kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Amerika (singel)

Amerika är en singel av bandet Rammstein från albumet Reise, Reise. Låten behandlar ämnen såsom antiamerikanism och Coca-kolonisering. Låten har använts i serien Ugly Americans och en del av en coverversion har spelats live av bandet Coldplay.

Flake säger att han hoppas att amerikanarna gillar låten och att de finner den underhållande. Paul Landers och Oliver Riedel förklarar vidare att de ansåg att USA var så irriterande för tillfället och att bandet var tvungna att uppmärksamma detta på något sätt. Christoph Schneider säger att låten handlar om de krig USA var indragna i för tillfället, fastän bandet säger inte detta rakt ut. Detta gör att låten kan tolkas på många olika sätt, förklarar han.

Låtlista

Tyska utgåvan 
 "Amerika" – 3:41
 "Amerika (English Version)" – 3:40
 "Amerika (Digital Hardcore Mix)" (Remix av Alec Empire) – 3:49
 "Amerika (Western Remix)" (Remix av Olson Involtini) – 3:14
 "Amerika (Andy Panthen & Mat Diaz's Clubmix)" – 4:05
 "Amerika (Electro Ghetto Remix)" (Remix av Bushido & Ilan) – 4:32
 "Amerika (So Kann's Gehen Mix)" (Remix av Jam & Spoon) – 7:31
 "Mein Herz brennt Orchesterlied V" – 5:37

2-spårs singel 
 "Amerika" – 3:41
 "Amerika (Digital Hardcore Mix)" (Remix av Alec Empire) – 3:49

UK Editions

CD-singel 
 "Amerika" – 3:41
 "Amerika (Digital Hardcore Mix)" (Remix av Alec Empire) – 3:49
 "Mein Herz brennt" – 4:40
 "Ich will Orchesterlied VII" – 6:30

7" Vinyl-singel  
 "Amerika" – 3:41
 "Wilder Wein" – 5:43

DVD-singel  
 Amerika (Musikvideo)
 Making of the Amerika-video
 Amerika (Audiofil)

Australiensiska utgåvan 
 "Amerika" – 3:41
 "Amerika (Digital Hardcore Mix)" (Remix av Alec Empire) – 3:49
 "Amerika (Western Remix)" (Remix av Olson Involtini) – 3:14
 "Amerika (Andy Panthen & Mat Diaz's Clubmix)" – 4:05
 "Mein Herz brennt Orchesterlied V" – 5:37

Referenser

Noter 

Låtar av Rammstein
Tyska musiksinglar
Musiksinglar 2004
Prompt Global Strike

Prompt Global Strike är ett projekt som ämnar utmynna i en ersättare till atomvapen. Detta vapen består av en volframstav som accelereras till en sådan hastighet att den enbart med rörelseenergin förmår tränga djup in i byggnader alternativt slå ut fordon och personal inom ett stort område som ligger för nära den chockvåg som skapas vid nedslaget.

Källor
Dn.se - http://www.dn.se/nyheter/varlden/superbomb-kan-ersatta-karnvapen
New York Times - http://www.nytimes.com/2010/04/23/world/europe/23strike.html
Washington Post - http://www.washingtonpost.com/wp-dyn/content/article/2010/04/07/AR2010040704920.html
rickrozoff - http://rickrozoff.wordpress.com/2010/04/10/prompt-global-strike-world-military-superiority-without-nuclear-weapons/
geopoliticalmonitor - https://web.archive.org/web/20100417021236/http://www.geopoliticalmonitor.com/military-superiority-without-nuclear-weapons-1/

Vapen
Johan Lindestolpe

Johan Lindestolpe, född Linder 1678 i Karlstad, död 1724 i Stockholm, var en svensk läkare och botaniker, författare av ett flertal medicinska verk.

