kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Attitude & Orbit Control

Attitude & Orbit Control är ett musikalbum från 2009 av jazzsångerskan Jeanette Lindström. Hon fick motta en Grammis för albumet i kategorin ”Årets Jazz” (2010).

Låtlista
Text och musik av Jeanette Lindström om inget annat anges.
We Would – 5:34
All We Have Is Now (Wayne Coyne/Steven Drozd) – 4:28
Morning (Jeanette Lindström/Robert Wyatt) – 7:53
River – 4:47
You Say – 5:49
Scenery – 1:43
Scenery Postludium – 1:49
Blue Room Yellow Tree – 6:42
Lament (Jeanette Lindström/Sidsel Endresen) – 1:49
River – 4:42
Spacetalk – 0:48
Spacewalk – 5:12

Medverkande
Jeanette Lindström – sång, piano, Fender Rhodes
Andreas Hourdakis – gitarrer, banjo, mandolin
Jonas Östholm – piano, Wurlitzer, Fender Rhodes, orgel, röst
Thobias Gabrielson – elbas
Magnus Öström – trummor, slagverk, vibrafon, gitarr, synthesizer, röst
Gästmusiker:
Robert Wyatt – sång, trumpet
Richard Krantz – pedal steel
Åke Skommar – kyrkorgel
David Lindvall – elbas
Ola Hultgren – trummor, slagverk
Jonas Lindgård – violin
Svante Henryson – cello

Mottagande
Skivan fick ett mycket gott mottagande när den kom ut med ett snitt på 4,2/5 baserat på 14 recensioner.

Listplaceringar

Källor

Musikalbum 2009
Album av Jeanette Lindström
Pekka Päivärinta

För den flerfaldige sidovagnsvärldsmästaren, se Pekka Päivärinta (mc-förare).
Pekka Päivärinta, född 4 maj 1949 i Aura, Egentliga Finland, är en finländsk före detta medeldistans- och långdistanslöpare. 

Päivärinta blev den förste världsmästaren i terränglöpning 1973 och deltog i Sommar-OS 1972 på 1 500 meter, 3000 meter hinder och i Sommar-OS 1976 på 5 000 meter och 10 000 meter. Han blev finländsk mästare på 10 000 meter 1973, 1974 och 1976; på 5000 meter 1975 och 1977; på 1500 meter 1975, 3000 meter hinder 1971 samt terränglöpning 12 km 1973-1977. Päivärintas personrekord är: 1500 m – 3:37.2 (1973); 5000 m – 13:28.51 (1973); 10000 m – 27:54.43 (1973); 3000 m hinder – 8:25.4 (1972). Han slog dessutom världsrekord på den ovanliga sträckan 25 000 meter 1975 med tiden 1:14:16.8.

Källor
 http://www.sports-reference.com/olympics/athletes/pa/pekka-paivarinta-1.html , läst 2011-10-03
 http://www.iaaf.org/athletes/biographies/letter=0/athcode=11108/index.html , läst 2011-10-03
 http://www.gbrathletics.com/nc/fin.htm , läst 2011-10-03
 http://www.gbrathletics.com/ic/xc.htm , läst 2011-10-03

Finländska medeldistanslöpare
Finländska långdistanslöpare
Finländska terränglöpare
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1972 från Finland
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1976 från Finland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1972
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1976
Finländska idrottare under 1900-talet
Personer från Aura
Födda 1949
Levande personer
Män
Ganns församling

Ganns församling var en församling i Visby stift. Församlingen uppgick mot slutet av 1500-talet i Lärbro församling.

Ganns ödekyrka utgör rester av församlingskyrkan.

Administrativ historik 
Församlingen har medeltida ursprung och uppgick mot slutet av 1500-talet i Lärbro församling.

Referenser

Historiska församlingar i Visby stift
Antti Favén

Yrjö Antti Favén, född 20 maj 1882 i Helsingfors, död 17 oktober 1948 i Stockholm, var en finländsk konstnär. 

Han var son till lektor Oskar Favén, ursprungligen Uotila, och Ida Bertha Hildegard Hjelt och under en period gift med Maria Vivica Scalon.  

