kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Karl Emanuel III av Sardinien

Karl Emanuel III (på italienska: Carlo Emanuele III), född 27 april 1701 och död 20 februari 1773) var hertig av Savojen och kung av Kungariket Sardinien från 1730 till sin död.

Han föddes i Turin som son till Viktor Amadeus II av Sardinien och hans första hustru Anne Marie av Orléans. Hans morföräldrar var Filip I av Orléans och hans första hustru Henrietta Anne, yngsta dotter till Karl I av England och Henrietta Maria av Frankrike.

Han steg upp på tronen 1730, då hans far lade ner regeringen. Hans far gjorde 1731 ett försök att återtaga den – då lät Karl Emanuel fängsla honom och höll honom till hans död, 1732, i fängsligt förvar. Under det polska tronföljdskriget förde Karl Emanuel befälet över de förenade franska och sardinska trupperna i Italien. År 1734 slog han österrikarna vid Parma och Guastalla samt intog Milano. I freden i Wien 1735 fick han Novara och Tortona. I österrikiska tronföljdskriget (1740–1748) deltog han först på Frankrikes och sedan, från 1743, på Österrikes sida samt fick i freden i Aachen 1748 åter ett stycke av Lombardiet. För landets inre utveckling verkade han bland annat genom att bygga kanaler och föranstalta en reviderad lagsamling, det så kallade "Corpus carolinum".

Familj 
Han gifte sig med
1. Anne Christine Louise av Bayern (1704–1723), en medlem av huset Wittelsbach. Hon dog några dagar efter att hon fött en son:
1. Vittorio Amedeo (1723–1725). 
2. Polyxena Christina av Hessen–Rheinfels (1706–1735), med vilken han fick sex barn:
1. Viktor Amadeus III av Sardinien (1726–1796).
2. Eleonora Maria Teresa (1728–1781), ogift.
3. Maria Luisa Gabriella, nunna (1729–1767). 
4. Emanuele Filiberto, hertig av Aosta (1731–1735).
5. Carlo Francesco Romualdo, hertig av Chablais (1733)
6. Maria Felicita (1730–1801), ogift.
3. Elisabeth Teresa av Lothringen (1711–1741), yngre syster till Frans I, med vilken han fick tre barn:
1. Carlo Francesco Maria Augusto, hertig av Aosta (1738–1745).
2. Maria Vittoria Margherita (1740–1742).
3. Benedetto Maria Maurizio (1741–1808), hertig av Chablais (–1796) och markis av Ivrea (1796–1808). Han gifte sig med sin brorsdotter Maria Anna, prinsessa av Savojen (1757–1824), dotter till hans äldre halvbror Viktor Amadeus.

Källor

Externa länkar 

Huset Savojen
Födda 1701
Avlidna 1773
Män
Savojens regenter
Sardiniens regenter
Mottagare av Annunziataorden
Mottagare av Sankt Mauritius- och Lazarusorden
Riddare av storkorset av Sankt Mauritius- och Lazarusorden
Malteserriddare
Personer från Turin
Steve Talley

Steve Talley, född 12 augusti 1981 i Indianapolis i Indiana, är en amerikansk skådespelare.

Han har bland annat medverkat i American Pie Presents: The Naked Mile och American Pie Presents Beta House. Han har även spelat rollen som Bryce i tv-serien Summerland. Han är också med som Eric i Hole In One. Han har även medverkat i Criminal Minds där han spelade en mördare och våldtäktsman. Han var med i några avsnitt i Pretty Little Liars där han dejtade Aria Montgomerys mamma.

Han medverkar just nu i en ny säsong av The 100.

