kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
The Doors - The Platinum Collection

The Doors - The Platinum Collection är en samlings-CD med The Doors från 2008 utgiven på Warner Platinum/Rhino 8122-79930-4. Skivan ingår i serien The Doors - The Platinum Collection.

Låtlista 
 Moonlight Drive (Morrison/Krieger/Manzarek/Densmore) P 1967
 Soul Kitchen (Morrison/Krieger/Manzarek/Densmore) P 1967
 Bird of Prey (Morrison/Krieger/Manzarek/Densmore) P 1995
 Take It As It Comes (Morrison/Krieger/Manzarek/Densmore) P 1967
 You're Lost Little Girl (Morrison/Krieger/Manzarek/Densmore) P 1967
 My Eyes Have Seen You (Morrison/Krieger/Manzarek/Densmore) P 1967
 The Wasp (Texas Radio and the Big Beat) (Morrison/Krieger/Manzarek/Densmore) P 1971
 Summer Almost Gone (Morrison/Krieger/Manzarek/Densmore) P 1968
 The Spy (Morrison) P 1970
 Tell All The People (Krieger) P 1969
 Queen of the Highway (Morrison/Krieger/Manzarek/Densmore) P 1970
 Shaman's Blues (Morrison) P 1969
 Hyacinth House (Morrison/Krieger/Manzarek/Densmore) P 1971
 Cars Hiss By My Window (Morrison/Krieger/Manzarek/Densmore) P 1971
 Love Street (Morrison/Krieger/Manzarek/Densmore) P 1968

Enligt informationen på skivan har man gjort ett urval av The Doors' låtar från hela deras karriär. Bland de låtar som nämns är bland annat Five To One från albumet Waiting for the Sun och L.A. Woman från albumet med samma namn. Dessa låtar saknas emellertid på skivan. Detta tyder på att skivan är slarvigt planerad och att man bytt ut låtsammansättningen utan att ändra medföljande information. Anmärkningsvärt är också att man gett ut ett samlingsalbum utan The Doors' mest kända hit Light My Fire.

Introt på låten Hyacinth House från 1971 torde ha inspirerat John Lennons låt Woman från LP:n Double Fantasy 1980. Likheten mellan de båda låtarnas intro är slående.

Samlingsalbum av The Doors
Musikalbum 2008
Taiwan under japanskt styre

Taiwan under japanskt styre. Mellan 1895 och 1945 var Taiwan ett avhängigt territorium under Kejsardömet Japan. Expansionen till Taiwan var en del av det japanska imperiets politik att expandera söderut under 1800-talets senare del.

Eftersom Taiwan var Japans första utländska koloni, hade Japan ambitionen att göra ön till ett mönsterexempel – en modellkoloni. Som en följd av detta lades mycket arbete på att förbättra öns ekonomi, industri, infrastruktur och att förändra dess kultur.

De relativa misslyckanden som följde med Kuomintangs styre omedelbart efter andra världskriget ledde till en viss nostalgi bland den äldre generationen taiwaneser som upplevt båda. Detta har till viss del påverkat frågor som nationell identitet, etnisk identitet och Taiwans självständighetsrörelse. Delvis som ett resultat av detta känner det taiwanesiska folket i allmänhet mycket mindre antipati mot arvet efter det japanska styret än i andra länder i Asien.

Förvaltning
I koloniens förvaltning tog Japan de engelska kronkolonierna till mönster. Någon egentlig författning med folkrepresentation kom aldrig på fråga. I spetsen för styrelsen stod en generalguvernör, som med den japanske inrikesministern som mellanman ansvarig inför den japanska kejsaren för utövandet av sitt ämbete. I exekutiva angelägenheter har han vid sin sida ett råd, som bestod av de olika provinsernas viceguvernörer och de högste befälhavarna för de på ön varande land- och sjöstyrkorna. Landet är delat i län, vilkas chefer hade en liknande ställning som motsvarande ämbetsmän i Brittiska Indien.