Biografi
Lindestolpe föddes, i Georg Gezelius ord, ”av ringa föräldrar”. Han studerade botanik i Åbo, där han disputerade 1702 med De pomis Hesperidum, därefter medicin i Uppsala, där han disputerade 1705 med De foeda lue dicta venerea, och skrevs 22 september 1706 in vid universitetet i Harderwijk, där han blev medicine doktor och disputerade 1708 i Leiden med De venenis ("Om gifter"). Från 1709 till 1710 tjänstgjorde han som läkare i den svenska ingermanländska örlogsflottan och var därefter praktiserande läkare i Stockholm. År 1719 utnämndes han till assessor i Collegium medicum och adlades samma år till Lindestolpe. Hans avhandling De foeda lue dicta venerea (Uppsala 1705; "Tanckar om then smittosame siukdomen fransoser" 1713) är den tidigaste i Sverige utkomna utförliga framställningen av syfilis. Lindestolpe skrev såsom botaniker Flora Wiksbergensis 1716.

Han var först gift med Anna Margareta Örn och andra gången från 1720 med friherrinnan Eva Christina Cronhielm (1695–1770), men slöt själv sin ätt i och med sin död.

Linnélärjungen Carl Peter Thunberg uppkallade 1783 växtsläktet Lindera efter Lindestolpe.

Bibliografi (urval)

Källor
 Gezelius, Georg: Försök til et biographiskt Lexicon öfver Namnkunnige och lärde Svenske Män - Andra delen I-R (1779), sid. 128. Tillgänglig på Google Books 
 
 
 
 
 Lindestolpe, Johan i Svensk uppslagsbok (1955)

Svenska läkare under 1700-talet
Svenska botaniker under 1700-talet
Män
Födda 1678
Avlidna 1724
Forskare från Karlstad
Läkare från Karlstad
Sundqvist

Sundqvist är ett vanligt svenskt efternamn som kan stavas på något olika sätt. Sundqvist förekom som soldatnamn. Den 31 december 2012 var det följande antal personer i Sverige med stavningsvarianterna
 Sundqvist 5 832
 Sundkvist 1 907
 Sundquist 889
Tillsammans med 4 personer som stavar namnet på andra sätt, blir detta 8 644 personer, vilket ger namnet plats nummer 99 på listan över Sveriges vanligaste efternamn.

Personer med efternamnet Sundqvist eller med varianter av detta namn
 Alma Sundquist (1872–1940), läkare
 Anders Sundquist (född 1945), skådespelare
 Anders Sundqvist (1916–1979), docent
 Anna Sundqvist (1943–2010), sångare, skådespelare, revyartist
 Bjørn Sundquist (född 1948), norsk skådespelare
 Björn-Erik Sundqvist (född 1988), finländsk fotbollsspelare
 Bo Sundqvist (född 1941), fysiker universitetsrektor
 Christel Sundqvist (född 1970), finländsk författare
 Christer Sundqvist (1943–2009), botaniker
 Dan Sundquist (född 1958), låtskrivare, musiker och musikproducent
 Don Sundquist (1936–2023), amerikansk politiker
 Ella Sundqvist
 Emil Sundqvist (1858–1921), violinist och musiklärare
 Eric Sundquist (1917–1985), skådespelare
 Erik Sundquist (1907–1976), operasångare
 Ernst Petter Sundqvist (1730–1802), boktryckare
 Fideli Sundqvist
 Folke Sundquist (1925–2009), skådespelare
 Göran Sundqvist
 Gösta Sundqvist
 Håkan Sundquist (född 1965), författare
 Jarl Sundqvist
 Johan Sundqvist, sångare och gitarrist
 John Sundkvist
 Jögge Sundqvist (född 1958), träslöjdskonstnär
 Jörgen Sundqvist (född 1982), ishockeyspelare
 Kalle Sundqvist (född 1962), kanotist
 Karl-Johan Sundqvist (född 1949), ishockeyspelare
 Kati Sundqvist (född 1975), finländsk längdåkare
 Kit Sundqvist
 Lena Sundqvist
 Lennart Sundqvist
 Maria Sundqvist
 Maths O. Sundqvist (1950–2012), entreprenör
 Nils Sundquist (1902–1981), konsthistoriker, landsantikvarie, författare
 Olle Sundqvist (1917–1989), friidrottare (stavhopp)
 Olof Sundqvist (född 1962), silversmed och formgivare
 Oskar Sundqvist (född 1994), ishockeyspelare
 Petter Sundkvist (född 1964), dirigent och professor
 Ragnar Sundquist (1892–1951), dragspelare och kompositör
 Sanna Sundqvist (född 1983), skådespelare
 Scott Sundquist, amerikansk musiker
 Sophie Sundqvist (född 1996), fotbollsspelare
 Stig Sundqvist (1922–2011), fotbollsspelare
 Sven-Ivan Sundqvist (1939–2022), ekonom och journalist
 Tage Sundkvist (1925–2008), lantbrukare, politiker, ämbetsman
 Thord Sundquist (1935–2007), tecknare och grafiker
 Ulf Sundqvist (1945–2023), finländsk politiker och bankman
 Wille Sundqvist (1925–2018), slöjdare
 Åke Sundqvist, flera personer
 Åke Sundqvist (konstnär) (1906–1982), träsnidare
 Åke Sundqvist (militär) (1917–1994), officer i flygvapnet
 Åke Sundqvist (musiker) (född 1953), trumslagare

