kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Olle Dopping

Sven Petter Olof (Olle) Dopping, ursprungligen Nilsson, född 15 januari 1923 i S:t Matteus församling, Stockholm, död 6 september 2004 på Lidingö, var en svensk datalog och pionjär inom IT, ämbetsman och författare. 

Han var son till förste bokhållare Evan Nilsson och Hanna, ogift Nyberg, samt bror till sångaren och författaren Lil Yunkers. Dopping tog civilingenjörsexamen på Kungliga Tekniska högskolan 1948. Han fick 1955 anställning på Matematikmaskinnämnden, och övergick senare till att bli byråchef på Statskontoret. Han blev en av de mera betydande inom datoriseringen av Sverige på 1960-talet, och medverkade tidigt i Nordisk tidskrift för informationsbehandling med artiklar som ADB för folkbokföring och skatteuppbörd i Sverige (juni 1961). Han var också en flitig föreläsare, och arbetade även med texttolkning för hörselskadade. Flera av hans verk blev kurslitteratur på universitet och högskolor.

Olle Dopping var från 1951 gift med Kerstin Carlstedt (född 1930) och fick tvillingarna Staffan Dopping och Annika Dopping 1956. Han är begravd på Lidingö kyrkogård.

Bibliografi (utdrag) 
Den tysta revolutionen (1965)
Datamaskiner och databehandling (1966)
Kort och brett om ADB (1968)
Sätt rätt lätt : textbehandling och sättning med hjälp av datamaskin" (1969)
Datorstödd bostad (DsB) för äldre och handikappade personer (1991)
Informationsteknik och handikapp (1994)

Referenser 

Svenska dataloger
Födda 1923
Avlidna 2004
Gravsatta på Lidingö kyrkogård
Män
Forskare från Stockholm
Svenska forskare under 1900-talet
Lundagårds län

Lundagårds Län (danska: Lundegård Len) var ett län i det danska Skåne (det vill säga före 1658). Det var aldrig något av Danmarks huvudlän, men var tidvis under 1500-talet i praktiken ett "självständigt" län. Det var ett av de län som efter reformationen 1536 bildades av områden som legat under ärkebiskopen i Lund. År 1602 uppgick Lund slutgiltigt i Malmöhus län, och dess arkiv förvaras i danska riksarkivets samlingar av material från Malmöhus län.

Länsmän 
 1536–1540 Jørgen Urne
 1540–1556 Sti Pors (död 1556)
 1556–1557 Vincent Lunge (död 1557)
 1557–1559 Lave Johansen Urne
 1559–1566 var det förenat med Landskrona län
 1566–1567 Hack Holgersen Ulfstand til Hekkeberg (1535–1594)
 1567–1576 var det förenat med Landskrona län
 1576–1595 var det förenat med Malmöhus län
 1595–1602 Kristen Bernekov
 1602 Sivert Grubbe
 sen förenades det med Malmö.

Se även 
 Lundagård (borg)

Källor om de danska länen 
 Henrik Lerdam: Danske len og lensmænd 1370-1443. 1996.
 Harry Christensen: Len og magt i Danmark 1439-1481. 1983.
 S. Nygaard: Len og stamhuse i Jylland (Jyske Samlinger, bind 4)
 Louis Bobé, Gustav Graae og Fritz Jürgensen West: Danske Len. 1916.
 Gustav Bang: Danske Len og Stamhuse. 1906.
 Kristian Sofus August Erslev: Danmark-Norges len og lensmænd 1596-1660. 1885.
 Kristian Sofus August Erslev: Danmarks len og lensmænd i det sextende aarhundrede (1513-1596). 1879.
 http://www.daisy.sa.dk - Daisy - Statens Arkivers arkivalieinformationssystem

Danmarks län
Skånes historia
Residente

Residente eller René Pérez Joglar, född den 23 februari 1978 i Hato Rey, Puerto Rico, är sångaren i det flerfaldigt belönade puertoricansk hip hop- och alternativ reggaeton-gruppen Calle 13 där Joglar sjunger tillsammans med sin styvbror Eduardo José Cabra Martínez. Gruppen har vunnit Latin Grammy Award tio gånger och Grammy Award två gånger.

