kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Karin Nordvaller

Karin Nordvaller, född 1951 på Lidingö är en Svensk målare och skulptör bosatt i Djursholm i Danderyds kommun. 

Hennes konst består av figurativa motiv, ofta med fåglar som motiv.

Representerad på ett flertal företag och institutioner, bland annat Danderyds kommun och la Municipalité de Cannes.

En av initiativtagare till Nätverket Danderyds Konsthall 2011. Initiativtagare till Danderyds Konstrunda, och Danderyds Kulturgrupp. Bildade 2014 tillsammans med Lars Olsson och Kåge Klang KULTURpartiet i Danderyd.

Medlem i: KRO , KC Öst , BUS , SvK, Föreningen Svenska Konstnärinnor

Utställningar 
Société Nationale des Beaux-Arts, Paris, 
Salon International du Monde de la Culture et des Arts, Cannes-Azur. 
Ett flertal jurybedömda utställningar i Sverige och Frankrike 
Moving Art Projekt

Utmärkelser 
Grande Médaille D’or, MCA, Cannes, Frankrike 2010, guldmedalj i måleri. 
Danderyds kommuns Hedersplakett för Kulturgärning 2013
Samfundet Djursholms Forntid och Framtids Hembygdspris 2014 för ett mångårigt kulturarbete i kommunen.
Märsta konsthall, KonstNU 2015. guldmedalj i skulptur

Externa länkar 
 Karin Nordvaller i Konstlexikonett Amanda
 http://www.nordvaller.se/

Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska skulptörer under 2000-talet
Kvinnor
Födda 1951
Levande personer
Konstnärer från Stockholm
Svenska målare under 1900-talet
Svenska målare under 2000-talet
Tar Valons fånge

Tar Valons Fånge är del 21 i Robert Jordans fantasyserie Sagan om Drakens Återkomst (Wheel of Time). På engelska: Knife of Dreams och den kom ut 2006. Den är översatt av Jan Risheden.

Handling
Mat Cauthon och hans sällskap har gömt sig undan seanchan i ett brokigt teatersällskap tillsammans med den kidnappade Tuon, De nio månarnas dotter och arvtagare till seanchanimperiet. Trupperna finkammar landet efter Tuon, som blivit en mycket viktig bricka i spelet om makten. För Tuon är det ett härligt äventyr, men det visar sig att seanchan har andra planer för henne än frihet och Mat tvingas inse att han nu ansvarar för hennes liv.
Samtidigt står Elayne Trakand på Caemlyns murar och ser våg efter våg av fientliga soldater välla uppför stormstegarna och slås tillbaka. Hennes rätt till Lejontronen är långt ifrån oomtvistad och hon kämpar för att undvika ett inbördeskrig. Under tiden överväger Perrin Aybara att sluta en desperat pakt med seanchan för att med deras hjälp befria sin älskade hustru Faile ur shaidos våld.

Vindar fyllda av svavelstank sveper fram över länderna. Tiden verkar ha rubbats och själva verkligheten ser ut att rämna.

Sagan om Drakens återkomst
Skönlitteratur 2006
Norrliden

Norrliden kan syfta på

 Norrliden, Kalmar – en stadsdel i Kalmar
 Norrliden, Sundsvall – en stadsdel i Sundsvall
Norrliden (naturreservat) - naturreservat i Vindelns kommun
Jomo Kenyattas internationella flygplats

Jomo Kenyattas internationella flygplats (IATA: NBO, ICAO: HKJK) tidigare kallad Nairobis internationella flygplats är en av Kenyas större flygplatser och landets mest använda.

Flygplatsen ligger i Nairobi i Kenya och är namngiven efter den tidigare ledaren Jomo Kenyatta. Fram till 1970-talet hette flygplatser "Embakasi", som syftade på området utanför staden där den ligger.

Flygplatsen är huvudnav för Kenya Airways.

