kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Sara Hansson

Sara Hansson, född 10 mars 1986 i Alingsås, är en svensk serieskapare och illustratör. Hon arbetar ofta med serier och illustrationer ur ett feministiskt perspektiv. 2021 hade hennes teaterpjäs Tigern i magen premiär. Hansson är bosatt i Malmö.

Biografi 
Hansson producerade 2008 seriefanzinet Glitterfitta, tillsammans med seriekollegan Nanna Johansson. Året efter kom seriehäftet Den hemliga kroppen, utgiven som en av Seriefrämjandets Grafiska novelletter.

Den självbiografiska serieromanen Vi håller på med en viktig grej kom 2011. Historien, som handlar om att vara elva år och att bli ihop med sin bästis genom bådas dyrkan av Spice Girls, belönades med seriepriset Urhunden för bästa originalsvenska seriealbum.  

2014 utkom hon med satirseriealbumet Torskarnas pride-parad. Serie- och enrutingssamlingen siktar i första hand in sig på liberalismens och kapitalismens makt över människors beteende.  

Hennes serier har också publicerats i bland annat Arbetaren, Galago, Ottar och Bang. Hon var tidigare medlem i serietecknarnätverket Dotterbolaget.

Hansson arbetar sedan 2015 som lärare på Serieskolan i Malmö.

Sara Hansson medverkade åren 2010–2012 i SR P3:s humorprogram Tankesmedjan.

Våren 2021 hade teaterpjäsen Tigern i magen premiär på Barnens scen i Malmö. Den är producerad i samarbete med Helsingborgs stadsteater, där den ursprungliga premiären våren 2020 tvangs ställas in på grund av covid-19-pandemin. Historien – baserad på en saga av Sara Hansson – är skriven för barnskolebarn, och berättelsen handlar bland annat om likheter och olikheter.

Bibliografi

Serieböcker

Övrigt 
 (seriefanzin)
 (illustrationer)
 (teaterpjäs)

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats

Svenska serieskapare
Personer från Alingsås
Födda 1986
Levande personer
Kvinnor
Urhundenvinnare
Alexandre Bilodeau

Alexandre Bilodeau, född 8 september 1987 i Montréal, är en kanadensisk freestyleåkare.

Bilodeau vann guld i herrarnas puckelpist vid Vinter-OS i Vancouver 2010. Han blev därmed första kanadensare någonsin att vinna guldmedalj i ett OS på hemmaplan. Han försvarade guldet i puckelpist olympiska vinterspelen 2014.

Källor

Externa länkar 
  

Kanadensiska freestyleåkare
Kanadensiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 2010
Olympiska guldmedaljörer 2014
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2006 från Kanada
Tävlande i freestyle vid olympiska vinterspelen 2006
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2010 från Kanada
Tävlande i freestyle vid olympiska vinterspelen 2010
Tävlande vid olympiska vinterspelen 2014 från Kanada
Tävlande i freestyle vid olympiska vinterspelen 2014
Kanadensiska idrottare under 2000-talet
Idrottare från Montréal
Födda 1987
Levande personer
Män
Alumner från Concordia University
Louis-François Aubry

Louis-François Aubry, född 1770 i Paris, död 1850, var en fransk konstnär.

Han gick i lära hos François-André Vincent och Jean-Baptiste Isabey och blev omtalad som porträttmålare. Hans porträtt av kungen och drottningen över Westfalen blev omtyckt tack vare sin färgrikedom och ställdes ut på Parissalongen år 1810.

Födda 1770
Franska porträttmålare
Avlidna 1850
Män
Konstnärer från Paris
Enerhodar

Enerhodar ( , ) är en stad som ligger i den nordvästra delen av Zaporizjzja oblast i södra Ukraina. Staden ligger vid Kachovkareservoaren, cirka 53 kilometer sydväst om Zaporizjzja. Enerhodar beräknades ha 52 237 invånare i januari 2022.

