kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Danmark i olympiska vinterspelen 1948

Danmark deltog i olympiska vinterspelen 1948. Detta var Danmarks första olympiska vinterspel. Truppen bestod av: Per Cock-Clausen, 35 år och Aage Justesen, 30 år.

Resultat

Konståkning
Singel herrar
Per Cock-Clausen - 16

Hastighetsåkning på skridskor
5 000 m herrar
Aage Justesen - 29

Källor
SR/Olympic Sports

1948 i Danmark
1948
Nationer i olympiska vinterspelen 1948
Danmark i olympiska vinterspelen 1952

Danmark deltog i olympiska vinterspelen 1952. Detta var Danmarks andra olympiska vinterspel. Danmark skickade enbart Per Cock-Clausen, 39 år, till spelen.

Resultat

Konståkning 
 Singel herrar
 Per Cock-Clausen - 14

Källor 
SR/Olympic Sports

1952 i Danmark
1952
Nationer i olympiska vinterspelen 1952
Inishbofin

Inishbofin  (Inis Bo Finne  på iriska, med betydelsen den vita kons ö) är en ö som ligger ca 8 km (5 miles) utanför Connemaras kust i County Galway på Irland. Ön är ungefär 5,5 km (3 ½ miles) lång och 3 km (2 miles) bred och har cirka 200 invånare. Ön är populär bland konstnärer. Inishbofin kan nås med färja från piren i Cleggan. Det finns också en helikopterplatta, och en landningsbana planeras. Det finns tre hotell på ön, the Days, Murrays och the Dolphin samt ett vandrarhem. En samlingslokal innehåller ett litet bibliotek.

Historia

Öns engelska namn Inishbofin härrör från det iriska namnet Inis Bó Finne (den vita kons ö). Namnet har sitt ursprung i en lokal legend. Ön har varit bebodd sedan bronsåldern. År 668 grundade sankt Colmán av Lindisfarne ett kloster  på Inishbofin. Klostret fanns kvar fram till 900-talet. Ön är också platsen för ruinerna av Oliver Cromwells kaserner som byggdes år 1652. När Cromwell satt vid makten omvandlades Inishbofin till en straffkoloni för katolska präster. En biskop med otur ska ha blivit fastbunden på "Bishop's Rock" vid lågvatten och drunknat när vattnet steg.

Inishbofin hyser också Dún Gráinne som är resterna av en fästning som användes av den legendariska Grace O'Malley, Irlands piratdrottning, samt ruinerna av ett keltiskt fort daterat till 1000 f. Kr. Inishbofin tros ha varit bebott i upp till 10 000 år. http://www.inishbofin.com/ Islanders refererar till fortet, vilket är ett bra exempel på ett 1600-tals "stjärnfort" liksom Oliver Cromwells fort. Fortet byggdes under 1650-talet under Cromwellians krig för att ta kontroll över hamninloppet. Inishbofin var en av de viktigaste sjöfartsfristäderna på Irlands västkust under segelfartygens dagar. Det var ett av de sista kungliga fästena som föll för Cromwells armé och fästet stationerades av dem till slutet av århundradet. Cromwellianerna använde fästet som en etappunkt för irländska män och kvinnor som skulle transporteras till Västindien.

Den nuvarande befolkningen på 182 människor har sjunkit från en historisk höjdpunkt på över 1 000 under 1840-talet.

En av öns egenheter är att den inte har några som helst träd eller skogar. Allt trä blev tidigare nedhugget och använt som bränsle till uppvärmning. På grund av den salthaltiga luften kunde träden aldrig återetablera sig. Istället är torv ett populärt bränsle på ön.

Ön i litteratur
Livet från mittersta 1900-talet på Inishbofin dokumenterades i boken Island of the White Cow skriven av Deborah Tall år 1985. Hon levde på ön i fem år i början av 1970-talet.

Noter

Externa länkar
 Inishbofin Islands webbplats

Irlands öar
Yngve Zotterman

Gulle Yngve Zotterman, född 20 september 1898 i Vadstena, död 13 mars 1982 i Stockholm,
var en svensk neurofysiolog.

