kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
Live at the Greek Theatre

Live at the Greek Theatre är en liveskiva av det amerikansk/irländska punkbandet Flogging Molly, utgivet 2010, det är inspelat på The Greek Theatre i Los Angeles. Skivan innehåller förutom en dubbel live-cd, även en dvd med konserten.

Låtlista

CD 1
 "The Likes of You Again" (Från Swagger) – 4:46
 "Swagger" (Från Swagger) – 2:17
 "Requiem for a Dying Song" (Från Float) – 3:22
 "Man With No Country" (Från Float) – 4:08
 "Every Dog Has Its Day" (Från Swagger) – 4:12
 "These Exiled Years" (Från Swagger) – 5:01
 "Drunken Lullabies" (Från Drunken Lullabies) – 4:03
 "You Won't Make a Fool Out of Me" (Från Float) – 2:44
 "(No More) Paddy's Lament" (Från Float) – 3:53
 "Us of Lesser Gods" (Från Float) – 4:28
 "The Son Never Shines (On Closed Doors)" (Från Drunken Lullabies) – 4:31
 "Float" (Från Float) – 5:04

CD 2
 "Tobacco Island" (Från Within A Mile Of Home) – 6:14
 "Rebels of the Sacred Heart" (Från Drunken Lullabies) – 6:02
 "Devil's Dance Floor" (Från Swagger) – 4:09
 "If I Ever Leave This World Alive" (Från Drunken Lullabies) – 3:46
 "Salty Dog" (Från Swagger) – 3:43
 "The Lightning Storm" (Från Float) – 4:11
 "What's Left of the Flag" (Från Drunken Lullabies) – 5:33
 "The Wrong Company" (Från Within A Mile Of Home) – 0:59
 "The Story So Far" (Från Float) – 6:49
 "The Seven Deadly Sins" (Från Within A Mile Of Home) – 4:03

Album av Flogging Molly
Livealbum 2010
Within a Mile of Home

Within A Mile Of Home är ett musikalbum av Flogging Molly, utgivet 2004, det är deras tredje studioalbum, efter Drunken Lullabies och Swagger

Låtlista
 "Screaming at the Wailing Wall" – 3:41
 "The Seven Deadly Sins" – 2:50
 "Factory Girls (med Lucinda Williams)" – 3:51
 "To Youth (My Sweet Roisin Dubh)" – 3:17
 "Whistles the Wind" – 4:32
 "Light of a Fading Star" – 3:52
 "Tobacco Island" – 5:17
 "The Wrong Company" – 0:36
 "Tomorrow Comes a Day Too Soon" – 3:32
 "Queen Anne's Revenge" – 3:06
 "The Wanderlust" – 3:31
 "Within a Mile of Home" – 3:53
 "The Spoken Wheel" – 2:13
 "With a Wonder and a Wild Desire" – 3:40
 "Don't Let Me Die Still Wondering" – 4:17

Album av Flogging Molly
Musikalbum 2004
Lannavaara minneskyrka

Lannavaara minneskyrka, eller Prinsessan Eugenies minneskyrka, är en kyrkobyggnad i Lannavaara i Luleå stift. Den är församlingskyrka i Vittangi församling.

Kyrkobyggnaden
Kyrkan uppfördes på initiativ av August Lundberg av föreningen Lapska missionens vänner till åminnelse av prinsessan Eugénie. Kyrkan invigdes  på trettondedagen 1934 och förvaltades sedan av Svenska Missionssällskapet till 1954 då den överfördes till en för ändamålet särskilt bildad stiftelse i Lannavaara.

År 1973 genomgick kyrkan en grundlig reparation och ombyggnad. Bland annat togs orgelläktaren bort och ett sammanträdesrum byggdes. Sakristian blev skrudkammare och köket omvandlades till sakristia. Söndagen den 28 oktober 1973 återinvigdes kyrkan av biskop Stig Hellsten.

Orgel
Okänt år bygger Grönlunds Orgelbyggeri AB, Gammelstad en mekanisk orgel i kyrkan. Den flyttas senare till Masugnsbyns kyrka.

Den nuvarande orgeln i koret är tillverkad av Grönlunds Orgelbyggeri, Gammelstad och levererad 1973. Orgeln är mekanisk.