Se även 
 Sundquist (skivmärke)

Källor

Svenska efternamn
Soldatnamn
Lista över länder efter Human Development Index

Human Development Index (HDI) är ett standardsätt att mäta välfärd som jämför förväntad medellivslängd, läskunnighet, utbildning och levnadsstandard för jordens länder. Det används för att särskilja om landet är ett industriland, ett utvecklingsland eller ett underutvecklat land, samt för att mäta den ekonomiska politikens effekt på livskvaliteten. Indexet utvecklades 1990 av pakistanska ekonomen Mahbub ul Haq och indiska ekonomen Amartya Sen.

Utifrån HDI-värdet delas länder in i fyra huvudkategorier: mycket hög, hög (delad i samma rapport), medel och låg mänsklig utveckling. Från och med rapporten för 2007 till rapporten 2010 kallades den första kategorin industriland och de tre sista samlade i begreppet utvecklingsland. Från rapporten 2010 används en ny metod för att räkna ut HDI-värde, vilket gör att nyare siffror är lägre än i tidigare rapporter.

Vissa äldre grupper har tagits bort, på bruttonationalinkomst (BNI) i köpkraftsparitet (PPP) per capita ("hög/medel/låginkomstländer"). Dessa har ersatts av ett annat index som bygger på bruttonationalprodukten (BNP) i köpkraft per capita.

Fullständig lista över länder 

  = Ökning.
  = Stabil.
  = Minskning.
 Jämförbara HDI-värden i den nuvarande listan leder inte till "stabil", eftersom HDI-rankning bestäms med hjälp HDI-värden ned till sjätte decimalen.
 Denna översyn av index släpptes den 21 mars 2017 och omfattar perioden fram till 2015.
 Siffran inom parentes anger antalet platser landet har flyttats (uppåt eller nedåt) jämfört med reviderade beräkningar för 2014.

Mycket högt HDI-värde

Högt HDI-värde

Medel HDI-värde

Lågt HDI-värde

Lista över länder efter kontinent

Afrika 

10 länder med högst HDI-värde

10 länder med lägst HDI-värde

Amerika 

10 länder med högst HDI-värde

10 länder med lägst HDI-värde

Asien & Oceanien 

10 länder med högst HDI-värde

10 länder med lägst HDI-värde

Europa 

10 länder med högst HDI-värde

10 länder med lägst HDI-värde

HDI efter regioner & grupper

Länder som saknas i senaste rapporten

FN:s medlemsländer (senaste UNDP-uppgifter)

Icke-FN-medlemmar (som inte beräknas av UNDP)

Referenser

Kommentarer

Noter 

Listor över nationalekonomiska ämnen
Human Development Index
Volci

Volci (ibland även Vulci) är en etruskisk stad som på etruskiska heter Velch. Ruinerna efter staden ligger 80 kilometer nordväst om Rom i provinsen Viterbo, i regionen Lazio i Italien. Volci låg vid floden Fiora nära kusten. 