Lista över guvernörer
Kabayama Sukenori (1895–1896)
Katsura Taro (1896)
Nogi Maresuke (1896-1898)
Kodama Gentaro (1898–1906)
Sakuma Samata (1906–1915)
Ando Sadami (1915–1918)
 Akashi Motojiro (1918–1919)
 Den Kenjiro (1919–1923)
Uchida Kakichi (1923–1924)
Izawa Takio (1924–1926)
Kamiyama Mitsunoshin (1926–1928)
Kawamura Takeji (1928–1929)
Ishizuka Eizo (1929–1931)
Ota Masahiro (1931–1932)
Minami Hiroshi (1932)
Nakagawa Kenzo (1932–1936)
Kobayashi Seizo (1936–1940)
Hasegawa Kiyoshi (1940–1944)
Ando Rikichi (1944–1945)

Källor

Taiwans historia
Tidigare japanska besittningar
WP:Projekt Kina
WP:Projekt Japan
Heini Klopfer

Heini Klopfer, född 3 april 1918 i Immenstadt im Allgäu i Bayern, död 18 november 1968 i Oberstdorf, var en tysk arkitekt och backhoppare. I backhoppningen representerade han SC Oberstdorf.

Karriär 

Heini Klopfer tillhörde "Oberstdorf-trion", backhopparna Klopfer, Toni Brutscher och Sepp Weiler, som mot slutet av 1940-talet och i början av 1950-talet dominerade internationell backhoppning. Möjligheten för internationell framgång i mästerskap fråntogs dock, bland annat av den anledningen att de tyska idrottare inte fick delta i de olympiska vinterspelen 1948 i St. Moritz i Schweiz och andra internationella tävlingar, strax efter andra världskriget. I den inofficiella backhopparveckan 1952 blev Klopfer nummer 9 i Oberstdorf och nummer 17 sammanlagt. I den första officiella tysk-österrikiska backhopparveckan 1953 startade inte Klopfer grundat skada och säsongen 1953/1954 kvalificerade han sig inte.

Efter gymnasieexamen från Oberstdorf Oberrealschule och krigstjänst i Ryssland studerade Klopfer arkitektur vid tekniska högskolan i Darmstadt. På grund av uteslutningen av tyska idrottare efter andra världskriget väcktes idén att bygga en egen backe. Med hjälp av sina kamrater i Oberstdorf-trion" och Max Bolkart konstruerades och restes skidflygningsbacken, som numera är känd som Heini Klopfer-backen, i Oberstdorf 1950. Den internationella backhoppningsmiljön blev strax medvetna om den unga arkitekten och Klopfer blev snart den mest eftertraktade konstruktören av hoppbackar. Han arbetade bland annat för Internationella Skidförbundet (FIS) och konstruerade runt 250 hoppbackar runtom i världen. Han konstruerade bland annat hoppbackarna som användes i de olympiska vinterspelen 1960 (i Squaw Valley i USA), 1964 (i Innsbruck och Seefeld in Tirol i Österrike, 1968 i (Grenoble i Frankrike) och 1972 (i Sapporo i Japan). Han var även rådgivare då Holmenkollen i Oslo byggdes om inför Skid-VM 1966.

Omedelbart efter att han hade inspekterat skidflygningsbacken i Planica, i dåvarande Jugoslavien november 1968, dog han av hjärtsvikt i Oberstdorf, vid 50 års alder.

Källor 
  
 FIS: Heini Klopfer, Visionär in Sachen Schanzenbau 

 

Tyska backhoppare
Tyska arkitekter under 1900-talet
Födda 1918
Män
Avlidna 1968
Idrottare från Bayern
Tyska idrottare under 1900-talet
Ismail Abilov

Ismail Abilov, född den 9 juni 1951 i Bulgarien, är en bulgarisk brottare som tog OS-guld i mellanviktsbrottning i fristilsklassen 1980 i Moskva.

Källor
 Denna artikel är helt eller delvis översatt från motsvarande artikel på engelska wikipedia.

Externa länkar
Sports-reference.com 

Bulgariska brottare
Bulgariska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1980
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Bulgarien
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1976
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Bulgarien
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1980
Män
Födda 1951
Levande personer
Sajpulla Absaidov

Sajpulla Absaidov, född den 14 juli 1958 i Tarki, Ryssland, är en sovjetisk brottare som tog OS-guld i lättviktsbrottning i fristilsklassen 1980 i Moskva.

Källor
 Denna artikel är helt eller delvis översatt från motsvarande artikel på engelska wikipedia.

Externa länkar
Sports-reference.com 

Ryska brottare
Sovjetiska brottare
Sovjetiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1980
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Sovjetunionen
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1980
Män
Födda 1958
Levande personer
Personer från Dagestan
Anatolij Beloglazov

Anatolij Beloglazov, född den 16 september 1956 i Kaliningrad, Ryssland, är en sovjetisk brottare som tog OS-guld i flugviktsbrottning i fristilsklassen 1980 i Moskva.

Källor
 Denna artikel är helt eller delvis översatt från motsvarande artikel på engelska wikipedia.