Jomo Kenyatta-flygplatsen servas av en 4 117 meter lång bana i nordost-sydvästlig riktning. Den moderna flygplatsen har en terminalbyggnad konstruerad under 1970-talet. Den äldre Embakasiterminalen används idag för frakt och som Kenyas flygvapens träningsfacilitet, som byggdes före 1960-talet.

År 2004 hade flygplatsen sammanlagt 3 999 711 passagerare (+15,9% sedan 2003).

Flygplatsen öppnade första gången i maj 1958.

Externa länkar 

Flygplatser i Kenya
Nairobi
Flygplatser invigda 1958
Fällan (2006)

Fällan är del 22 i Robert Jordans fantasy-bokserie Sagan om Drakens Återkomst (Wheel of Time). På engelska: Knife of Dreams och den kom ut 2006. Den är översatt av Jan Risheden.

Sagan om Drakens återkomst
Skönlitteratur 2006
Rud, Karlstad

Rud är en stadsdel i Karlstad. Bostadsområdet Rud är belagt på det som tidigare var Ruds herrgård, en gård med anor ända från medeltiden. Stadsdelen består av flerfamiljshus som uppfördes under perioden 1966–1972, som en del i miljonprogrammet. Gatorna på Rud är uppkallade efter Karlstads vänorter i de nordiska grannländerna: Moss, Horsens, Nokia och Blönduos. På området finns, förutom bostäder, affärscentrum, parklek, elljusspår och kyrkogård. Rudsskolan och Nobelgymnasiet finns också på området.

Rud består nästan uteslutande av lamellhus och punkthus. Området är ett karaktäristiskt miljonprogramsområde med stadsdelscentrum och stora gröna områden. Rud är ett typiskt "hus-i-park"-område med öppna gårdar mellan den glesa bebyggelsen. Vidare är området trafikseparerat på ett tidstypiskt sätt och det är inte möjligt att köra bil i områdets mellersta delar.

Historia 
Rud ska tidigare ha varit ett hemman, som är slags större jordbruk, som tillhörde Grava socken. Området införlivades med Karlstad år 1934. I hemmanet fanns gårdar och torp så som Ruds gård och Ruds torp. Fram till 1960-talet bestod Rud framförallt av jordbruksmark. På den häradsekonomiska kartan från 1883-1895 så syns mangårdsbyggnaden på Ruds gård samt flera mindre byggnader som troligtvis var ekonomibyggnader tillhörande gården.

Under 1950-talet rådde bostadsbrist i Sverige och så även i Karlstad. Detta ledde till att fullmäktige i Karlstad genomförde ett antal stora markförvärv. Områden som köptes in var bland annat Rud, Sjöstads gård, områden på Norrstrand, delar av Hultsberg och egendomar på Örsholmen. 

Stadsplanen upprättades av arkitekterna Sven-Gunnar Holm och Svante Blom som var starkt influerade av den dåvarande samtidens funktionalism och utformningen av Rud är präglad av grannskapsplanering vilket var det rådande planeringsidealet under 1960-talet. De ville att bostäderna skulle präglas av sol, ljus och luft men också erbjuda en mer stimulerande miljö med ett bra serviceutbud. 

Bostadsbebyggelsen är utformad efter 1960-talets modernistiska arkitektur med raka former och upprepande fasadelement. De flesta kvarteren är bebyggda med tre våningar höga och långsträckta hus, grupperade kring halvöppna gårdar. På bergsryggen mot Färjestad ligger ett antal högre punkthus, höghusen. Dessa kom medvetet till för att fungera som stadsdelens landmärken.

Öster om bostadsområdet ligger Norra kyrkogården. Kyrkogårdens äldsta del är från 1919 då kapell- och krematoriebyggnaden, skapad av arkitekten Sigurd Lewerentz, uppfördes vid kyrkogårdens sydvästra del.

Referenser

Noter

Externa länkar

Stadsdelar i Karlstad
Tistelfjäril

Tistelfjäril, Vanessa cardui, är en fjärilsart i familjen praktfjärilar, Nymphalidae. Fjärilen förekommer i alla världsdelar förutom Sydamerika och Antarktis.