Biografi
Zotterman blev medicine licentiat i Stockholm 1925 och medicine doktor 1933. Han var laborator vid Karolinska Institutet 1940-1946 och erhöll professors namn 1945. Han blev professor i fysiologi och farmakologi 1945 vid Veterinärhögskolan.

Zotterman ledde arbetsfysiologiska undersökningar kring energiförbrukning och ämnesomsättning hos svenska skogsarbetare, det var den första forskningen som gjordes på grovarbetare över huvud taget.
Han forskade också kring de neurokemiska egenskaperna hos smaksinnet.

Zotterman blev ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien 1949, Vetenskapsakademien 1953, Danske Videnskabernes Selskab 1963 samt Norske Videnskaps-Akademin 1963.

Referenser

Svenska professorer i fysiologi
Svenska professorer i farmakologi
Alumner från Karolinska Institutet
Personer verksamma vid Karolinska Institutet
Personer verksamma vid Sveriges lantbruksuniversitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Män
Födda 1898
Avlidna 1982
Personer från Vadstena
Källargränd

Källargränd är en gata i Gamla stan i Stockholm, den sträcker sig i nord-sydlig riktning förbi Börshuset mellan Slottsbacken och Stortorget.

Historik
Källargränd har fått sitt namn efter Storkällaren, som var Stockholms officiella stadskällare och låg i Stockholms rådstuga vid Stortorget på den plats där Börshuset uppfördes 1778. Under 1700-talet kallades gränden även St. Källarbrinken (1733) och Stora Kiällare-Gränden (1740). Vid 1800-talets mitt etablerade sig nuvarande namn Källar-gränd (1855). På hörntomten i kvarteret Europa mindre återfinns Hovförvaltningens hus, som uppfördes 1911-12 efter ritningar av arkitekten Erik Josephson. Innan dess låg här Indebetouska huset, som byggdes i etapper under 1700-talet.

Källor

Externa länkar

Gator och torg i Gamla stan
Karl-Erik Hogeman

Karl-Erik Hogeman, född 15 september 1907 i Nyhammar i Grangärde socken i Dalarna, död 17 augusti 1984 i Malmö, var en svensk plastikkirurg och professor vid Lunds universitet.

Biografi

Hogeman var son till folkskolläraren Carl Larsson (1879–1946) och Lilly Larsson (1880–1962). Från 1936 var han gift med Gertrud Petrén (1909–1978) av lärdoms- och ämbetsmannasläkten Petrén, som var dotter till professor Alfred Petrén.

Utbildning och karriär

Hogeman blev 1936 medicine licentiat i Uppsala, avlade 1945 tandläkarexamen, blev 1951 medicine doktor i Stockholm och 1952 docent i plastikkirurgi i Lund. Han tjänstgjorde 1936–1951 på kirurgiska avdelningen på Garnisonssjukhuset i Stockholm, kirurgiska klinikerna vid Akademiska sjukhuset i Uppsala och Centrallasarettet i Örebro, kirurgiska kliniken och plastikkirurgiska avdelningen vid Serafimerlasarettet i Stockholm. Han var från 1952 plastikkirurg vid Malmö allmänna sjukhus, där han 1955 blev överläkare. Han var dessutom elev till grundaren av svensk plastikkirurgi, Allan Ragnell och upprättade 1955 sin egen plastikkirurgiska klinik i Malmö. Han rekryterades till Malmös Plastikkirurgiska klinik av professor Helge Wulff vid Kirurgiska kliniken.

Hogeman grundade 1947 Svensk Plastikkirurgisk förening tillsammans med Allan Ragnell, Karl-Johan Grenabo och Uno Engström.

Hogemans gravvård återfinns på S:t Pauli södra kyrkogård i Malmö.

Källor

 
 Östrup, Leif T., "'….konsten att reparera förlusten organiskt' Om svensk plastikkirurgi 1938-2004"

Svenska professorer i plastikkirurgi
Personer verksamma vid Lunds universitet
Personer i Malmös historia
Personer från Grangärde socken
Födda 1907
Avlidna 1984
Män
Per Alsén

Detta är en artikel om ingenjören Per Alsén. För spelmannen Per Hult Alcén, se Hultkläppen.