Efter avlagd studentexamen studerade Favén två år vid universitetet, men övergick därefter till Finska konstföreningens ritskola där han studerade 1900-1901 han fortsatte sin konstnärliga utbildning i Paris 1902-1913. Att vistelsen i Frankrike blev så lång medförde att hans konst fick en mer internationell prägel än hans samtida finska konstnärskolleger. Han tog även intryck från sin farbror Aukusti Uotilas måleri. Han ställde ut sin konst första gången redan 1902 och var verksam  som figur, landskapsmålare, karikatyrtecknare, illustratör som porträttmålare blev han mycket uppburen i Finland och utsågs till Finlands officielle porträttmålare för att utföra porträtt av politiskt verksamma personer där ett av hans mest kända verk är porträttet av Gustaf Mannerheim och de karaktärsfulla porträtten av Pehr Evind Svinhufvud, Kaarlo Juho Ståhlberg och Jean Sibelius. Till hans bästa porträtt räknas målningen av Eino Leino där han i svartgrå och bruna färger mästerligt har lyckats förmedla intrycket av modellens personlighet till åskådaren. Han utförde 1930 ett porträtt av Gustav V till Ehrensvärdssällskapets stora festsal på Sveaborg.

I samband med att det finsk-ryska vinterkriget utbröt 1939 flyttade han till Stockholm och fortsatte sin porträttverksamhet där fram till sin död 1948. Bland annat målade han ett porträtt av Fredrik Ström för Stockholms stadshus. Favén är bland annat representerad vid Ateneum i Helsingfors, Åbo konstmuseum, Riksdagens samlingar i Helsingfors, Helsingfors stadsmuseum, Helsingfors konstmuseum, Tavastehus konstmuseum, Mannerheim-museet, Krigsmuseet i Helsingfors och Finlands nationalmuseum.

Tryckta källor
Svenskt konstnärslexikon del II sid 190-191, Allhems Förlag, Malmö.
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Externa länkar 

 

Finländska porträttmålare
Finländska landskapsmålare
Finländska illustratörer
Födda 1882
Avlidna 1948
Män
Konstnärer från Helsingfors
Kurfürstendamm (Berlins tunnelbana)

Kurfürstendamm är en tunnelbanestation som ingår i Berlins tunnelbanas nätverk i Tyskland och som ligger under boulevarden och affärsgatan Kurfürstendamm. Stationen trafikeras av linjerna U1 och U9. 

Tidigare fanns det ingen station på denna plats för linje U1, linjen gick istället direkt mellan Uhlandstrasse och Wittenbergplatz. Då linje U9 byggdes, som trafikerar under linje U1, ville man ha en bytesstation mellan de båda linjerna, därför byggdes stationer på båda linje U1 och U9 samtidigt, som fick namnet Kurfürstendamm och invigdes 1961.

Berlins tunnelbanestationer
Järnvägsstationer invigda 1961
Charlottenburg
1961 i Västtyskland
Pekka Päivärinta (mc-förare)

Pekka Päivärinta, född 1971, är en finsk roadracingförare. Han har vunnit världsmästerskapen i roadracingens sidovagnsklass fem gånger: 2008 med sin landsman Timo Karttiala som burkslav. 2010, 2011 och 2013 tillsammans med schweizaren Adolf Hänni. Säsongen 2016 vann Päivärinta med landsmaninnan Kirsi Kainulainen som burkslav.

Källor

 https://archive.is/20130425224639/http://www.fim-live.com/en/media/news/2011/news-detail/article/1310827073-a-legend-is-still-on-the-track/ , läst 2011-10-03
 https://web.archive.org/web/20110107112847/http://www.fim-live.com/en/sport/sidecar/world-champions/

Födda 1971
Finländska roadracingförare
Levande personer
Män
André Favory

André Favory, född 9 mars 1888, död 5 februari 1937, var en fransk konstnär.

Favory stod nära de båda konstriktningarna expressionism och kubism. Han ägnade sig åt såväl landskaps- som figurmåleri. Hans arbeten kännetecknas av sin stiliserade komposition och sin klara lysande färg med rött och blått som dominerande toner. Favory är representerad på Moderna museet  och Göteborgs konstmuseum.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1932.