Referenser

Externa länkar 

Städer i Ukraina
Orter i Zaporizjzja oblast
Gjermund Eggen

Gjermund Eggen, född 5 juni 1941 i Engerdal i Hedmark fylke, död 6 maj 2019 i Elverum, var en norsk längdskidåkare. 

Eggen nådde sina största framgångar vid världsmästerskapen i Oslo 1966, med guld på 15 km, 50 km och på 4 x 10 km stafett. Eggen deltog också vid olympiska vinterspelen 1968 i Grenoble, där han blev 34:a  på 30 kilometer.

År 1968 tilldelades Gjermund Eggen Holmenkollenmedaljen. 

Han var också sångare och kom med flera skivinspelningar. Efter att skidkarriären tog slut startade Gjermund Eggen skidproduktion i hembygden.

Källor
Store norske leksikon: Biografi Gjermund Eggen
OS-resultat på Sports Reference - OS

Noter

Norska längdåkare
Födda 1941
Män
Avlidna 2019
Personer från Engerdals kommun
Världsmästare i längdåkning
Norska idrottare under 1900-talet
Norska sångare under 1900-talet
Vera Vitali

Anna Vera Vitali, född 3 oktober 1981 i Kungsholms församling, Stockholms län, är en svensk skådespelare och dramatiker.

Biografi 
Vera Vitali är uppvuxen i Stockholm och föddes in i en filmfamilj, där hon som barn bland annat kunde följa inspelningen i London av Stanley Kubricks sista filmer, som Full Metal Jacket, då hennes far skådespelaren Leon Vitali arbetade i England som Kubricks speciella personliga produktionsassistent och som skådespelare i flera av Kubricks senare filmer, och hennes mor, Kersti Vitali, har verkat som kostymör för en rad stora svenska filmer, musikaler och teaterproduktioner. Även hennes bror, Max Vitali, arbetar som skådespelare.

Med sin bakgrund tvekade hon länge om hon också skulle söka sig till denna värld, men i 24-årsåldern gick hon en utbildning vid Stockholms Elementära Teaterskola och även teaterskola i New York. Efter det medverkade hon i sverigepremiären av Bertolt Brechts ofullbordade pjäs Bageriet (2007) på Orionteatern i regi av hennes nuvarande styvfar Lars Rudolfsson och gjorde ett framträdande som stand-up komiker på Riksteaterns scen på Arvikafestivalen 2008. Samarbetet med Riksteatern fördjupades då hon 2009 skrev en egen komisk monologpjäs Vilja vara Vera Vitali, som hon spelade på turné i dubbelprogram med en föreställning av Nour El Refai.

År 2008 filmdebuterade Vitali i Ruben Östlunds De ofrivilliga och hon har sedan medverkat i ett flertal filmer och tv-produktioner, däribland Amir Chamdins Hela havet stormar (2009) och Cornelis (2010), Johan Klings Puss (2010) och Människor helt utan betydelse (av Gustaf Skarsgård efter Klings bok; 2011) och huvudrollen i Fijona Jonuzis prisbelönta kortfilm Girl (2011). Genombrottet kom dock med huvudrollen i SVT:s miniserie Hinsehäxan (2012) där hon spelade Lillemor Östlin. Hon spelar också polisen Sara Svenhagen i SVT:s stora serie-satsning om Arne Dahls A-gruppen 2012. Mellan 2017 och 2022 spelade Vitali en av huvudrollerna i SVT:s dramaserie Bonusfamiljen.

Filmografi 

 2005 – Festmetoden (kortfilm)

 2008 – De ofrivilliga
 2008 – Livet i Fagervik (TV-serie)
 2009 – Hela havet stormar (kortfilm)
 2010 – Puss
 2010 – Cornelis
 2010 – + (plus) (kortfilm)
 (kortfilm)
 2011 – Människor helt utan betydelse (TV-film)
 (kortfilm)
 2011 – Girl (kortfilm)
 2012 – Hinsehäxan (miniserie)

Källor

Externa länkar 
 
 

Svenska skådespelare under 2000-talet
Svenska dramatiker
Födda 1981
Kvinnor
Levande personer
Skådespelare från Stockholm
Sommarvärdar 2019
Guldbaggenominerade
Molly Hartleb

Molly Julia Hartleb, född 31 december 1976 i Katarina församling, Stockholm, är en svensk filmregissör och manusförfattare.