Film
Peaceful Warrior
American Pie Presents: The Naked Mile
American Pie Presents: Beta House
Van Wilder: Freshman Year
One Way to Valhalla
Jelly
First Dates
The Accidental Death of Joey by Sue
Hole in One
The List
Beyond the Blackboard
Deadline
Chuck Hank and the San Diego Twins
Pretty Little Liars

TV
As the World Turns
Summerland
Twins
Castle
NCIS
Criminal Minds
Love Bites (TV-serie)Love Bites
Last Man Standing
I Just Want My Pants Back
Stevie TV
Pretty Little Liars
Franklin & Bash
The Crazy Ones
The 100
Hindsight

Externa länkar

Amerikanska skådespelare
Amerikanska TV-skådespelare
Födda 1981
Personer från Indianapolis
Män
Levande personer
Sándor Kopácsi

Sándor Kopácsi, född 5 mars 1922 i Miskolc, Ungern, död 2 mars 2001 i Toronto, Kanada, var en ungersk polis och politisk aktivist. 

Kopácsi var chef över Budapests poliskår 1952-1956. Han ställdes tillsammans med Imre Nagy inför rätta som en av ledarna för Ungernrevolten 1956 och dömdes till döden, domen omvandlades dock till livstids fängelse. Kopácsi beviljades amnesti 1963 och emigrerade till Kanada där han arbetade i 20 år som mekaniker på Torontos elverk. Han återvände till Ungern 1989 efter Berlinmurens fall.

Födda 1922
Avlidna 2001
Ungerska politiker under 1900-talet
Män
Personer från Miskolc
Isopentan

Isopentan eller metylbutan är ett grenat, mättat kolväte (en alkan) med fem kolatomer med formeln C5H12 eller CH(CH3)2(C2H5).

Isopentan är en extremt flyktig och extremt brandfarlig vätska vid rumstemperatur. Det är en isomer till pentan och neopentan. Den normala kokpunkten är bara några grader över rumstemperatur och isopentan kokar lätt och avdunstar under en varm dag. Den kritiska temperaturen är 187,8 °C.

Isopentan används ofta tillsammans med flytande kväve för att uppnå en temperatur på −160 °C. Naturgas innehåller vanligtvis en procent eller mindre isopentan, men det är en betydelsefull komponent i naturgasbaserad bensin.

Nomenklatur
Det traditionella namnet isopentan behölls fortfarande i IUPAC:s rekommendationer från 1993, men rekommenderas inte längre enligt rekommendationerna från 2013. Det föredragna IUPAC-namnet är det systematiska namnet 2-metylbutan. En isopentylgrupp är en delmängd av den generiska pentylgruppen. Den har den kemiska strukturen - CH3CH2CH(CH3)2.

Isomerer
Isopentan är en av tre strukturella isomerer med molekylformeln C5H12, de andra är pentan (n-pentan) och neopentan (dimetylpropan).

Användning
Isopentan används i en sluten slinga i geotermisk kraftproduktion för att driva turbiner. 
 
Isopentan används, tillsammans med torris eller flytande kväve, för att frysa vävnader för kryosektion i histologi.

Isopentan är en huvudkomponent (ibland 30 procent eller mer) av naturgasbaserad bensin, en analog av vanlig petroleumbaserad bensin som kondenseras från naturgas. Den har ett betydligt högre oktantal (93,7 RON) än n-pentan (61,7), och därför finns det intresse för konvertering från den senare.

Se även
Isobutan
Pentan
Neopentan

Referenser

Noter

Externa länkar

Isopentan i Hazardous Chemical Database
Material Safety Data Sheet
 International Chemical Safety Card 1153
IUPAC Nomenclature of Organic Chemistry (online version of the "Blue Book")

Alkaner
Självkännedom

Självkännedom är egenskapen hos människor att ha kunskap om sina egna mentala tillstånd, som trosföreställningar och viljeattityder. Det är ett viktigt begrepp inom psykologin, Howard Gardner ansåg exempelvis att självkännedom är en av nio olika intelligenstyper. Det spelar också en viktig roll inom viss religion men framför allt inom filosofin.

Inom filosofin kan begreppet ha ontologiska beröringspunkter, exempelvis när det tolkas som kunskap om ett bestående jag. Även om de flesta filosofer är eniga om att självkännedom på ett grundläggande sätt skiljer sig från annan, extern kunskap, råder ingen enighet om exakt vad det är som är särskiljande.

