kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Fläckstjärtad hök

Fläckstjärtad hök (Accipiter trinotatus) är en fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar.

Utseende och läte 
Fläckstjärtad hök är en liten och ljus hök med i alla dräkter stora vita fläckar på stjärten som gett arten dess namn. Adult fågeln har ljusgrått guvud, en bjärt gul teckning mellan näbb och öga. Undertill är den laxroa på bröstet och vit på buken. Ungfågeln är rostfärgad ovan och gräddfärgad under med kraftig streckning. Lätet är ett unikt "ki-ki-ki-ke-ke-ko". Även ett mjukt "mow" kan höras.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer på öarna Sulawesi, Talisei, Muna och Butung i Indonesien. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Släktestillhörighet 
DNA-studier visar att kärrhökarna i Circus är inbäddade i Accipiter så som släktet ser ut idag. Det medför att antingen flyttas de distinkta kärrhökarna till Accipiter eller så delas Accipiter upp i flera mindre släkten. Om det senare blir fallet kommer fläckstjärtad hök med största sannolikhet att flyttas till ett annat släkte, eftersom typarten i Accipiter sparvhök (A. nisus) troligen står närmare kärrhökarna än fläckstjärtad hök.

Levnadssätt 
Fläckstjärtad hök hittas i högväxta skogar i låglänta områden och lägre bergstrakter.

Status 
Arten har ett stort utbredningsområde och beståndet anses stabilt. Internationella naturvårdsunionen IUCN listar den därför som livskraftig (LC).

Noter

Externa länkar 

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i australiska regionen
Endemiska fågelarter i Indonesien
Orienttofshök

Orienttofshök (Accipiter trivirgatus) är en asiatisk fågel i familjen hökar med vid utbredning från Indien till Filippinerna och Indonesien. Den anses, som här, traditionellt vara en del av det stora höksläktet, men genetiska studier tyder på att den endast är avlägset släkt. Arten minskar i antal, men beståndet anses ändå vara livskraftigt.

Utseende 
Orienttofshöken är en medelstor (30–46 cm), tofsförsedd hök med korta och breda vingar som är nupna in mot kroppen. Vid vila sträcker sig vingspetsar knappt förbi stjärtens bas. Hanen har mörkgrå hjässa och ljusare grå örontäckare samt svart mustasch- och strupstreck. På bröstet syns rostbrun streckning och på buk och flanker likfärgad tvärbandning. Honan har brunare hjässa och örontäckare och är likaså brunare undertill. Ungfågeln har rost- eller beigefärgade spetsar på hjäss- och nackfjädrarna, streckade örontäckare och rostbeige anstrykning på mer streckad och mindre bandad undersida.

Utbredning och systematik
Orienttofshöken är vida spridd i södra och sydöstra Asien. Den delas in i elva underarter med följande utbredning:
 Accipiter trivirgatus indicus – Indien och Nepal till södra Kina, Indokina och Malackahalvön
 Accipiter trivirgatus peninsulae – sydvästra Indien
 Accipiter trivirgatus layardi – Sri Lanka
 Accipiter trivirgatus formosae – Taiwan
 Accipiter trivirgatus trivirgatus – Sumatra
 Accipiter trivirgatus niasensis – Nias (väster om Sumatra)
 Accipiter trivirgatus javanicus – Java (nomadisk på Bali)
 Accipiter trivirgatus microstictus – Borneo
 Accipiter trivirgatus palawanus – sydvästra Filippinerna (Palawan och Calamianes)
 Accipiter trivirgatus extimus – sydöstra filippinska öarna
 Accipiter trivirgatus castroi – (Luzon i norra Filippinerna)

Släktskap 
DNA-studier pekar på att orienttofshöken (och därmed troligen dess förmodade släkting sulawesitofshöken) (A. trivirgatus) endast är avlägset släkt med övriga arter i Accipiter. Detta har dock ännu inte lett till några taxonomiska förändringar.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal på grund av habitatförstörelse, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC).

Namn 
Orienttofshöken har även kallats orientduvhök på svenska, men har tilldelats nytt namn eftersom arten förmodligen inte står nära duvhöken.

Referenser

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Besra

Besra (Accipiter virgatus) är en asiatisk fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar.