Molly Hartleb är dotter till dokumentärfilmaren Rainer Hartleb och dramatikern Margareta Garpe.
Hon utbildade sig i filmproduktion och började senare som inspelningsassistent i Kjell-Åke Anderssons långfilm Familjehemligheter (2001) och var därefter inspelningsledare i Festival samma år. Hennes första manus- och regiarbete var kortfilmen Pappa Jansson och långfilmen Alla bara försvinner, bägge 2004.

Hon har för Sveriges Television regisserat serierna Vår tid är nu (2017) Höök (2007) och Lögnens pris (2007) samt Hinsehäxan (2012). Hon har också varit medregissör i TV4:s serier Labyrint (2007) och Oskyldigt dömd (2008). Hon driver det egna filmbolaget Mollywood.

Filmografi
2004 – Pappa Jansson (kortfilm; även manus)
2004 – Alla bara försvinner (även manus)
2005 – Stockholm Boogie (regiassistent)
2007 – Höök (SVT)
2007 – Lögnens pris (SVT)
2007 – Labyrint (TV4)
2008 – Oskyldigt dömd (TV4)
2009 – Fallet — Avsnitt 2: Rödebyfallet & Avsnitt 3: Skandiaaffären (SVT)
2010 – Kommissarie Winter — Nästan död man (SVT)
2012 – Hinsehäxan (SVT)
2013 – Farliga drömmar (TV4)
2014 – När sugfiskar krockar (SVT)
2014 – Tjockare än vatten (SVT)
2017 – Vår tid är nu (SVT)

Källor
Svensk Filmdatabas, om Molly Hartleb
Sydsvenskan 11 oktober 2009, intervju med Molly Hartleb

Noter

Svenska filmregissörer
Svenska manusförfattare under 2000-talet
Födda 1976
Kvinnor
Levande personer
Regissörer från Stockholm
Manusförfattare från Stockholm
Projekt Kvinnliga huvudpersoner
Svenska TV-regissörer
Västra Skedvi

Västra Skedvi är kyrkbyn i Västra Skedvi socken i Köpings kommun Västmanland öster om Skedvisjön.

Här ligger Västra Skedvi kyrka.

Orter i Köpings kommun
Underhållsmässighet

Underhållsmässighet (maintainability) är förmågan hos en enhet att utföra krävd funktion under givna förhållanden under ett angivet tidsintervall.   Underhållsmässigheten kan också användas som ett mått.

Underhållsmässighet är en del av driftsäkerhet.

Populär förklaring av underhållsmässighet: ”hur lätt är det att göra underhåll?”.
Måttet på underhållsmässighet är tid att genomföra aktivitet (till exempel timmar) givet resursbehov (mantimmar) med specificerade verktyg, reservdelar och dokumentation.

Exempel på bra underhållsmässighet: byte av glödlampa i en strålkastare på en Volvo av årsmodell 2009. Det tillgår så att man drar upp två låspinnar från strålkastarinsatsen och sedan vickar ut den framåt. Man kan byta glödlampa med insatsen liggande på stötfångaren, men allra enklast är att knäppa loss elkontakten, ta strålkastarinsatsen med sig till exempel in i köket och sedan sätta sig i lugn och ro och byta ut den trasiga glödlampan mot en ny.
Exempel på dålig underhållsmässighet: Det är mycket krångligt att byta glödlampa i strålkastarna på många bilar av idag. Det måste göras av en verkstad och kan ta flera timmar och till och med kräva att man får skruva bort framskärmen. Orsaken är att utrymmet under huven är starkt begränsat i en modern bil. Se även Underhållsteknik.

Underhållsmässighetsanalys 
Underhållsmässighetsanalys (maintainability analysis) består i nedbrytning av underhållsaktivitet i delaktiviteter med angivande av resurser (hur många montörer, vilken specialitet, hur lång tid) och behov av verktyg och reservdelar. Optimering av underhållsaktiviteter görs genom att väga resurser mot varandra och optimera på tid, kostnad eller annat med hänsyn till begränsningar.