Se även 
 Jaget
 Självreferens
 Självkontroll
 Självkänsla
 Självmedvetande
 Kunskapsteori

Referenser 
 Uppslagsordet Self-Knowledge från Stanford Encyclopedia of Philosophy

Termer inom psykologi
Termer inom metafysik
Termer inom kunskapsteori
Personlighet
Själv
Race of Champions (Brands Hatch)

Denna artikel handlar om Race of Champions som kördes på Brands Hatch 1965-1983. Se även nuvarande Race of Champions.

Race of Champions var en grand prix-tävling utanför formel 1-VM som kördes på  Brands Hatch i England säsongerna 1965, 1967-1977, 1979 och 1983.

Vinnare av Race of Champions

Referenser

Noter

Externa länkar

Race of Champions
Banovina (region)

Banovina (äldre namn Banska krajina, Banija) är en region i centrala Kroatien, söder om staden Sisak. Regionen ligger mellan floderna Sava, Una och Kupa och dess namn härleds ifrån den tiden då landet var ett banat. Regionens officiella namn är Banovina men många fortsätter att använda dess traditionella namn Banija.

Området drabbades hårt i det kroatiska självständighetskriget.

Städer 
 Sisak
 Petrinja
 Glina
 Hrvatska Kostajnica
 Dvor

Se även 
 Kroatiens regioner
 Kroatiens län
 Centrala Kroatien

Kroatiens regioner
Dejan Garača

Dejan Garaca, född 21 juli 1991 i Banja Luka i dagens Bosnien och Hercegovina, är en svensk fotbollsmålvakt som spelar för United IK Nordic.

Karriär
Dejan Garaca inledde karriären i Örebro-klubben BK Forward som från och med säsongen 2008 hadekontrakt med Malmö FF. Han lånades under 2009 ut till IFK Malmö. Den 17 februari 2012 offentliggjordes det att Dejan hade skrivit på ett treårskontrakt med Syrianska FC.

I februari 2017 värvades Garaca av litauiska Utenis Utena. I augusti 2017 återvände han till Syrianska FC. Säsongen 2020 gick Garača till dåvarande division 3-klubben United IK Nordic.

Meriter 
 SM-Guld: 2010
 Pojklandskamper: 10 matcher
 Juniorlandskamper: 6 matcher

Källor

Noter

Svenska fotbollsspelare
Spelare i BK Forward Fotboll
Fotbollsspelare i Malmö FF
Spelare i IFK Malmö Fotboll
Spelare i IF Limhamn Bunkeflo
Spelare i Syrianska FC
Spelare i United IK
Spelare i Fotbollsallsvenskan
Spelare i Superettan
Spelare i Division 1 i fotboll för herrar
Födda 1991
Levande personer
Män
Personer från Banja Luka
Svenska mästare i fotboll
Nezha Bidouane

Nezha Bidouane () född 18 september 1969 i Rabat, är en marockansk före detta friidrottare som tävlade i häcklöpning.

Bidouane tillhörde världseliten på 400 meter häck under mitten av 1990-talet med två VM-guld (från 1997 och 2001) på meritlistan samt ett brons från OS 2000. 

Bidouanes personliga rekord på 400 meter häck är 52,90 vilket är afrikanskt rekord.

Källor 
 Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1969
Marockanska häcklöpare
Världsmästare på 400 meter häck
Olympiska bronsmedaljörer 2000
Marockanska olympiska bronsmedaljörer
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1992 från Marocko
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1992
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Marocko
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Marocko
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Kvinnor
Levande personer
Personer från Rabat
Mirela Manjani

Mirela Manjani (), född 21 december 1976, Durrës, Albanien, är en grekisk före detta friidrottare som tävlade i spjutkastning. 

Manjani föddes i Albanien och tävlade för Albanien till 1997 då hon gifte sig med den grekiska tyngdlyftaren George Tzellii och blev grekisk medborgare. 

