kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Henri Bouquet

Henri Louis Bouquet, född 1719 i Rolle, Vaud, död 1765 i Pensacola, Florida, son till en schweizisk officer i sardinsk tjänst, var en schweizisk officer i holländsk, sardinsk och brittisk tjänst. Han förblev ogift.

Levnad
Bouquet är känd för sina insatser som officer i det brittiska 60th Foot, Royal American Regiment. Under det fransk-indianska kriget ansvarade han för försvaret av strategiska punkter i Pennsylvania och möjliggjorde 1758 den brittiska erövringen av Fort Duquesne, idag Pittsburg. Under Pontiacs uppror besegrade han de upproriska i slaget vid Bushy Run vilket betydde att Pittsburg och Pennsylvania säkrades. 1764 ledde han underkuvandet av indianerna i Ohiolandet. Därefter konstituterades han till brigadgeneral och utnämndes till militärbefälhavare i de södra kolonierna. Han dog därvid i tjänsten. Han hade planerat att förbli i Amerika, där han ägde stora egendomar i Carolina.

Fransk-indianska kriget
Bouquet var den brittiske militäre chef som under fransk-indianska kriget bäst lyckades vinna den pacifistiska lokalbefolningens förtroende i Pennsylvania. Han blev brittisk undersåte först genom naturalisering i Pennsylvania och Maryland. Bouquet kom till Amerika på våren 1756 som nybliven överstelöjtnant i det nyuppsatta Royal American Regiment. Han rekryterade så framgångsrikt till sin bataljon bland tyskarna i Pennsylvania att den till stor del var en Pennsylvvaniabataljon.
På grund av den nominelle chefens sjuklighet, var han i praktiken ansvarig för Forbesexpeditionen, som tvingade fransmännen att utrymma och bränna Fort Duquesne.

Pontiacs krig
När Pontiacs krig bröt ut 1763 blev Bouquet chef för den expedition som skulle undsätta Fort Pitt, den brittiska fästning som byggts där Fort Duquesne legat. Under framryckningen blev expeditionen vid Bushy Run omringad av en överlägsen styrka, men Bouquet bevisade sin behärskning av ödemarkskriget genom en låtsad flykt vilken exponerade de stormande indianerna till de reguljära truppernas eldkraft. År 1764 ledde han en annan expedition vilken genom sitt inträngande i deras hemland i nuvarande Ohio tvingade Shawnee, Delaware och Seneca till förhandlingsbordet.

Innan undsättningsexpeditionen till Fort Pitt avgick föreslog Bouquet för den brittiske överbefälhavaren i Nordamerika, Jeffery Amherst, att man medvetet skulle sprida smittkoppor bland de upproriska indianerna genom att distribuera filtar som använts av smittkoppsdöda personer.

Bilder

Referenser

Män
Födda 1719
Avlidna 1765
Schweiziska militärer
Brittiska militärer
Fransk-indianska krigen
Personer från Vaud
Kronprinsessan Victorias fond

Kronprinsessan Victorias fond eller kortare Victoriafonden arbetar för barn och ungdomar i Sverige med funktionsnedsättning och/eller kronisk sjukdom. Individer eller familjer kan inte ansöka om stöd utan alla pengar kanaliseras via ideella föreningar. Fonden administreras av Radiohjälpen och tar emot gåvor under hela året. Särskilt viktig är insamlingen den 14 juli i samband med kronprinsessan Victorias födelsedag, som firas med ett stort publikarrangemang på idrottsplatsen i Borgholm och som SVT sedan flera år sänder.

Huvudparten av ansökningarna gäller kostnader för medhjälpare i samband med allehanda fritidsaktiviteter som idrott, resor, lägerverksamhet etc. Utan stödet belastas oftast en funktionshindrad med dubbla omkostnader eftersom en aktivitet kräver just en medhjälpare.

Under 2011 samlade Victoriafonden in 3 992 842  kronor och erhöll dessutom 129 910 kronor via testamenten. Vid årsskiftet hade totalt 83,7 mkr donerats sedan 1997.