Noter

Representerade vid Göteborgs konstmuseum
Franska konstnärer
Födda 1888
Avlidna 1937
Män
Konstnärer från Paris
2. Fußball-Bundesliga 2010/2011

2. Fußball-Bundesliga 2010/2011 var den 37:e säsongen av 2. Fußball-Bundesliga, andradivisionen i den tyska fotbollsligan. Säsongen började den 20 augusti 2010 och avslutades den 15 maj 2011.

Deltagande lag 

Följande lag har kvalificerat sig för 2. Bundesliga 2010/11:

 Alemannia Aachen
 FC Erzgebirge Aue (Nykomling från 3. Liga 2009–10)
 FC Augsburg
 Hertha BSC Berlin (Nedflyttad från Bundesliga i fotboll 2009/2010, 18:e plats)
 1. FC Union Berlin 
 Arminia Bielefeld
 VfL Bochum (Nedflyttad från Bundesliga i fotboll 2009/2010, 17:e plats) 
 FC Energie Cottbus
 MSV Duisburg
 Fortuna Düsseldorf 
 FSV Frankfurt
 SpVgg Greuther Fürth
 FC Ingolstadt 04 (vinnare av playoff i 2. Bundesliga i fotboll 2009/2010
 Karlsruher SC
 TSV 1860 München
 Rot-Weiß Oberhausen
 VfL Osnabrück (Nykomling från 3. Liga 2009–10)
 SC Paderborn 07

Tabell

Kvalspel

Uppflyttningskval

Nedflyttningskval

Referenser 
Denna artikel är delvis baserad på en översättning från tyskspråkiga Wikipedia.

Externa länkar 
 Bundesliga.de

2010 i Tyskland
2011 i Tyskland
2010/2011
Fotbollssäsongen 2010/2011
Tullhuset, Blasieholmen

Tullhuset på Blasieholmen är en tullbyggnad vid Nybrokajen / Hovslagargatan på Blasieholmen i centrala Stockholm, uppförd 1874. Tullverksamheten upphörde på 1940-talet och idag används byggnaden som kontor. Tullhusets byggnad grönmärktes av Stadsmuseet i Stockholm vilket innebär att det kulturhistoriska värdet anses vara särskilt hög från historisk, kulturhistorisk, miljömässig eller konstnärlig synpunkt.

Historik

Från nuvarande Nybrokajen bedrevs från 1852 passagerar- och lasttrafik på södra Sverige, Danmark och Norge. Vid platsen, som då kallades Norra Blasieholmshamnen, öppnades 1874 en tullavdelning. 1876 stod ett nytt tullhus, eller packhuspaviljong som det också kallats, färdigt. Det uppfördes i Tullverkets regi, men bekostades av staden. För ritningarna svarade arkitekten Axel Fredrik Nyström vid Överintendentsämbetet.

Tullhuset gestaltades i nyrenässans med ett högre mittparti flankerat av två lägre flyglar. Stora rundbågiga fönster belyste det stora öppna packhusplanet innanför murarna. Med järnportar för dörrar och fönster säkrades både brand- och inbrottsskydd om natten. I rummet fanns stora urverk med visartavlor över portarna. I flyglarna fanns kontor och andra utrymmen för personalen.

Utrikestrafiken vid Blasieholmshamnen var livlig kring sekelskiftet 1900. Här lossades upp emot 80 procent av huvudstadens kaffeimport, liksom en hel del industrigods. Med tiden blev dock hamnen för liten för de allt större fartygen, och avdelningen stängdes 1942.

1953 inreddes en bensinmack för BP i tullhusets västra del, med tillhörande skärmtak. I det gamla magasinsrummet inrymdes några år senare service- och tvätthall. I slutet av 1970-talet entresolerades tullhuset och byggdes om till kontor. Fram till början av oktober 2013 hade Waxholmsbolaget sitt huvudkontor i byggnaden.