Utseende 
Besran är en liten hök (29–36 centimeter) med kort handpenneprojektion, korta vingar och långstjärt. Båda könen har ett tydligt vertikalt strupstreck. Hanen är mörkt skiffergrå ovan med kraftigt roststreckad på strupe som går över i bandning på bröst och buk. Honan är brunare ovan och har en svartaktig hätta och nacke.

Den är mörkare ovan och har mer kraftigt bandade vingar undertill än shikra (Accipiter badius). Ett tydligt hakstreck samt ett ordentligt streckat bröst skiljer den från sparvhöken (A. nisus). I alla dräkter är den mest lik orienttofshöken, men är mycket mindre, saknar tofs och har längre och tunnare ben.

Utbredning och systematik 
Besra är vida spridd i södra och sydöstra Asien och delas in i hela elva underarter med följande utbredning:
 Accipiter virgatus affinis (inklusive kashmiriensis) – norra Indien och Nepal till centrala Kina och Indokina
 Accipiter virgatus fuscipectus – bergsområden i Taiwan
 Accipiter virgatus besra – södra Indien och på Sri Lanka
 Accipiter virgatus abdulali – Andamanerna och Nikobarerna
 Accipiter virgatus confusus – Filippinerna (Luzon, Mindoro, Negros och Catanduanes)
 Accipiter virgatus quagga – Filippinerna (Cebu, Bohol, Leyte, Samar, Siquijor och Mindanao)
 Accipiter virgatus rufotibialis – norra Borneo
 Accipiter virgatus vanbemmeli – Sumatra
 Accipiter virgatus virgatus – Java och Bali
 Accipiter virgatus quinquefasciatus – Flores (Små Sundaöarna)

Släktestillhörighet 
DNA-studier visar att kärrhökarna i Circus är inbäddade i Accipiter så som släktet ser ut idag. Det medför att antingen flyttas de distinkta kärrhökarna till Accipiter eller så delas Accipiter upp i flera mindre släkten. Om det senare blir fallet kommer besran med största sannolikhet att flyttas till ett annat släkte, eftersom typarten i Accipiter sparvhök (A. nisus) troligen står närmare kärrhökarna än besra.

Ekologi 
Fågeln förekommer i tät skog där den häckar i träd, ett nytt bo varje år. Den lägger två till fem ägg. Vintertid ses den i öppen terräng som öppet skogslandskap, savann och jordbruksområden. Den jagar likt andra små hökfåglar genom överraskning. Den lever av ödlor, trollsländor samt småfåglar och smådäggdjur.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population, men tros minska i antal, dock inte tillräckligt kraftigt för att den ska betraktas som hotad. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar därför arten som livskraftig (LC). Världspopulationen uppskattas till 100 000 individer.

Bilder

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Fåglar i australiska regionen
Kuskusörn

Kuskusörn (Aquila gurneyi) är en fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar. Den förekommer i östra Indonesien österut till Papua Nya Guinea. Arten är fåtalig och minskar i antal, varför den kategoriseras som nära hotad.

Utseende och läte 
Kuskusörn är en medelstor (66–86 cm) Aquila-örn med helt svartbrun fjäderdräkt, på tarserna något ljusare. Den har något kortare vingar, slankare ben och längre stjärt än sina släktingar. I flykten hålls vingarna plana. Arten liknar kilstjärtsörnen, men kuskusörnen har en lång och rundad stjärt, ej kilformad. Lätet beskrivs som en ljus fallande ton.

Utbredning och systematik 
Fågeln förekommer från Moluckerna till Nya Guinea, Papua Barat och Aruöarna. Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Kuskusörnen ses kretsa över skogsområden i låglänta områden och lägre bergstrakter. Den kan även ses vid skogsbryn och intilliggande gräsmarker, ibland även i jordbruksbygd.

Status 
Kuskusörnen har ett litet bestånd uppskattat till endast mellan 2 500 och 10 000 vuxna individer. Den minskar i antal till följd av habitatförlust. Internationella naturvårdsunionen IUCN kategoriserar arten som nära hotad.

Namn 
Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar John Henry Gurney (1819-1890), engelsk bankman, parlamentsledamot, ornitolog specialiserad på rovfåglar samt grundarmedlem av British Ornithologist's Union. Fram tills nyligen kallades den gurneyörn även på svenska, men justerades 2023 till ett enklare och mer informativt namn av BirdLife Sveriges taxonomikommitté.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i australiska regionen
Indisk skrikörn

Indisk skrikörn (Clanga hastata) är en fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar.