Externa länkar
Sports-reference.com 

Sovjetiska brottare
Sovjetiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1980
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Sovjetunionen
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1980
Män
Födda 1956
Levande personer
Personer från Kaliningrad
Magomet-Gasan Abusjev

Magomedgasan Abusjev, född den 10 november 1959, är en sovjetisk brottare som tog OS-guld i fjäderviktsbrottning i fristilsklassen 1980 i Moskva.

Referenser

Källor
 Denna artikel är helt eller delvis översatt från motsvarande artikel på engelska wikipedia.

Externa länkar
Sports-reference.com 

Sovjetiska brottare
Sovjetiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1980
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Sovjetunionen
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1980
Män
Födda 1959
Levande personer
Personer från Dagestan
Valentin Rajtjev

Valentin Rajtjev, född den 20 september 1958 i Sofia, Bulgarien, är en bulgarisk brottare som tog OS-guld i welterviktsbrottning i fristilsklassen 1980 i Moskva.

Referenser

Källor
 Denna artikel är helt eller delvis översatt från motsvarande artikel på engelska wikipedia.

Externa länkar
Sports-reference.com 

Bulgariska brottare
Bulgariska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1980
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Bulgarien
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1980
Män
Födda 1958
Levande personer
Personer från Sofia
Sanasar Oganisijan

Sanasar Oganisjan, född den 5 februari 1960 i Moskva, Ryssland, är en sovjetisk brottare som tog OS-guld i lätt tungviktsbrottning i fristilsklassen 1980 i Moskva. Han har armeniskt ursprung.

Källor
 Denna artikel är helt eller delvis översatt från motsvarande artikel på engelska wikipedia.

Externa länkar
Sports-reference.com 

Ryska brottare
Sovjetiska brottare
Sovjetiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1980
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Sovjetunionen
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1980
Män
Födda 1960
Levande personer
Idrottare från Moskva
Illja Mate

Illja Mate, född den 6 oktober 1956 i Donetsk, Ukrainska SSR, Sovjetunionen är en sovjetisk brottare som tog OS-guld i tungviktsbrottning i fristilsklassen 1980 i Moskva.

Källor
 Denna artikel är helt eller delvis översatt från motsvarande artikel på engelska wikipedia.

Externa länkar
Sports-reference.com 

Ukrainska brottare
Sovjetiska brottare
Sovjetiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1980
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Sovjetunionen
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1980
Män
Födda 1956
Levande personer
Personer från Donetsk
Soslan Andijev

Soslan Petrovitj Andijev, född 21 april 1952 i Dzaudzjikau (nuvarande Vladikavkaz), Ryska SFSR, Sovjetunionen, död 22 november 2018 i Moskva, var en sovjetisk brottare som tog OS-guld i supertungviktsbrottning i fristilsklassen 1976 i Montréal och därefter upprepade han bedriften 1980 på hemmaplan i Moskva.

Källor
 Denna artikel är helt eller delvis översatt från motsvarande artikel på engelska wikipedia.

Noter

Externa länkar
Sports-reference.com 
 Sports123.com

Ryska brottare
Sovjetiska brottare
Sovjetiska olympiska guldmedaljörer
Olympiska guldmedaljörer 1976
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Sovjetunionen
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1976
Olympiska guldmedaljörer 1980
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1980 från Sovjetunionen
Tävlande i brottning vid olympiska sommarspelen 1980
Personer från Vladikavkaz
Födda 1952
Avlidna 2018
Män
Nationalkomitee Freies Deutschland

Nationalkomitee Freies Deutschland (svenska: Nationalkommitten för det fria Tyskland, förkortat NKFD) var en tysk antinazistisk organisation som opererade i Sovjetunionen under andra världskriget, 1943-45.
NKFD skapades av tyska exil-kommunister i Sovjetunionen, med sovjetiskt stöd, och värvade medlemmar bland tyska krigsfångar. Flera medlemmar fick senare framträdande positioner i DDR.

