kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
White Flame

White Flame är ett finländskt rockband. Bandet består av sångaren Vince, gitarristen Anthon, basisten Sammye och trummisen Jony. All sång sker på engelska.

White Flame fick i november 2006 ett skivkontrakt på två år och två album. Avtalet omfattade även utgivning utomlands. 

White Flame-låten "Kill the Radio" med tillhörande musikvideo drabbades av ett partiellt förbud på brittiska MTV. Låten kritiserar radions val av spellistor. I Finland gick "Kill the Radio" in på den officiella singellistan vecka 26 2007.

Bandets debutalbum Yesterday’s News släpptes den 22 augusti 2007. Albumet innehåller tretton spår, på ett av dem gästspelar Michael Monroe. Yesterday’s News släpptes i Europa den 7 november 2008 i samarbete med Twilight Distribution och Sony. Den första internationella singeln var "Hour of Emptiness", som bandet gjorde en musikvideo för i samarbete med Energy Productions, produktionsbolaget bakom Star Wreck.

I början av 2008 gjorde bandet sin första turné i England. Senare den våren släppte bandet "Phoenix", en live-singel som spelades in under turnén. 

Under hösten 2008 och vintern 2009 arbetade White Flame på sitt nästa album, Tour Bus Diaries, som släpptes i Finland den 25 mars 2009 och tio andra europeiska länder 27 mars. I Finland var albumets första singel Tall Thin In och i Centraleuropa Certainly Something som låg flera veckor på den officiella finska nedladdnings- och singellistans topp tio. Efter albumet påbörjade bandet en turné i Finland och fem andra europeiska länder.

Medlemmar 
 Anthon - gitarr
 Jony - trummor
 Sammye - elbas
 Vince - sång

Diskografi

Album 
 Yesterday’s News (2007)
 Tour Bus Diaries (2009)
 Cougar (2012)

Singlar 
 RockHard (2006)
 Kill the Radio (2007)
 Swimsuit Issue Centerfold (2007)
 Hour of Emptiness (2008)
 Phoenix (Live@UK) (2008)
 Tall Thin In (2009)
 Certainly Something (2009)
 Frontrow Girl (2009)
 I know where you live (2012)
 The Look (2012)
 Stay (2012)

Video 
 Kill The Radio (2007)
 Hour of Emptiness (2008)
 Phoenix (live video) (2008)
 Frontrow Girl (2009)
 The Look (2012)

Referenser 

Finländska rockgrupper
Kvartetter
Musikgrupper bildade 2001
Lidia Gueiler Tejada

Lidia Gueiler Tejada, född 28 augusti 1921 i Cochabamba, död 9 maj 2011 i La Paz, var en boliviansk politiker. Hon var Bolivias interimspresident 1979–1980.

Biografi
Vänsterpolitikern Gueiler gick år 1948 med i Víctor Paz Estenssoros rörelse MNR (Movimiento Nacionalista Revolucionario). Hon gifte sig med en paraguayansk militär, Mareirian Pérez Ramírez, och fick en dotter, Teresa. Efter en tids äktenskap separerade Gueiler sig från sin make. Hon lämnade sitt parti men efter en tid i ett annat revolutionärt vänsterparti, MRIN, återvände Gueiler till MNR. Efter 1964 års kupp tillbringade Gueiler en tid i exil.

Vid 1979 års presidentval fick ingen kandidat minst 50% av rösterna vilket gjorde att kongressen fick i uppgift att utse en president, men de kunde inte nå någon överenskommelse. Senatledaren Wálter Guevara utnämndes till tillfällig president i augusti 1970 i väntan på nyval året därpå, men Guevara störtades av en militärkupp ledd av Alberto Natusch. Han saknade dock folkligt stöd och fick lämna makten, men fick igenom kravet att Guevara inte skulle få fortsätta som tillförordnad president och uppgiften föll istället på Lidia Gueiler Tejada. Ämbetsperioden avslutades med att hennes släkting Luis García Meza Tejada blev diktator efter en militärkupp, finansierad av knarkkungen Roberto Suárez Gómez och hemligt understödd av Argentinas militärjunta. Utöver den politiska karriären gjorde Gueiler karriär som diplomat. Hon stödde Evo Morales i valet 2005. Hon avled i maj 2011 i en ålder av 89 år.