Utseende 
Indisk skrikörn är en liten (50–60 cm) örn och mycket lik mindre skrikörn (C. pomarina) som den tidigare behandlades som underart till. Den skiljer sig dock genom något längre vingar, mycket längre mungipa, brun istället för gul eller bärnstensfärgad ögoniris, mörkare brunt huvud med svarta spolstreck och ljusare bruna undre stjärttäckare.

Utbredning och systematik 
Fågeln är en stannfågel i Indien, Bangladesh och norra Myanmar. Indisk skrikörn behandlades tidigare ofta som underart till mindre skrikörn. De betraktas numer som två distinkta arter av merparten auktoriteter.

Släktestillhörighet 
Indisk skrikörn placerades tidigare i släktet Aquila men lyfts idag ut till  släktet Clanga tillsammans med mindre skrikörn och större skrikörn. Genetiska studier visar att dessa tre arter är närmare släkt med asiatiska svartörnen (Ictinaetus malaiensis) och afrikanska tofsörnen (Lophaetus occipitalis) än örnarna i Aquila, till exempel kungsörn.

Levnadssätt 
Denna art är en kraftfull rovfågel som fångar sitt byte, mestadels däggdjur, på marken från att ha spanat över öppna områden i eller intill skogsområden. Den kan också ta grodor och fåglar. Indisk skrikörn häckar i träd och föredrar öppna områden som lågintensiva jordbruksmarker, våtmarker och öppen skog. Liksom andra skrikörnar har den en spelflykt då den akrobatiskt klappar med vingarna, flyger upp och ner och gör hela loopar. Spel har noterats från januari, med äggläggning i april.

Status och hot 
Indisk skrikörn tros ha en liten världspopulation bestående av uppskattningsvis 2 500–10 000 vuxna individer. Den minskar troligen även i antal. Internationella naturvårdsunionen IUCN anser den därför vara hotad och placerar den i hotkategorin sårbar.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i orientaliska regionen
Klippörn

Klippörn (Aquila verreauxii) är en huvudsakligen afrikansk fågel i familjen hökar inom ordningen hökfåglar. Den förekommer lokalt i Afrika söder om Sahara, men även på Arabiska halvön. Arten påträffas i både klippiga bergstrakter, savann och halvöken där den huvudsakligen lever av klippgrävling. Beståndet anses vara livskraftigt.

Utseende 
Klippörnen är en karakteristisk stor örn med en kroppslängd på 78–88 centimeter och vingbredden 189–209 centimeter, det vill säga något mindre än en kungsörn (Aquila chrysaetos). Fjäderdräkten är kolsvart med vit övergump och vita sidofält på ryggen som bildar ett V på kroppsovansidan. I flykten syns två vita fläckar på "handflatan", på både ovan- och undersidan av vingarna. Silhuetten är säregen med smal inre hand, åtsnörpt vingbas och utbuktande armpennor. 

Ungfågeln är mer lik kungsörnen med gulbrunt på nacken. Den har dock förutom den annorlunda vingformen, de ljusa handpennebaserna och ljusa övergumpen även kortare stjärt, mindre huvud, längre och smalare hals och längre ben.

Läten 
Klippörnen är rätt tystlåten. Tydligaste lätet är ett högljutt ringande ljud som i engelsk litteratur återges "whaeee-whaeee". Även olika kluckande eller tjippande läten hörs, som varning skall, gläfsande och rena skrin.

Utbredning 
Fågeln förekommer lokalt i Afrika söder om Sahara och på södra Arabiska halvön. Den ses även i Israel där den tidigare har häckat. Fågeln har tillfälligt observerats i Libanon och Algeriet.

Systematik 
Klippörnen är närmast släkt med afrikansk hökörn (Aquila spilogaster) och hökörn (Aquila fasciata). Den behandlas som monotypisk, det vill säga att den inte delas in i några underarter.