Volci var en av de etruskiska tolv städerna som bildade ett förbund. Den var omgärdad av en ringmur som mätte ungefär 6,5 kilometer. Några få spår av muren och byggnader återstår. Volci var en rik stad, att döma av de lämningar som återstår under jord, framförallt i den stora nekropolen.

Volcis blomstringstid inträffade under sexhundratalet f.Kr. då den även kontrollerade städerna Orbetello, Saturina, Pescia, Sovana, Castro, Pitigliano och Marsiliana. Volcis makt grundades på dess tillgång till vattenvägar.

Etruskerna var ett av de folk som grundade Rom och en tid hade Volci betydande makt i Rom, vilket märks på att såväl Servius Tullius som Caile Vipinas och Avle Vipinas var från Volci. När befolkningen i Rom till största delen kom att bestå av italiker störtades de etruskiska kungarna och krig utbröt mellan Rom och Etrurien. År 280 f.Kr. besegrade Tiberius Coruncanius städerna Vulsinii och Volci samt kolonin Cosa. Med detta avskar romarna också Volcis tidigare tillgång till vattenvägarna vilket ledde till stadens nedgång och fall. Volci tycks då ha förlorat i betydelse, trots att vägen via Aurelia drogs genom staden.

Referenser

Noter 

Antikens Etrurien
Ruinstäder
Bernard Burke

Sir John Bernard Burke, född 5 januari 1814, död 12 december 1892, var en brittisk genealog.

Burke utgav 1847–1892 en förkortad upplaga av det av fadern John Burke 1826 grundade uppslagsverket Dictionary of the Peerages of England, Ireland and Scotland. Burke förbättrade verket avsevärt, liksom flera av faderns genealogiska arbeten, av vilka jämte det ovan anförda kan nämnas det i flera upplagor av Burke 1843–1886 utgivna Landed Gentry, ett genealogiskt lexikon över den obetitlade godsägararistokratin i Storbritannien och Irland. Burke skrev själv flera betydande genealogiska arbeten och innehade dessutom höga ämbetsposter. År 1853 blev han Ulster king of arms, och adlades året därpå. År 1874 blev han chef för National Gallery i Dublin.

Källor
Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Brittiska genealoger
Brittiska heraldiker
Personer i Storbritannien under 1800-talet
Personer från London
Födda 1814
Avlidna 1892
Män
Svensk uppslagsbok
Mötet i Örebro 1606

Mötet i Örebro 1606 var ett utskottmöte som hölls i Örebro i mars och april år 1606.

Den viktigaste frågan för ständermötet var att stoppa det polska hotet om att återinsätta Sigismund på tronen och att återinföra den katolska läran. Ledaren för detta initiativ, katoliken och österbottningen Petrus Erici, dömdes till döden och avrättades. Kung Karl IX äskade också bifall till vissa krigsåtgärder gentemot Sigismund. Först när han hotat med att abdikera fick han sin vilja igenom.

Se även
Riksdagen 1607

Referenser
Örebro 700 år - en krönika från äldre tid och nutid. AB Littorin & Rydén Boktryckeri, Örebro 1965.

1606 i Sverige
Sverige under vasatiden
Örebros historia
Lassalyckan

Lassalyckan kallas friluftsområdet öster om Ulricehamns tätort. Inom området bedrivs ett flertal olika sporter: cykling (Ulricehamns CK), boule (Ulricehamns IF), fotboll (Ulricehamns IFK med flera), golf (Ulricehamns GK), ishockey (Ulricehamns IF), konståkning (Ulricehamns KK), orientering (Ulricehamns OK), skidor (Ulricehamns IF). Det finns fotbollshall, ishall, boulebanor, skid-/löpspår och stora skogsområden för det rörliga friluftslivet. 

Det finns fyra olika fotbollsplaner som benämns med A, B, C och D. Fotbollen är en stor del av Lassalyckan under sommartid men det finns även två planer som är anpassade för att användas under vintertid. A-planen är uppvärmd av fjärrvärme men även B-planen brukar skottas. A-planen har en läktare med plats för 500 stående personer och ligger i anslutning till en kiosk som är öppen under vissa matcher. I direkt anslutning till Lassalyckan ligger en sim- och sporthall (simning, badminton, bordtennis, handboll, volleyboll), en tennishall (tennis) och en squashhall (squash).