Per Alsén, född 13 januari 1916 i Kalmar, död 12 juni 2003 i Örgryte församling, var en svensk ingenjör och direktör.

Per Alsén tog examen vid KTH 1940 och utbildade sig därefter till mariningenjör. Han var anställd vid Sveriges ångpanneförening i Malmö 1945–1950. År 1950 kom han till Eriksbergs Mekaniska Verkstads AB där han blev direktör 1963 och VD 1975. Han blev ledamot av Ingenjörsvetenskapsakademien 1964. Alsén är begravd på Kvibergs kyrkogård i Göteborg.

Källor 

 Alsén, Per på SvenskaGravar.se

Svenska skeppsbyggare
Svenska direktörer
Ledamöter av Kungliga Ingenjörsvetenskapsakademien
Alumner från Kungliga Tekniska högskolan
Svenska ingenjörer under 1900-talet
Personer från Kalmar
Gravsatta på Kvibergs kyrkogård
Födda 1916
Avlidna 2003
Män
Börje Uvnäs

Börje Karl Magnus Uvnäs, född 20 juni 1913 i Malmö Sankt Johannes församling, död 5 november 2003 i Oscars församling i Stockholm, var en svensk läkare och fysiolog.

Biografi
Efter studentexamen 1931 blev Uvnäs student i vid Lunds universitet. Han avlade medicine licentiatexamen 1938, fick sin läkarlegitimation 1939 och promoverades till medicine doktor 1942. Uvnäs var docent i fysiologi i Lund 1942–1947 och professor där i samma ämne 1949–1952. Han blev professor i farmakologi 1952 vid Karolinska institutet, en tjänst han uppehöll till 1979. I sin forskning ägnade han sig åt allergierna och klarlade bland annat hur histaminer och andra allergiframkallande ämnen frisätts från så kallade mastceller.

Uvnäs blev ledamot av Fysiografiska sällskapet i Lund 1950 och av Vetenskapsakademien 1964. Han var också ledamot av flera utländska akademier och sällskap. Uvnäs blev riddare av Nordstjärneorden 1956 och kommendör av samma orden 1967. Han mottog Hans Majestät Konungens medalj i 12:e storleken i Serafimerordens band 2000.

Börje Uvnäs var son till Lorens Larsson och Debora Sjöberg. Han var 1943–1964 gift med Brita Jacobson (1919–2019), omgift Ferner, dotter till direktören Oscar Jacobson och Jenny Olsen. De fick tre barn: en dotter 1944, en son 1945 och en dotter 1947. Dottern Kerstin Uvnäs-Moberg är också forskare inom fysiologi samt mor till epidemiologen Anders Wallensten.

Källor

Svenska professorer i fysiologi
Svenska professorer i farmakologi
Personer verksamma vid Lunds universitet
Personer verksamma vid Karolinska Institutet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Ledamöter av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund
Kommendörer av Nordstjärneorden
Mottagare av Hans Majestät Konungens medalj
Läkare från Malmö
Födda 1913
Avlidna 2003
Män
Shlomo Meir

Shlomo Meir, född 1914 i Hamburg, Tyskland, död 1979, var en israelisk konstnär och skulptör.

Externa länkar
Om konstnären på Stern gallery

Israeliska konstnärer
Män
Födda 1914
Avlidna 1979
Personer från Hamburg
Victoria Harbour

Victoria Harbour (ibland på svenska Victoriahamnen) är en naturlig hamn belägen mellan Kowloon och Hongkongön i Kina.
Dess djupa vatten och strategiska läge i sydkinesiska havet är de huvudsakliga faktorerna till att Hongkong blev en viktig brittiska handelskoloni under det tidiga 1800-talet. Än idag är hamnen ett stort handelscentrum.

På grund av sitt läge mellan Hongkong och Kowloon är hamnen också ett stort turistmål.

Emedan det inte finns några broar över hamnen så går det tre tunnlar under ytan vilka förbinder Hongkong med fastlandet. Star Ferry, en färjelinje, trafikerar också hamnen med fyra rutter. Dessa transporterar cirka  personer om dagen.

