passage (1945)
The Chugash Eskimo (1953)
Ethnological Sketch of the Rennell Island (1956)
Circumpacific Culture Relations I-III (1967-73)

Källor
Dansk biografisk leksikon, tredje upplagan, band 2, (1979), sid. 159f.

Danska geografer
Danska etnografer
Födda 1893
Avlidna 1977
Män
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps- och Vitterhetssamhället i Göteborg
Ledamöter av Det Norske Videnskaps-Akademi
Hedersdoktorer vid Uppsala universitet
Ledamöter av Videnskabernes Selskab
Personer från Köpenhamn
Ledamöter av Finska Vetenskaps-Societeten
Ida Gisiko-Spärck

Ida Emma Charlotta Gisiko-Spärck, född Gisiko 18 november 1859 i Stockholm, död 1940, var en svensk konstnär, förknippad med Önningebykolonin.

Biografi 
Ida Gisiko-Spärck föddes i Stockholm 1859 som dotter till grosshandlaren Carl Samuel Gisiko och Emma Lovisa Fredrika Wetterling. En bror var kommendören Henrik Gisiko och en annan bror var gift med konstnären Oscar Björcks syster.  

Gisiko-Spärck blev antagen till Konstakademins läroverk hösten 1882. Hon avancerade till högre klass 1884 och läroåret 1886–1887 var hennes sista vid Akademien. Som studiekamrater hade hon bland annat Hanna Pauli, Lotten Rönquist, Carolina Benedicks-Bruce, Gerda Roosval-Kallstenius, Gottfrid Kallstenius, Hilma af Klint, Anshelm Schultzberg och Carl Flodman.

Under försommaren 1886 deltog Gisiko-Spärck i en konstnärsexkursion till Kungsör ledd av akademiprofessorn Per Daniel Holm. Hon hade då sällskap av ett flertal av ovanstående studiekamrater.

Hon studerade i Paris vid 1880-talets slut och var i huvudsak känd för oljemålningar med landskapsmotiv.

Gisiko-Spärck var en av de konstnärer som samlades kring den finländske målaren Victor Westerholm i Önningebykolonin, en konstnärskoloni verksam på Åland 1886–1914. Hon var verksam i Önningeby åtminstone somrarna 1888 och 1890 och god vän med Hanna Rönnberg, som målat med Gisiko-Spärck i Paris. Efter att 1894 ha gift sig med amtsforvalter Johan Albert Spärck (1840–1903) flyttade Gisiko-Spärck till Danmark.  Hon blev mor till zoologen Ragnar Spärck.

Gisiko-Spärck var från 1890 medlem av Svenska konstnärernas förening.

Utställningar 

 Valand i Göteborg 1891.
 Konstföreningen för södra Sverige 1887, 1889, 1890 och 1896.

Museirepresentation 

Önningebymuseet
Uppsala universitetsbibliotek (Parisgata, teckning 1889)
Ålands Ömsesidiga Försäkringsbolags konstsamling

Verk

Referenser

Källor 
 Svenskt konstnärslexikon Andra bandet Dahlbeck - Hagström. Malmö (1967): Allhems förlag.

Se även 

Önningebykolonin

Svenska målare under 1800-talet
Svenska målare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1859
Avlidna 1940
Grunnet

Grunnet är en obebodd ö på cirka 5,2 hektar sydost om Slite, på nordöstra Gotland alldeles öster om Enholmen. Ön var ett militärt skyddsområde fram till slutet av 1990-talet men nu råder inte längre något landstigningsförbjud. Grunnet tillsammans med Asunden och Majgu bildar ett marint naturreservat vid namn Slite skärgård.

Referenser

Externa länkar

Gotländska öar
Hattstofferare

Hattstofferare är en äldre benämning på en yrkesman som utformar damhattar, exempelvis med band och dekorationer. Mot mitten av 1800-talet ersattes ordet av modist, som dittills syftat på den som handlade med modetillbehör och fabricerade modeartiklar.

Beskrivning
Hattstofferaren köpte hattarna från hattmakarna (filtarna). När produkten fått önskvärd fason och elegans såldes den till hågade kunder.

Källhänvisningar

Historiska yrken
Pipersgatan

Pipersgatan är en gata i stadsdelen Kungsholmen i Stockholm. Gatan sträcker sig från Hantverkargatan i söder förbi Fleminggatan, in mellan byggnaderna för Tekniska nämndhuset och slutar i en återvändsgata strax innan Barnhusviken.

Namnet Pipersgatan fastställdes vid Stockholms stora gatunamnrevision år 1885, som då ersatte det tidigare namnet Pipers gränd. År 1819 kallades gatan Piperska Trädgårdsgränden, vilket härrör från den så kallade Piperska trädgården som fanns längs gatans västra sida i kvarteret Piperska muren. Trädgården anlades av dåvarande kanslirådet Carl Piper. Hans hustru grevinnan Christina Piper fullbordade arbetet och lät även uppföra den höga stenmuren, Piperska muren,  som gav kvarteret sitt namn. Muren revs 1839.

Verksamheter
 På Pipersgatan 1 återfinns den anrika restaurangen Mäster Anders.
 På Pipersgatan 27 låg Rügheimer & Beckers stråhattfabrik.

Källor
 

Gator och torg på Kungsholmen
Hojskär

Hojskär är en ö (kobbe) i Gotlands kommun i Gotlands län, belägen i Slites skärgård på nordöstra Gotland söder om Ytterholmen.

Hojskär var ett militärt skyddsområde fram till slutet av 1990-talet, men nu råder inte längre något landstigningsförbud.

Se även 
 

Gotländska öar