Källor

Externa länkar 
 Officiell webbplats

Puertoricanska sångare
Födda 1978
Män
Levande personer
Ignatius Meurer

Ignatius Meurer, född 24 april 1586 i Bad Blankenburg, Thüringen, död 26 mars 1672 i Stockholm, var en boktryckare, verksam i Sverige från 1609 till sin död.

Biografi
Efter att i sin ungdom ha studerat juridik vid universitetet i Erfurt sadlade Meurer om och utbildade sig till boktryckare i Rostock 1605–1608. Han reste därefter till Sverige och fick 1609 anställning vid det enda boktryckeriet som fanns i Sverige vid 1600-talets början, Kungliga tryckeriet, då ägt av Andreas Gutterwitz. Ungefär vid tiden för Meurers ankomst till Sverige fick detta tryckeri konkurrens av ett annat, grundat av Anund Olofsson Helsing på initiativ av hertig Karl, sedermera Karl IX. Planen var att Helsing skulle utge en ny bibel men han hann knappt börja arbetet med att bygga upp en tryckeriverksamhet då han avled 1610. Efter hans död försökte änkan Christina Klinck driva tryckeriet vidare och anställde då Meurer som "mästersven". De gifte sig 1613 och Meurer övertog då Helsings tryckeri i sitt eget namn och fick 1614 privilegiebrev för att driva tryckeriverksamhet i Stockholm.

Meurers tryckeri blev snart känt för sina utmärkta trycksaker och Meurer utvidgade sitt verksamhetsområde genom att även starta eget bokförlag. Av olika skäl kom det att dröja ända till 1655 innan den planerade nya bibelutgåvan kom av trycket men Meurer utgav många andra kända böcker, bland annat Johannes Magnus Svea och Götha crönika (1620) och Livius stora verk om Roms historia (1626). Meurer utgav också den tidens kioskvältare almanackan årligen 1613–1665.

Meurers tryckeri var först i Sverige med flera nymodigheter. Han utgav en bok på samiska (1619) och hans utgåva av Stadslagen (1628) är den första bok på svenska som är tryckt med antikva. Även den första tidningen i Sverige Ordinari Post Tijdender som började utkomma 1645 trycktes av Meurer. Han lär ha varit den förste som använde ch i den svenska konjunktionen och, vilket för övrigt är helt fel eftersom denna stavning återfinns redan i medeltida handskrifter.

Ignatiigränd i Gamla stan, Stockholm är uppkallad efter honom. Han ägde fastigheten Västerlånggatan 22 i kvarteret Eurydice som ligger norr om gränden. Här hade han bostad och sitt tryckeri.

Referenser

Källor

Externa länkar

Svenska boktryckare under 1600-talet
Män
Födda 1586
Avlidna 1672
Personer från Thüringen
Örebro möte (1586)

Örebro möte 1586 var ett kyrkomöte som hölls under inflytande av dåvarande riksföreståndare hertig Karl. Under kyrkomötet antogs bland annat de så kallade Örebro artiklar, som utgjorde en reaktion på kung Johan III:s reformkatolska kyrkopolitik.

Örebro artiklar 
Under kyrkomötet antogs Örebro artiklar. Artiklarna utgjorde en lokal kyrkostadga för Hertig Karls hertigdöme, och utgjorde en reaktion på kung Johan III:s reformkatolska kyrkopolitik.

Bakgrunden var kung Johan III betoning på katolska drag i Uppsala stift.