Referenser

Noter 

Hongkongs geografi
WP:Projekt Kina
Torbjörn Caspersson

Torbjörn Oskar Caspersson, född 15 oktober 1910 i Motala, Östergötlands län, död 7 december 1997, var en svensk professor i medicinsk cellforskning och genetik vid Karolinska institutet.

Caspersson disputerade 1936 vid Karolinska Institutet.
En av hans insatser var att uppfinna den ultravioletta mikrospektroskopin, som möjliggjorde spektroskopiska studier av material i enskilda celler.

Caspersson blev ledamot av Vetenskapsocieteten i Uppsala 1952 och av Vetenskapsakademien 1953. Han var även ledamot av de belgiska och brasilianska vetenskapsakademierna.

Utmärkelser 

  Kommendör av första klass av Nordstjärneorden, 6 juni 1974.

Källor 

Personer verksamma vid Karolinska Institutet
Alumner från Stockholms universitet
Svenska professorer i cellforskning
Svenska fysiker under 1900-talet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Födda 1910
Avlidna 1997
Män
Ledamöter av Kungliga Vetenskaps-Societeten i Uppsala
Personer från Motala
Nu är det jul igen 2

Nu är det jul - igen 2 () är en amerikansk långfilm från 2002 i regi av Michael Lembeck, med Tim Allen, Elizabeth Mitchell, David Krumholtz och Eric Lloyd i rollerna.

Handling 
Jultomtens son Charlie har hamnat på en lista över stygga barn och tomten måste åka för att tala med honom. Den vikarierande tomten ställer dock till det på Nordpolen så jultomten måste åka tillbaka dit. Jultomten är dessutom pressad att gifta sig före nästa julafton.

Rollista

Externa länkar 

Amerikanska komedifilmer
Filmer 2002
Amerikanska julfilmer
Regidebutfilmer
Engelskspråkiga filmer
Filmer från Walt Disney Pictures
Amerikanska uppföljarfilmer
Filmer inspelade i British Columbia
Maj Stentoft

Maj Stentoft, född Maj Elisabet Törnqvist 25 april 1924 i Nässjö, död 27 december 2005, var en svensk målare och tecknare, speciellt oljemålning.

Hon var dotter till fabrikören Tuve Törnqvist och Elsa Larsson och från 1944 gift med Gösta Stentoft.

Maj Stentoft var utbildad vid Essemskolan i Malmö och under ett flertal studieresor till bland annat Frankrike, Spanien, Italien och Jugoslavien.  1968 grundade hon tillsammans med sin man, smyckesmeden Gösta Stenoft, den legendariska butiken Musik & Konst i Malmö. Tillsammans drev de butiken till 1971, då den såldes. Hon hade bland annat separatutställningar i Malmö 1964, 1974, 1978, Ystad 1978, Burlöv 1980 och Eslöv 1980 och tillsammans med Hanna Brundin ställde hon ut på Galleri Thalia i Malmö. Samlingsutställningar i Lunds konsthall 1962, Malmö 1966, 1968, 1970, Smålands museum 1966, 1977, Ystads konstmuseum, 1970, samt Stockholmssalongen Liljevalchs. Hon medverkade också vid utställningar arrangerade av Skånes konstförening och Konstnärernas Samarbetsorganisation och hon var medlem i KRO. Hennes konst består ofta av mollstämda poetiska naturabstraktioner i olika gråskalor utförda i olja, pastell, tempera eller akvarellkrita. 

Hon är representerad på Smålands museum i Växjö, ett antal landsting och kommuner, f.d. tidningen Arbetet i Malmö och Oxiebanken Malmö.

Källor 
Svenskt konstnärslexikon del V, sid 261, Allhems Förlag, Malmö. 
Konstnärslexikonet Amanda

Svenska målare under 1900-talet
Kvinnor
Födda 1924
Avlidna 2005
Personer från Nässjö
Bertha Benz

Cäcilie Bertha Benz, född Ringer 3 maj 1849 i Pforzheim, Baden-Württemberg, död 5 maj 1944 i Ladenburg, Baden-Württemberg, var en tysk affärskvinna, gift med Carl Benz och den första person som kört en längre biltur, år 1888.