Källor

Externa länkar 
 Lannavaara minneskyrkas historia

Kyrkobyggnader i Kiruna kommun
Kyrkobyggnader invigda 1934
Kyrkobyggnader i Luleå stift
1934 i Sverige
På spaning efter den tid som flytt. 6, Rymmerskan

På spaning efter den tid som flytt. 6, Rymmerskan är en roman av Marcel Proust, utgiven i Frankrike år 1927. Franska originalets titel är La Fugitive. Gunnel Vallquist översatte romanen till svenska 1978 och den kom ut i sin senaste tryckning på Albert Bonniers Förlag 1993. Romanen är den sjätte i en svit om sju böcker – På spaning efter den tid som flytt.

Handling

Berättelsen börjar ganska tvärt där den femte delen ("Den fångna") slutar i och med att berättarens kärlek Albertine har rest ifrån honom. Därefter följer en uppslitande studie i svartsjuka och våldsam inre vånda för berättarens del. Lagom då Albertine möjligen är beredd att återvända till huvudpersonen omkommer hon i en ridolycka då hon blir kastad av hästen. Berättarens drivs efter hennes död i att rota i hennes tidigare liv och får reda på mer än vad han kanske hade önskat. Så småningom klingar de starka känslorna av och i bokens senare del, närmast något av en epilog i denna del, skildrar en resa som berättaren och hans mor äntligen kommer sig för att göra till Venedig. I samband med detta skildras även en del väldigt snabba förändringar i societeten då Swanns dotter Gilberte gifter sig med markis Saint-Loup, en medlem av ätten Guermantes, samtidigt som markisens farbror adopterar skräddaren Jupiens systerdotter som senare gifter in sig i ätten Cambremer.

Källor
 Proust, Marcel - På spaning efter den tid som flytt. 6, Rymmerskan, Albert Bonniers Förlag, Stockholm 1993.

Skönlitteratur 1927
Franska romaner
Marcel Proust
På spaning efter den tid som flytt. 7, Den återfunna tiden

På spaning efter den tid som flytt. 7, Den återfunna tiden är en roman av Marcel Proust, utgiven i Frankrike år 1927. Franska originalets titel är Le Temps Retrouvé. Gunnel Vallquist översatte romanen till svenska 1982 och den kom ut i sin senaste tryckning på Albert Bonniers Förlag 1993. Romanen är den sista i en svit om sju böcker – På spaning efter den tid som flytt.

Handling

Denna sista del kan i stort sett sägas bestå av tre avsnitt. I den första delen hamnar den nu lätt medelålders berättaren åter i barndomens Combray tillsammans med sin gamla vän Gilberte Saint-Loup, född Swann. Den andra delen skildrar huvudsakligen Paris under första världskriget och ett märkligt möte med den åldrande och alltmer dekadente baron de Charlus och dennes evige faktotum Jupien. I det sista partiet, som utspelar sig omkring 1920, återvänder berättaren efter en tids frånvaro till societeten och besöker en middag hos fursteparet Guermantes. De sociala skikten har nu mer än någonsin smält samman. Furst de Guermantes, änkling och stor förlorare på aktiebörsen, har äktat den relativt nyblivna änkan madame Verdurin, en gång borgerskapets mest kända salongsvärdinna. Berättaren möter flera gamla bekanta, svårt åldrade, på middagen såsom hertigparet Guermantes, Charlus och Jupien, Gilberte samt vännen Saint-Loups förra älskarinna Rachel, nu uppburen skådespelerska. I en rad vemodiga återblickar hinner författaren reflektera över enskilda människoöden och även knyta ihop en rad lösa trådar i handlingen. Framtiden och ungdomen representeras dock även av den unga mademoiselle Saint-Loup, barnbarn till Swann och Odette. Under middagen får författaren även impulsen att skriva den roman som läsaren i stort sett tagit sig igenom vid det laget och de sista sidorna skildrar enbart tillvägagångssättet och förhoppningarna om att kunna fullborda det väldiga verket.

Källor
 Proust, Marcel - På spaning efter den tid som flytt. 7, Den återfunna tiden, Albert Bonniers Förlag, Stockholm 1993.

Skönlitteratur 1925
Franska romaner
Marcel Proust
Herbert Gustavson

Johan Herbert Gustavson, född 21 april 1895 i Adolf Fredriks församling i Stockholm, död 5 augusti 1986 i Helga Trefaldighets församling i Uppsala, var en svensk arkivarie och språkforskare.