1576 kom schismen till fullständigt utbrott, sedan kungen i början av samma år låtit trycka och sprida en av honom och Petrus Fecht sammanskriven ny gudstjänstordning, den så kallade liturgien eller - efter färgen på de tryckta exemplarens band - Röda boken. (Bokens titel och företal samt föreskrifterna för prästen, randanmärkningar och noter är skrivna på latin, men själva liturgien är skriven på både latin och svenska.) Denna mässordning skilde sig från den övriga, mindre ceremoniösa "Svenska mässan" genom att omedelbart upptaga en stor del av den romerska mässans innehåll, dock med uteslutning av alla korstecken, bugningar och altarkyssningar samt med ändring av de för protestantiska ögon mest anstötliga uttrycken.

Flera teologer, främst från Uppsala, gjorde kraftigt motstånd mot sådana bruk. Ledare för denna motståndsrörelse blev Petrus Jonæ Helsingus, teologiprofessor vid Uppsala universitet. I början av 1580-talet kom han i onåd hos kungen, och rymde en tid till Tyskland. Han kom sedan under Hertig Karls beskydd, och utnämndes 1586 till biskop i Strängnäs stift. På den posten kunde han återuppta striden mot det hans meningsfränder upplevde som en "katolsk" liturgin. I maj 1586 samlades hertigdömets präster i Örebro och antog en lokal kyrkostadga, kallad Örebro artiklar. I artiklarna framhölls bl.a. att endast de ceremonier i kyrkotjänsten skulle gälla, om vilka prästerskapet förenat sig i Uppsala 1572.

Det avgörande steget togs sedan vid prästmötet i Strängnäs (maj 1587), då stiftet enade sig om en förkastelse av Johan III:s förment katolska liturgi.

Se även
Liturgiska striden
Motreformationen
Örebro koncilium

Referenser

1586
Karl IX
Sverige under vasatiden
Örebros historia
Svenska kyrkans kyrkomöten
Reformationen i Sverige
Katolska kyrkans i Sverige historia
John Burgess

John William Burgess, född 26 augusti 1844 i Giles County, Tennessee, död 13 januari 1931, var en amerikansk historiker.

Burgess blev advokat 1869, studerade historia och statsvetenskap i Göttingen, Leipzig och Berlin 1871–1873. Han var 1873–1876 professor i historia och statsvetenskap vid Amherst College i Massachusetts och 1876–1912 professor i statsvetenskap och författningsrätt vid Columbia University i New York. Han var 1906–1907 innehavare av Roosevelts professur i amerikansk historia med mera vid Berlins universitet och föreläste 1914–1915 vid österrikiska universitet. Burgess författade bland annat Political science and comparative constitutional law (2 band 1890–1891), The civil war and the constitution (2 band, 1901), Reconstruction and the constitution 1866–76 (1902), The administration of president Rutherford B. Hayes (1915), America's relations to the great war (1916) och Russian revolution and the soviet constitution (1919).

Källor
Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Professorer i historia
Amerikanska professorer
Personer verksamma vid Columbia University
Personer verksamma vid Humboldt-Universität zu Berlin
Amerikanska historiker under 1800-talet
Amerikanska historiker under 1900-talet
Forskare från Tennessee
Personer från Giles County, Tennessee
Födda 1844
Avlidna 1931
Män
Svensk uppslagsbok
Ugglan
NKI-skolan

NKI-skolan, Nordiska korrespondensinstitutet, ursprungligen Noréns korrespondensinstitut, grundades i Malmö 1910 och var en av Sveriges största skolor för korrespondensundervisning. Det slogs samman 1922 med Osby korrespondensinstitut som även hade grundats 1910. 

1937 fanns kurser för gymnasiestadiet och från 1940 anordnades ingenjörsexamen där NKI-ingenjörer utexaminerades. De så kallade NKI-realskolorna startade 1941.

Skolan utgav ett känt uppslagsverk, NKI-skolans uppslagsbok, som såldes i 200 000 exemplar mellan 1937 och 1952. 

NKI-skolan slogs samman med Hermods 1965.

Källor
 Nordisk familjebok (1951–55 års upplaga)

Svenska utbildningsföretag
Hans Burgkmair

Hans Burgkmair, född 1473 i Augsburg, död där 1531, var en tysk målare och grafiker.