1999 vann Manjani VM-guld i Sevilla. Vid Olympiska sommarspelen 2000 slutade Manjani tvåa efter Trine Hattestad. Vid VM 2001 blev hon åter tvåa denna gång efter kubanskan Osleidys Menéndez. EM 2002 slutade med seger för Manjani och den följdes upp med seger vid VM 2003. Manjanis senaste större mästerskap var Olympiska sommarspelen 2004 och då slutade hon på tredje plats.

Manjanis personliga rekord är 67,51 och från OS 2000.

Referenser 
Fakta på IAAF:s webbplats

Födda 1976
Albanska friidrottare
Grekiska spjutkastare
Världsmästare i spjutkastning
Kvinnor
Levande personer
Grekiska olympiska silvermedaljörer
Grekiska olympiska bronsmedaljörer
Olympiska silvermedaljörer 2000
Olympiska bronsmedaljörer 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2004 från Grekland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2004
Tävlande vid olympiska sommarspelen 2000 från Grekland
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 2000
Tävlande vid olympiska sommarspelen 1996 från Albanien
Tävlande i friidrott vid olympiska sommarspelen 1996
Personer från Durrës
Europamästare i spjutkastning
Albanska idrottare under 1900-talet
Albanska idrottare under 2000-talet
Darlingtons kärnkraftverk

Darlingtons kärnkraftverk är ett kanadensiskt kärnkraftverk. Det ligger vid norra stranden av Ontariosjön i Clarington i Ontario.

Namnet
Kraftverket har fått sitt namn från Township of Darlington, vilket var det gamla namnet på området där det ligger.

Historia
Kraftverket byggdes 1981-1993 av det statliga Ontario Hydro. I april 1999 delades Ontario Hydro upp i fem företag och Ontario Power Generation (OPG) tog över driften av Darlington kärnkraftverk.

Kraftverket
Kärnkraftverket består av fyra CANDU-reaktorer.

Framtiden
I september 2006 ansökte OPG om tillstånd att förbereda kärnkraftverket i Darlington på att bygga upp till fyra nya reaktorer.

Referenser

Kärnkraftverk i Kanada
Byggnader och anläggningar i Ontario
Kronprinsessa

Kronprinsessa kan syfta på:

 Kronprinsessa – antingen en kvinnlig tronarvinge, eller hustrun till en manlig sådan (kronprins), se tronarvinge
 Kronprinsessan Victoria –  Sveriges tronarvinge och hertiginna av Västergötland
 Kronprinsessan (roman) – en roman från 2002 av Hanne-Vibeke Holst
 Kronprinsessan (TV-serie) – en TV-serie av SVT från 2006
Cruiser Tank Mk IV

Cruiser Tank Mk IV var en brittisk stridsvagnsmodell av typen kavalleristridsvagn från mellankrigstiden som bland annat såg strid under andra världskriget. 

Ritningarna för den börjades skissas omkring år 1936. Den härstammar från den amerikanska stridsvagnen Christie som britterna köpte samma år. Man beslöt sig då för att designa om den så att den blev "stridsvärdig". Till det uppdraget utsågs Morris Motors som insåg att för att uppfylla kravet om stridsvärdig så var man tvungen att bygga ett nytt chassi och ett bättre torn. Christie-stridsvagnen hade en väldigt hög hastighet både på vägarna och i terrängen. På en väg kunde den nå hastigheter upp till 80 km/h och trots helt nya stötdämpare som var av högsta kvalitet så var man tvungen att sänka hastigheten då besättningen kastades runt och skadades. Som motor tog man en amerikansk Liberty-flygplansmotor från första världskriget. Dess beväpning var en två punds kanon i tornet och en Vikers kulspruta, också den i tornet.