På Lassalyckan har alla besökande tillgång till Ulricehamns IF:s klubbstuga, där det finns omklädningsrum, toaletter, värmestuga och en fullt utrustad vallabod.

Historik
Hösten 2011 färdigställdes byggandet av Nya Lassalyckan. Lassalyckan var då förbättrad med fyra konstgräsplaner med tillhörande byggnader (ersätter Vistavallen) och en ny konstsnöanläggning. Det producerades även nya dammar, läktare, ett boulecenter och belysning med mer. Invigningen till Nya Lassalyckan skedde den 10 september 2011 och den hölls genom att olika sporter representerades genom personer som utövade de olika sporterna. Det var bland annat badminton, fotboll och handboll som representerade de olika klubbarna. Den största anledningen till förbättrandet och satsningen på Lassalyckan berodde på att byggandet av en motorväg skulle korsa Vistavallen som var en tidigare fotbollsplan i Ulricehamn.

Tävlingar

FIS - Cross-Country World Cup Ulricehamn, Lassalyckan 
År 2015 grundades Fis - Cross-Country World Cup. Världscupen ägde sedan rum i Ulricehamn på Lassalyckan den 21-22 januari 2017. Efter premiären på Lassalyckan har evenemanget kommit tillbaka till Lassalyckan år 2019 mellan den 26-27 januari. Världscupen hade under premiäråret ett besökarantal på 60 000 personer medan det år 2019 låg på cirka 45 000 besökare sammanlagt de båda dagarna.

Noter 

Ulricehamn
Friluftsliv
Skugga (roman)

Skugga är en roman från 2007 av Karin Alvtegen.

Handling 
Kristoffer en före detta hårt festande bartender som sadlat om till pjäsförfattare, får en dag ett samtal från en boutredare. Gerda Persson en avliden kvinna har tydligen skrivit ett brev adresserat till honom. Kristoffer har aldrig hört talas om kvinnan, men är ett av två namn som boutredaren kan koppla som anhörig. 

Svenska romaner
Skönlitteratur 2007
Thomas Burke (författare)

Thomas Burke, född 29 november 1886, död 22 september 1945, var en brittisk författare.

Burke skildade livet i slumkvarteren i östra London i flera realistiskt skrivna noveller, varav mest kända är samlingen Limehouse nights (1916), och Whispering windows (1921).
Limehouse nights blev redan 1919 förlaga till den populära filmen Broken Blossoms.

Källor
Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Brittiska författare
Engelskspråkiga författare
Födda 1886
Avlidna 1945
Män
Mötet i Örebro 1608

Mötet i Örebro 1608 hölls i Örebro från slutet av januari till mitten april 1608.

Rådsmötet ägnades åt fredsanbud från Polen, adelns privilegier, och åt vissa frågor av drätselnatur. Vid mötet försökte Karl IX få prästerna att enas i striden mellan lutherdom och kalvinism, och på sätt vinna över katolicismen. Detta lyckades inte.

Se även
Riksdagen 1609

Referenser
Bernhard Forssell: Örebro och dess utveckling, del 1. Lindhska bokhandelns förlag, Örebro 1912.
Örebro 700 år - en krönika från äldre tid och nutid. AB Littorin & Rydén Boktryckeri, Örebro 1965.

1608 i Sverige
Sverige under vasatiden
Örebros historia
Riksdagen 1610

Riksdagen 1610 hölls i Örebro mellan den 1 december och 23 december 1610.

Riksdagen 1610 har skildrats av kyrkoherden i Arboga, Petrus Drivius. I hans dagbok kan man läsa:

"Maximo cum pompa drog Hertig Johan Johan III:s son ut. Hans folk var väl utstofferat, en del klädde uti svarte side kläder av sammet med silver, kläder allt omkring, lika som snörer, med store, vite, röde och svarte fjädrar i hatten, en part med svarte side kläder av gott svart kläde och sammet omkring väl alle utstofferet etc ... Vid pass klockan 10 rördes trumman på torget, att alle ville komma in momento uppå slottet."