Sedan 2008 kan även forskningsstiftelser söka medel ur Victoriafonden. Det finns idag ett stort antal medicinska- och forskningsfonder som samlar in medel i Sverige och som tagit ett stort utrymme inom den ideella sektorn. En stor del av relevant medicinsk forskning ingår i mångåriga och mycket kostsamma program. Men möjligheter finns ändå att dels bryta ut konkreta delar av viss forskning som ryms inom Victoriafondens ram, dels stödja avslut av omfattande och komplexa forskningsprogram.

Victoriafonden utgör idag stommen i ett av Radiohjälpens tre huvudområden: Insatser för personer med funktionsnedsättning inom Sverige.

De båda andra områdena definieras som:

Snabb respons med insamlingskampanj i radio och TV vid internationella katastrofer.
Varaktiga internationella humanitära insatser i program/projektform med starkt barnfokus, i första hand genom den årliga kampanjen Världens Barn.

Källor
Radiohjälpens årsredovisning 2011  Årsredovisning Radiohjälpen

Externa länkar
Victoriafonden

Funktionsnedsättning
Verksamheter med anknytning till Huset Bernadotte
P.B.S. Pinchback

Pinckney Benton Stewart Pinchback, född 10 maj 1837 i Macon, Georgia, död 21 december 1921 i Washington, D.C., var en amerikansk republikansk politiker och advokat. Han var den första personen av afroamerikansk härkomst som blev guvernör i en amerikansk delstat. Han var Louisianas guvernör från december 1872 till januari 1873. Innan dess var han delstatens viceguvernör 1871–1872.

Pinchback föddes som son till en vit slavägare William Pinchback och hans före detta slav Eliza Stewart. Föräldrarna skickade honom till en skola i Cincinnati i Ohio. År 1848 fick han avbryta skolgången i Gilmore School efter att han hade underrättats om faderns sjukdom. En kort tid efter att han återvände till familjen i Mississippi avled fadern. Efter William Pinchbacks död blev Eliza Stewart rädd för att hon och barnen skulle bli slavar om de stannade i Mississippi. Med modern och syskonen återvände Pinchback till Cincinnati där han fick arbeta för att bidra till familjeförsörjningen. Familjen levde på hans inkomster efter att äldre brodern Napoleon hade blivit mentalt sjuk. På flodbåtarna blev han en beryktad hasardspelare och skickade en betydande del av vinsterna till familjen. År 1860 gifte han sig med Nina Hawthorne och paret fick fyra barn. Under amerikanska inbördeskriget värvade han frivilliga i New Orleans till nordstaternas sida.

År 1868 vann en afroamerikansk kandidat för första gången ett viceguvernörsval i USA. Oscar Dunn blev Henry C. Warmoths viceguvernör. Dunn avled år 1871 ämbetet och fram till år 1872 innehades viceguvernörsämbetet av Pinchback som blev den andra afroamerikanen på den posten. Guvernör Warmoth avsattes 1872 och Pinchback fick inneha guvernörsämbetet i 35 dagar. Det skulle dröja till år 1990 innan en afroamerikansk politiker följande gång tillträdde ett guvernörsämbete i en av USA:s delstater.

En djup politisk kris rådde i Louisiana som följd av det omtvistade guvernörsvalet 1872. Efter att Warmoth hade blivit avsatt rådde det oklarhet om vem som skulle efterträda Pinchback i januari 1873. Två kandidater, John McEnery och William P. Kellogg hade utropat sig till valets segrare. Efter Pinchbacks tid fick Louisiana för några månader inte bara två guvernörer utan två lagstiftande församlingar som samarbetade med var sin guvernör.

Senare arbetade Pinchback som advokat i Washington, D.C. Han avled år 1921 och gravsattes på Metairie Cemetery i New Orleans. Begravningsplatsen hade tidigare varit endast för vita.