Framtiden för Tullhuset och de två närbelägna hamnmagasinen från 1910-talet, de sista i sitt slag i Stockholms hamn, är oviss eftersom alla ligger på den mark där ett Nobelcenter planeras att byggas. I det vinnande förslaget i arkitekttävlingen ersätts byggnaderna helt av det nya centret. Husen är grönklassade av Stockholms Stadsmuseum, vilket innebär att de är särskilt värdefulla ur kulturhistorisk synpunkt. I maj 2018 beslutade Mark- och miljödomstolen att upphäva Stockholms stads beslut om detaljplan gällande Nobelcenter då den skulle innebära ”påtaglig skada på riksintresset” för kulturmiljövården på Blasieholmen.

Se även
Nobelcenter
Tullhuset, Stadsgården
Tullhuset, Skeppsbron
Tullhuset, Värtan
Pakettullhuset

Referenser

Noter

Källor
Exploateringskontoret DNR E2012-513-00867, Markanvisning för Nobel Prize Center på Blasieholmen inom fastigheten Norrmalm 3:43 till Nobelhuset AB. Inriktningsbeslut
 SSM: Blasieholmsudden - del av Norrmalm 3:43 (f.d. Sillhovstomten), Norrmalm 3:1 (Nationalmuseum) och Sillhovet 4 : Norrmalm, Stockholm : byggnadshistorisk förundersökning / Hedvig Schönbäck (text) ; Ingrid Johansson (foto)

Externa länkar

Byggnader och anläggningar på Blasieholmen
Grönmärkta byggnader i Stockholm
Tullhus
Prinsessan Sissi

Prinsessan Sissi är en fransk och fransk-kanadensisk animerad filmserie som hade premiär den 27 november 1997 på France 3. Serien har visats dubbad till svenska på Fox Kids och Jetix.

Serien bygger mycket löst på Elisabeth av Österrike-Ungerns liv och hennes möte med bland annat prins Karl, kronprins Frans och deras mor Sofia. Elisabeths smeknamn var "Sissi".

Åtta av de totalt femtiotvå avsnitten har släppts på DVD i Sverige.

Handling
En unik bayersk flickas - Sissis - liv blir sig aldrig likt igen efter dagen då hon möter de charmerande och nobla prinsarna Frans och Karl. Det tar inte lång tid innan Sissi och Franz börjar planera för sin framtid tillsammans. Men deras kärlek uppskattas inte av alla och de måste möta avundsjuka, svek, förräderi och stora faror för att kunna få varandra.

Avsnitt
 Sissi Får Sin Vilja Fram
 De Oväntade Gästerna
 En Kejserlig Överraskning
 Possis Lilla Tjuv
 Den Fruktansvärda Helena
 Tid Att Ta Farväl
 Ta Chanser
 En Ovanlig Skogsman
 Arkas Får sin Hämnd
 Kyssen I Innsbruck
 Föräldrarnas Vägran
 Ett Brev Från Franz
 Förlovningsbalen
 Missade Återföreningar
 De Första Stegen I Det Kungliga Hovet
 En Gyllene Bur
 Zaniouchka Circusen
 Spegelns Hemlighet
 En Förväntansfull Jul
 Fortet
 Med Tiden Emot Oss
 En Älskares Missnöje
 De Har Stulit Tempest
 En Välförtjänt Seger
 Fara På Marknaden
 Sissi Och Franz Håller Sina Löften
 Tiaran Är Borta
 Infallet På Operan
 Sissis Offer
 Hurra För Erzsebet!
 Avundsjuka
 Adjö Budapest
 Possi Måste Räddas
 Sissi Och Apacherna
 Hårda Tider
 Den Mystiska Ryttarinnan
 Kurragömma på Schonbrunn
 De Stora Jakten
 Erkännanden i Venedig
 Ahriman Island
 Skeppsvraket
 Arkas' Fångar
 Privata Sissi
 Sissi I Stormens Öga
 De Tre Duvorna
 Var På Din Vakt Prinsessan
 Tommys Mysterium
 Arkas Ger Aldig Upp
 Dr. Fritzs Elixir
 Prins Fritz
 Dubbelspelet
 Kärleken Segrar

Amerikanska animerade TV-serier från 1990-talet
TV-seriestarter 1997
TV-serieavslutningar 1998
Payoff

En payoff är en beskrivning på  hur ett företag vill att deras varumärke ska upplevas. 