Riksdagen församlades i "den stora salen med sju fönster", troligen den gamla Rikssalen i Örebro slott. Där fick den unge, knappt 16-årige Gustav Adolf läsa trontalet istället för sin far (Karl IX), som året innan hade drabbats av slaganfall. Kronprinsen ledde delvis förhandlingarna. Även här kom det till kontroverser mellan kungen, som önskade nya krigsgärder mot Danmark, och ständerna som ville söka bevara freden genom eftergifter. Men kungen genomdrev sin vilja, trots att han med nöd och näppe kunde tala.

Se även
Lista över svenska riksdagar

Referenser
Bernhard Forssell: Örebro och dess utveckling, del 1. Lindhska bokhandelns förlag, Örebro 1912.
Örebro 700 år - en krönika från äldre tid och nutid. AB Littorin & Rydén Boktryckeri, Örebro 1965.

1610 i Sverige
Sveriges ståndsriksdag
Sverige under vasatiden
Örebros historia
Suessula

Suessula var en av campaniernas städer. Staden låg mellan Capua och Nola, ungefär 7 kilometer nordöst om Acerrae vid gränsen mot Samnium.

Suessula nämns upprepade gånger i samband med krigen mellan Rom och samniterna och även i samband med det andra puniska kriget. I första samnitiska kriget (343 f.Kr.) vann Valerius Corvus en stor seger över samniterna i Suessula. I nästkommande kampaniska krig valde Suessula att liksom Capua vända sig mot Rom. Resultatet var att de 338 f.Kr. blev civitas sine suffragio. 

Suessula kom att spela en stor roll i andra puniska kriget på grund av sin stragetiska position på Via Popilia. Vid Suessula korsades Via Popilia av en väg som gick mellan Neapolis och Acerrae och vidare till Via Appia och Caudinska passen där romarna gjorde ett permanent läger under en period under andra puniska kriget.

Suessula utmärker sig inte efter andra puniska kriget: staden är ett municipium under kejsartiden och fick ta emot en mängd veteraner under Sulla, men staden blev inte koloni.

Under en period var Suessula biskopssäte och under en period var det huvudstad i ett lombardiskt förbund. Staden plundrades upperpade gånger av saracenerna och övergavs av sina invånare på grund av malaria.

Ruinerna ligger i skogen Bosco d'Acerra omkring sju kilometer söder om  Maddaloni (provinsen Caserta i regionen Kampanien) och i närheten ligger ett slott som fortfarande kallas Torre di Sessola. I ruinerna efter Suessula kan man fortfarande se spår efter en teater och mellan 1878 och 1886 grävde man ut oskiska gravar i Suessula.

 

Ruinstäder
Romerska städer
Anika Noni Rose

Anika Noni Rose, född 6 september 1972 i Bloomfield, Connecticut, är en amerikansk sångare och skådespelare. Hon är känd för sin Tony Award-belönade roll i Broadwayproduktionen av Caroline, or Change , rollen som Lorrell Robinson i Dreamgirls, Tiana i Prinsessan och grodan och som Maddys mamma i Ingenting och allting.

Filmografi (urval)

Externa länkar

Internet Broadway Database

Amerikanska skådespelare
Amerikanska scenskådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Amerikanska sångare
Födda 1972
Levande personer
Kvinnor
Riksdagen 1614

Riksdagen år 1614 hölls i Örebro 1614.

Nu antogs Sveriges första rättsordning. Räfste- och rättartingen avskaffades. Man bestämde om ett "översta parlament" som senare skulle komma att bli Svea hovrätt.

Även beviljades medel till kriget mot Ryssland, och även mot Polen, om så skulle behövas och Sigismund skulle visa sig omedgörlig.

Referenser
Bernhard Forssell: Örebro och dess utveckling, del 1. Lindhska bokhandelns förlag, Örebro 1912.
Örebro 700 år - en krönika från äldre tid och nutid. AB Littorin & Rydén Boktryckeri, Örebro 1965.