Referenser

Externa länkar

Personer i Bolivia under 1900-talet
Födda 1921
Avlidna 2011
Bolivias presidenter
Kvinnor
Enprocentsmålet

Enprocentsmålet var ett kvantitativt mål för den svenska biståndspolitiken som övergavs 2022 av regeringen Kristersson. FN rekommenderar att 0,7 av bruttonationalinkomsten (BNI) ska avsättas till bistånd på lång sikt. Sverige är ett av få länder som historiskt har en ambition att uppnå detta, även om det tidvis har ifrågasatts i den politiska debatten. FN införde procentmålet 1970 via generalförsamlingen.

Tre länder, Norge, Sverige och Luxemburg, har haft världens högsta statsfinansierade bistånd per bruttonationalinkomst, samtliga kring 1 procent av BNI, och också högst bistånd per capita. Vad gäller europeiska länder uppfyller ytterligare fyra, Danmark, Nederländerna, Storbritannien och Tyskland, FN:s mål om minst 0,7 procent av BNI i bistånd (2020).

De första åren på 2000-talet var det svenska statliga biståndet lägre än målet flera år i följd, men sedan 2006 har det årligen avsatts 1 % i statsbudgeten även om utfallet har varierat mellan 0,93 % och 1,12 % enligt OECD:s biståndskommitté DAC.

Se även
Svensk biståndsdebatt

Källor

Externa länkar 
http://www.dn.se/debatt/slopa-enprocentsmalet-for-svenskt-bistand
Ann-Marie Ekengren and Norbert Götz. “The One Per Cent Country: Sweden’s Internalisation of the Aid Norm.” Saints and Sinners: Official Development Aid and its Dynamics in a Historical and Comparative Perspective. Thorsten Borring Olesen, Helge Ø. Pharo, and Kristian Paaskesen (eds). Oslo: Akademika, 2013. 21–49. 

Svenskt bistånd
Politik i Sverige
Grimstadfjorden

Grimstadfjorden är en arm av Raunefjorden på gränsen mellan stadsdelarna Laksevåg och Ytrebygda i Bergens kommun i Hordalands fylke, Norge. Den fyra kilometer långa fjorden går mot öst in i Bergenhalvön, och har förbindelse med Nordåsvatnet vid Nordåsstraumen. I Grimstadfjordens norra del ligger norska marinens huvudbas Haakonsvern i Mathopen.

Källor 

Norges fjordar
Bergens kommun
Suck It and See

Suck It and See är ett album av det engelska indierockbandet Arctic Monkeys. Albumet släpptes den 6 juni 2011 som deras fjärde studioalbum. Tillsammans med producenten James Ford strävade bandet efter att ge albumet ett mer "vintage" sound. Den 10 mars 2011 släpptes musikvideon till singeln "Brick by Brick".

Låtlista

Medverkande 
 Alex Turner – sång, gitarr
 Jamie Cook – gitarr, piano
 Nick O'Malley – bas, sång
 Matt Helders – trummor, sång
 Josh Homme – bakgrunddsång på  "All My Own Stunts"

Musikalbum 2011
Album av Arctic Monkeys
Raunefjorden

Raunefjorden är ett brett sund i Bergens, Fjells och Sunds kommuner i Hordaland fylke i västra Norge, mellan ön Sotra och Bergenhalvön.

Den 19 januari 2004 gick MS Rocknes på grund och kantrade i Raunefjorden. Arton personer på fartyget omkom och oljeutsläppet från fartyget dödade tusentals sjöfåglar. Grundet sprängdes bort 2012.

Källor

Noter

Norges fjordar
Bergens kommun
Fjells kommun
Sunds kommun, Hordaland
Mathopen

Mathopen är ett område i stadsdelen Laksevåg i Bergens kommun i Hordaland fylke, Norge. I området, som ligger norr om Grimstadfjorden och sydväst om stadskärnan, finns bostäder och näringsverksamheter samt norska marinens huvudbas Haakonsvern med upplagshamn, utrustningshamn och verkstäder. Haakonsvern är operativ bas för norska och allierade styrkor, och har anläggningar som är insprängda i berget.

Namnet kommer av fornnordiskans matr, 'mat, fisk', och hopr, 'vik'.

Källor 

Bergen
Haakonsvern

Haakonsvern är den norska marinens huvudbas och ligger i Mathopen i Bergens kommun.