Tjänstgöringsområden under andra världskriget 
Under andra världskriget tjänstgjorde Cruiser stort sett på två fronter. Först i britternas styrka i Frankrike, närmare bestämt i 1:a pansardivisionen, men där skulle de inte stanna länge innan de tillsammans med allt vad brittiska trupper hette blev utslängda från kontinenten. Sen tjänstgjorde den i sjunde pansardivisionen i Nordafrika. Där tjänstgjorde den tills 1942 då den togs ur bruk på grund av stora problem med att den behövde repareras så ofta.

Pensionerad 
Trots många svårigheter och ej uppnådd prestanda så var Cruiser ett framsteg för den brittiska pansardesignen och den satte mönstret för många kommande brittiska stridsvagnar.

Källor 
 Miller, David, Tanks of The World

Brittiska stridsvagnar under andra världskriget
Dirección de los Servicios de Inteligencia y Prevención

Dirección de los Servicios de Inteligencia y Prevención (DISIP) var en viktig venezolansk underrättelsetjänst. 

Den grundades i januari 1958 av den dåvarande presidenten Marcos Perez Jimenez. Underrättelsetjänsten blev kritiserad för att bryta mot mänskliga rättigheter av flera människorättsorganisationer. 

Den 4 december 2009 meddelade president Hugo Chavez att DISIP ersätts av Servicio Bolivariano de Inteligencia (SEBIN).

Referenser 

Venezuelas samhälle
Ej längre existerande underrättelseorgan
Organisationer bildade 1958
Organisationer upplösta 2009
Eridanos

Eridanos betyder de många tårarnas flod och var en förhistorisk flod, som tros ha använts av, bland andra, epikuréer i Epikuros trädgård.

Mytologi
Eridanos omtalas i grekisk mytologi och av gamla författare som en stor flod vid världens norra eller västra gräns. Det berättas att Zeus dödade Phaethon genom att låta hans vagn och skenande hästar störta ner i floden Eridanos.

Källor

Aten
Epikurism
Vattendrag i Grekland
Carl Lybeck

Carl Ulrik Samuel Lybeck (i riksdagen kallad Lybeck i Vindö), född 18 maj 1838 i Västervik, död 3 oktober 1905 i Östra Eds församling, godsägare och riksdagsman.

Hans far var grosshandlare i Västervik. Lybeck var förvaltare vid Eds bruk i Kalmar län 1861-1880 och var ägare till godset Vindö i Kalmar län, om han inköpte 1881. Som politiker var han ledamot av riksdagens första kammare 1894-1903. Han var ledamot i bevillningsutskottet 1897-1899. 

Han var gift med Emma Selander, dottern till en statskassör.

Referenser 

Tvåkammarriksdagen 1867-1970 (Almqvist & Wiksell International 1985), band 2, sida 292

Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare för Första kammarens protektionistiska parti
Födda 1838
Avlidna 1905
Män
Personer från Västervik
Tunnfilmsdiod

Tunnfilmsdiod (TFD) är en teknik som förekommer i LCD-skärmar. Den är en alternativ teknik till tunnfilmstransistorer (TFT). TFD används ofta i mobiltelefoner men även i TV-apparater.

Se även
Flytande kristall (LCD)
Tunnfilmtransistorer (TFT)

Dioder
Skärmteknik
Fredrik Alexander Funck

Fredrik Alexander Funck, född 20 december 1816 på Bolltorp i Skönberga församling, Östergötlands län, död där 28 maj 1874, var en svensk godsägare och riksdagsman. Han var brorson till Fredrik Jakob Funck i ätten Funck.

Fredrik Alexander Funck blev student i Uppsala 1831, som efter några år in på den militära banan, blev 1837 underlöjtnant vid andra livgrenadjärregementet, men lämnade 1848 krigstjänsten för att ägan sig åt lantbruk på sitt gods Bolltorp. Han anlitades även flitigt i hembygdens allmänna ärenden och var 1863–1874 ledamot och flera år ordförande i länets landsting samt ordförande i Göta kanalbolagets direktion med mera. Som politiker var han ledamot av Ridderskapet och adeln 1847–1848, 1850–1851 och 1859–1866, och som sådan var han 1851 och 1859 statsrevisor. Efter representationen tillhörde Funck riksdagens första kammare 1867–1874 som representant för Östergötlands län. Han var ledamot i statsutskottet 1867–1874, från 1869 som dess vice ordförande och var vice talman 1873–1874 i första kammaren.