Referenser

Födda 1837
Avlidna 1921
Viceguvernörer i Louisiana
Guvernörer i Louisiana
Amerikanska advokater
Män
Personer från Macon, Georgia
Händelöp (ort)

Händelöp eller Händelöps by är en tidigare småort på ön Händelöp i Västrums socken i Västerviks kommun, Kalmar län, söder om Västervik. 2015 hade folkmängden i området minskat och småorten upplöstes.

Byns fiskeläge bildar en triangel tillsammans med fiskelägena på Nävelsö och Marsö.

Referenser

Noter

Tryckta källor 

Orter i Västerviks kommun
Tidigare småorter i Sverige
Uefa Europa League 2012/2013

Uefa Europa League 2012/2013 var den fjärde säsongen av turneringen sedan den bytte namn från Uefacupen. Turneringen startade den 5 juli 2012 med de första matcherna i den första kvalrundan och sista matchen i turneringen spelades den 15 maj 2013 på Amsterdam ArenA i Amsterdam i Nederländerna.Atletico Madrid från Spanien var regerande mästare efter en finalvinst med 3–0 mot ett annat spanskt lag, Athletic Bilbao, säsongen 2011/2012.

Kvalomgångar

Första kvalomgången 
Lottningen för den första och andra kvalomgången hölls den 25 juni 2012. De första matcherna kommer att spelas den 5 juli, returmötena kommer att spelas den 12 juli 2012.  Här går de svenska lagen IF Elfsborg och Kalmar FF in i turneringen.

Andra kvalomgången 
Första matcherna kommer att spelas den 19 juli, returmötena kommer att spelas den 26 juli 2012. Här kommer det svenska laget AIK att gå in i turneringen.

Tredje kvalomgången

Playoffomgång
Playoffomgången är den sista omgången innan gruppspelsomgången och den officiellt första omgången av Uefa Europa League. 62 lag deltar i omgången: 29 vinnare från den tredje kvalomgången, 14 förlorare från den tredje kvalomgången i Uefa Champions League samt 19 lag som går in i den här omgången.

Gruppspel

Grupp A

Inbördesmöten

Grupp B

Grupp C

Grupp D

Grupp E

Inbördesmöten

Grupp F

Grupp G

Grupp H

Inbördesmöten

Partizan Belgrad är rankad före Nefttji Baku gällande bortamålsregeln.

Grupp I

Grupp J

Grupp K

Inbördesmöten

Grupp L

Inbördesmöten

Slutspel 
I slutspelet spelar gruppettorna och grupptvåorna från Europa Leagues gruppspel, vilket är 24 lag. Till dessa 24 lag tillkommer även 8 grupptreor från gruppspelet av Champions League. Slutspelet består alltså av 32 lag.

Slutspelsträd

Sextondelsfinal
Sextondelsfinalen är den första omgången i slutspelet. Totalt deltar 32 lag, de 24 stycken som gått vidare från grupperna samt de 8 lag som blivit grupptreor i Uefa Champions League 2012/2013. Lottningen skedde den 20 december 2012. De första matcherna spelades den 14 februari och de andra matcherna spelades den 21 februari 2013.

Åttondelsfinal
De 16 vinnarna ifrån sextondelsfinalerna deltar i åttondelsfinalen. Åttondelsfinalen lottades den 20 december 2012. De första matcherna spelades den 7 mars och de andra matcherna spelades den 14 mars 2013.

Kvartsfinaler 
De första matcherna spelades den 4 april och de andra matcherna spelades den 11 april 2013.

Semifinaler
De första matcherna spelades den 25 april och de andra matcherna spelades den 2 maj 2013.

Final 
Finalen spelades den 15 maj 2013 på Amsterdam Arena i Amsterdam, Nederländerna.

Referenser

Noter
Per Byman

Per Otto Ragnar Byman, född 23 mars 1965, är en svensk biståndsarbetare. 