Levnadssätt 
Klippörnen förekommer som namnet avslöjar i klippiga bergstrakter, men även på savann och i halvöken, varhelst dess favoritföda klippgrävlingar finns. Den kan också ta andra däggdjur, fåglar, sköldpaddor och sällsynt även reptiler. Det upp till 1,8 meter breda kvistboet byggs oftast på en klipphylla eller i en grotta, men även i träd. I Östafrika häckar den året runt, från Zambia och söderut april till november och i Etiopien/Somalia från oktober till maj. Den lägger nästan alltid två ägg, men den äldre ungen dödar den yngre inom tre dagar efter kläckning.

Status och hot 
Arten har ett stort utbredningsområde och en stor population med stabilutveckling. Utifrån dessa kriterier kategoriserar IUCN arten som livskraftig (LC). Världspopulationen räknas i tiotusentals individer.

Taxonomi och namn 
Klippörnen beskrevs vetenskapligt av René Primevère Lesson 1830. Fågelns vetenskapliga artnamn hedrar Jules Pierre Verreaux (1807–1873), fransk samlare och handlare med specimen.

Noter

Externa länkar

 Läten på xeno-canto.org

Hökartade rovfåglar
Fåglar i etiopiska regionen
Mohamed Wahid Hassan

Mohamed Wahid Hassan, född 3 januari 1953 i Malé, var Maldivernas femte president och överbefälhavare för landets militär mellan den 7 februari 2012 och den 17 november 2013. Han var landets vicepresident mellan den 11 november 2008 och 7 februari 2012.

Källor

Externa länkar

Födda 1953
Män
Levande personer
Maldivernas presidenter
Personer från Malé
Utslagsspelet i Afrikanska mästerskapet i fotboll 2012

Utslagsspelet i Afrikanska mästerskapet i fotboll 2012 var det andra och sista steget i AM efter gruppspelet. De två bästa lagen från varje grupp (8 totalt) gick vidare till kvartsfinal, där de vinnande lagen gick vidare till semifinal och till sist final. Även en bronsmatch spelades mellan de förlorande lagen i semifinalerna.

Utslagsträd

Kvartsfinaler

Zambia mot Sudan

Elfenbenskusten mot Ekvatorialguinea

Gabon mot Mali

Ghana mot Tunisien

Semifinaler

Zambia mot Ghana

Mali mot Elfenbenskusten

Match om tredjepris

Final

Referenser

Fotnoter 

Utslagsspel
Libreville
Malabo
Lilla Sällskapet (musikgrupp)

Lilla Sällskapet är en svensk musikgrupp från Uppsala. Duon består av sångaren och textförfattaren Erik Nordström och producenten Mats Norman. Debutalbumet Om Vingarna Bär gavs ut 16 maj 2012. 16 maj samma år kom debutskivan. 23 maj 2014 gavs singeln Nattdjur ut. En singel, Plan B ft Erik "Eboi" Lundin kom 27 februari 2015.

Medlemmar 
Erik Nordström
Mats Norman

Diskografi

Singlar 
Genova (2010)
Morgonen efter (2011)
Om vingarna bär (2012)
Jag vill ut (2012)
Nattdjur (2014)
Plan B (2015)
Punkideal (2015)
Början på för alltid (2020)

Album 
Om vingarna bär (2012)
Nattdjur(2015)

Videografi

Referenser

Externa länkar
Officiell webbplats
Lilla Sällskapet på Discogs

Se även 
Ansiktet
Mash Up International

Svenska popgrupper
Musikgrupper från Uppsala
Genova (låt)

Genova är Lilla Sällskapets debutsingel. Singeln skrevs och spelades in tillsammans med B-spåret Snart i december 2009. Drygt ett år senare släpptes Genova på nyårsafton 2010 och fick stort genomslag framför allt på bloggar runt om i landet. I maj 2011 kom en omdiskuterad och delikat video till debutsingeln som fick över hundra tusen människor att logga in på sina youtube-konton.

Låtförteckning 
 Genova
 Snart

Referenser

Externa länkar 
Officiell musikvideo på Youtube

Låtar av Erik Nordström
Maurice Goguel

Maurice Goguel, född 1880 i Paris, död 1955 i Paris, var en fransk teolog.

Goguel blev professor i Nya Testamentets exegetik vid den protestantiska teologiska fakulteten i Paris 1906 och professor i exegetik vid École des hautes études 1927. 