I motståndet mot 1873 års kompromiss mellan värnpliktens utsträckning och grundskattens avskrivning spelade Funck en framträdande roll. Han blev 1872 ledamot av lantbruksakademien.

Han var kabinettskammarherre från 1859.

Källor

Noter 

Ridderskapet och adelns riksdagsledamöter
Ledamöter av Sveriges riksdags första kammare
Första kammarens vice talmän
Män
Födda 1816
Avlidna 1874
Riddare av Carl XIII:s orden
Ledamöter av Lantbruksakademien
Frode Grytten

Frode Grytten, född 11 december 1960, är en norsk författare och journalist som främst skriver på nynorska.

Frode växte upp i Odda i Hardanger och använder ofta miljöerna därifrån i sina böcker. Han studerade i Bergen och har efter det bosatt sig där. Under en tid var han också journalist för tidningen Bergens Tidende.

För romanen Bikubesong fick han Bragepriset 1999 och blev även nominerad till Nordiska rådets litteraturpris. Bikubesong är översatt till flera språk.

Priser och utmärkelser 
1999 – Bragepriset för Bikubesong
2000 – Sigmund Skard-stipendet
2003 – Norska språkpriset
2005 – Rivertonpriset för romanen Flytande bjørn
2006 – Samlagspriset
2007 – Sunnmørspriset
2008 – Melsom-priset

Bibliografi 
1983 – Start (dikter)
1986 – Dans som en sommerfugl – stikk som en bie (noveller)
1990 – Langdistansesvømmar (noveller)
1993 – 80 grader aust for Birdland (noveller)
1995 – Meir enn regn (noveller)
1997 – Heim att til 1990-åra (noveller)
1999 – Bikubesong (kollektivroman)
På svenska 2003: Bikupesång (översättning Inge Knutsson)
1999 – Frosken Vertigo og det store spranget (barnbok)
2000 – Eg blir her, eg drar ikkje (noveller)
2001 – Popsongar (noveller)
2002 – Dublin (reseskildring)
2003 – Urmakar Pisani og paradisfuglane (barnbok)
2004 – Hull & sønn (bilderbok, illustrerad av Marvin Halleraker)
På svenska 2013: Hålfabriken (översättning Emeli André)
2005 – Flytande bjørn (spänningsroman)
På svenska 2007: Sommaren är inte att lita på (översättning Inge Knutsson)
2006 – Sjuk av lykke (noveller)
2007 – Godnattboka (medförfattare, sagor)
2007 – Rom ved havet, rom i byen (noveller)
På svenska 2009: Rum vid havet, rum i staden (översättning Inge Knutsson)
2008 – Hallo? (roman)
2008 – Gabba gabba hey! (barnbok)
2008 – Og om en eller annen, men ikke hvem som helst, fikk lyst til å være nær deg, for eksempel meg (dikter)
2009 – Noveller i samling (noveller)
2009 – Norge og andre dikt (dikter)
2010 – Dronninga er død (dikter)
2010 – 50/50 (essä)
2011 – Saganatt. Lundetrilogien (roman)
2013 – Brenn huset ned (roman)
2014 – Vente på fuglen (noveller)
2015 – Meter over havet (bilderbok)
2015 – Sånne som oss (dramatik)

Norska författare
Nynorskspråkiga författare
Födda 1960
Män
Levande personer
Mänskliga faktorn

Den mänskliga faktorn åsyftar misstag orsakade av en människa och som resulterar i en olycka, alltså inte orsakade av en maskin eller yttre omständigheter som väder. Teknikens uppbyggnad kan däremot utlösa den mänskliga faktorn. Oftast syftar den mänskliga faktorn på sådant som man inte kan gardera sig mot. Den mänskliga faktorn brukar anges som orsak till många arbetsolyckor där man inte funnit några konkreta fel i utrustningen, arbetsmiljön eller organisationen. I grunden kan det dock finnas andra orsaker till olyckorna som tidspress, överbelastning, dålig kommunikation eller bristande varningssystem.