Burgkmair verkade i sin födelsestad Augsburg och var starkt influerad av italienskt, särskilt venetianskt måleri, och blev en av den tyska renässansens första mästare. Till hans främsta målningar burkar räknas Johannes på Patmos (1518) och den stora korsfästelsebilden (1519), båda finns i München, samt självporträttet med hustrun (1529), som i dag finns i Wien. Han har dock ansetts ha visat sin största begåvning som tecknare och gravör, och har vid sidan av Albrecht Dürer setts som det tidiga 1500-talets främsta tyska träsnittsgravör. Några av hans främsta träsnitt är de illustrationer som han utförde till ett bokverk till kejsar Maximilians ära, Triumftåget med flera.

Bilder

Källor
Svensk uppslagsbok. Lund 1930.

Noter

Externa länkar 

 

Tyska grafiker
Renässansmålare
Tyska målare under 1500-talet
Personer från Augsburg
Födda 1473
Avlidna 1531
Män
Vi å pappa

Vi å pappa är en tecknad humorserie skapad av Krister Petersson. 

Serien publicerades först i  Fantomen och senare i 91:an. När seriens skapare Krister Peterssons andra serie Uti vår hage fick en egen tidning började dessa båda serier publiceras i den nya tidningen istället. Numera tecknas serien av Gert Lozell.  

Huvudpersonerna i serien är den ouppfostrade busungen Napoleon Fridolin och hans pappa, som bor i en villa i en förort. Napoleon är en busig unge som ofta ställer till med komiska situationer, som hans pappa sedan måste lösa.

Humorserier
Svenska serier
Missouriterritoriet

Missouriterritoriet () var ett unionsterritorium i USA som fanns under perioden 7 december 1812-10 augusti 1821. Det upphörde existera i samband med skapandet av den amerikanska delstaten Missouri.

Lousianaterritoriet
Missouriterritoriet kallades 1803-1812 Louisianaterritoriet, men bytte namn för att undvika sammanblandning med den nybildade delstaten Louisiana (vilken tidigare hade kallats Orleansterritoriet).

Gränser
Gränsfördraget mellan Förenta Staterna och Storbritannien 1818 fastställde Missouriterritoriets norra gräns till 49 grader nordlig bredd. Gränsfördraget mellan Förenta Staterna och Spanien 1819 fastställde territoriets gränser mot det spanska Texas och Nuevo México. Genom fördraget avstod Förenta Staterna av en inte obetydlig del av Missouriterritoriet i utbyte mot spanska Florida.

Missouriterritoriets delning
1819 avskiljdes den del av Missouriterritoriet som låg söder om 36°30' nordlig bredd, som Arkansasterritoriet. Den sydöstra delen av territoriet blev efter Missourikompromissen 1820 delstat den 10 augusti 1821. Resterande delar av Missouriterritoriet, vilket bestod av de nuvarande staterna Iowa, Nebraska, North Dakota och South Dakota, samt de större delarna av Kansas, Wyoming och Montana, jämte delar av Colorado och Minnesota blev ett oorganiserat territorium.

Guvernörer
Guvernörer i Lousiana- och Missouriterritoriet.

Källor

Fotnoter

Territoriet
USA under 1810-talet
USA under 1820-talet
Stater och territorier bildade 1812
Stater och territorier upplösta 1821
USA:s territorier
Teruo Murakami

Teruo Murakami, är en japansk före detta bordtennisspelare och världsmästare i dubbel och lag.

Han spelade sitt första VM 1959 och 1961 sitt 2:a och sista. 

Under sin karriär tog han 4 medaljer i bordtennis-VM, 2 guld och 2 silver. 

Hans främsta merit är guldet i dubbel 1959 tillsammans med flerfaldiga världsmästaren Ichirō Ogimura då man vann över det tjeckiska paret Ladislav Štípek/Ludvik Vyhnandovsky. Man vann matchen med 3-2 i set efter att ha blivit utspelade i de två första seten, både 3:e och 4:e setet vann man med 21-19 medan 5:e gick lite lättare och slutade 21-14.