Biografi
Hon gifte sig med Carl Benz den 20 juli 1872. Redan dessförinnan hade hon blivit hans affärspartner. Carl Benz byggde sin första bil, Benz Patent Motorwagen Nr. 1, 1885. Under de första åren kördes bara korta teststräckor med mekaniker. Bilen sågs ännu inte som ett verkligt användbart alternativ till den klassiska hästdroskan. 

Den 5 augusti 1888 tog Bertha Benz sina söner Richard och Eugen, utan sin mans vetskap, i en av hans nyaste bilar, och körde från Mannheim till Pforzheim, där Berthas mor bodde. Bensin köpte hon på apotek längs vägen. När hon avverkat sträckan på drygt 106 kilometer, skickade hon ett telegram till sin man och dagen efter återvände hon hem. När hon kom hem rapporterade hon till sin man vilka problem hon haft på vägen och kom med förslag på förbättringar, såsom en extra lågväxel för uppförsbackar. Hennes resa drog också till sig uppmärksamhet och Benz uppfinning fick publicitet; resan visade att bilen var användbar mer än som kuriosa. 

Bertha Benz dog 1944 vid 95 års ålder i Ladenburg, där Carl Benz verkstad funnits sedan de flyttade dit 1905.

Den väg som Bertha Benz körde fick 2008 namnet Bertha Benz Memorial Route och är skyltad som en turistväg. Utanför apoteket i Wiesloch, där Bertha Benz köpte bränsle, finns ett monument tillägnat hennes biltur.

Se även 
 Bertha Benz Memorial Route

Källor

Tryckta källor 
 John H. Lienhard, Bertha Benz's Ride
 Angela Elis: Mein Traum ist länger als die Nacht. Wie Bertha Benz ihren Mann zu Weltruhm fuhr. Hoffmann und Campe, Hamburg 2010, .

Noter

Externa länkar 
 Bertha Benz Memorial Route  

Födda 1849
Avlidna 1944
Kvinnor
Personer verksamma inom bilindustrin
Personer från Pforzheim
Personer inom Tysklands näringsliv under 1800-talet
Nygård, Åmåls kommun

Nygårds herrgård ligger i Åmål i och nuvarande corps de logi byggdes 1816 av kommerserådet och krigskommissarien Bengt Norström. Kvarvarande byggnad från denna tiden är också ett vagnslider byggt 1815. Herrgården hör till de äldsta i Dalsland med anor från 1500-talet. 

Adelsmannen Peder Kart bodde på skattehemmanet Nygård i Åmåls socken, som blev hans sätesgård. Nygård, som före 1562 hette Snärten, var från början skattehemman och blev frälse i och med adlandet. I parken finns det dessutom lämningar av en 1600-talsbyggnad som kan vara byggd av major Arvid Rosenbielke som ägde Nygård 1637. Gården köptes av E.W. Schweder 1837 och har sedan dess haft flera ägare fram till idag.

Externa länkar
Officiell webbplats

Herrgårdar i Dalsland
Byggnader och anläggningar i Åmåls kommun
Trädgårdsgatan

Trädgårdsgatan är en gata i Gamla stan i Stockholm. Gatan sträcker sig parallellt med och norr om Köpmangatan mellan Källargränd och Skeppar Olofs gränd. Norr om Trädgårdsgatan ligger Bollhustäppan.

Trädgårdsgatan anlades redan på 1400-talet genom ett område som bestod av trädgårdar, bland annat den kungliga köksträdgården. 1489 har den namnet Norra Gränden och efter 1620-talet kallas den Trädgårdsgränden. Söder om Trädgårdsgränden uppstod kvarteren Phaeton och Pygmalion och mellan dessa anlades Trädgårdstvärgränd som en förbindelse med Köpmangatan. Under en kort period på 1700-talets slut och 1800-talets början kallades Trädgårdsgatan för Polisgränd. Detta berodde på att polisen under denna tid hade lokaler i Tessinska palatset med en entré från Trädgårdsgatan.

