kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Östermalmstorg (tunnelbanestation)

Östermalmstorg är en station inom Stockholms tunnelbana som trafikeras av Röda linjen och ligger mellan stationerna T-Centralen, Karlaplan och Stadion. Avståndet från station Slussen är 2,6 kilometer. Det är en grenstation med avgreningar, från T-Centralen sett, mot Ropsten och Mörby centrum.

Historia
Stationen invigdes den 16 maj 1965, cirka ett år efter att första etappen av Röda linjen öppnats för trafik. Den ligger i bergrum cirka 38 meter under marken mellan kvarteret Riddaren och Östermalmstorgs södra körbana. Den har två biljetthallar, dels den södra i anslutning till Stureplan med entréer mot Birger Jarlsgatan och Grev Turegatan, dels den norra i anslutning till Östermalmstorg med entréer mot Sibyllegatan 29, Nybrogatan 28 och med hiss till Östermalmstorg. 

Flera olika konstnärer har bidragit till utsmyckningen av stationen. Den domineras av Siri Derkerts reliefer Ristningar i betong som blästrades på perrongernas spårväggar och har temat "Kvinnosaken, freds- och miljörörelsen". Vid gångtunneln mot Birger Jarlsgatan finns träskulpturen Kl. 9 av K.G. Bejemark.

Östermalmstorg är den tredje djupast belägna tunnelbanestationen på hela tunnelbanenätet, 23,3 meter under havet och cirka 38 meter under marken. Mellan Östermalmstorg och T-Centralen finns dessutom det djupast belägna spåravsnittet på hela tunnelbanenätet, 34,67 meter under havet beläget rakt under korsningen Biblioteksgatan och Mäster Samuelsgatan.

Bilder

Se även
Östermalmstorg

Referenser

Externa länkar

Stockholms tunnelbanestationer
Östermalm
Järnvägsstationer invigda 1965
1965 i Sverige
Kvalspelet till världsmästerskapet i handboll för herrar 2007 (Europa)

Playoff spelades tredje veckan i juni.

Kvalspelet till världsmästerskapet i handboll för herrar
Lova

Lova kan syfta på:

 Lova upp – innebär att man styr en båt närmare vindriktningen. 
 Lova (namn) – ett namn
 Lova (artist) (1998–), svensk artist

Se även
 Lovart och lä
Pendling

Pendling eller arbetspendling är regelbundet resande, oftast hemifrån till arbets- eller studieplats och tillbaka. Ordet pendling används typiskt endast om regelbundna resor där sträcka eller restid är icke-försumbar. Exempelvis säger man typiskt inte att man pendlar till arbetet om avståndet från hemmet är en cykeltur på 5 minuter. Gränsen mätt i kilometer, eller tid, för vad som enbart kallas arbetsresor och vad som övergår till att kallas arbetspendling är inte fastlagd.

För att av miljö- och trafikmässiga skäl uppmuntra till gemensamt åkande, har det på många platser ordnats så kallade pendelparkeringar.

Se även
 Samåkning
 Skolväg
 Pendeltåg
 Pendel

Transport
Resande
Arbetsförhållanden
Ignazio Silone

Ignazio Silone, född 1900, död 1978, var en pseudonym för en italiensk författare (Secondo Tranquilli) och politiker.

Biografi
Silone var en av grundarna av det italienska kommunistpartiet 1921, som han dock lämnade 1930. Han levde i exil i Schweiz under den italienska fascisttiden 1930-44 och levde under antaget namn. Under denna tid skrev han sina första samhällskritiska romaner, som också tog avstånd från indelningen i samhällsklasser.