Per Byman är sedan mars 2023 senior humanitär rådgivare för Caritas Tyskland i Ukraina och Moldavien. Från februari 2018 till december 2022 var Byman chef för Norska Flyktingrådets kontor i Berlin och mellan juni 2012 och februari 2018 var han generalsekreterare för Radiohjälpen. 2005-2012 tjänstgjorde han som chef för Sidas humanitära enhet med ansvar för Sidas katastrofbistånd. Under åren 1999–2005 arbetade Byman som handläggare för mänskliga rättigheter och demokrati vid Sidas enhet för sydöstra Europa. Byman sitter också i styrelsen för Balkan Investigative Reporting Network, BIRN.

Mellan 1991 och 1997 arbetade Per Byman med humanitära projekt och återuppbyggnad i Bosnien-Hercegovina för organisationen Caritas. Från 1997 till 1999 var han pressansvarig på Caritas i Sverige.

Referenser

Noter

Externa länkar 
Die Verwendung des Begriffes Flüchtling im innerdeutschen politischen Diskurs im Jahr 1989 Magisteruppsats i tysk lingvistik
Guidelines for Sida's Support to Human Rights and Democracy Projects in the Western Balkans Riktlinjer för Sidas arbete med mänskliga rättigheter och demokrati på Västra Balkan, november 2000
Evaluating Our Efforts. A review of recent media development work in the Balkans yields valuable lessons. Artikel i Balkan Insight, 5 februari 2006

Bistånd
Födda 1965
Levande personer
Män
Earl Long

Earl Kemp Long, född 26 augusti 1895 i Winnfield, Louisiana, död 5 september 1960 i Alexandria, Louisiana, var en amerikansk demokratisk politiker. Han var Louisianas guvernör 1939–1940, 1948–1952 och 1956–1960. Innan dess var han Louisianas viceguvernör 1936–1939. Han tillhörde den politiska dynastin Long och var yngre bror till "kungsfisken" (The Kingfish) Huey Long. Själv kallade Earl Long sig Last of the Red Hot Poppas.

Ungdom
Earl Long studerade vid Tulane University och avlade sedan juristexamen vid Loyola University New Orleans.

Guvernör
År 1936 tillträdde han ämbetet som viceguvernör fyra år efter att ha förlorat sin första viceguvernörskampanj. År 1939 efterträdde han Richard W. Leche som guvernör och efterträddes 1940 av Sam H. Jones. Long återvände 1948 till ämbetet för en fyraårig mandatperiod och 1956 tillträdde han som guvernör en tredje gång.

Psykiska problem
Under den sista mandatperioden tillbringade Long en tid på mentalsjukhus. Han lyckades återvända till arbetet och sitta kvar till mandatperiodens slut. Utan framgång kandiderade han till en andra mandatperiod som viceguvernör. 1960 vann han sedan demokraternas primärval i ett val till USA:s representanthus men avled i en hjärtattack senare samma år.

Gravplats
Earl Longs gravplats är i Earl K. Long Memorial State Park i Winnfield. Gravmonumentet pryds av en staty.

Referenser

Viceguvernörer i Louisiana
Guvernörer i Louisiana
Alumner från Tulane University
Personer från Winn Parish
Födda 1895
Avlidna 1960
Män
Lycka till och ta hand om varandra

Lycka till och ta hand om varandra är en svensk dramakomedifilm från 2012 i regi av Jens Sjögren efter ett manus av Kalle Haglund. Filmen är bitvis en skildring av regissören Jens Sjögrens egen uppväxt samt en skildring av hans barndomsstad Sävsjö i Småland.

Den hade världspremiär den 19 oktober 2012 i Sverige.

Handling
Pensionären Alvar och tonåringen Miriam träffas av en slump och vänskap uppstår. Vänskapen blir djupare när de börjar inspirera andra med konst och ställs till slut på sin spets.