Nämnvärda medlemmar

Anton Ackermann
Wilhelm Adam
Johannes R. Becher 
Willi Bredel
Heinrich Graf von Einsiedel
Peter Gingold
Walter Janka
Hans Kahle
Alfred Kurella
Arno von Lenski
Wolfgang Leonhard
Vincenz Müller
Friedrich Paulus
Wilhelm Pieck
Walther von Seydlitz-Kurzbach
Walter Ulbricht
Gustav von Wangenheim
Erich Weinert 
Otto Winzer 
Friedrich Wolf 
Markus Wolf

Referenser

Sovjetunionen under andra världskriget
Lediga

Lediga är en lystringsgrad inom det svenska militärväsendet för soldater i tjänst. Det är den fjärde högsta lystringsgraden efter givakt, lystring och manöver och innebär att soldaten för tillfället inte förväntas ta emot viktig information från sitt befäl. Soldaten skall stanna på sin position men kan inta en bekväm, stående eller på order sittande kroppsställning, vända sig och prata med sina kamrater om annat än tjänsten men skall vara beredd på order om ändring av lystringsgraden.

Källor 

Lystringsgrader
Johannes Lundahl

Johannes Lundahl, född 10 juni 1866 i Kverrestads socken, Kristianstads län, död 1945, var en svensk byggmästare.

Lundahl genomgick byggnadsyrkesskolor i Malmö, Lund och Berlin samt praktiserade i München och Zürich 1886–94. Han var verksam som byggmästare i Malmö, var kontrollant vid tekniska skolornas och Malmö gasverks nybyggnader 1894–99 och utförde större byggnadsprojekt för Malmö stad. Han var ledamot av Malmö stadsfullmäktige 1911–14 och 1919–20 samt ordförande i Fastighetsägareförbundet för södra Sverige från 1918.

Han tog även initiativet till inrättandet av Sveriges första kommunala bostadsförmedling, Malmö Stads Bostadsförmedling, som öppnade på Föreningsgatan, Malmö år 1913. Förutom förmedlande av bostäder fick denna även i uppdrag att arbeta för att höja standarden på de ofta enkla bostäderna.

Källor

Svensk biografisk kalender I. Malmöhus län (Gullberg, Hjalmar - Uggla, Torsten, utg., 1919), sid. 206f.
Malmö stads historia, åttonde delen (register), Arlöv 1994, , sid. 41.

Svenska byggmästare under 1900-talet
Kommunalpolitiker i Malmö
Personer från Kverrestads socken
Födda 1866
Avlidna 1945
Män
Kverrestads församling

Kverrestads församling var en församling i Lunds stift och i Tomelilla kommun. Församlingen uppgick 2002 i Smedstorps församling.

Administrativ historik
Församlingen har medeltida ursprung. 

Församlingen var till 1972 i pastorat med Smedstorps församling, före 1943 som moderförsamling, därefter som annexförsamling. Från 1972 till 2002 var församlingen annexförsamling i pastoratet Smedstorp, Kverrestad, Tosterup, Bollerup och Övraby som från 1983 även omfattade Östra Ingelstads församling. Församlingen uppgick 2002 i Smedstorps församling.

Kyrkor 

Kverrestads kyrka

Se även
Kverrestads socken

Källor 

Indelningar i Tomelilla kommun
Historiska församlingar i Lunds stift
Reidisjöhäst

Reidisjöhäst (Hippocampus reidi) en art av släktet sjöhästar som finns utanför Amerikas Atlantkust.

Utseende 
En slank sjöhäst vars utseende varierar mellan könen: Hanen är vanligen klart orange, och honan gul. Båda könen kan ha bruna eller vita fläckar, och kan även bli vita till skära under lektiden. Som mest kan de bli 17,5 cm långa.

Vanor 
Reidisjöhästen lever framför allt vid korallrev samt sjögräsbäddar, men kan även påträffas i fritt vatten. Den förekommer också i mangroveträsk och kringflytande Sargassumtång. Går ner till 55 meters djup; yngre individer håller sig dock på grundare vatten. 

Födan består av mindre ryggradslösa djur som djurplankton, maskar och kräftdjur.

Som hos alla sjöhästar utvecklas ungarna i hanens yngelsäck, där honan kan lägga åtminstone 1 000 ägg (större honor kan lägga fler ägg). När de kläckts stöts ynglen ut ur faderns yngelsäck genom muskelsammandragningar.

Utbredning 
Arten finns från North Carolina i USA över Florida och Mexikanska golfen till Västindien och Brasilien.

Status 
IUCN rödlistar reidisjöhästen som nära hotad ("NT"). Man konstaterar att arten är hotad på grund av att mangroveskogarna minskar då kustområdena i stigande grad tas i anspråk för annan verksamhet. Det pågår dessutom en viss kommersiell handel med arten i Amerika som akvariefisk, kuriositeter, inom folkmedicin och för religiöst bruk, som även den påverkar arten.