Bibliografi (på svenska) 
(Översättning Karin Alin, förlag Tiden, om ej annat anges)
 Fontamara (1930)
 Fontamara: roman från det nutida Italien (1934)
 Fontamara (Rev. översättning, 1946)
 Fontamara ("övers. efter den omarbetade italienska versionen av år 1949") (Folket i bild, 1954)
 Pane e vino (1936)
 Bröd och vin (Bonnier, 1944)
 Il seme sotto la neve (1941)
 Sädeskornet under snön (Bonnier, 1945)
 Una manciata di more (1952)
 En näve björnbär (1953)
 Il segreto di Luca (1956)
 Lucas hemlighet (1957)
 La volpe e le camelie (1960)
 Räven och kameliorna (1962)

Källor

Italienskspråkiga författare
Italienska författare
Författarpseudonymer
Italienska kommunister
Födda 1900
Avlidna 1978
Män
Radical cheerleading

Radical Cheerleading är en metod att föra ut ett feministiskt budskap genom att låna estetiken inom amerikansk cheerleading. En grupp unga feministiska kvinnor i Florida började under 1990-talet att med feministiska ramsor, egna dräkter och pom-poms gjorda av sopsäckar ge sig ut på gatorna för att göra sig sedda. Metoden bidrar till att lätta upp stämningen vid demonstrationer och aktioner. 

Även om det inte var det ursprungliga primära syftet kan radical cheerleading även ses som en feministisk protest mot den amerikanska cheerleadingkulturen, där snygga, glada tjejer hejar fram främst killar i olika sportsammanhang. Filosofin inom radical cheerleading är att alla kan vara en cheerleader, även den som inte i vanliga fall skulle passa in, som exempelvis handikappade, kraftiga eller män.

Denna typ av aktivism har en stark koppling till radikalfeminism och speciellt till den amerikanska riot grrrl-feminismen, som tar de vackra och ljuva kvinnliga värdena och vänder dessa till protest mot rådande förhållanden. Fenomenet har nu fått sin spridning över världen och grupper som sysslar med radical cheerleading är nu något som till exempel är förekommande i många av Sveriges större städer som Stockholm, Uppsala, Malmö, Linköping, Göteborg och Helsingborg. I Uppsala har gruppen RCUA, som är en del av det feministiska nätverket Uppsala SisterHood, funnits sedan 2003.

Noter

Externa länkar

RC Sverige
RCUA - Radical Cheerleaders Uppsala

Feminism
Hopalong Cassidy

Hopalong Cassidy är en fiktiv cowboyhjälte som skapades 1904 av Clarence E. Mulford och som sedan kom att skriva flera böcker om denne. Fyra romaner utgavs 1951-1952 skrivna av Tex Burns, vilken senare visade sig vara en pseudonym för Louis L'Amour.

Hopalong Cassidy var till en början oartig och ful i munnen, men 1935, då man började spela in en rad filmer med William Boyd i huvudrollen som hjälten, förvandlades Hopalong Cassidy till att bli mer rumsren. Den första filmen av totalt 66 var Västerns musketörer.

Har publicerats i Fantomen och även som egen tidning.

Böcker utgivna på svenska 
1953 - Hopalong Cassidy av Clarence Edward Mulford
1953 - Hopalong Cassidy på Tjugonde bommen av Clarence Edward Mulford
1955 -    Hopalong Cassidy tar hem spelet av Clarence Edward Mulford
1955 - Hopalong Cassidy gör upp räkningen av Clarence Edward Mulford
1955 - Hopalong Cassidy på spåret av Clarence Edward Mulford
1955 - Hopalong Cassidy slår till av Tex Burns
1957 - Hopalong Cassidy jagar boskapstjuvar av Tex Burns
1957 - Hopalong Cassidy skipar rättvisa av Tex Burns
1977 - Hopalong Cassidy : 1953-54 av Dan Spiegle  

Litterära figurer från USA
Amerikanska seriefigurer
Fiktiva figurer introducerade 1904
Månplanta

Månplantan, Sarcostemma viminale, är en ört som bland annat används till i tillverkning av Haoma- och somadrycken.

Må Växtindex
Armeniska SSR

Armeniska socialistiska sovjetrepubliken, förkortat Armeniska SSR, var Armeniens namn som sovjetrepublik. Delstaten upptogs i Sovjetunionen 1936 från den sovjetiska delstaten Transkaukasiska SFSR när denna upplöstes och till vilken Armenien varit ansluten sedan 1922.