Anläggningen började byggas 1954 och invigdes officiellt den 7 juni 1963. Då flyttades de flesta institutionerna vid den tidigare huvudstationen Karljohansvern i Horten hit. Basen har utrustningskajer, verkstäder och upplagshamn för marinens fartyg. Torrdocka, lager och en stor del av verkstäderna finns i en anläggning som är insprängd i berget.

Vid Haakonsvern har tyngdpunkten av de avdelningar av Sjøforsvaret som har ansvar för styrkeproduktionen. Förutom ledningen för Haakonsverns örlogsstation återfinns generalinspektören för Sjøforsvaret med stab, chefen för Kysteskadren, chefen för Kystvaktskvadron Sør och Sjøforsvarets utbildnings- och kompetenscenter för maritim krigföring, KNM Tordenskjold, här. Basen finansierades delvis med medel från Natos infrastrukturprogram.

Källor 

Norges militär
Norges marinförsvar
Byggnader och anläggningar i Bergen
Norska militära enheter bildade 1963
Örlogsbaser
Notiosorex

Notiosorex är ett däggdjurssläkte i familjen näbbmöss (Soricidae) med fyra arter som förekommer i sydvästra Nordamerika.

Kännetecken 

Dessa näbbmöss är jämförelsevis små. De når en kroppslängd mellan 5 och 7 cm och därtill kommer en 2 till 3 cm lång svans. Vikten varierar mellan 3 och 5 gram. Pälsen har på ovansidan en grå färg, undersidan är ljusare. Öronen är tydlig synliga utanför pälsen.

Utbredning och habitat 

Arterna förekommer i sydvästra USA (från Kalifornien till Arkansas) som i norra Mexiko (från Baja California till Tamaulipas). De lever främst i halvöknar och andra torra habitat men de vistas även i mera våta områden.

Levnadssätt 

Notiosorex är bättre anpassade till torra regioner än andra näbbmöss. På grund av en långsammare ämnesomsättning har de ett lägre vätskebehov, dessutom har individernas urin en högre koncentration. Vid brist på föda faller de i dvala (torpor).

Individerna bygger sina bon av bark, blad och hår ovanpå marken. De är främst aktiva på natten och livnär sig av insekter och andra ryggradslösa djur.

Honan kan para sig två gånger per år och det finns inga särskilda parningstider. Per kull föds upp till 6 ungar som efter ungefär två månader blir könsmogna. Livslängden är sällan över ett år.

Systematik 

Släktet utgörs av fyra arter:

 Notiosorex crawfordi var fram till 2000-talet den enda kända arten. Den finns i sydvästra USA och nordvästra Mexiko.
 Notiosorex villai beskrevs först året 2000 som art, den lever i den mexikanska delstaten Tamaulipas.
 Notiosorex evotis förekommer vid norra Mexikos västra kustlinje.
 Notiosorex cockrumi beskrevs så sent som 2004, är endast känd från Arizona.

IUCN listar N. villai som sårbar (Vulnerable) och alla andra som livskraftiga (Least Concern).

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 Ronald M. Nowak: Walker's Mammals of the World. The Johns Hopkins University Press, Baltimore 1999, .

Externa länkar 
 Avbildning - Notiosorex crawfordi

Näbbmöss
Lyckeby församling

Lyckeby församling var en församling i Lunds stift.

Administrativ historik

12 juni 1564 utbröts Sturkö församling, som fram till 1692 ingick i Lyckeby pastorat, med undantag av åren 1650-1653. 1693 var Lyckeby församling en del av Lösens pastorat för att 1743 införlivas i den församlingen.

Se även
Lyckeby socken
Lyckå

Referenser

Historiska församlingar i Lunds stift
Indelningar i Karlskrona kommun
Lyckeby socken

Lyckeby socken var en socken som ingick i Östra härad.

Lyckeby församling (kyrkosocknen) uppgick 1743 i Lösens församling, medan jordeboksocknen kvarstod till 1871.