Mått på underhållsmässighet 
Underhållsmässighet mäts ofta i medelreparationstiden MTTR, uttryckt som summan av alla reparationstider under ett angivet tidsintervall dividerat med antalet reparationer under detta intervall.

Referenser
Fotnoter

Tryckta källor
 
 
 
 
 
 

Teknik
Underhållssäkerhet

Underhållssäkerhet (engelska: maintenance support) är förmågan hos underhållsorganisationen att tillhandahålla de rätta underhållsresurserna på erforderlig plats, för att utföra krävda underhållsåtgärder på en enhet, vid en angiven tidpunkt eller under ett angivet tidsintervall.  

Under en produkts livstid spelar underhållssäkerheten en stor roll eftersom den har avgörande betydelse för produktens stilleståndstider efter fel och som en konsekvens därav för produktens tillgänglighet och driftkostnader. 

Underhållssäkerhet är en del av tillförlitlighet.
Se även Underhållsteknik och Integrerat logistikstöd.

Mått
Underhållssäkerhet kan mätas med medelväntetid (Mean time waiting, MTW). Det är summan av alla väntetider under ett angivet tidsintervall dividierat med antalet väntetider under detta intervall.

Referenser
Fotnoter

Tryckta källor
 
 
 
 Tillförlitlighet – Ordlista Svensk standard SS 441 05 05

Teknik
Uruguay i olympiska sommarspelen 2012

Uruguay, genom COU - Comité Olímpico Uruguayo (Uruguays Olympiska Kommitté), deltog i de trettionde, XXX, olympiska sommarspelen i London 2012. Ingen av landets deltagare erövrade någon medalj.

Förklaring
 Fet stil - idrottaren/laget är uttagen/uttagna av Uruguays Olympiska Kommitté.
 Vanlig stil - idrottaren/laget har erhållit en individuell kvotplats.
 Kursiv stil - en kvotplats har tilldelats Uruguays Olympiska Kommitté.

Cykel

Herrar

Fotboll

Herrar
U23-landslag 1 lag med 18 spelare
Uruguays U20-herrlandslag i fotboll kvalificerade sig genom att sluta som silvermedaljör i Sydamerikanska U20-mästerskapet 2011.

Spelartrupp
Förbundskapten: Óscar Tabárez

Gruppspel

Friidrott

Uruguayanska friidrottare har uppnått de kvalgränser som det internationella friidrottsförbundet har satt upp. Varje land får ställa upp med tre deltagare, som alla måste uppnått A-standard, i varje gren. Om man bara har idrottare som uppnår B-standarden så är gränsen en deltagare per gren.

Tre (eller fler) idrottare uppnådde A-standarden
Ingen gren

Två idrottare uppnådde A-standarden
Ingen gren

En idrottare uppnådde A-standarden

Herrar
kvalplats (400 m hinder, herrar)

En (eller fler) idrottare uppnådde B-standarden
Ingen gren

Förkortningar
Notera – Placeringar gäller endast den tävlandes eget heat
Q = Kvalificerade sig till nästa omgång via placering
q = Kvalificerade sig på tid eller, i fältgrenarna, på placering utan att ha nått kvalgränsen
NR = Nationellt rekord
N/A = Omgången inte möjlig i grenen
Bye = Idrottaren behövde inte delta i omgången

Herrar
Bana och väg

Damer
Bana och väg

Judo

Herrar

Rodd

Herrar

Segling

Herrar

M = Medaljlopp; EL = Eliminerad – gick inte vidare till medaljloppet;

Damer

M = Medaljlopp; EL = Eliminerad – gick inte vidare till medaljloppet;

Simning

Inom simningen finns bestämda kvaltider i individuella grenar på bana, en Olympic Qualifying Time (OQT) vilken garanterar plats i grenen - dock som mest två simmare per distans - och en Olympic Selection Time (OST) vilken inte garanterar deltagande.