Historik
Under slutet av 1980-talet började en väpnad konflikt med Azerbajdzjanska SSR över området Nagorno Karabach.

Efter en folkomröstning den 21 september 1991 där 99,51 % av rösterna var för självständighet, utropades den självständiga nationen Republiken Armenien.

Referenser

Anmärkningar

Noter

Webbkällor
World Statesmen: Armenia

Armenien under 1900-talet
Sovjetrepubliker
Stater och territorier bildade 1920
Stater och territorier upplösta 1991
Rockskolan

Rockskolan är en brittisk dokusåpa med Gene Simmons (från hårdrocksbandet Kiss) som programledare.
Det hela börjar med att man får besöka en internatskola som har stränga regler angående vad som spelas på skolan, det vill säga: Rock är totalt förbjudet! Men när skolans nya musiklärare, Gene Simmons, kommer till skolan så är det just det som han ändrar på. Ett antal ungdomar i ålder 12-15 år sätts ihop för att bilda ett rockband. Alla eleverna, som alla hade tidigare musikalisk erfarenhet men då bara av till exempel av fiolspel eller körsång, blir mycket glada och en harmoni sprider sig bland ungdomarna. I det sista avsnittet spelar "Rock School" (bör ej förväxlas med filmen School of Rock) inför fullsatta läktare när de spelar förband till Motorhead.
Dokusåpor
Azerbajdzjanska SSR

Azerbajdzjanska socialistiska sovjetrepubliken, förkortat Azerbajdzjanska SSR, var Azerbajdzjans namn som sovjetrepublik.

Historik
Delstaten upptogs i Sovjetunionen 1936 från den sovjetiska delstaten Transkaukasiska SFSR när denna upplöstes och till vilken Azerbajdzjan varit ansluten sedan 1922. En väpnad konflikt utbröt emellan denna sovjetrepublik och Armeniska SSR under 1980-talet kring området Nagorno Karabach som pågår fortfarande (februari 2023).

I folkomröstningen 1991 röstade 94,12% i republiken för att behålla unionen.

Bilder

Referenser

Anmärkningar

Noter

Azerbajdzjan under 1900-talet
Azerbajdzjans politiska historia
Sovjetrepubliker
Stater och territorier bildade 1920
Stater och territorier upplösta 1991
Georgiska SSR

Georgiska socialistiska sovjetrepubliken, förkortat Georgiska SSR, var Georgiens namn när det var en Sovjetrepublik. Delstaten upptogs i Sovjetunionen 1936 från den sovjetiska delstaten Transkaukasiska SFSR när denna upplöstes och till vilken Georgien varit ansluten sedan 1922.

Geografi och befolkning
Georgiska SSR utbredde sig på östra sidan av Svarta havet mellan Kaukasus och turkiska gränsen samt gränsade i sydöst och öst till sovjetrepublikerna Armenien, Azerbajdzjan och autonoma sovjetrepubliken Dagestan.'

Georgiska SSR var övervägande högland. Dess norra del bildades av Kaukasus sydsluttningar (Georgiska SSR:s norra gräns följde i stort sett vattendelaren), och i söder nådde armeniska höglandet långt över dess gränser. Mellan dessa höjdområden, som i mitten av Georgiska SSR var förenade med varandra genom Surambergen, låg Georgiska SSR:s viktigaste och tätast bebyggda trakter, som i väster har ett subtropiskt fuktigt men i öster ett torrt kontinentalt klimat, nämligen Kolchis vid Svarta havet och kring nedre Rioni, Imeretien, d.v.s. trakten kring Kutaisi och kring övre Rion, samt Kachetien kring övre Alazan (en västlig biflod till Kura).

Georgiska SSR:s befolkning var ytterligt blandad. Större delen (c:a 2/3) utgjordes dock av georgier, återstoden av armenier, ryssar, ukrainare, abchaser, mingreler, osseter, greker, judar, kurder, turkar m.fl. Ryssarna bodde huvudsakligen i städerna och i industrisamhällena.