Ofta är den placerad i anslutning till företagets logotyp och då skriven med ett ord eller en kortare mening. Payoffen har likheter med både valspråk, motto och devis, men skiljer sig från dessa genom att den har en kommersiell funktion. En payoff förtydligar varumärket för att det ska kunna maximera sin position i kundens medvetande och ytterst hjälpa till att öka försäljningen. Den är en viktig del av förklaringen av erbjudandet till kunden och ett sätt att ytterligare levandegöra detta.

Exempel på payoffer
Feel the difference – Ford
True to taste – Tropicana
Live for greatness - Rolex
Quality in everything we do – Ernst&Young
Intelligent performance – Porsche 
All the news that are fit to print – New York Times
The best or nothing – Mercedes-Benz
Believe your eyes… and your ears – Dolby
Berättelse som berör – Expressen
Feel the legend - Mauser
Idéer föds där människor möts - Videum
Vi bryr oss - Malmö Aviation

Se även
 Pay off-metoden

Marknadsföring
Mattias Ronge

Joel Mattias Ronge, född 4 november 1974 i Skarpnäck i Stockholm, är en svensk författare och PR-konsult.

1999 startade Ronge pr-byrån Havanna PR. Tillsammans med sin far, Paul Ronge, startade han 2003 Ronge Kommunikation. Sedan 2010 driver han och två kompanjoner pr- och webbyrån Deportivo.

Bibliografi
 Tittaren, 2010
 Den girige, 2011

Källor 
 
 
 Deportivo

Noter 

Födda 1974
Svenska författare
Svenska PR-konsulter
Män
Levande personer
Personer från Stockholm
Byrett

Byrett är en apparat bestående av ett smalt, graderat glasrör med en glas- eller teflonkran i nedre delen, som är utdragen till en lång spets. Alternativt är nederdelen förbunden med en gummislang med en klämskruv. I båda fallen är det möjligt att tappa av vätska droppvis. Byretten används för noggrann mätning av vätskor, särskilt inom den analytiska kemin.

Byretten har en extrem precision - en 50 cm3 byrett har en mättolerans på 0,06 - 0,1 cm3. Byretten är graderad uppifrån då den används för avtappning av vätska från botten och den avtappade mängden kan då avläsas genom vätskenivåns ändring mot skalan.

Källor

Mätinstrument
Mynthuset Sverige

Mynthuset Sverige är ett företag specialiserat på direktmarknadsföring av mynt och medaljer i Sverige. Mynthuset säljer främst traditionella samlarobjekt som mynt, medaljer, frimärken och minnesbrev. 

Mynthuset ingår i Samlerhuset-koncernen som är ett av Europas största mynt och frimärkshus med säte i Almere i Holland. År 2010 hade Samlerhuset- koncernen 400 anställda och en omsättning på 160 miljoner euro.

Historia
Sverige var den första marknad utanför Norge som Samlerhuset etablerade sig på 1997. Till en början styrdes verksamheten från huvudkontoret i Kolbotn utanför Oslo, men år 2003 öppnades ett lokalt kontor i Malmö. Förutom i Norge och Sverige har Samlerhuset-koncernen även kontor i Finland, Danmark, Estland, Lettland, Litauen, Storbritannien, Irland, Holland, Belgien, Polen, Tjeckien, Slovakien och Ungern.  I Samlerhuset-koncernen ingår även Berlin Coin Fair  samt Myntverket i Norge, som förutom bruksmynt även tillverkar Nobelmedaljerna. 

Samlerhuset-koncernen samarbetar med de flesta myntverk runtom i världen samt med organisationer som FIFA och Internationella Olympiska kommittén. År 2010 utsågs Mynthuset Sverige till distributör av de officiella olympiska minnesmynten för London 2012.