Arten fördes tidigare till släktet Cynthia som numera i sin helhet förs till släktet Vanessa. Nationalnyckeln listar fortfarande tistelfjärilen under Cynthia.

Fjärilen har en vingbredd på 51–62 mm och är ljusbrun med svarta fläckar samt vita fläckar nära framvingens spets. Det är en utpräglad migrant som i Europa under våren vandrar norrut från medelhavsområdet, och är känd för sin förmåga att förflytta sig över långa avstånd. Tistelfjärilen lägger ovala, ljusgröna ägg (som senare blir mer grågröna) på tistlar och nässlor, där larven lever mellan sammanspunna blad. Den nya generationen flyger på sensommaren, och tillsammans med nya invandrare kan den ibland uppträda talrikt.

Enstaka fjärilar når ända till Sverige på försommaren. Arten är funnen i hela Sverige, men kan inte övervintra här.

Referenser

Källor

Noter 

Fjärilar
Praktfjärilar
cardui 
Insekter i palearktiska regionen
Lena Aruhn

Lena Teréce Aruhn, före 2003 Udd, född 22 april 1970, är en svensk före detta friidrottare som främst tävlade på 400 meter. Hon har bland annat deltagit i Finnkampen ett flertal gånger och vid EM i friidrott 2006 i Göteborg. Lena Aruhn fick sitt genombrott redan som tonåring, men lämnade därefter friidrotten. Hon återupptog sin karriär år 2001 och ingick sedan i landslaget. Hon har berättat öppet om sina problem med anorexia som var anledningen till att karriären gick i stå under 1990-talet.

Karriär 
Vid EM 2002 i München deltog Aruhn på 400 meter individuellt men slogs ut i försöken. Hon var också med i de svenska stafettlagen på 4x100 och 4x400 meter. I korta stafetten, som hon sprang ihop med Jenny Kallur, Susanna Kallur och Emma Rienas, blev man utslagna i försöken. Det långa stafettlaget (övriga var Beatrice Dahlgren, Ellinor Stuhrmann och Nadja Petersen) tog sig vidare till final där det kom sjua. Vid EM inomhus 2005 i Madrid blev Lena Aruhn utslagen i försöken på 400 meter med tiden 53,61. Lena Aruhn deltog 2006 vid EM i Göteborg men slogs ut i försöken både på 200 och 400 meter och, tillsammans med Beatrice Dahlgren, Erica Mårtensson och Emma Björkman, i det svenska långa stafettlaget. 

Hon belönades år 2006 med Stora grabbars och tjejers märke (nummer 486).

Hon har varit idrottslärare på John Bauergymnasiet i Umeå.

Personliga rekord 

Utomhus 
100 meter – 11,58 (Nice, Frankrike 12 maj 2005)
100 meter – 11,81 (Donnas, Italien 15 juli 2007)
100 meter – 12,01 (Genève, Schweiz 11 juni 2005)
200 meter – 23,47 (Donnas, Italien 13 juli 2005)
300 meter – 38,90 (L`Alfàs del Pi, Spanien 19 april 2003)
400 meter – 52,32 (Helsingfors, Finland 23 augusti 2002)

Inomhus 
60 meter – 7,76 (Umeå 14 januari 2006)
200 meter – 24,06 (Malmö 13 februari 2005)
200 meter – 24,22 (Umeå 14 januari 2006)
400 meter – 52,77 (Stockholm 15 februari 2005)

Referenser

Fotnoter

Tryckta källor 

Födda 1970
Svenska kortdistanslöpare
Kvinnor
Levande personer
Svenska mästare i kortdistanslöpning
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke
Friidrottare i IFK Lidingö
Friidrottare i Hammarby IF
Friidrottare i SoIK Hellas
Svanholm Singers

Svanholm Singers är en svensk kammarkör bildad i Lund 1998. 