Herrar
kvalplats (100 m Frisim)

Referenser

Uruguay i olympiska sommarspelen
Nationer i olympiska sommarspelen 2012
2012 i Uruguay
Idrottsmuseet i Göteborg

Idrottsmuseet är beläget i Kvibergs kaserner i Göteborg med tre våningar och startade 1983 och drivs av stiftelsen Idrottsmusei Vänner, en ideell förening startad 1984. Tanken på att starta ett idrottsmuseum hade då funnits ganska länge, möjligtvis ända sedan Göteborgs Idrottsnämnd startades 1956. På Gamla Ullevi fanns det mycket arkivmaterial från både Göteborgs Idrottsförbund och Ullevibolagets verksamheter sedan starten 1900 respektive 1916, samt upplagor av svensk idrottspress sedan 1880. Till en början hölls utställningar i Ullevi, bland annat en visades en prissamling upp med två olympiska medaljer. Museet består i dag av stora samlingar med över 15.000 föremål och cirka 30.000 fotografier, saker som donerats eller deponerats av ägarna eller deras anhöriga. Sedan januari 2005 finns också Ingmar Johanssons prissamling att beskåda på museet.

På museets andra våning finns också ett bibliotek med över 70 hyllmeter idrottslitteratur. På museet kan man beskåda en Hall of Fame med 148 göteborgska idrottsprofiler som bidragit mycket till sin sport. Andra utställningar på museet var hösten 2012  en utställning om fotboll på den översta våningen, en utställning om de olympiska spelen på mellanvåningen jämte biblioteket och en utställning om friidrott på bottenvåningen.

Källor

Noter

Idrottsmuseer i Sverige
Museer i Göteborg
Sport i Göteborg
Museer invigda 1983
Idrottsmuseet

Idrottsmuseet kan syfta på:
 Dalarnas idrottsmuseum, Falun
 Finlands idrottsmuseum, Helsingfors
 Helsingborgs idrottsmuseum
 Idrottsmuseet i Göteborg
 Idrottsmuseet i Malmö
 Riksidrottsmuseet, Stockholm
Almanackan (radioprogram)

Almanackan var ett program i Sveriges Radio som sändes dagligen under åren 1988 och 1989. och då med Hans Ernback som programledare första året. 

1989 tog Anders Jacobsson och Sören Olsson över programmet, och läste då upp sina berättelser om Bert Ljung, vilka bildade underlag för det som kommande år kom att bli det tre Bertböckerna Berts första, vidare och ytterligare betraktelser. Berts betraktelser var nämligen ett stående inslag i programmet, och hela Berts betraktelser-trilogin använder sig av 1989 års gregorianska almanacka, och innehåller även referenser som påpekar att berättelsen utspelar sig under år 1989. Duon stod också för musik och sketcher 

Ett tag hade programmet fler lyssnare än Ulf Elving och hans program Upp till 13.

Programmet producerades av Anders Pontén

Programmet sändes efter 7-nyheterna på morgonen och vinjetten gick ungefär -À-à-a-almanackan. Varje program var 7 minuter långt. Detta har gjort avtryck på Berts betraktelser-trilogin genom att Bert i alla tre böckerna för dagbok varje dag under hela kalenderåret, och kapitlen är något kortare än i andra Bertböcker.

Källor

Fotnoter

Program i Sveriges Radio
Radioprogram nedlagda 1989
Radioprogram startade 1988
Franz Schädle

Franz Schädle, född 19 november 1906 i Westerheim, död 1 maj 1945 i Berlin, var en tysk SS-Obersturmbannführer. Han var chef för Adolf Hitlers eskortkommando, Führerbegleitkommando, från januari till maj 1945.

Biografi 
Schädle var utbildad byggnadstekniker. År 1930 inträdde han i NSDAP och SS. Den 29 februari 1932 bildade Heinrich Himmler SS-Begleitkommando, som skulle ansvara för Führerns personliga skydd. Bland de åtta ursprungliga medlemmarna återfanns bland andra Schädle, Erich Kempka och Bruno Gesche. Gesche, som hade varit livvaktsstyrkans chef sedan 1934, avskedades i januari 1945 och ersattes med Schädle.