Näringar
Huvudnäring för lantbefolkningen var åkerbruk. Majsodlingen upptog 2/3 av åkerarealen (4 007km² år 1937). Dessutom odlades vete, te (500 km² år 1941),tobak, citrusarter (apelsiner, citroner, mandariner) m.m. I fråga om odling av kvalitetstobak innehade Abchasien främsta platsen i Sovjetunionen. Lantbrukets huvudgrenar i Imerien var silkes- och vinodling. Den sistnämnda var ännu mera framträdande i Kachetien. S.k. kachetinska viner utfördes till andra sovjetrepubliker och även till utlandet.

Före andra världskriget hade även bomullsarealen i Kachetien snabbt utvidgats. Boskapsskötsel bedrevs huvudsakligen i östra delen av Georgiska SSR, som hade riklig tillgång på betesmarker (fäbodväsen). Georgiska SSR hade ansenliga mineraltillgångar av manganmalm, stenkol och petroleum, vidare baryt, andesit, sällsynta metaller m.m.

Till Georgiska SSR:s industrialisering har starkt bidragit den rika förekomsten av vattenkraft. Den snabba industrialiseringen återspeglades i tillväxten av städernas befolkning, som 1926—1939 nära fördubblades (från 594 000 till 1 067 000), medan lantbefolkningen ökade endast med 19 procent.

Historiska kartor

Noter

Källa
Georgien, Svensk uppslagsbok, 1955.

Georgiens historia
Sovjetrepubliker
Stater och territorier bildade 1921
Stater och territorier upplösta 1991
Kazakiska SSR

Kazakiska socialistiska sovjetrepubliken, förkortat Kazakiska SSR, var Kazakstans namn som sovjetrepublik.
I denna sovjetrepublik låg även rymdbasen Bajkonur, som idag hyrs av Ryssland. Kazakiska SSR var till ytan den näst största republiken i Sovjetunionen efter Ryska SFSR.
Huvudstaden var Alma-Ata.

Historia 
Kazakiska SSR bildades först som Kirgisiska ASSR i Ryska SFSR den 26 augusti 1920. 1925 döptes republiken om till Kazakiska ASSR. 
Det dröjde ända fram till 1936 innan Kazakiska ASSR blev en egen Sovjetrepublik, samtidigt med Kirgiziska SSR.
I och med Sovjetunionens fall blev Kazakiska SSR ett självständigt land - Kazakstan.

I folkomröstningen 1991, som handlade om Sovjetunionens, Socialistiska rådsrepublikernas unions, framtid, röstade 95% i republiken för att behålla unionen.

Geografi
Kazakiska SSR sträckte sig med en längd av cirka 3 000 km från kinesiska gränsen (Xinjiang) i öster till Kaspiska havet och nästan fram till Volga i väster. Utsträckningen i norr-söder (mellan ungefär 560 och 400 norra breddgraden) är över 1 500 km. Kazakiska SSR omfattade låglandet nord och öster om Kaspiska havet, Ust-Urt-platån och Mugodzjarbergen, delar av Kyzyl Kum-öknen, Tungerstäppen och Kirgisstäppen, vilken österut övergår i ett högland. Längst i öst sköt utlöpare från Altai, Tarbagatay, Tianshan och andra centralasiatiska bergskedjor in i Kazakiska SSR. Norra och nordöstra delarna av Kazakiska SSR tillhörde Obs flodområde och avvattnades av Irtysj och dess bifloder till Norra ishavet. Större delen av Kazakiska SSR hade däremot ej avlopp till havet: Ural och Emba mynnade i Kaspiska havet, Syr-Darja i Aralsjön, Ili i Balchasjsjön.

Klimat
Klimatet var ytterst kontinentalt och torrt, och större delen av Kazakiska SSR utgjordes av öknar, halvöknar och stäpper. Endast norra delen av Kazakiska SSR ligger inom den rysk-sibiriska svartajordszonen, och blott i bergstrakterna i sydöst finns ängar och skogar; dessa är de enda områden, där jordbruk kan drivas utan konstbevattning. Längs Syr-darja och Tju på Hungerstäppen fanns konstbevattningsanläggningar, och den konstbevattnade arealen (med odling av bland annat bomull, ris och tobak) beräknades 1945 uppgå till 13 500 km2.