Svanholm Singers består av ett tjugotal sångare i 20-30-årsåldern och leds sedan 2001 av dirigenten Sofia Söderberg. Kören turnerar flitigt   i Europa och Asien, och har även givit ut sex skivor: Svanholm Singers (1999), Romance (2002), december (2004), Live in Japan (2006), Tormis - Works for Men's Voices (2007) och Fingerprints (2010). Works for mens's Voices spelades in tillsammans med den estniske tonsättaren Veljo Tormis i samband med Lund International Choral Festival 2006.

Kören har vunnit första pris vid ett flertal internationella körtävlingar, bl.a. Tolosa International Choir Contest 2016, International Choir Festival "Tallinn 2007", Tallinn (Estland) 2007, C.A. Zeghizzi, Gorizia (Italien) 2006, Madetojafestivalen i Lahtis (Finland) 2005, Hora Cantavi, Suwalki (Polen) 2002 och i Takarazuka (Japan) 1999. Svanholm Singers vann även den svenska körtävlingen Toner för miljoner 1998. 

Svanholm Singers är uppkallade efter operasångaren Set Svanholm, far till  Eva Svanholm Bohlin, körens grundare och första dirigent.

Externa länkar
Officiell webbplats

Musikgrupper från Lund
Svenska manskörer
Musikgrupper bildade 1998
Julie Heldman

Julie Heldman, född 8 december 1945, Berkeley, Kalifornien, är en amerikansk högerhänt professionell tennisspelare.

Tenniskarriären
Julie Heldman var en världens tio bästa singelspelare åren kring 1970, som bäst rankades hon på femte plats (1969 och 1974). Hon var en av the "Houston nine", det vill säga en av de 9 kvinnliga tennisspelare som 1970 tecknade proffskontrakt för Virginia Slims Circuit. Under karriären vann hon 25 singeltitlar inkluderande grusturneringen Italienska öppna 1969. Samma år nådde hon kvartsfinalen i Wimbledonmästerskapen. Hon tvingades avsluta sin tävlingskarriär 1976 på grund av skador.

Heldman deltog i det amerikanska Fed Cup-laget 1966, 1969-70 och 1974-75 (som lagkapten 1975). Det amerikanska laget vann Cup-titeln 1966 och 1969. Hon spelade totalt 30 matcher av vilka hon vann 21. År 1975 mötte USA ett svenskt lag i andra omgången. USA vann mötet med 2-1 i matcher, men Heldman förlorade sin singelmatch mot Helena Anliot med 4-6, 3-6.

Heldman deltog i det amerikanska Wightman Cup-laget 1965-66, 1969-1971, 1974-75, de två sista åren som lagkapten.

Spelaren och personen
Julie Heldman är den yngsta av två döttrar till Julius och Gladys Heldman. Julius var en skicklig tennisspelare under 30- och 40-talen med segrar över flera elitspelare. Gladys var redaktör för tidskriften World Tennis och grundare av proffs-touren the Virginia Slims Circuit.

Julie Heldman arbetade under 1970-talet, vid sidan tävlingstennisen, som tenniskommentator för CBS Television och NBC.

Julie Heldman upptogs 2001 i the International Jewish Sports Hall of Fame.

Se även
Virginia Slims Circuit

Referenser

Källor
Martin Hedges, 1978. The Concise Dictionary of Tennis. Mayflower Books Inc.

Externa länkar
 
Jewish Hall of Fame, biografi Julie Heldman

Amerikanska tennisspelare
Personer från Berkeley
Kvinnor
Födda 1945
Levande personer
Idrottare i Stanford Cardinal
Alumner från Stanford University
Ryttartorp

Ryttartorp är i Sverige och Finland ett soldattorp som ryttare bebodde inom ramen för Indelningsverket i Sverige. Ryttartorp var ett sätt att försörja ett stående kavalleri inklusive ryttarnas familjer i fredstid.

Cirka 30 000 ryttartorp tillkom på 1600-talets slut i samband med Karl XI:s införande av Indelningsverket.