Goguel utgav bland annat Introduction au Nouveau Testament (4 band, 1922-26), Jésus de Nazareth. Mythe ou histoire? (1925) samt tillsammans med Henri Monnier Le Nouveau Testament. Traduction nouvelle... (1929).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Franska teologer
Bibelforskare
Franska professorer
Personer verksamma vid Paris universitet
Födda 1880
Avlidna 1955
Män
Svensk uppslagsbok
Louis-Jérôme Gohier

Louis-Jérôme Gohier, född 27 februari 1746, död 29 maj 1830, var en fransk revolutionspolitiker.

Gohier blev medlem av lagstiftande församlingen 1791, av konventet 1792, och stod under direktoriet upprepade gånger på förslag till direktor men nådde denna ställning först 1799, kort före Napoleon Bonapartes Brumairekupp. Den obetydlige Gohier var vid denna tid formellt regeringens chef. Han lät helt och hållet föra sig bakom ljuset, förmådde inte uträtta något, satt en kortare tid fängslad och deltog därefter inte vidare i politiken.

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Franska politiker
Födda 1746
Avlidna 1830
Män
Svensk uppslagsbok
Personer från Indre-et-Loire
Relalalaxa

Relalalaxa är en låt som spelades in av hiphopgruppen Just D på albumet "Svenska Ord" 1991 och kom att bli något av ett folkligt genombrott för gruppen och svensk hiphop generellt. Låten kom även att användas under lång tid som signatur för debattprogrammet Striptease.

Trumpetslingan är en sampling av Clark Terry från en inspelning med Bengt-Arne Wallin. Rättigheterna kring samplingen gjordes upp med Wallin 1993.

Fotnoter 

Musiksinglar 1991
Nära infrarött

Nära infrarött (NIR) är elektromagnetisk strålning inom våglängdsområdet 750 nm - 1400 nm, det vill säga angränsande längre våglängder än synligt ljus. Nära infrarött är en del av det infraröda (IR) området och kallas även IR-A.

André-Marie Ampère demonstrerade 1835 att NIR-strålning har samma optiska egenskaper som visuellt ljus och drog slutsatsen att de var samma fenomen.

Tillämpningar 
Exempel på användningsområden är i mörkerkikare och liknande då reflektansen ofta är starkare i detta frekvensområde än i det visuella område.

NIR används ofta inom spektroskopi och även för multispektrala kameror.

Det finns lysdioder med våglängder inom NIR-området.

Referenser 

Elektromagnetisk strålning
Georges Hayem

Georges Hayem, född 24 november 1841 i Paris, död 27 augusti 1933, var en fransk läkare. 

Hayem blev professor i terapi i Paris 1879. Han författade ett stort antal arbeten, särskilt rörande blodets patologi, bland annat Leçons sur les modifications du sang sous l'influence des agents médicamenteux (1882). Åren 1873–1898 utgav han "Revue des sciences médicales en France et à l'étranger".

Hayem och Fernand Widal fick Hayem-Widals syndrom uppkallat efter sig. Sjukdomen har sedan bytt namn till hemolytisk anemi.

Källor 

 

 

Hematologer
Franska professorer i medicin
Personer verksamma vid Paris universitet
Franska läkare under 1800-talet
Franska läkare under 1900-talet
Forskare från Paris
Födda 1841
Avlidna 1933
Män
Ugglan
Karl Goldmark

Karl Goldmark, född 18 maj 1830, död 2 januari 1915, var en ungersk kompositör.

Goldmark var bosatt i Wien och blev berömd genom uvertyren till Sakuntala, symfonin Ländliche Hochzeit och operan Die Königin von Saba (1875), vilken senare med sin sinnligt glödande melodik och exotiskt färgstarka orkestrering blev ett omtyckt repertoarstycke. Goldmark har vidare komponerat operorna Das Heimchen am Herd, Götz von Berlichingen, Ein Wintermärchen, en symfoni i ess-dur, uvertyren Im Frühling, 2 violinkonserter, kammarmusik, sånger med mera. Han skrev även Erinnerungen aus meinem Leben 1910 (tryckt 1922).

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Malmö 1932

Ungerska kompositörer
Födda 1830
Avlidna 1915
Män
Personer från Keszthely
Milnthorpe

Milnthorpe är en by och en civil parish i South Lakeland, Cumbria, England. Orten har  invånare (2001).

Referenser

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/cumbria/milnthorpe

Orter i Cumbria
South Lakeland
Civil parishes i Cumbria
Natland

Natland är en by och en civil parish i South Lakeland, Cumbria, England. Orten har 747 invånare (2001). Den har en kyrka.