Myntsamlande vs Numismatik
Myntsamlande innebär samlande eller försäljning av mynt, sedlar och medaljer i olika former.  Myntsamlare är ofta intresserade av mynt i låga upplagor, fel-präglingar eller mynt som cirkulerat endast en kort tid, eller inte alls. Dessutom lockas myntsamlare av speciellt vackra utgåvor eller mynt och medaljer som är historiskt intressanta. 
Myntsamlandet kan skiljas från numismatiken genom att den senare representerar ett mera vetenskapligt förhållningssätt, dvs. ett systematisk samlande av kunskap om numismatiska objekt. Även om numismatikern och samlaren således delar intresseområde, representerar de inte nödvändigtvis samma förhållningssätt till numismatik. En numismatiker behöver inte nödvändigtvis vara myntsamlare och vice versa.

Kritik 
Företaget erhöll till en början omfattande kritik, bland annat klagade både Konsumentombudsmannen (KO) och Riksbanken år 2005 på att man anser att företaget utger sig för att vara en myndighet.  Företagets marknadsföring har också uppmärksammats på Cint. 
Efter kritiken företogs förändringar i marknadsföringen vilket gjort att företaget undvikit kritik under de senaste åren.

Referenser 

Företag i Malmö
Drottningholm (olika betydelser)

Drottningholm kan syfta på::

 Drottningholms kungsgård – en byggnad norr om Drottningholms slottspark, ursprungligen en kungsgård omfattade nästan hela Lovö socken
Drottningholms slott – ett kungligt slott beläget på Lovön i Mälaren
 Drottningholms badhus –  kungafamiljens privata kallbadhus i Mälaren vid Drottningholms slott
 Drottningholms slottsbibliotek – ett privatbibliotek på Drottningholms slott
Drottningholms slottskyrka – en byggnadsdel tillhörande Drottningholms slott
Drottningholms slottsteater – en unik 1700-talsteater byggd 1764–1766
 Drottningholms slottspark – en parkanläggning vid Drottningholms slott
 Drottningholms slotts skulpturpark – Sveriges äldsta skulpturpark belägen i Drottningholm på Lovön i Mälaren
Drottningholm (tätort) – en tätort på Lovön i Mälaren i Ekerö kommun
Drottningholms municipalsamhälle – ett municipalsamhälle 1887–1944 i Lovö landskommun
 Drottningholms världsarv – ett världsarv i Drottningholm och Drottningholms slott
Drottningholmsmalmen – ett område på Lovön i tätorten Drottningholm

Se även
 S/S Drottningholm – flera
Andrew Lansley

Andrew David Lansley, Baron Lansley, född 11 december 1956 i Hornchurch, Essex,  är en brittisk konservativ politiker. Han var hälsominister i regeringen Cameron från 2010 till 2012 samt lordsigillbevarare och underhusledare från 2012 till 2014. Han representerade valkretsen South Cambridgeshire i underhuset 1997–2014. Han var skuggminister med ansvar för hälsofrågor mellan 2003 och 2010.

Lansley tilldelades icke ärftlig plats i brittiska överhuset, pärsvärdighet och titeln Baron Lansley, of Orwell in the County of Cambridgeshire den 5 oktober 2015.

Noter

Externa länkar
Officiell webbplats

Storbritanniens hälsoministrar
Brittiska parlamentsledamöter
Lords Privy Seal
Brittiska överhusledamöter
Personer från Essex
Födda 1956
Levande personer
Män
Cajeputolja

Cajeputolja (CAS-nr 93685-34-8) är en eterisk olja som framställs genom destillation av bladen av myrtenväxterna Melaleuca leucadendron och Melaleuca minor, som växer i Sydostasien och norra Australien. Den råa oljan har en doft av kamfer och rosmarin och har en aromatisk, något bitter smak. 

Den är en genomskinlig, färglös till ljusgul olja, och omdestillerad färglös eller svagt gul.
Tidigare var den ibland grön till färgen, beroende på kopparhalten, som kom från de kärl som används vid destilleringen. Färgen avlägsnades genom raffinering av oljan genom omdestillation.

Oljan används huvudsakligen för medicinskt bruk i södra Asien. Den tillskrivs bakteriedödande, virushämmande och slemlösande egenskaper.