Se även
Lyckeby församling
Lyckeby
Lyckå

Referenser

Externa länkar
Lyckeby socken på Ostkanten
Lyckeby Gille - hembygd

Indelningar i Karlskrona kommun
Socknar i Östra härad, Blekinge län
Grupp 5 i kvalspelet till världsmästerskapet i fotboll för damer 2011 (Uefa)

Grupp 5 i kvalspelet till världsmästerskapet i fotboll för damer 2011 (Uefa) var en av åtta Uefa-kvalificeringsgrupper till världsmästerskapet i fotboll för damer 2011 och som spelades mellan 19 september 2009 och 25 augusti 2010. I gruppen spelade England, Malta, Spanien, Turkiet och Österrike. England vann gruppen och gick vidare till playoff spel där de fick möta Schweiz.

Tabell
Not: SM = Spelade matcher, V = Vinster, O = Oavgjorda, F = Förluster, GM = Gjorda mål, IM = Insläppta mål, MSK = Målskillnad, P = Poäng

{| class="wikitable" style="text-align:center;"
|-
!width=175 |Lag
!width=30 |SM
!width=30 |V
!width=30 |O
!width=30 |F
!width=30 |GM
!width=30 |IM
!width=30 |MSK
!width=30 |P
|- style="background:#cfc;"
|style="text-align:left;" |  || 8 || 7 || 1 || 0 || 30 || 2 || +28 || 22
|-
|style="text-align:left;" |  Spanien || 8 || 6 || 1 || 1 || 37 || 4 || +33 || 19
|-
|style="text-align:left;" |  Österrike || 8 || 3 || 1 || 4 || 14 || 12 || +2 || 10
|-
|style="text-align:left;" |  Turkiet || 8 || 2 || 1 || 5 || 10 || 23 || -13 || 7
|-
|style="text-align:left;" |  Malta || 8 || 0 || 0 || 8 || 1 || 51 || -50 || 0
|}

Resultat

Externa länkar
 VM-kvalgrupp 5 på Uefa:s hemsida

Fotbollsåret 2009
Fotbollsåret 2010
2009 i Europa
2010 i Europa
Vinskottvecklare

Vinskottvecklare, Lobesia botrana är en fjärilsart som först beskrevs av Michael Denis och Ignaz Schiffermüller 1775. Vinskottvecklare ingår i släktet Lobesia, och familjen vecklare, Tortricidae. Vinskottvecklare förekommer normalt inte i Sverige utan räknas som införd. Den är funnen i Sverige vid ett tillfälle, Göteborg i december 1982. Inga underarter finns listade i Catalogue of Life. Arten betraktas som skadeinsekt i vinodlingar.

Kännetecken 
Den fullbildade fjärilen har en vingbredd på 10-17 millimeter. Framvingarna är mosaikmönstrade i ljusare och mörkare bruna nyser med krämfärgade till grå eller gråblå och mörkare fläckar. Bakvingarna är grå med fransad kant.

Utbredning 
Det ursprungliga utbredningsområdet är södra Europa men arten har spridits även till andra delar av världen där vin odlas. Den finns i Nordafrika och i Anatolien österut till Kaukasus och har introducerats till Kalifornien, Chile och Japan.

Levnadssätt 
Vinskottvecklarens larv kan livnära sig på flera olika växtarter, men artens huvudsakliga näringsväxt är vinranka, Vitis vinifera. Vinrankor som drabbas av vinskottvecklare angrips lättare av svampsjukdomar än andra plantor. För att minska problemet med angreppen och dess följder i vinodlingar finns biologiska bekämpningsmetoder med god effekt som baseras på feromoner.

Källor

Externa länkar 

Fjärilar
Vecklare
Lobesia
Skadeinsekter
Insekter i palearktiska regionen
Insekter i nearktiska regionen
Insekter i neotropiska regionen
Jeff Moorad

Jeff Moorad är en före detta spelaragent och för närvarande en av ägarna av basebolllaget San Diego Padres och tidigare delägare av Arizona Diamondbacks,  Han äger även ett NASCAR-team. Han är född i Modesto, USA. 

Moorad har vid åtta tillfällen fått en plats på The Sporting News lista av de 100 mest inflytelserika personerna inom idrotten.

Han var tidigare verksam som agent och representerade spelare i både Major League Baseball och National Football League. Tillsammans med en partner förhandlade han kontrakt för mer än 3 miljarder dollar i idrottssammanhang under 18 år.

Referenser och fotnoter

Assyrier/syrianer
Francesco Durante

Francesco Durante, född den 31 mars 1684 i Frattamaggiore i provinsen Neapel, död den 30 september 1755 i Neapel, var en italiensk tonsättare.