Gustavson tog studentexamen i Visby 1916 och studerade sedan vid Uppsala universitet, där han blev filosofie magister 1920 och filosofie licentiat 1925. År 1940 disputerade han på avhandlingen Gutamålet. En historisk-deskriptiv översikt. Har var verksam vid Uppsala universitetsbibliotek och vid Dialekt-, ortnamns- och folkminnesarkivet i Uppsala, där han blev arkivarie 1941 och förste arkivarie 1949. Han pensionerades 1962. Han var en av grundarna av Gutamålsgillet år 1945, vars syfte var att främja och bevara gutamålet. Han tilldelades 1983 Gotlands kommuns kulturpris

Han var invald till Kungl. Gustav Adolfs Akademien för svensk folkkultur.

Han var riddare av Nordstjärneorden.

Herbert Gustavson var från 1932 gift med Anne-Marie Höggren (1907–1978), dotter till folkskolläraren Aug. H. och Elin Östergren. Herbert och Ann-Marie fick fyra barn. Makarna Gustavson är begravda på Uppsala gamla kyrkogård.

Bibliografi
 Gutamålet: en historisk-deskriptiv översikt 1-2, 1940
 Gutamål och rikssvenska, 1945
 Svenska lekar. Gotländska lekar samlade av P.A. Säve 1948
 Gotländska visor samlade av P.A. Säve (3 häften) 1949–1955
 Artikel i Saga och Sed. Kungl. Gustav Adolfs Akademiens årsbok (1955)
 Gotländska sagor upptecknade av P.A. Säve. (4 häften) 1952–1959
 Artikel i Saga och Sed. Kungl. Gustav Adolfs Akademiens årsbok (1958)
 Gotländska sagor upptecknade av P.A. Säve (3 häften) 1959–1960
 Artikel i Saga och Sed. Kungl. Gustav Adolfs Akademiens årsbok (1960)
 Artikel i Saga och Sed. Kungl. Gustav Adolfs Akademiens årsbok (1961)
 Inledning till gutamålsstudiet, Gutamålet, 1974
 Ordbok över Laumålet sammanställd från Mathias Klintbergs samlingar, utkom mellan 1972 och 1986

Källor

Externa länkar
GUSTAVSON, J HERBERT, fil dr, fd förste arkivarie, Uppsala i Vem är Vem? / Svealand utom Stor-Stockholm 1964 / s 293
Herbert Gustavsons utgivna häften/böcker: http://www.sprakochfolkminnen.se/om-oss/publikationer/institutets-publikationer/dialekter/2016-10-11-ordbok-over-laumalet-pa-gotland.html#Text

Män
Födda 1895
Avlidna 1986
Svenska arkivarier
Riddare av Nordstjärneorden
Ledamöter av Kungliga Gustav Adolfs Akademien
Forskare från Stockholm
Svenska forskare under 1900-talet
Gravsatta på Uppsala gamla kyrkogård
Sigge Bergström

Sigge Olof Bergström, född 20 augusti 1880 i Filipstad, död 11 januari 1975 i Bromma, kyrkobokförd i Oscars församling, Stockholm, var en svensk konstnär. Gift (1) med Elsa Eklind, (2) Brita Ericsson

Sigge Bergström var son till ingenjör Carl Johan Bergström. Han studerade i Göteborg, Paris, och Italien, och har utfört porträtt och landskap i olja samt originalträsnitt i effektfull och monumental stil. Som intendent för Sveriges allmänna konstförening från 1914 utövade han en framgångsrik verksamhet för spridandet och bekantgörande av nyare och äldre svensk konst. Bergström är representerad vid bland annat Nationalmuseum, Moderna museet och Värmlands museum

Bergström var riddare av kungl. Nordstjärneorden, Kungl. Vasaorden, Dannebrogorden och Finlands Vita Ros' orden.