Se även
Soldattorp
Båtsmanstorp

Referenser 

Byggnadstyper
Kavalleri
Sveriges militärhistoria
Spjutrockor

Stingrockor eller Spjutrockor (Dasyatidae) är en familj bland överordningen rockor. Totalt är 97 arter beskrivna i hela världen. Spingrockor ska inte blandas ihop med de mestadels sötvattenslevande neotropiska singrockorna familj  Potamotrygonidae. 

Spjutrockan ligger ofta, knappt synlig, på bottnen. Den anses vara en fridfull och passiv fisk som sällan är aggressiv. Dold vid stjärtfenan finns ett sylvasst spjut, en flera decimeter lång gadd kantad med hullingar och full av gift som orsakar vävnadsdöd hos offret. Enbart i Australien finns över 100 olika typer av spjutrockor. 

Mindre exemplar hålls ibland som akvariefisk.

Det är sällsynt att människor råkar ut för svåra olyckor i möte med spjutrockor, men dödsfall har inträffat, som det uppmärksammade fallet med Steve Irwin.

Släkten inom familjen spjutrockor (med artexempel) 
Släkten enligt FishBase:
 Bathytoshia
 Brevitrygon
 Dasyatis
 Spjutrocka (Dasyatis pastinaca)
 Dasyatis brevicaudata
 Fontitrygon
 Hemitrygon
 Himantura
 Hypanus
 Maculabatis
 Makararaja
 Megatrygon
 Neotrygon
 Pateobatis
 Pastinachus
 Pteroplatytrygon
 Taeniura
 Taeniurops
 Telatrygon
 Urogymnus

Bildgalleri

Se även 
 Stingrockor

Källor

Externa länkar 

Rockor
Örlog

Örlog (eller örlig) är ett gammalt germanskt och fornnordiskt ord (isländska örlygi), som ursprungligen betydde "edbrytning" eller öde/olycksöde, och som slutligen stannade vid betydelsen krig, framförallt till sjöss.

Inom de nordiska språken används ordet numera främst i sammansättningar med anknytning till sjömilitär verksamhet, som örlogsfartyg, örlogsflagga och örlogskapten, men på nederländska är "oorlog" fortfarande ordet för "krig" i allmänhet, som till exempel i "Tweede wereldoorlog", som betyder Andra världskriget.

Se även

Källor

Sjökrigföring
Darss cog

Darss cog är ett skeppsvrak från 1300-talet som ligger på sex meters djup söder utanför Darss i södra  Östersjön och som upptäcktes år 1977. Vraket är välbevarat och innehåller en mängd föremål av olika material.

Koggen, som påminner om Bremenkoggen, har transporterat gods inom Hansan. Dess last består av taktegel, brynen och 
hjorthorn från Norge. Vraket var välbevarat när det hittades, men hotas nu av skeppsmaskar (Teredo navalis) som har fått fäste i södra Östersjön efter att salthalten ökat på grund av ett stort inflöde av saltvatten från Nordsjön genom Stora Bält 1993.

Källor

Skeppsvrak i Tyskland
Skeppsvrak i Östersjön
Krokodiljägaren

Krokodiljägaren (en. The Crocodile Hunter) är ett naturinriktat dokumentärprogram med den framlidne Steve Irwin och hans fru Terri som programledare. TV-programmet blev populärt tack vare sitt okonventionella sätt och Irwins vågade tilltag. Det lade grunden till flera andra projekt, bland annat filmen The Crocodile Hunter: Collision Course år 2002.

Serien visas av Animal Planet i USA, men har sålts internationellt och visats av ett flertal TV-kanaler, däribland Kanal 5 i Sverige.

Australiska TV-serier från 1990-talet
TV-seriestarter 1997
TV-serieavslutningar 2004
Australiska TV-serier från 2000-talet
Georg Luger

Georg Johann Luger, född 6 mars 1849 i Steinach am Brenner, Österrike-Ungern, död 22 december 1923, var en österrikisk formgivare, främst känd som konstruktören bakom den berömda Luger-pistolen.