Näringsliv
Kazakiska SSR hade en betydande boskapsskötsel, som bedrevs främst av kazakerna. Kazakiska SSR hade mycket rika mineralfyndigheter: kol vid Karaganda (ett av Sovjetunionens viktigaste koldistrikt), Pavlodar, Tjikment och Karsakpai, koppar vid Kounrad och Karsakpai, nickel, bly, zink, guld, molybden, volfram m.m. samt olja vid Emba. Dessa fyndigheter och på dem grundade industrier ledde till en betydande stadsbildning.

Demografi 
Enligt den ryska folkräkningen 1897 utgjorde kazaker 81,7% av befolkningen, ryssar utgjorde 10,95%.

Noter

Källor
Kazakstan, Svensk uppslagsbok, 1955.

Kazakstans historia
Sovjetrepubliker
Stater och territorier bildade 1936
Stater och territorier upplösta 1991
Svensk uppslagsbok
Kirgiziska SSR

Kirgiziska socialistiska sovjetrepubliken, förkortat Kirgiziska SSR, var Kirgizistans namn som sovjetrepublik.

Historik
Kirgiziska SSR var ett bergland, omfattande västra delen av Tian Shan med sjön Ysyk-Köl. Befolkningen bestod 1939 till 66 procent av kirgiser, 12 procent av ryssar, 11 procent av uzbeker och 6 procent av ukrainare. Kirgiserna och uzbekerna var muslimer och till största delen boskapsuppfödande nomader. Den odlade arealen uppgick 1942 till 12 250 km2. Bergsbruket lämnade stenkol (1 383 000 ton 1940), kvicksilver, bly, guld, silver m.m. Kommunikationsnätet var otillfredsställande men under utbyggnad. 1939 var c:a 30 procent av befolkningen analfabeter.

I folkomröstningen 1991 röstade 88,7% i republiken för att behålla Sovjetunionen.

Noter

Referenser

Källor
Kirgisistan, Svensk uppslagsbok, 1955.

Kirgizistans historia
Sovjetrepubliker
Stater och territorier bildade 1936
Stater och territorier upplösta 1991
Svensk uppslagsbok
Moldaviska SSR

Moldaviska socialistiska sovjetrepubliken, förkortat Moldaviska SSR, var åren 1940–1991 en av 15 rådsrepubliker i Sovjetunionen.

Historik
Moldaviska SSR låg mellan Rumänien och Ukraina och omfattade ett område som bestod av delar av Bessarabien och Moldova. I enlighet med Molotov-Ribbentroppaktens hemliga tilläggsprotokoll (1939) tillföll Bessarabien Sovjet och den 2 augusti 1940 ockuperades Moldavien av sovjetiska styrkor, Av dessa områden skapades den socialistiska sovjetrepubliken Moldavien.  Efter Sovjetunionens fall blev Moldaviska SSR 1991 den självständiga Republiken Moldavien.

Demografi
Befolkningen bestod 1989 av cirka 64,5 % moldaver, 13,8 % ukrainare, 13 % ryssar, 3,5 % gagauzer, 2 % bulgarer och 1,5 % judar. Större delen av stadsbefolkningen utgjordes av ryssar (72 % i de tio största städerna), medan moldaver utgjorde 80 % av befolkningen på landsbygden.

Näringsliv
Moldaviska SSR var ett utpräglat jordbruksland med vin-, majs-, vete-, solros-, tobaks-, sockerbets- och fruktträdsodling samt livsmedelsindustri.

Noter

Källor

Noter

Tryckta källor

Externa länkar 

 Moldavien, Svensk uppslagsbok, 1955.

Moldaviens historia
Sovjetrepubliker
Stater och territorier bildade 1940
Stater och territorier upplösta 1991
Svensk uppslagsbok
Tadzjikiska SSR

Tadzjikiska socialistiska sovjetrepubliken, förkortat Tadzjikiska SSR, var Tadzjikistan namn som Sovjetrepublik och en av Sovjetunionens 15 republiker 1929-1991. Tadzjikiska SSR bildades genom Tadzjikiska ASSR och Uzbekiska SSR 1929.