Meriter 
Bordtennis VM
 1959 i Dortmund
 1:a plats dubbel (med Ichirō Ogimura)
 2:a plats mixed dubbel med Kimiyo Matsuzaki)
 1:a plats med det japanska laget (Nobuya Hoshino, Seiji Narita och Ichirō Ogimura)
 1961 i Peking
 kvartsfinal dubbel 
 2:a plats med det japanska laget

 Asian Championship TTFA
 1960 i Bombay
 1:a plats dubbel (med Ichirō Ogimura)
 2:a plats mixed dubbel (med Kazuko Ito-Yamaizumi)
 1:a plats med det japanska laget

Källor 
 Teruo Murakami i ITTFs - Databank
 Svenska Bordtennisförbundets webbplats

Externa länkar 
 ITTF.com

Japanska bordtennisspelare
Världsmästare i bordtennis
Asiatisk mästare i bordtennis
Män
WP:Projekt Japan
Bombus melanurus

Bombus melanurus (saknar svenskt namn) är en insekt i överfamiljen bin (Apoidea) och släktet humlor (Bombus) som lever i Centralasien.

Utseende 
Humlans grundutseende är svart huvud, gul mellankropp, de två första bakkroppssegmenten gula och resten av bakkroppen svart. Mellankroppen har alltid ett svart tvärband eller åtminstone några mörka markeringar hos drottningarna, även om det hos vissa individer kan vara mycket glest och endast bestå av några få svarta hår inlagrade i den gula pälsen. Arbetarna kan ha ett mörkt band, men det är i så fall inte helt svart utan en blandning av svarta och ljusa hår. Hanarna saknar tvärband över mellankroppen. Den gula färgen kan variera från nästan krämfärgat till brunt hos drottningarna.

Vanor 
Humlan är en bergsart, som lever på höjder mellan 1 800 och 4 800 m. Den hämtar sin föda framför allt från korgblommiga växter (som tistlar), ranunkelväxter (stormhattar och fingerborgsblommor), ärtväxter (vitklöver), kransblommiga växter (timjan), slideväxter samt  flenörtsväxter.

Utbredning 
Bombus melanurus är spridd i stora delar av Väst- och Centralasien från Turkiet,  Mongoliet, Tibet, Altai, Tianshan, Kashmir. Pakistan, Nepal, norra och mellersta Kina och norra Indien. Fynd har även gjorts i Sibirien.

Källor 

 
Humlor
Bombus
John Burgoyne

John Burgoyne, född 24 februari 1722, död 4 augusti 1792, var en brittisk militär och dramatiker, far till fältmarskalken John Fox Burgoyne.

Burgoyne utmärkte sig i europeiska krig, särskilt Sjuårskriget, och sändes 1777 till Amerika för att i kriget mot de upproriska kolonierna föra befälet över nordarmén. Med den tågade han söderut för att förena sig med Clintons trupper men måste dra sig tillbaka och på grund av sina truppers numerära underläge efter förlusten vid Saratoga tvingas kapitulera 17 oktober samma år. Burgoyne och hans trupper tilläts avresa till England mot löfte att inte vidare delta i kriget. Hemkommen avsattes Burgoyne och gjordes till syndabock för det passerade. År 1782 blev han överbefälhavare på Irland.

Se även 
 Slaget vid Oriskany

Källor 
 Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Externa länkar 
 

Brittiska generaler
Personer i amerikanska frihetskriget
Brittiska dramatiker
Engelskspråkiga dramatiker
Brittiska författare under 1700-talet
Brittiska militärer under 1700-talet
Födda 1722
Avlidna 1792
Män
Svensk uppslagsbok
John Fox Burgoyne

Sir John Fox Burgoyne, född 24 juli 1782, död 7 oktober 1871, var en brittisk militär, son till John Burgoyne.