Biografi 
Georg Luger påbörjade sin karriär som militär i armén som 17-åring. Eftersom han var en skicklig skytt skickades han till en särskild skytteskola inom armén, där han utvecklade sitt intresse för vapenmekanismer. Efter fyra år lämnade Luger armén och jobbade bland annat som bankkamrer. Han gifte sig 1873 och fick tre söner, av vilka den äldste, Georg Franz, blev ingenjör.

Under 1870-talet träffade Luger Ferdinand Mannlicher och fick anställning som säljare hos den tyska vapenfabrikanten Ludwig Loewe & Co, senare Deutsche Waffen und Munitionsfabriken (DWM), för att sälja Mannlichers gevär i Italien. 1894 var Luger i USA för att sälja Borchardts automatpistol C/93 till USA:s flotta. Pistolen kritiserades för att vara för stor och tung och Georg Luger började tillsammans med sin son Georg Franz att förbättra designen. 1898 började man serietillverka den första modellen av "Parabellum-pistolen", som den döptes till. Pistolen användes av Tysklands armé och av en mängd andra länders krigsmakter. Produktionen fortsatte fram till 1942 och miljontals vapen av olika versioner kom att tillverkas.

Georg Luger fortsatte att arbeta för DWM till 1919, då han stämde företaget för patenträttigheterna. Han vann patentstriden 1922 men dog ändå utfattig efter depressionen efter första världskriget.

Se även 
 Luger P08

Referenser 
 Biographical history
 History of the Luger pistol

Externa länkar 

Födda 1849
Avlidna 1923
Österrikiska uppfinnare
Vapenkonstruktörer
Män
Personer från Tyrolen
SSV Jahn Regensburg

SSV Jahn Regensburg, tysk fotbollsklubb från Regensburg.

Jahn Regensburg är den största fotbollsklubben i Regensburg, och har spelat i 2. Bundesliga. Under en period var Mario Basler tränare för klubben, dock utan större framgångar.

Externa länkar 
 Officiell webbplats 
 SSV Jahn Regensburgs profil på Weltfussball.de
 The Abseits guide till tysk fotboll
339 f.Kr.



Händelser

Efter plats

Grekland 
 Filip II av Makedonien bestämmer sig för att anfalla skyterna. Som ursäkt använder han deras motvilja mot att han vill inviga en staty av Herakles vid floden Donaus mynning. De två arméerna möts på slätten vid nuvarande Dobruja. Skyternas nittioårige kung Ateas dödas i slaget och hans armé krossas.
 Under ett möte med det amfiktyoniska rådet anklagar Filip medborgarna i staden Amfissa i Lokris för att ha gjort intrång på helig mark. Den amfiktyoniska kongressen bestämmer sig därför, med stöd av Atens representant Aischines, att tillfoga lokrierna ett hårt straff. Efter att den första expeditionen mot lokrierna har misslyckats ger det amfiktyoniska sommarrådet befälet över förbundets styrkor åt Filip och ber honom att leda en andra expedition. Filip agerar genast och hans styrkor passerar genom Thermopyle, går in i Amfissa och besegrar lokrierna, som leds av den atenske generalen och legobefälhavaren Kares.
 Xenokrates väljs till ledaren för den grekiska Akademin, som Speusippos efterträdare.

Romerska republiken 
 Den romerske konsuln Titus Manlius Imperiosus Torquatus besegrar latinarna i slaget vid Trifanum.

Födda

Avlidna 
 Speusippos, ledare för Platons akademi
 Ateas, kung över skyterna (född omkring 429 f.Kr.)