Durante, som var konservatoriedirektör i Neapel, var elev till Gaetano Greco och Alessandro Scarlatti samt stod jämte Leo i spetsen för den yngre neapolitanska skolan, som införde mera världslig glans i musiken. Dock ägde Durantes stil ännu mycket av den romerska skolans kyrkliga gedigenhet och ädla allvar. 

Repertoaren för solosång är begränsad, och för scenen skrev han ingenting. Däremot lyckades han ganska väl i sina flerstämmiga satser, vilka äger en kraftig fullklang och sångbar, flytande stämföring. I instrumenteringen började han inblanda blåsinstrumenten till en verksam ensemble. 

Durante skrev mässor, psalmer, hymner, motetter, madrigaler och klaversonater med mera (i manuskript nästan fullständigt bevarade i Paris konservatorium). Bland hans många elever märks Pergolesi, Duni, Piccinni, Sacchini, Jomelli och Paisiello.

Källor 

 

Italienska klassiska kompositörer
Italienska musiker under 1700-talet
Personer från Kampanien
Födda 1684
Avlidna 1755
Män
Ugglan
Duni (olika betydelser)

Duni är ett italienskt efternamn, som burits av bland andra: 

 Antonio Duni
 Egidio Duni
 Elina Duni

Italienska efternamn
Nordsjö kapell

Nordsjö kapell är ett kapell strax intill Bysjön i Bollnäs kommun. Det tillhör Arbrå-Undersviks församling i Uppsala stift.

Kapellet
Kapellet uppfördes någon gång mellan åren 1800 och 1919 och var från början en templarlokal. 1922 köptes byggnaden in av kyrkan och invigdes 1926 till sitt nuvarande syfte. Kapellet har en stomme av trä och ytterväggar klädda med rödmålad, stående träpanel. Byggnadens mansardtak är halvvalmat och täckt med tegelimiterande plåt. Byggnadens rektangulära fönster är spröjsade och vitmålade.

Kyrkorummet har naturfärgat trägolv och träbänkar. Väggarna har träpaneler som är marmorerade i ljust grågrönt. Taket har vitmålade träpaneler.

En fristående klockstapel med spåntak är uppförd 1936.

Orgel
1990 fanns en elorgel i kapellet.

Referenser
 Arbrå-Undersviks församling

Externa länkar

Kyrkobyggnader i Uppsala stift
Kyrkobyggnader i Bollnäs kommun
Kyrkobyggnader invigda 1926
1926 i Sverige
Vapenrock m/1895

Vapenrock m/1895 är en svensk vapenrock som används inom Försvarsmakten och togs fram som en del av uniform m/1895. Ursprungligen användes vapenrocken av dragonerna och trängtrupperna men används idag bara av Livgardets beridna delar i samband med högvakt och annan statsceremoniell verksamhet.

Utseende 
Vapenrocken påminner till viss del om vapenrock m/1886 för infanteriet och är utförd i liknande stil. Vapenrocken utfördes i två modeller; modell I hade mellanblått kläde och modell II är av mörkblått. Samtliga är försedda med en enradig knapprad bestående av åtta knappar. De har en öppen snedskuren krage som igenhäktas nedtill. Kragen är 4-4,5 cm stor på båda modellerna. Knapparna i knappraden var regementets egna, regementstillhörighet visas också genom kragens och axelklaffarnas färg. Musikernas variant var något annorlunda med så kallad svalbon på ärmarna.

Kragens och axelklaffarnas färger

Användning 
Vapenrock m/1895 användes ursprungligen av kavalleriet (utom husarerna) och trängtrupperna som en del av uniform m/1895. Vapenrocken var avsedd att kombineras med ridbyxor m/1895 samt hjälm av varierande modell beroende på förband. Under vapenrockens senare användningstid var det emellertid vanligt att den kombinerades med persedlar ur andra uniformssystem, främst enhetsuniform m/1910.

Ursprungligen 
Fördelningen mellan modellerna:
 Modell I: Livgardet till häst (K 1) samt dragonregementena.
 Modell II: Trängkåren

Idag 
Likt vapenrock m/1886 så används denna i mycket liten omfattning idag. Det är Livgardets Livskvadron (f.d. K 1) och Livgardets dragonmusikkår som använder den vid bl.a. högvakt och statsceremoniella tillfällen.