Referenser

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/cumbria/natland

Orter i Cumbria
South Lakeland
Civil parishes i Cumbria
New Hutton

New Hutton är en by och en civil parish i South Lakeland i Storbritannien. Den ligger i grevskapet Cumbria och riksdelen England, i den centrala delen av landet,  km nordväst om huvudstaden London. Orten har 313 invånare (2001). Den har en kyrka.

Kustklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är februari, med  °C.

Källor

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/cumbria/new+hutton

Orter i Cumbria
South Lakeland
Civil parishes i Cumbria
Henri Huchard

Henri Huchard, född 4 april 1844 i Auxon (departementet Aube), död 11 december 1910 i Clamart (departementet Hauts-de-Seine), var en fransk läkare.

Huchard blev medicine doktor 1871 och var från 1892 läkare vid Hôpital Necker i Paris. Han var ledamot av Académie de médicine. Huchard ägnade sig med stor iver och framgång åt studiet av hjärtats och kärlsystemets sjukdomar och utgav om dessa bland annat Traité des maladies du cœur et de l'aorte (1889; tredje upplagan i tre band 1899–1900).

Källor

Noter

Kardiologer
Ledamöter av Académie nationale de médecine
Franska läkare under 1800-talet
Personer från Aube
Födda 1844
Avlidna 1910
Män
Ugglan
Pennington

Pennington är en by och en civil parish i South Lakeland, Cumbria, England. Orten har 1 794 invånare (2001). Den har en kyrka.

Referenser

Externa länkar 
 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/cumbria/pennington
Orter i Cumbria
South Lakeland
Civil parishes i Cumbria
Satterthwaite

Satterthwaite är en by och en civil parish i South Lakeland, Cumbria, England. Orten har 257 invånare (2001).

Referenser

Externa länkar 

 http://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/cumbria/satterthwaite
Orter i Cumbria
South Lakeland
Civil parishes i Cumbria
Sedbergh

Sedbergh är en stad och en civil parish i South Lakeland, Cumbria, England. Orten har  invånare (2011).

Referenser

Externa länkar 
 https://www.britishlistedbuildings.co.uk/england/sedbergh-south-lakeland-cumbria

Orter i Cumbria
South Lakeland
Civil parishes i Cumbria
Sedgwick, Cumbria

Sedgwick är en ort och civil parish i South Lakeland i Storbritannien. Den ligger i grevskapet Cumbria och riksdelen England, i den centrala delen av landet,  km nordväst om huvudstaden London. Sedgwick ligger  meter över havet och antalet invånare är .

Terrängen runt Sedgwick är platt söderut, men norrut är den kuperad. Den högsta punkten i närheten är  meter över havet,  km nordost om Sedgwick. Runt Sedgwick är det ganska tätbefolkat, med  invånare per kvadratkilometer. Närmaste större samhälle är Kendal,  km norr om Sedgwick. Trakten runt Sedgwick består i huvudsak av gräsmarker.

Kustklimat råder i trakten. Årsmedeltemperaturen i trakten är  °C. Den varmaste månaden är juli, då medeltemperaturen är  °C, och den kallaste är februari, med  °C.

Kommentarer

Källor

Externa länkar
 http://www.thecumbriadirectory.com/Town_or_Village/location.php?url=sedgwick
 http://www.visitcumbria.com/sl/sedgwick.htm

Orter i Cumbria
South Lakeland
Civil parishes i Cumbria
Huddinge-Botkyrka kontrakt

Huddinge-Botkyrka kontrakt är ett kontrakt inom Svenska kyrkan i Stockholms stift.

Kontraktskoden är 1316.

Administrativ historik
Kontraktet bildades 1995 när följande församlingar tillfördes från Södertörns kontrakt
Botkyrka församling 
Huddinge församling 
Trångsunds församling som 2012 namnändrades till Trångsund-Skogås församling
Tumba församling som 2006 (åter)uppgick i Botkyrka församling
S:t Mikaels församling 
Flemingsbergs församling
Tullinge församling som 2006 (åter)uppgick i Botkyrka församling

Källor
post om Huddinge-Botkyrka kontrakt i riksarkivet

Kontrakt i Stockholms stift