Burgoyne blev officer vid ingenjörkåren 1798, generalmajor 1838, generallöjtnant 1850 och fick fältmarskalks avsked 1868. Han deltog i med utmärkelse i fälttågen mot Napoleon, särskilt på Pyreneiska halvön 1809–1814. År 1845 blev han generalinspektör för befästningarna och biträdde under Krimkriget vid ledningen av operationerna mot Sevastopol. År 1856 blev Burgoyne baronet och 1865 kommendant i Towern. Han utgav även boken Military opinions 1859.

Källor 
Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Externa länkar 

Brittiska fältmarskalkar
Personer i Napoleonkrigen
Personer i Krimkriget
Brittiska militärer under 1800-talet
Födda 1782
Avlidna 1871
Män
Svensk uppslagsbok
Ledamöter av Royal Society
Baronetvärdiga personer
Alfred Buri

Alfred Buri, född 1868 och död 1915, var en schweizisk konstnär.

Buri studerade i München och Paris och tog starka intryck av Ferdinand Hodler. Han målade främst Schweiziska landskap och landsbygdsbor i kraftig dekorativ teckning och friska färger.

Källor
Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Schweiziska konstnärer
Födda 1868
Avlidna 1915
Män
Emil Nyberg

Johan Emil Nyberg, född  16 september 1867 i Visby, död 26 december 1939 i Visby, var en svensk genealog.

Han var underlöjtnant vid Södra Skånska infanteriregementet 1895 och var vikarierande gymnastiklärare vid Visby högre allmänna läroverk 1914-18. Åren 1920-35 var han hospitalssyssloman vid S:t Olofs sjukhus i Visby. Nyberg har för eftervärlden gjort sig känd som genealog med Gotland som specialitet.  

Nybergs bok Gotländsk släktbok: genealogiska och biografiska anteckningar publicerades 1910 och en ny utgåva gavs ut 1938. Den innefattar fullständiga genealogier över omkring 120 namnkunniga gotländska släkter. I årsboken Gotländskt arkiv publicerade han 1935 uppsatsen Några anteckningar om Köpmansgillet i Visby, dess skrålåda och silverpapegoja.

Referenser

Män
Födda 1867
Avlidna 1939
Svenska genealoger
Personer från Visby
Stephan Burián

Stephan Burián, greve Burián von Rajecz, född 16 januari 1851 i Stampfen, död 20 oktober 1922 i Wien, var en österrikisk-ungersk statsman.

Burián tjänstgjorde i olika diplomatiska och konsulära befattningar i Moskva, Stuttgart och Aten. Åren 1903–1912 var han finansminister och nedlade ett stort arbete på organisationen av de av Österrike-Ungern 1908 annekterade landskapen Bosnien och Hercegovina. År 1913 blev han ungersk minister vid hovet i Wien och efterträdde 15 januari 1915 greve Leopold von Berchtold som utrikesminister. I detta ämbete företrädde Burián en politik, som såg målet i en snar fred. Därigenom överensstämde han med de meningsriktningen inom den tyska riksdagens västerpartier, som arbetade åt samma håll, och han knöt även kontakter med dessa. Efter Tysklands och Österrike-Ungerns fredshänvändelse 12 december 1916, vilken blev resultatlös, avgick Burián som utrikesminister. Hans viktigaste ledord för fred har varit att inga annekteringar skulle ske i väster. Han arbetade därför för ett uttalande från Tysklands sida att man inte tänkte sig behålla Belgien varaktigt, men misslyckades. Han gjorde även stora ansträngningar för att hålla Italien utanför kriget, men misslyckades även här. Han hade en viktig funktion i att centralmakterna lyckades få med Bulgarien och Osmanska riket i sin allians. Genetmot tanken på ett nytt Polen, drev han linjen att Polen borde få bli en självständig stat, i union med Österrike-Ungern. Han drev även hårt Österrike-Ungerns jämställdhet som krigförande parter under kriget. Efter sin avgång som utrikesminister i december 1916 blev Burián i stället finansminister, men efterträdde redan 15 april 1918 greve Ottokar Czernin som utrikesminister. Han fortsatte nu den fredspolitik som han tidigare företrätt. 14 augusti 1918 utfärdade han en inbjudan till de stridande nationerna att avbryta fientligheterna och börja fredsunderhandlingarna. Maningen klingade ohörd, och Burián avgick 24 oktober 1918 och efterträddes av Gyula Andrássy den yngre. Burián tog därefter ingen aktiv del i politiken. Han utgav efter kriget sina Erinnerungen (1919) och Drei Jahre aus der Zeit meiner Amtsführung im Krige (1923).