Källor 
 Motsvarande artikel på engelskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar
Volta-Kongospråk

Volta-Kongospråk är en stor gren (i fråga om antal språk) av språkfamiljen Niger-Kongospråk. Volta-Kongospråken, som utgör en del av Atlant-Kongospråken inom Niger-Kongospråken, indelas i två större grupper: östlig och västlig. Västliga Volta-Kongospråk består av kruspråk, gurspråk och Adamawa-Ubangispråk och troligen senufospråk (om dessa inte inräknas i gruppen gurspråk). Östliga Volta-Kongospråk består av kwaspråken och Benue-Kongospråken, av vilka den senare innefattar den välkända och särskilt talrika gruppen bantuspråk. 

Bland annat genom den jämförande språkforskning som utfördes av John M. Stewart under 1960- och 1970-talen har man lyckats fastställa Volta-Kongospråkens gemensamma ursprung och klargöra deras interna struktur. Vokalsystemen inom Volta-Kongospråk har blivit föremål för mycket historisklingvistisk debatt. Casali (1995) försvarar hypotesen att proto-Volta-Kongospråket ursprungligen hade ett vokalsystem med nio eller tio vokaler och tillämpade vokalharmoni och att denna uppsättning har reducerats till ett sjuvokalsystem i många Volta-Kongospråk. Ghana-Togo-bergsspråken är exempel på språk där nio- eller tiovokalsystem fortfarande återfinns. 

Williamson och Blench (2000) noterar att det i många fall är svårt att dra klara gränser mellan det respektive undergrupperingarna inom Volta-Kongospråken och föreslår att detta kan tyda på mångfalden i ett dialektkontinuum snarare än en tydlig uppdelning i olika grupper. Detta har tidigare föreslagits av Bennet (1983, som referas i Williamson och Blench 2000:17) i fallet med grupperna gurspråk och Adamawa-Ubangispråk.

Se även
 Afrikas språk

Källor
Volta-Congo languages i engelskspråkiga Wikipedia 4 september 2006, där följande anges som källor:
 Casali, Roderic F. (1995) 'On the Reduction of Vowel Systems in Volta-Congo', African Languages and Cultures, 8, 2, Dec, 109–121.
 Stewart, John M. (1976) Towards Volta-Congo reconstruction: a comparative study of some languages of Black-Africa. (Inaugural speech, Leiden University) Leiden: Universitaire Pers Leiden.
 Stewart, John M. (1985) 'Nasality patterns in the Volta-Congo foot.' Paper presented at the Colloquium on African Linguistics, Leiden, Sept. 1985.
 Williamson, Kay & Blench, Roger (2000) 'Niger-Congo', in Heine, Bernd and Nurse, Derek (eds) African Languages - An Introduction. Cambridge: Cambridge University press, pp. 11–42.
Kristy Pigeon

Kristy Pigeon, född 15 augusti 1950 i Danville, Kalifornien. Amerikansk vänsterhänt professionell tennisspelare

Kristy Pigeon rankades under några år runt 1970 bland världens bästa 10 tennisspelare. År 1970 tecknade hon som en av de första 9 spelarna proffskontrakt för Virginia Slims Circuit. Hon vann inga singeltitlar som professionell spelare och nådde som bäst fjärde omgången i Wimbledonmästerskapen. Hon slutade tävlingsspela efter säsongen 1972. 

Pigeon började att spela tennis som 12-åring och vann samma år en av de lokala sommarturneringarna, varefter hon med stor iver tog tennislektioner. Som 17-åring vann Kristy både juniorklassen i Wimbledonmästerskapen och Amerikanska mästerskapen.  

Som barn var Kristy Pigeons högsta önskan att äga en häst. Hon fick nöja sig andra aktiviteter och började tävlingssimma som 6-åring. År 1991, efter avslutad tenniskarriär och efter att ha graduerats från Mills Collage, flyttade hon till Idaho. Hon förverkligade där sin barndomsdröm att få äga hästar och grundade samtidigt Sagebrush Equine Center för handikappade barn. Hon har där som stiftelsens direktör utvecklat ett terapeutiskt ridprogram.

Externa länkar
ITF Profile

Amerikanska tennisspelare
Födda 1950
Kvinnor
Levande personer