1614 i Sverige
Sveriges ståndsriksdag
Sverige under stormaktstiden
Örebros historia
Thorsten Andreassen

Thorsten Thoralf Andreassen, född 29 november 1965 i Hägersten i Stockholm, är en svensk underhållare, komiker, jonglör och trollkarl.

Han har arbetat som professionell artist sedan 1984. Han var en av grundarna till Gycklargruppen från 1987, och var en av de drivande i kompaniet fram tills gruppen splittrades 2007. Han arbetar även som stand-up-artist, bland annat på Norra Brunn i Stockholm och driver artist- och produktionsbolaget Funnybones Production

Andreassen valdes 2009 till ordförande i organisationen Manegen, som verkar för att utveckla konst- och nöjesformerna cirkus, varieté och gatuperformance. 

Han har i olika sammanhang arrangerat stödgalor och andra manifestationer för krigs- och krisdrabbade runt om i världen. Bland annat var han initiativtagare till en gala den 11 januari 2005 i Konserthuset i Stockholm, till förmån för offren för flodvågskatastrofen i Sydostasien 2004.

Thorsten Andreassen initierade Stockholm Street Festival 2010 i kungsträdgården, Stockholm. Thorsten Andreassen presenterar några av världens främsta gatuartister från hela världen, festivalen har på kort tid blivit ett mycket uppskattat arrangemang mitt i Stockholms stadsbild, som både 2012 och 2013 besöktes av närmare 60 000 personer under tre dagar. Festivalen är en årligen återkommande festival och hålls i tre dagar första helgen i juli.

Thorsten Andreassen går även under artistnamnet Magic Thor, artistnamnet använder han främst vid utländska gästspel i cabaret-sammanhang eller gatufestivaler.

Filmografi & TV 

 1996 – Lilla Jönssonligan och cornflakeskuppen

 1997 – Irma & Gerd
 1998 – Rederiet
 2012 – Johanna – 6333 sekunder
 2021 – Hitta Hem - UR, SVT

Referenser

Externa länkar 

 Funnybones Production hemsida http://www.funnybones.se

Levande personer
Födda 1965
Män
Svenska artister
Skådespelare från Stockholm
Skuld (roman)

Skuld är en roman från 1998 av Karin Alvtegen.

Handling 
Efter att Peter Brolin blivit erbjuden av en främmande kvinna att lämna ett paket till hennes man för tusen kronor är han både chockad och förvånad. Han har aldrig tidigare sett kvinnan och hon verkade tro att han är privatdetektiv. Då Peter Brolin är skuldsatt och tämligen handlingsförlamad, bestämmer han sig för att leverera paketet. Väl framme på hennes mans kontor visar sig verkligheten vara något helt annorlunda. 
Skönlitteratur 1998
Svenska romaner
Cori, Italien

Cori är en kommun i provinsen Latina, i regionen Lazio i Italien. Kommunen hade  invånare (2018).

Cori kallades under antiken Cora. Det var en väl utvecklad stad som ingick i latinska förbundet när Rom expanderade under 700- och 600-talen f.Kr. I samband med bundsförvantskriget blev Cora romerskt men fick behålla viss administrativ och politisk autonomi.

Under medeltiden var Cori ofta allierade med grannstaden Velletri. Staden var i familjen Annibaldis ägo fram till 1234, när det åter blev del av påvens suzeränitet där staden i stort sett förblev fram till Italiens enande. Sedan 1934 utgör Cori en del av provinsen Latina.

Referenser 

Kommuner i provinsen Latina
Orter i Lazio
Cora

Cora kan syfta på:

 Cora (djur) – ett släkte av trollsländor
 Cora (namn) – ett grekiskt kvinnonamn motsvarande franska Corinne
 Cora (språk) – ett uto-aztekiska språk

Geografi

Italien

 Cora – antika namnet på en stad, se Cori, Italien

USA 

 Cora, Wyoming, Wyoming, Sublette County,

Se även
 Kora (olika betydelser)