Rollista

Bengt C.W. Carlsson – Alvar
Claudia Neij – Miriam Schultess
Ika Nord – Miriams mamma
Fredrik Gunnarson – Miriams pappa
Leif Ahrle – Stig
Ia Langhammer – Mona
Johan Ulveson – Rolf
Eleonora Gröning – Gunilla
Carl Johan De Geer – grannen
Henrik vikman – läraren
Christer Fjällström – läkaren
Palin Andersson-Stina
Nils Jutblad – Jonas
Simon Almkvist – Fredrik
Kristina Viiala – kyrkogårdskvinnan
Kalle Haglund – sjuksköterska
Lena Emanuelsson – slaktarkvinna
Homan Elfström – verkstadskollega
Henrik Mossberg – verkstadskollega

Om filmen
Filmen är inspelad i Uddevalla och Vänersborg.

Utmärkelser 
2012 – The International Film Festival Mannheim-Heidelberg, Rainer-Werner-Fassbinder-Prize

Referenser

Externa länkar 

Svenska filmer 2012
Svenska dramafilmer
Svenska komedifilmer
Svenskspråkiga filmer
Brandenburgs lantdag

Brandenburgs lantdag (tyska: Landtag Brandenburg) är det tyska förbundslandet Brandenburgs delstatsparlament, med säte i Potsdam.  Lantdagen har sedan 2014 sina lokaler i det rekonstruerade stadsslottet i Potsdam.

Lantdagens första föregångare fanns i den sovjetiska ockupationszonen i Brandenburg mellan 1946 och 1952.  Därefter ersattes den av andra politiska organ inom DDR.  I sin nuvarande form har lantdagen existerat sedan Tysklands återförening 1990 och skapandet av förbundslandet Brandenburg.

Val 

Val till lantdagen sker vart femte år.  Det i Tyskland vanliga dubbla valsystemet tillämpas. Varje valkrets har en direktvald kandidat (första rösten) och därefter fylls platser på från partilistor (andra rösten) tills proportionell representation uppnåtts, så att antalet platser i lantdagen varierar beroende på fördelningen av förstarösterna. 

Valet i september 2014 ledde till en regerande majoritet med en vänsterkoalition mellan partierna SPD och Die Linke, då ministerpresidenten Dietmar Woidke (SPD) återvaldes. Det senaste valet ägde rum 1 september 2019 och resulterade efter förhandlingar i en blocköverskridande regerande majoritet med SPD, CDU och Die Grünen, med Woidke återvald för en tredje regeringsperiod.

Utskott 
 Huvudutskottet
 Inrikesutskottet
 Justitieutskottet 
 Utskottet för utbildning, ungdom och sport
 Utskottet för vetenskap, forskning och kultur
 Utskottet för arbete, sociala frågor, kvinnor och familj
 Näringslivsutskottet
 Utskottet för miljö, hälsa och konsumentskydd
 Utskottet för infrastruktur och jordbruk
 Utskottet för budget och finanser
 Utskottet för budgetkontroll
 Underutskottet för budgetkontroll
 Utskottet för Europafrågor och utvecklingspolitik
 Valgranskningsutskottet
 Petitionsutskottet

Källor

Noter

Tysklands förbundslandsparlament
Politik i Brandenburg
Potsdam
Mitt hjärta i världen

Mitt hjärta i världen är en skulptur på Norra Bantorget på Norrmalm i Stockholms innerstad. Den blankpolerade skulpturen av rostfritt stål till minnet av Olof Palme restes 1989 och är utförd av skulptören Nils Dahlgren.

Efter mordet på Palme 1986 döptes den västra delen av Tunnelgatan om till Olof Palmes gata och en allé planerades längs gatan ned mot den öppna platsen vid Norra Bantorget där ett minnesmärke i form av en roterande jordglob utförd av skulptören Olle Adrin skulle resas mitt emot LO-borgen. I stället kom Nils Dahlbergs minnesmärke över Palme att utföras. Verket är placerat i västra delen av Norra Bantorget, något längre bort från LO-borgen.