Källor

Sjöhästar
Walter Lutteman

Per Walter Harald Lutteman, född 12 september 1873 i Stockholm, död 1963 i Malmö, var en svensk ingenjör. 

Efter studentexamen i Stockholm 1891 och avgångsexamen från Kungliga Tekniska högskolans avdelning för maskinteknik 1894 studerade Lutteman utrikes 1894–95 och avlade examen vid Telegrafverkets undervisningsanstalt 1897. Han blev biträdande ingenjör vid Telegrafverket samma år, linjeingenjör 1902 samt var linjedirektör och chef för första linjedistriktet 1909–38.

Källor

Svenska maskiningenjörer
Födda 1873
Avlidna 1963
Män
Ingenjörer från Stockholm
Bruna huset

Bruna huset i München var Nationalsocialistiska tyska arbetarepartiets rikshögkvarter från år 1931. Byggnaden, som var belägen på Brienner Straße 45, förstördes vid en allierad bombräd i slutet av andra världskriget. Huset fick sitt namn efter partiuniformernas färg.

Referenser

Tryckta källor

Externa länkar 

Byggnader och anläggningar i München
Nazityskland
Ej längre existerande byggnader i Tyskland
Toyman

Toyman (I svenska översättningar tidigare känd som Leksaksmannen) är namnet på tre superskurkar i DC Comics serier. De medverkar mestadels i Stålmannen-serien. Den första Toyman dök upp i Action Comics # 64 (1943). Figuren skapades av Don Cameron och Ed Dobrotka.

Biografi

Winslow Schott 
Den förste Toyman debuterade 1943 och dök upp i ett flertal berättelser om Stålmannen under Golden Age. Schott blev en allt mindre vanlig figur under 1950-talet, men blev tämligen vänligare under de tre följande decennierna.

Efter 1985 års miniserie Crisis on Infinite Earths och John Byrnes miniserie Man of Steel blev Toymans bakgrund uppdaterad. Winslow Schott är en arbetslös brittisk leksakstillverkare som anklagar Lex Luthor och hans företag, LexCorp, efter att ha fått sparken från leksaksföretaget som han arbetade för. Han använder sina talanger i leksakstillverkning för att söka hämnd, som så småningom får honom att korsa vägar med den brittiska hjälten Godiva, och därefter Stålmannen. Toyman fortsätter att begå olika brott i Metropolis, inklusive kidnappning av barn.

Han bär vanligtvis en prålig utstyrsel.

Jack Nimball 
Under 1970-talet dyker en man med namnet Jack Nimball upp antar identiteten som den andre Toyman. Nimball bär en dräkt som påminner om sådana som gycklare brukar vara klädda i och använder ett liknande arbetssätt som det originalet använder. Den nye Toyman visar sig dock vara kortlivad. Schott dödar Nimball med en mekanisk leksaksfågel och återupptar sin brottskarriär.

Hiro Okamura 
Hiro Okamura är ett tonårigt, mekaniskt geni från Japan som först dök upp som Toyman i Superman (vol. 2) #177 (2002). Han dyker upp i Metropolis i en jättelik superrobot.

I andra medier 
 Toyman dök först upp i animerad form i The New Adventures of Superman, baserad på Winslow Schotts version.
 Toyman dyker upp i Challenge of the Super Friends, med röst av Frank Welker. Då som en medlem i Lex Luthors Legion of Doom. Denna version är baserad på Jack Nimball.
 I DC Animated Universe dyker Toyman upp i Stålmannen, Static Shock (med röst av Bud Cort), Justice League och Justice League Unlimited (med röst av Corey Burton).
 Toyman dyker upp i tre avsnitt av Smallville, spelad av Chris Gauthier.

Externa länkar 
Toyman - DC Comics Database.

Superskurkar
Fiktiva ingenjörer
Seriefigurer i DC Comics
Seriefigurer introducerade 1943
Stålmannen

de:Schurken im Superman-Universum#Toyman
Panenské Břežany

Panenské Břežany (tyska: Jungfern Breschan) är en ort och kommun i distriktet Praha-východ i regionen Mellersta Böhmen i Tjeckien. Kommunen hade 609 invånare (2019).

Referenser

Externa länkar 

 Officiell webbplats

Orter i Mellersta Böhmen
Orter i Böhmen
Kraft zu Hohenlohe-Ingelfingen

Kraft Karl August Eduard Friedrich av Hohenlohe-Ingelfingen, född 2 januari 1827, död 16 januari 1892, var en tysk militär och författare. Han var sonson till Friedrich Ludwig, furst von Hohenlohe-Ingelfingen.