I kvarteret Pygmalion bodde “den svenska juridikens fader”, Johan Stiernhöök till sin död 1675. En minnestavla på husfasaden, som sattes upp 1996 av Institutet för rättshistorisk forskning, påminner om detta faktum.

Källor

 Informationstavla på platsen

Externa länkar

Gator och torg i Gamla stan
Ångbåtsbron

Ångbåtsbron är namn på en i Malmö hamn utskjutande gammal kaj och gata, belägen norr om Skeppsbron.

Ångbåtsbron namngavs 1880 och var ursprungligen främst avsedd för lastning av ångbåtar. Vid Ångbåtsbron var även den gamla Smörkontrollen belägen, vilken 1998–99 genomgripande om- och tillbyggdes till ett modernt förlagshus där International Masters Publisher och Cydonia Development är verksamma.

Den södra delen av Ångbåtsbron, där den före detta Svävarterminalen (numera fjärrbusstation) är belägen, ingår sedan 1984 i Skeppsbron.

Källor
Bender, Birgit (red) (1999): Gator i Malmö, 

Gator i Malmö
Victoria Park

Victoria Park är ett bostadsområde i Malmö, uppfört från 2008-2009 vid randen till det gamla kalkbrottet i Limhamn söder om Malmös stadskärna.

Victoria Parks första boende inflyttade 2009. Området har av kritiker hävdats vara ett slutet grindsamhälle, om än i modern form och anpassat till svenska förhållanden, men området och servicenäringar är tillgängligt för envar, med undantag för delar av huvudbyggnaden med sin reception och vissa trädgårdsytor i nära anslutning till husen. Anläggningens huvudbyggnad är byggmaterialkoncernen Eurocs gamla huvudkontor, som numera kallas Victoriahuset. Huset ritades av Sten Samuelson 1977 och är ansett som ett tidigt exempel på postmodern svensk arkitektur. Förebild var ett kloster i centrala Arles i Frankrike. På taket till Victoriahuset är tillbyggt tre nybyggda punkthus och i anslutning till dessa finns ytterligare tre punkthus.

Victoria Park består av ett växande antal bostadsrättsföreningar, där varje bostadsrättsinnehavare mot en månadsavgift har tillgång till ett servicekoncept som är inspirerat av hotell- och resortanläggningar. Det finns bland annat en ständigt bemannad reception, biograf, en spaanläggning med inomhus- och utomhuspool, tennisbana, restaurang, vinkällare och en golfbana för närspelsträning vid kalkbrottets rand.

Victoria Park var från början i första hand tänkt som ett seniorboende men numera sägs Victoria Park vara ett livsstilsboende riktat till alla som vill leva ett aktivt liv med möjligheter till olika fritidssysselsättningar, I anläggningen finns för närvarande olika organiserade fritidsaktiviteter som bridge, film, matlagning, boule, vinprovning, körsång, vattengympa, yoga, tennis med mera. I närheten finns Victoria Vård och Hälsa, en vårdcentral i vilken också ingår företagshälsovård och korttidsboende för äldre.

Bostadsområdet förvaltas och ägs av 4 bostadsrättsföreningar som äger, utvecklar och förvaltar fastigheterna

Källor 

Victoria Park 2015, "Brf Bersån – Broschyr"
Tyréns, "BoTrender08, svenskarnas önskemål om framtidens boende kartlagt
Bequoted.com, "Skyddat boende"

Externa länkar 
Victoria Parks webbplats
Allabolag.se om Victoria Park AB

Limhamn-Bunkeflo
Byggnader och anläggningar i Malmö
Bostadshus i Sverige
Asim Ferhatović

Asim "Hase" Ferhatović, född 24 januari 1933 i Sarajevo, Jugoslavien död där den 25 januari 1987, var en bosnisk fotbollsspelare.

Ferhatović spelade från 1948 och en lång följd av år i FK Sarajevo, och hörde till detta lags mest framträdande spelare. Ferhatović gjorde totalt 198 mål under 422 matcher.

Den tidigare Koševostadion i Sarajevo omdöptes 2004 till Asim Ferhatović Hase-stadion.