Historia
Under forntiden ingick Tadzjikistan i Sogdiana och Baktrien, tillhörde Medien och Persien, senare Alexander den stores rike. Under 700-talet erövrades Tadzjikistan av araberna, 1220—23 av mongolerna; 1370 kom det under Timurs välde och upplevde då en kulturell blomstringstid. Under 1500-talet underkuvades Tadzjikistan av uzbekerna och bildade en del av kanatet Buchara, anslöts 1868 till Ryssland, blev den 14 oktober 1924 autonom republik inom Uzbekiska SSR med namnet Tadzjikiska ASSR och ombildades 5 december 1929 till sovjetrepublik med namnet Tadzjikiska SSR.

I folkomröstningen 1991 röstade 96,85 procent i republiken för att behålla unionen.

Geografi
Tadzjikiska SSR utgjorde den i sydöstra delen av asiatiska Sovjetunionen, mellan Uzbekiska SSR, Kirgiziska SSR, Afghanistan och Kina. 1939 hade republiken 1 485 100 invånare, därav 60 procent tadzjiker, 24 procent uzbeker, samtliga sunnimuslimer.

Den östra delen, som bildar Gorno-Badachsjanska autonoma området, omfattade Pamir med Sovjetunionens högsta topp Pik Stalina (7 495 m); den västra delen bestod av Altajbergens fortsättning, samt av ett lågland i Amu Darjas utvidgade dalar; den norra delen genomflöts av Syr Darja.

Näringsliv
1942 uppgick den odlade arealen till 914 000 ha, varav spannmål Upptog 668 000 och bomull 173 000 ha. Boskapsstocken bestod av c:a 2 miljoner får (karakulfår) och getter samt 500 000 hornkreatur. Av fyndigheterna förekom guld, stenkol, petroleum, svavel och sällsynta metaller (volfram, tenn).

I den under sovjettiden utvecklade industrin dominerade bearbetning av jordbruksråvaror (bomull, silke, läder, livsmedel); textilindustrin utgör 60 procent av hela produktionen. På grund av de bergiga terrängförhållandena fanns endast ett fåtal järnvägar, delvis smalspåriga, men däremot flera bilvägar (c:a 3 000 km) samt lufttrafik. Under tsartiden var 99,5 procent av befolkningen analfabeter, under sovjettiden fick Tadzjikisatn ett universiet i Stalinabad, sju högre läroanstalter och sedan 1932 en av vetenskapsakademi med filialer med flera forskningsstationer.

Källor
Tadzjikiska SSR, Svensk uppslagsbok, 1955.

Sovjetrepubliker
Tadzjikistans historia
Stater och territorier bildade 1929
Stater och territorier upplösta 1991
Turkmenska SSR

Turkmenska socialistiska sovjetrepubliken, förkortat Turkmenska SSR, var Turkmenistans namn som sovjetrepublik.

Geografi och befolkning
Turkmenska SSR var beläget i sydvästra Västturkestan, mellan Kaspiska havet och Amu-Darja. Det gränsar i norr till Kazakiska SSR och Uzbekiska SSR, i söder till Iran och Afghanistan. Med undantag för randbergen i söder upptogs Turkmenska SSR till största delen av den ödsliga sandöknen Kara-kum, som genomkorsades av uttorkade flodbäddar och hårda lerytor. Huvudmassan av befolkningen levde kring Amu-Darja och i oaserna i södra Turkmeninstan. Turkmenerna var övervägande nomader, uzbekerna jordbrukare, ryssarna och armenierna stadsbor. 

1939 hade sovjetrepubliken 1 253 985 invånare (1939), därav c:a 72 procent turkmener, 12 procent uzbeker, 8 procent ryssar, 8 procent kazaker, karakalpaker, armenier m.fl. Till följd av landets industrialisering hade stadsbefolkningen ökats från 14 procent 1926 till 33 procent 1939.