Hohenlohe-Ingelfingen blev officer vid artilleriet 1845, överste 1865, generalmajor 1868, general av infanteriet 1883 och av artilleriet 1889. Hohenlohe-Ingelfingen deltog som regementschef i 1866 års krig och var under kriget 1870-71 först chef för gardesartilleribrigaden och anförtroddes senare ledningen av artillerianfallet på Paris. Efter fredsslutet var han 1871-73 inspektör för 2:a artilleriinspektionen och 1873-79 infanterifördelningschef. Hohenlohe-Ingelfingen var en flitig militär författare och har bland annat utgett Militärische Briefe (3 band, 1884-85, svensk översättning 1886-87), Strategische Briefe (2 band, 1887), samt Aus meinem Leben.

Källor 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 13 s. 182.

Tyska generaler
Tyska författare
Födda 1827
Män
Avlidna 1892
Personer från Schlesien
Tyska furstar
Kommendörer av Hederslegionen
Gambusia georgei

Gambusia georgei är en utdöd fiskart i familjen levandefödande tandkarpar som levde endemiskt i San Marcos Springs och San Marcos-floden i Texas.

Utseende 
Arten var en liten men robust fisk. Som störst blev den 40 mm lång, men vanligtvis sällan längre än 33 mm. Könsbestämning var enkel, då analfenan hos hanen var omvandlad till ett kanalförsett parningsorgan – ett så kallat gonopodium – och hanarnas kroppsform var mer spolformad än honornas.

Fortplantning 
Hos Gambusia georgei skedde fortplantningen genom inre befruktning, där hanens gonopodium användes som parningsorgan. Arten var vivipar, och honan födde sålunda levande ungar. Honan kunde föda ungar flera gånger per säsong, även utan mellanliggande parningar, eftersom hon som alla Gambusia kunde spara livskraftig sperma i äggledarna genom så kallad förrådsbefruktning.

Referenser 

 
Levandefödande tandkarpar
Gambusia
Alexander av Hohenlohe-Schillingsfürst

Alexander av Hohenlohe-Schillingsfürst, född 6 augusti 1862, död 26 maj 1924, var en tysk politiker. Han var son till Chlodwig zu Hohenlohe-Schillingsfürst.

Hohenlohe-Schillingsfürst var legationsråd och ämbetsman i Oberelsass och tilldrog sig uppmärksamhet då han tillsammans med F. Curtius överarbetade och utgav faderns memoarer i två band 1906-07. Genom de indiskretioner och åsikter som här framställdes, ådrog sig Hohenlohe-Schillingsfürst kejsarens onåd och avskedades. Under första världskriget uppträdde han som pacifist.

Källor 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 13 s. 182.

Noter

Tyska politiker
Tyska diplomater
Födda 1862
Män
Avlidna 1924
Personer från Lindau
Tyska furstar
Ernst II av Hohenlohe-Langenburg

Ernst II av Hohenlohe-Langenburg, född 13 september 1863, död 11 december 1950, var en tysk furste. Han var son till Hermann av Hohenlohe-Langenburg.

Hohenlohe gifte sig 1896 med Alexandra av Sachsen-Coburg-Gotha, och blev därigenom 1900-05 förmyndare för Karl Edvard av Sachsen-Coburg-Gotha under dennes minderårighet. Han ledde därefter utrikesdepartementets kolonialavdelning 1905-07. Hohenlohe var medlem av riksdagen 1907-12 för rikspartiet och riksdagens 1:e vicepresident 1909-10.

Referenser 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 13 s. 182.

Noter

Externa länkar

Tyska furstar
Tyska politiker
Födda 1863
Avlidna 1950
Män
Svensk uppslagsbok
Konrad av Hohenlohe-Schillingsfürst

Konrad av Hohenlohe-Schillingsfürst, född 16 december 1863 i Wien, död 21 december 1918 i Kammern im Liesingtal, var en tysk furste samt österrikisk ämbetsman och politiker. Han var bror till Gottfried av Hohenlohe-Schillingsfürst.

Hohenlohe-Schillingsfürst var österrikisk ministerpresident och inrikesminister april–maj 1906, och på nytt inrikesminister 1915–1916 samt österrikisk-ungersk finansminister 1916–1917.

Källor 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 13 s. 174.

Tyska furstar
Österrikes ministerpresidenter
Österrikes inrikesministrar
Österrikes finansministrar
Födda 1863
Män
Avlidna 1918
Svensk uppslagsbok
Personer från Wien