Den 28 april 1945, under slaget om Berlin, sårades Schädle i ena benet av granatsplitter. Han befann sig i Führerbunkern, när Adolf Hitler och Eva Braun begick självmord den 30 april. Enligt Otto Günsche, Hitlers adjutant, var Schädle en av de personer som bar upp Hitlers döda kropp ur bunkern. Schädle sköt sig dagen därpå, den 1 maj, för att undgå att hamna i Röda arméns händer.

Filmatiseringar 
I Undergången från 2004 porträtteras Franz Schädle av Igor Bubenchikov.

Referenser

Noter

Tryckta källor 
 

Födda 1906
Avlidna 1945
Män
SS-officerare som begått självmord
Personer från Baden-Württemberg
Deltagare i slaget om Berlin
SS-Obersturmbannführer
James Spens

Jacob Spens,  född 1571, död 1632 i Stockholm, var en svensk friherre, general och ambassadör.

Biografi
Släkten Spens härstammar från Skottland där medlemmarna är skotska feodala baroner till Wormeston respektive Lathallan i Fife samt var tidigare hövdingar för klanen Macduff.
 
Jacob Spens föddes 1571. Han var son till militären William David Spens och Margareta Learmouth i Skottland. Spens blev 1594 provost i Craill i Fifeshire. Han gick i svensk tjänst 1606 hos Gustav II Adolf och blev 1608 svensk överste. Spens blev svenskt residerande kommissarie i England 1613, engelsk legat till Sverige 1613, 1619, 1620 och 1624. Han blev engelsk legat till Nederländerna 1624, svenskt hovråd och legat i England 1626 och engelsk legat till Danzig och Brandenburg 1627. Spens överlämnade i Dirschau till konung Gustav II Adolf strumpebandsordens insignier 23 september 1627. Han erhöll den 23 april 1628 svenskt friherreskap (Spens) och erhöll Orreholmen i förläning. Spens blev ordinarie residerande ambassadör vid engelska hovet 1629. Han avled 1632 i Stockholm och begravdes i Riddarholmskyrkan, där hans änka 1634 köpte en grav.

Ätten introducerades 1635 på Riddarhuset genom Jacobs söner Axel Spens (1626–1656) och Jacob Spens (1627-1663) och erhöll nummer 9 bland friherrar.

Egendom
Spens ägde Orreholmens kungsgård i Skörstorps socken.

Familj
Spens gifte sig första gången med Agnes Durie. De fick tillsammans barnen Jakob Spens, David Spens, överstelöjtnanten Vilhelm Spens (1604–1647), Cecilia Spens som var gift med generalmajoren David Drummond, Isabella Spens som var gift med generalmajoren Jakob Ramsay och en dotter som var gift med officeren William Monpenne.

Spens gifte sig andra gången 1624 med Margareta Foratt (död 1653). De fick tillsammans barnen majoren Axel Spens (1626–1656) vid Hammarskjölds värvade dragonregemente och översten Jakob Spens (1627–1665) vid Upplands regemente. Efter Spens död gifte Foratt om sig med översten Hugo Hamilton af Deserf.

Se även
 Spens

Referenser

http://spens.org/public_html/dokument/Fideikommissarierna%20till%20Engelholm.pdf

Män
Avlidna 1632
Födda 1500-talet
Svenska friherrar
Svenska militärer under 1600-talet
Svenska generaler
Ambassadörer
James
Bolinder strand

Bolinder strand är ett bostadsområde beläget vid Mälaren inom kommundelen Kallhäll-Stäket i Järfälla kommun, Stockholms län. Området är ett tidigare fabriksområde uppfört och använt av verkstadsföretaget Bolinders.