Att någon medvetet begår ett misstag är ett mänskligt beteende, men räknas inte som "den mänskliga faktorn".

Referenser 

Psykologi
Medicinsk etiologi
Arbetsmiljö
Panettone

Panettone är en italiensk julkaka, särskilt förekommande i Milano. Degen består av surdeg, jäst, vatten, mjöl, socker, smör och ägg. Fyllningen i panettonen varierar men är ofta fylld med kanderad apelsin, citronskal och russin. Kakan jäser i tre dygn innan den gräddas. Fetthalten i en panettone är omkring 16 procent.

Panettone är en specialitet i Milano men säljs världen över och har mött ökat intresse under 2000-talet. I Italien köper åtta av tio familjer panettone till jul (publicerat 2016), särskilt den traditionella med russin och kanderade apelsinskal. Samma tid såldes dubbelt så många panettone som Christmas pudding i Selfridges saluhall i London.

Enligt en legend ska julkakan ha kommit till i slutet av 1400-talet. I samband med en viktig middag misslyckades den tjänstgörande kocken hos Milanos hertig Ludovico Sforza totalt med en komplicerad dessert som blev vidbränd. Den unge kökspojken Toni såg att det fanns mjöl, smör, ägg och torkade citroner kvar i matkällaren. På kort tid gjorde han ett sött bröd med ingredienserna. Han fick mycket uppskattning och brödet fick namnet Pan de Toni, sedermera panettone.

Referenser 

Julmat
Italienska desserter
Bakverk
Den mänskliga faktorn

För termen, se Mänskliga faktorn
Den mänskliga faktorn (originaltitel: The Human Factor) är en spionroman av Graham Greene utgiven 1978. Den utspelar sig i Sydafrika under apartheid.

Romaner av Graham Greene
Skönlitteratur 1978
Sydafrika i skönlitteratur
Carla Bruni

Carla Bruni-Sarkozy, född Carla Gilberta Bruni Tedeschi den 23 december 1967 i Turin, Italien, är en italiensk-fransk sångerska, låtskrivare och tidigare fotomodell. Hon är sedan den 2 februari 2008 gift med Nicolas Sarkozy, Frankrikes tidigare (2007–2012) president.

Hennes skivor ges ut av det franska skivbolaget Naïve, som även ger ut bland andra Aline de Lima.

Biografi 
Carla Bruni är dotter till den italienska konsertpianisten Marysa Borini och kompositören Alberto Bruni Tedeschi. Hennes syster är skådespelerskan Valeria Bruni Tedeschi. Hon hade en bror vid namn Virginio Bruni Tedeschi som dog den 4 juli 2006. År 2007 kom det fram att hennes biologiska pappa är Maurizio Remmert, en italiensk affärsman, bosatt i Brasilien.

Familjen Bruni-Tedeschi flyttade till Frankrike år 1973 för undkomma kidnappningshoten från den italienska terroristgruppen Röda brigaderna.

Bruni har en son tillsammans med Raphaël Enthoven, och en dotter (född 19 oktober 2011) tillsammans med sin nuvarande man.

Diskografi

Album 
 Quelqu'un m'a dit (2003)
 No Promises (2007)
 Comme si de rien n'était (2008)
 Little french songs (2013)

Andra 
 "Vole" (2016) (välgörenhetssingel med Nolwenn Leroy, Alain Souchon, Laurent Voulzy...)

Filmografi

Externa länkar 

 Officiell webbplats
 Carla Bruni photogallery

Födda 1967
Italienska sångare under 2000-talet
Italienska fotomodeller
Kvinnor
Levande personer
Personer från Turin
Alumner från Université Panthéon-Sorbonne