Källor
Svensk uppslagsbok, Lund 1930

Externa länkar 

Österrikes utrikesministrar
Österrikes finansministrar
Österrikiska diplomater
Ungersk adel
Födda 1851
Avlidna 1922
Män
Svensk uppslagsbok
Leksands Isstadion

Leksands Isstadion var en ishall i Leksand i Sverige. Den var hemmaplan för Leksands IF i ishockey. Anläggningen invigdes som utomhusbana 1954. Den konstfrusna isbanan stod klar den 28 oktober 1956, och invigdes av Svenska Ishockeyförbundets ordförande Helge Berglund den 17 november samma år. Isbanan byggdes sedan in, och blev en ishall som invigdes den 28 november 1965 av Kopparbergs läns landshövding Gösta Elfving. Efter att Tegera Arena stod klar i oktober 2005 revs Leksands Isstadion.

Källor

Ishallar i Sverige
Sport i Leksand
Sportanläggningar invigda 1954
Sportanläggningar i Leksands kommun
1954 i Sverige
Tomas Hjert

Tomas Hjert, född den 22 juni 1989, är en svensk före detta ishockeyspelare (center) som numera är svensk landslagsman i rullstolsrugby.

Onsdagen den 20 januari 2010, i en match mellan Väsby IK Hockey och Hjerts Trångsunds IF i Division 1, blev Hjert förlamad från bröstet och nedåt när han blev tacklad av en spelare i Väsby.

Incidenten uppmärksammades mycket i massmedia. På grund av händelsen avbröts matchen direkt och matchen spelades istället om en vecka senare (den 27 januari 2010), och på grund av händelsen den 20 januari var Hjert inte med när matchen spelades om. Väsby vann den omspelade matchen med 4–1.

AIK Ishockey och Tre Kronor samlade in pengar till Tomas Hjert för hans rehabiliteringsprocess.

Hjert blev, mindre än två år efter att han förlamades, svensk landslagsman i rullstolsrugby.

Referenser 

Män
Födda 1989
Levande personer
Svenska ishockeyspelare
Players Tour Championship

Players Tour Championship var en serie snookerturneringar i Europa och Asien med deltävlingar som löpte över sommar–höst–vinter med ett finalspel i mars: Players Championship Grand Final. Seriens första upplaga genomfördes säsongen 2010/11. I turneringarna deltog såväl professionella spelare som amatörer. Deltävlingarna hade betydligt lägre prissummor och gav mindre rankingpoäng än vanliga rankingturneringar, men finalen var en fullvärdig rankingturnering. 

Sedan säsongen 2016/17 finns inte Players Tour Championship längre med på snookerns proffstour. Finalen lever dock kvar som en egen rankingturnering under namnet Players Championship.

Vinnare av finalspelet
Potocki

Potocki (polskt uttal: pɔˈtɔt͡skʲi) är en polsk adelsätt (szlachta).

Potocki är en stor aristokratisk familj, ursprungligen från Potok nära Kraków, därav släktnamnet. Familjen är starkt förknippad med den kulturella utvecklingen och historien i västra Ukraina (tidigare polskt område). Släkten Potocki är känd för många polska statsmän, militära ledare och kulturpersonligheter.

Medlemmar av ätten
Józef Potocki
Stanisław Szczęsny Potocki
Ignacy Potocki
Stanisław Kostka Potocki
Jan Potocki
Alfred Józef Potocki

Polska adelsätter
Artiklar som behöver faktamallar (Adelsätt)