Bosniska fotbollsspelare
Spelare i FK Sarajevo
Fotbollsspelare i Fenerbahçe SK
Män
Födda 1933
Avlidna 1987
Personer från Sarajevo
El Futuro

El Futuro är Advance Patrols fjärde album. Den är helt på spanska, och gratis.

Låtlista

Externa länkar 
Advance Patrols "El Futuro" - gratis nedladdning på Global Gonza

Musikalbum 2009
Dalibor Pandza

Dalibor Pandza, född 23 mars 1991 i Sarajevo, Jugoslavien, är en bosnisk fotbollsspelare. 

Pandza påbörjade sin karriär i FK Sarajevo men han fick 2009 kontrakt med Dinamo Zagreb. Han har även spelat för bland annat Zvijezda Gradačac och NK Lokomotiva.

Källor

Bosniska fotbollsspelare
Spelare i FK Sarajevo
Spelare i Dinamo Zagreb
Spelare i NK Lokomotiva
Spelare i NK Sesvete
Spelare i NK Zvijezda Gradačac
Spelare i FK Olimpik
Spelare i Ironi Nesher FC
Spelare i Santarcangelo Calcio
Spelare i FK Mladost Doboj Kakanj
Spelare i Prva HNL
Spelare i Serie C
Födda 1991
Levande personer
Män
Personer från Sarajevo
Trädgårdstvärgränd

Trädgårdstvärsgränd är en gata i Gamla stan i Stockholm, som sträcker mellan kvarteren Phaëton och Pygmalion från Köpmangatan mot norr till Trädgårdsgatan.

Trädgårdstvärgränd anlades liksom Trädgårdsgatan redan på 1400-talet. Söder om Trädgårdsgatan uppstod kvarteren Phaeton och Pygmalion och mellan dessa anlades Trädgårdstvärgränd som en förbindelse med Köpmangatan. I slutet av 1400-talet kallas denna gränd Swen helsingx grendh (1488) efter rådmannen Sven Helsing som hade sin gård där. På en karta från 1689 kallas gränden endast Twärgränden. På 1700-talet blir namnet Trädgårdstvärgränd etablerat.

Se även
 Trädgårdsgatan
 Gator och torg i Gamla stan

Källor

Externa länkar

Gator och torg i Gamla stan
Europaparlamentsvalet i Finland 1996

Europaparlamentsvalet i Finland 1996 ägde rum söndagen den 20 oktober 1996. Drygt fyra miljoner personer var röstberättigade i valet om de sexton mandat som Finland hade tilldelats innan valet. I valet tillämpade landet ett valsystem med partilistor och d’Hondts metod, utan någon spärr för småpartier. Finland var inte uppdelat i några valkretsar, utan fungerade som en enda valkrets i valet. Valet var det första Europaparlamentsvalet som genomfördes i Finland, som hade anslutit sig till Europeiska unionen den 1 januari 1995. Eftersom anslutningen skedde mitt i en valperiod, ägde valet endast rum i Finland som ett extrainsatt sådant. Mellan Finlands anslutning och valet, hade Finlands riksdag utsett vilka personer som skulle sitta för Finlands del i Europaparlamentet.

Centern i Finland blev det största partiet med nästan var fjärde röst. Partiet erhöll fyra mandat, ett mindre än vad som hade utsetts av riksdagen under övergångsperioden. Även Socialdemokraterna och Samlingspartiet vann mer än 20 procent av rösterna och kunde därmed behålla fyra mandat var. Vänsterförbundet vann ett mandat till med sina drygt tio procent av rösterna. Även Gröna förbundet och Svenska folkpartiet kunde behålla sina mandat, medan Kristdemokraterna misslyckades med att vinna något mandat.

Valdeltagandet var lågt i jämförelse med Finlands riksdagsval. 57,60 procent av de röstberättigade valde att delta i valet. Även om deltagandet var lågt i ett finskt sammanhang, var det högre än valdeltagandet i de efterföljande Europaparlamentsvalen. Det låg också marginellt över det genomsnittliga valdeltagandet i hela unionen i Europaparlamentsvalet 1994.

Valresultat

Se även 
 Europaparlamentsvalet i Österrike 1996

Referenser

Noter 

1996 i Finland
1996
Val 1996