Historia  

Industrialisten Erik August Bolinder förvärvade vid 1800-talets slut Kallhälls gård för att exploatera som fabriksområde. Bolinders tidigare etablering på Kungsholmen i Stockholm ansågs mindre passande för fortsatt expansion. Utöver de större ytorna så låg Kallhäll dels vid Mälaren vilket möjliggjorde sjötransporter, dels vid Mälarbanan vilket möjliggjorde järnvägstransporter. Kallhälls station uppfördes för att betjäna fabriksanläggningarna. År 1900 etablerades Bolinders första verksamhet i form av ett gjuteri i Kallhäll.

Bolinders kom att delas upp och Kallhällsdelen bildade Bolinders Fabriks AB. År 1956 inköptes Bolinders Fabriks AB av Svenska Maskinverken som flyttade sin tillverkning, som då främst bestod av värmepannor och var förlagd till Södertälje, Jönköping och Kolsva, till Bolinders anläggningar i Kallhäll. Där fortsatte verksamheten fram till 1979, då den efter flera ägarskiften övertogs av Götaverken Ångteknik AB, vilket var en del av Svenska Varv AB, och flyttades till Göteborg. Det gamla industriområdet låg därefter relativt oförändrat under många år och lokalerna hyrdes ut till olika företag.

Bostadsbyggande och upprustning  
I början av 2000-talet inledde byggföretaget JM ett större ombyggnadsprojekt på det gamla fabriksområdet som marknadsförs under namnet Bolinder strand. År 2001 antogs den nu gällande detaljplanen som medger att bygga ut området med omkring 500 till 600 lägenheter. I området integrerades även Bolinders gamla industrilokaler med sina röda tegelfasader och trappstegsgavlar. Bland hyresgästerna finns Haglöfs som har sitt huvudkontor på området. Även Kallhälls gård ingår och blev ombyggd till bostadsrättslägenheter.

Bostadsområdets kvarter gavs sjöfartsrelaterade namn som Kajutan, Seglet, Måsen och Ankaret. Vägnamnen har anknytning till personer som var verksamma på Bolinder, exempelvis Stellan Mörner (Stellan Mörners väg), Kristoffer Huldt (Kristoffer Huldts väg) och Birger Dahlerus (Birger Dahlerus väg). År 2018 är projektet i det närmaste avslutat.

Bilder

Källor
 Exploateringen av Bolinder Strand, Kallhäll, Järfälla kommun. Kulturhistorisk konsekvensbeskrivning (2012).
 Industrihistoria i Järfälla kommun
 Informationssida från lokala bostadsrättsföreningar
 Informationssida från JM

Externa länkar

Kallhäll-Stäket
Byggnader och anläggningar i Järfälla kommun
Ainstable

Ainstable är en by (village) och en civil parish i Eden i Cumbria i nordvästra England. Orten har 532 invånare (2001).

Referenser

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/cumbria/ainstable

Orter i Cumbria
Eden (distrikt)
Civil parishes i Cumbria
Askham, Cumbria

Askham är en by (village) och en civil parish i Eden i Cumbria i nordvästra England. Orten har 360 invånare (2001). Den har en kyrka.

Referenser

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/cumbria/askham

Orter i Cumbria
Eden (distrikt)
Civil parishes i Cumbria
Brough Sowerby

Brough Sowerby är en by (village) och en civil parish i Eden i Cumbria i nordvästra England. Orten har 127 invånare (2001).

Referenser

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/cumbria/brough+sowerby

Orter i Cumbria
Eden (distrikt)
Civil parishes i Cumbria
Catterlen

Catterlen är en by (village) och en civil parish i Eden i Cumbria i nordvästra England. Orten har 471 invånare (2001).

Referenser

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/cumbria/catterlen

Orter i Cumbria
Eden (distrikt)
Civil parishes i Cumbria
Crosby Garrett

Crosby Garrett är en by (hamlet) och en civil parish i Eden i Cumbria i nordvästra England. Orten har 112 invånare (2001). Den har en kyrka.

Referenser

Externa länkar 
 https://web.archive.org/web/20111120120155/http://britishlistedbuildings.co.uk/england/cumbria/crosby+garrett

Orter i Cumbria
Eden (distrikt)
Civil parishes i Cumbria