Näringsliv
Näringslivet grundade sig främst på åkerbruk och boskapsskötsel. Av den 1945 konstbevattnade arealen om 353 000 hektar användes c:a 35% för bomullsodling. Dessutom odlades vete, luzern och frukt samt producerades silke. Boskapsstocken bestod 1942 bl.a. av 2,2 miljoner får, 260 000 nötkreatur och 75 000 kameler. Vid Kaspiska havet idkades fiske.

Av mineralfyndigheter exploaterades bl.a. petroleum, stenkol, tenn- och kopparmalm, svavel och salt.

Turkmenska SSR hade bomulls- och livsmedelsindustri; som hemslöjd tillverkades mattor av mycket hög kvalitet. Turkmenska genomdrogs av Transkaspiska järnvägen med en bibana längs Murgab till Kusjka vid persiska gränsen. Den i öknarna hittills dominerande kameltrafiken ersattes småningom av bilvägar. Folkbildningen stod under tsartiden lågt, 99% av befolkningen var analfabeter.

Historia
I folkomröstningen 1991 röstade 98,26% i republiken för att behålla unionen.

Noter

Källa
Turkmenistan, Svensk uppslagsbok, 1955.

Sovjetrepubliker
Turkmenistans historia
Stater och territorier bildade 1925
Stater och territorier upplösta 1991
Svensk uppslagsbok
Uzbekiska SSR

Uzbekiska socialistiska sovjetrepubliken, förkortat Uzbekiska SSR, var Uzbekistans namn som sovjetrepublik.

Historia
Den upprättades 1924 efter att Turkestanska ASSR, Buchariska folkets sovjetrepublik och Khwarezmiska folkrepubliken slogs samman och delades upp i fem nya sovjetrepubliker. Tadzjikiska ASSR var fram till 1929 en autonom sovjetrepublik inom Uzbekiska SSR, men upphöjdes därefter till en egen sovjetrepublik, Tadzjikiska SSR. 1936 utvidgades Uzbekiska SSR med Karakalpakiska ASSR från Kazakiska SSR.

Islam Karimov blev president 1990, och därefter president över det självständiga Uzbekistan från 1991. I folkomröstningen 1991 röstade 94,73% i republiken för att behålla unionen.

Geografi
Uzbekiska SSR var indelat i 9 administrativa områden och Kara-Kalpak ASSR samt var mycket oregelbundet till formen. Den nästan avsnörda östra delen omsluter det fruktbara Fergana-bäckenet och Tasjkent-oasen; den större västra delen omfattar såväl en del av Kyzyl Kum-öknen och det bördiga låglandet vid Amu-Darja i nordväst som Hissarbergens utlöpare i sydöst. De största oaserna här var Samarkand och Buchara. Avsides i nordväst ligger Karakalpakiska ASSR kring nedre Amu-darja och s. delen av Aralsjön.

Klimatet var kontinentalt och torrt (årsnederbörd 200—500 mm). Större delen av den odlade arealen 28 000 km2 (1938) var konslbevattnad; c:a hälften besås med spannmål, mest vete, och c:a en tredjedel med bomull.

Näringsliv
Uzbekiska SSR levererade c:a 80 procent av Sovjetunionens bomullsskörd och 50 procent av dess ris-skörd. Konstbevattningsanläggningarna. 1938—40 ökades den konstbevattnade arealen med 2 500 km2. Inom de icke konstbevattnade områdena bedrevs en omfattande boskapsskötsel, främst fåravel (karakul-får). 65 procent av Sovjetunionens produktion av karakulfårskinn kom från Uzbekiska SSR.

Petroleumfyndigheter exploaterades bl.a. i närheten av Andizjan, stenkolsfyndigheter i trakten av Tasjkent. Vidare utvanns koppar och ozokerit.

Demografi

Noter

Källa
Uzbekistan, Svensk uppslagsbok, 1955.

Sovjetrepubliker
Uzbekistans historia
Stater och territorier bildade 1925
Stater och territorier upplösta 1991