Den kommer också till användning som doftmedel i olika sammanhang såsom rengöringsmedel, hudkrämer, parfymer, rumsparfymer eller insektsmedel.

Källor

Farmakologi
Hygien
Portalkran

Portalkran, eller bockkran, är en kran, som är monterad på ett stort eller litet bockstativ. Den kan vara stationär eller spårbunden och kan vara försedd med utliggare för lyft utanför upplagspunkterna för den bärande konstruktionen. Typiska användningsområden är hantering i containerhamnar och containerterminaler av ISO-container, semitrailers eller lastflak, som varvskranar i torrdockor och som lyftkranar för förflyttning av tungt gods inom andra fabriksområden eller lagerytor. Små portalkranar används också i reparationsverkstäder, som till exempel för att lyfta motorer ur och i fordon. 

En variant av helportalkranar för containerhantering är mobila gummihjulsportalkranar eller de mindre grensletruckarna. Mindre portalkranar används också i mindre verkstäder, som till exempel för att lyfta motorer ur och i fordon. 

En rälsbunden portalkran skiljer sig från en traverskran genom att en traverkskrans vagn och lyftok normalt löper utmed räls eller en balk, som vilar på en fast bärande konstruktion, oftast väggar eller tak i en byggnad. Den rälsbundna portalkranen har däremot en vagn med lyftok som vilar på en rörlig vagnskonstruktion (med rörlighet lateralt utmed två parallella räler) i en riktning. 

Riktigt stora portalkranar av den typ som används på skeppsvarv för tillverkning av fartyg som supertankers, stora kryssnings- och containerfartyg och liknande, kallas Goliatkranar.

Byggnadsminnen
Portalkran 14 på Karlskronavarvet i Karlskrona, tillverkad av franska Applevage 1959, är ett byggnadsminne sedan 2006.

Eriksbergs bockkran i Göteborg, som byggdes 1968, är ett byggnadsminne sedan 2012.

Se även 
Gummihjulsportalkran
Rail Mounted Gantry Crane
Grensletruck
Ship-to-shore-kran
Traverskran

Källor
Portalkran på Rikstermbanken

Noter

Lyftkranar
Containerhantering
Riley & Scott

Riley & Scott Cars Inc var en amerikansk tillverkare av tävlingsbilar som verkade mellan 1990 och 2001. 

Riley & Scott grundades av Bob Riley och Mark Scott för att bygga bilar till Trans-Am Series. I mitten av 1990-talet utökades programmet med en sportvagn för IMSA GT Championship och International Sports Racing Series samt en formelbil för Indy Racing League. Senare utvecklade Riley & Scott även en tävlingsversion av Chevrolet Corvette och en Le Mans Prototype åt Cadillac.

1999 köptes företaget upp av Reynard Motorsport, men när Reynard gick i konkurs två år senare drogs Riley & Scott med i fallet. Bob Riley gick då vidare och grundade Riley Technologies.

Externa länkar
Mulsannes Corner om Riley & Scott Mark IIIC. 

Racersportvagnar
Indy Racing League
Företag bildade 1990
Företag upplösta 2001
Reynard Motorsport

Reynard Motorsport var en brittisk tillverkare av tävlingsbilar som verkade mellan 1973 och 2002.

Historik
Företaget grundades av den brittiske racerföraren Adrian Reynard under namnet Sabre Automotive Ltd. De första bilarna tävlade i Formel Ford, men från mitten av 1980-talet tillverkades bilar för större serier som formel 3, formel 3000 och Indy Car.

I slutet av åttiotalet hade Reynard även planer på att bygga en formel 1-bil men projektet rann ut i sanden. Reynard var dock senare involverade i utvecklingen av British American Racings första F1-bil.

Reynards framgångar inom Champ Car ledde till att företaget expanderade stort i Nordamerika i slutet av 1990-talet. Satsningen blev alltför kostsam och slutade med konkurs i början av 2002.

Återkomst

2009 återkom namnet Reynard på en lätt sportvagn avsedd för brittisk klubbracing.

Externa länkar
reynardracingcars.com 
Adrian Reynards webbplats 

Formelbiltillverkare