Fotografier

Referenser 
 Svenska arméns uniformer 1875-2000, Simon Olsson, Medströms förlag, Fälth & Hässler Värnamo 2011 

Uniform m/1895
Egidio Duni

Egidio Romualdo Duni, född den 11 februari 1708 i Matera, Potenza, död den 11 juni 1775 i Paris, var en italiensk operakompositör.

Duni var lärjunge av Durante, besegrade 1735 Pergolesi vid en tävling i Rom, blev 1746 musiklärare vid hovet i Parma och flyttade 1757 till Paris. Hans i allmänhet taget sirliga och fina stil var företrädesvis lämplig för den glada operan, som vars grundläggare han jämte Monsigny och Philidor kan räknas.  

Bland hans många operor är följande givna i Sverige: Ninette à la cour (1755; "Bondflickan på hofvet", 1793), Le peintre amoureux de son modèle (1757; "Målaren kär i sin modell", 1782), Le milicien ("Soldaten", samma år), Les deux chasseurs et la laitière (1763; "De två jägarne och mjölkflickan", 1780) och La clochette (1766; "Klockan", 1786).

Källor

Externa länkar 

 

Italienska operatonsättare
Italienska musiker under 1700-talet
Personer från Basilicata
Födda 1708
Avlidna 1775
Män
Ugglan
Helge Wulff

Helge Bertil Wulff, född 9 oktober 1903 i Malmö S:t Petri församling, död 21 maj 1986 i Helsingborg Maria församling, var en svensk läkare. Han var bror till Kurt Wulff.

Biografi 
Wulff, som var son till läroverksadjunkten Ernst Wulff och Alfhild Ekman, avlade studentexamen i Malmö 1921 samt blev medicine kandidat 1925, medicine licentiat 1930, medicine doktor 1937 och docent 1938, allt i Lund. Han innehade olika amanuens- och läkarförordnanden 1930–1942, var biträdande överläkare på kirurgiska kliniken vid Lunds lasarett 1942–1947, överläkare på kirurgiska kliniken vid Malmö allmänna sjukhus 1947–1970 och professor i kirurgi vid Lunds universitet 1949–1970. Han var även överläkare inom Skandiakoncernen, ledamot av 1948 års läkarutbildningskommitté 1949–1954, ledamot av Statens medicinska forskningsråd 1959–1964, Medicinalstyrelsens nämnd för utländska läkare 1960–1967, expert i läkarutbildningsberedningen 1963 samt styrelseledamot i försäkringsbolaget Fylgias forskningsfond från 1963 och Förenade Livs forskningsfond från 1965.

Wulff var generalsekreterare i Nordiska kirurgiska föreningen 1953–1962, president 1963, ordförande i Svenska kirurgiska föreningen 1961–1965, president 1966; WHO-expert i Indonesien 1953, gästföreläsare där 1958 och ledare av inbjuden hjärtkirurgigrupp 1962, visiting professor vid Tufts University i Boston och Colorado University i Denver 1964 samt vice ordförande International Association for Accident and Traffic Medicine 1966. Han var hedersledamot och korresponderande ledamot av amerikanska, tyska, danska, finländska och norska kirurgiska sällskap, blev ledamot av Fysiografiska sällskapet i Lund 1950 samt medicine och kirurgie hedersdoktor vid Helsingfors universitet 1966.

Wulff var ledamot av Malmö stadsfullmäktige 1951–1954 och ordförande i Skånes konstförening 1958–1965. Han författade skrifter i kirurgi, radiologi och patologi. Wulff tog två SM-medaljer i stafettlöpning för Malmö AI 1922 och ett för LUGI 1924. I Ingmar Bergmans långfilm Smultronstället (1957) har han rollen som promotor vid doktorspromotionen.

Källor 
 
 
 

Svenska professorer i kirurgi
Personer verksamma vid Lunds universitet
Kommunalpolitiker i Malmö
Svenska friidrottare
Födda 1903
Avlidna 1986
Män
Hedersdoktorer vid Helsingfors universitet
Ledamöter av Kungliga Fysiografiska Sällskapet i Lund
Läkare från Malmö
Idrottare från Malmö
Friidrottare i Malmö AI