Mitt hjärta i världen är gestaltat som ett stort genombrutet hjärta och symboliserar öppenhet, internationalism, fred och frihet. Skulpturen var en gåva från svenska folkrörelser och intresseorganisationer. Nils Dahlgren har blankpolerat plana, konvexa och konkava ytor av rostfritt stål för att framkalla speglingar från omgivningen. Postamentet är av polerad diabas och på dess sidor står inskriptionerna: "Alla folks frihet", "Hela världens fred", "Allas lika värde" och "Allas lika rätt".

Källor
 Arbetarrörelsens arkiv och bibliotek. Norra Bantorget: arbetarrörelsens torg.
 Skulptur Stockholm.

Externa länkar

Skulpturer på Norrmalm
Skulpturer i rostfritt stål
Minnesmärken i Sverige
Minnesmärken över Olof Palme
Skulpturer 1989
Skulpturer av svenska skulptörer
Händelser på vägen

Händelser på vägen är en novellsamling skriven av Agnes von Krusenstjerna och utkom i tryck första gången 9 mars 1929. Den innehåller följande noveller:

 Det var en gång ett barn
 Eldbuketten
 Herr Lundholm är borta
 Den hemlighetsfulla fru Öbeck
 Landshövdingens trettondags bal
 Omkring gallret 
 Fikon och dadlar
 Det ommålade huset 
 Händelser i ett rum
 En kväll i ett värdshus
 Ett markisat
 Mordet

Källa  

Händelser på vägen på Projekt Runeberg

Svenska novellsamlingar
Svenskspråkig skönlitteratur
Skönlitteratur 1929
Gullbrannafestivalen

Gullbrannafestivalen är en festival med kristen prägel som anordnas varje sommar på Gullbrannagården i Gullbranna som ligger nära havet 13 kilometer söder om Halmstad.

Historia 
Festivalen hålls varje år sedan 1999 på Gullbrannagården.

Urval av artister 2011  
Emmy & Ella
 Freda
 Hördegårds fyra
 Jimmy Needham
 Leeland
 Loney dear
 Newworldson
 Ole Børud
 Sarah Kelly
 The spirit that guides us

Urval av artister 2012 

 Gungor 
 Leeland
 Stryper
 Switchfoot

Urval av artister 2017 

 All For The King 
 Boris René 
 Gungor 
 Planetshakers 
 Newworldson 
 Samuel Ljungblahd 
 Sebastian Stakset 
 War of Ages

Externa länkar 
 gullbrannafestivalen.com

Återkommande evenemang med premiär 1999
Musikfestivaler i Sverige
Kultur i Halmstads kommun
Kristna musikfestivaler
Kristen kultur i Sverige
Rudolf Huch

Rudolf Huch, född 28 februari 1862 i Porto Alegre, död 13 januari 1943 i Bad Harzburg, var en tysk författare. Han var bror till Ricarda Huch och kusin till Friedrich Huch.

Huch debuterade med en stridsskrift mot naturalismen, liksom ett försvar för den klassiska traditionen, Mehr Goethe (1899). Ett satiriskt drag genomgår de flesta av hans romaner, som anknyter till Goethe och Gottfried Keller. Bland dess märks Hans der Träumer (1902), Der Frauen wunderlich Wesen (1905), Komödianten des Lebens (1906), Die Rübenstedter (1910), Junker Ottos Romfahrt (1917), Das unbekannte Land (1920), Spiel am Ufer (1927), samt Anno 1922 (1929). Av självbiografisk art är Aus einem engen Leben (1923).

Källor 

 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 13 s. 389.

Externa länkar 
 

Tyska romanförfattare
Tyskspråkiga romanförfattare
Tyska författare under 1900-talet
Alumner från Göttingens universitet
Alumner från Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg
Personer från Porto Alegre
Födda 1862
Avlidna 1943
Män
Svensk uppslagsbok
Vivi, flicka med melodi

Vivi, flicka med melodi är en novellsamling som är skriven av Agnes von Krusenstjerna som utkom i tryck första gången 10 mars 1936. Den innehåller novellerna:

 Glömska (dikt)
 Sommarnöje uthyres
 Ja, det förstår jag
 Under en vintermåne
 Stulet nyår
 Var så god – tack!
 Herrgårdsidyll
 Vivi, flicka med melodi
 En vagn stjälper
 Min lilla syster
 Overkliga blommor
 Det åtrådda landet
 Skärgårdsön

Källa 

Vivi, flicka med melodi på Projekt Runeberg

Svenska novellsamlingar
Svensk skönlitteratur
Skönlitteratur 1936
Friedrich Huch

Friedrich Huch, född 19 juni 1873 i Braunschweig, död 12 maj 1913 i München, var en tysk författare. Han var kusin till Rudolf och Ricarda Huch.

Huch skrev ett flertal romaner, som förenar sober form med god psykologisk blick, särskilt i sina barnskidringar. Bland hans verk märks Peter Michel (1901), Geschwister (1903), Wandlungen (1905), Mao (1906) och Enzio (1911). Hans Gesammelte Werke med inledning av Thomas Mann utkom i 4 band 1925.

Källor 
 Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 13 s. 392.

Externa länkar 

Tyska romanförfattare
Alumner från Paris universitet
Alumner från Münchens universitet
Tyskspråkiga romanförfattare
Tyska författare under 1900-talet
Personer från Braunschweig
Födda 1873
Avlidna 1913
Män
Svensk uppslagsbok
Alumner från Erlangens universitet
Bunny Berigan

Bunny Berigan, född Roland Bernard Berigan den 2 november 1908 i Hilbert i Wisconsin, död 2 juni 1942 i New York, var en amerikansk jazzmusiker, trumpetare. Han var en av 1930-talets främsta solister med en personlig, Louis Armstrong-inspirerad stil. Han spelade i flera olika orkestrar, och ledde tidvis också en egen orkester. I den långa rad av skivinspelningar som han medverkade i märks Vernon Dukes komposition I can't get started, som tillhör klassikerna inom jazzen.

Biografi
Berigan var son till William Berigan och Mamie Schlitzberg och växte upp i Fox Lake, Wisconsin. Han var ett musikaliskt underbarn och lärde sig spela violin och trumpet redan som barn. Han spelade i lokala band i tonåren innan han medverkade i den framgångsrika Hal Kemp Orchestra 1928 och 1929. Det var också här hans solon spelades in första gången.

Efter återkomsten till USA från en europaturné 1931 blev han en efterfrågad studiomusiker till inspelningar med bland andra Fred Rich, Freddy Martin och Ben Selvin. Under slutet av 1932 och 1933 var han anställd av Paul Whiteman, innan han 1934 började spela med Abe Lymans band.

Han fortsatte sedan på frilansbasis i inspelnings- och radiostudios att spela med framför allt Jimmy Dorsey, Tommy Dorsey och Glenn Miller under 1935 för att därefter gå med i Benny Goodmans återbildade band.

Senare ledde han under tre år ett eget band vars inspelningar anses kunna stå sig väl i jämförelse med Goodman och Dorsey.

Berigans ekonomi var emellertid svag och ledde till konkurs 1940 då han återgick till Tommy Dorsey under en kort tid för att sedan bilda en ny, liten grupp för små engagemang. Under en turné drabbades han av lunginflammation och hans läkare upptäckte då att han led av cirros i levern orsakad av alltför mycket intagen alkohol.

Läkarna rådde honom att sluta spela trumpet och dricka alkohol på obestämd tid, men han förmådde ingetdera. Han återvände till New York där han drabbades av en massiv blödning den 30 maj 1942. Två dagar senare avled han på ett sjukhus endast 33 år gammal.

Källor
Bra Böckers lexikon, 1973

 

Amerikanska jazzsångare
Amerikanska jazztrumpetare
Amerikanska musiker under 1900-talet
Personer från Calumet County
Födda 1908
Avlidna 1942
Män