Referenser

Källor
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939
http://runeberg.org/statskal/1947bih/0065.html

Noter

Externa länkar 
 

Representerade vid Nationalmuseum
Svenska målare under 1900-talet
Födda 1880
Avlidna 1975
Män
Svenska grafiker under 1900-talet
Representerade vid Moderna museet
Värmländska författare
Riddare av Nordstjärneorden
Riddare av Vasaorden
Riddare av Dannebrogorden
Mottagare av Finlands Vita Ros’ orden
Hjalmar Bergstrøm

Hjalmar Bergstrøm, född 1868 och död 28 mars 1914 i Köpenhamn, var en dansk författare.

Bergstrøm tog en magisterexamen 1893, och var därefter länge verksam som lärare. Han skrev i början romaner och berättelser, men slog 1901 igenom som folklig dramatiker med Idas Bryllup. Därpå följde pjäserna Møntergade 39 (1903), Langaard & Co. (1905), Karen Bornemann (1907), Det gyldne Skind (1908), samt den postumt utgivna Prøvens Dag med flera arbeten. Bergstrøm var en gedigen tekniker och en allvarlig moralist, och var starkt påverkad av Henrik Ibsen, men hade annars stilmässigt mycket gemensamt med äldre danska lustspelsförfattare som Thomas Overskou.

Källor 
 Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

Danska dramatiker
Födda 1868
Avlidna 1914
Män
Svensk uppslagsbok
K-19: The Widowmaker

K-19: The Widowmaker är en amerikansk dramathriller film från 2002 i regi av Kathryn Bigelow, med Harrison Ford och Liam Neeson i huvudrollerna.

Handling
Under året 1961 lanserar Sovjetunionen sin första ballistiska atomubåt, K-19 - kallad "Änkemakaren" på grund av många dödsfall som har inträffat under tillverkningen. Efter ett lyckat kärnvapentest i Arktis börjar kärnreaktorns kylsystem läcka och männens liv vilar i kapten Vostrikovs (Harrison Ford) och kapten Polenins (Liam Neeson) händer. Det handlar bara om tid om männen kan kyla ner reaktorn innan den kommer att explodera, vilket kan starta tredje världskriget.

Om filmen
 Filmen är baserad på verkliga olyckor som drabbade den första ubåten i klassen projekt 658.

Rollista

Externa länkar

Filmer 2002
Amerikanska dramafilmer
Kalla kriget på film
Moskva på film
1959 på film
1961 på film
1987 på film
Filmer i regi av Kathryn Bigelow
Engelskspråkiga filmer
Ubåtsfilmer
Sjöfartsfilmer baserade på verkliga händelser
Äventyrsfilmer till havs
Filmer från Paramount Pictures
S/S Nils Gorthon (1921)

S/S Nils Gorthon var ett svenskt, ångdrivet lastfartyg som torpederades och förliste 1940 under andra världskriget.

Historik
Nils Gorthon byggdes 1921 vid Howaldtswerke i Kiel och var i fem år i tysk sjöfartstjänst under namnen Hertha och Eifel. År 1926 köptes fartyget av rederi AB Gylfe i Helsingborg för en summa av 21 500 brittiska pund och fick namnet Nils Gorthon. Några betydande haverier hade aldrig fartyget under  svensk flagg.

Torpederingen
Nils Gorthon var på resa från Sydney till Ridham Dock och befann sig den 13 augusti 1940 25 nautiska mil nord Inistrahull på Irlands nordkust, då fartyget torpederades av den tyska ubåten U-60 under befäl av Korvettenkapitän Adalbert Schnee och gick till botten. Efter torpederingen saknades fyra man. Kaptenen och åtta man räddades och fördes in till Glasgow, där den svårt skadade förste styrmannen, efter operation avled av de skador han hade fått vid torpederingen. Åtta andra män ur besättningen hade räddat sig upp på en av fartygets flottar och blev efter två dygns drivande på Nordatlanten bärgade av Helgafell, en isländsk trålare som var på hemväg från Fleetwood, och blev ilandsatta i Reykjavik. Av de räddade från Nils Gorthon gick sedan kapten E. Kastman ombord som befälhavare på . Övermaskinist A. Thorén, steward R. Wadström och kocken G.T. Jönsson följde kapten Kastmans exempel. Fyra månader efter Nils Gorthons torpedering, föll också Daphne offer för torpedvapnet där endast en man överlevde, nämligen steward R. Wadström som därmed överlevde två fartygskatastrofer iscensatta av torpeder.

Se även 
Lejdtrafiken
Lista över svenska vrak

Referenser

Noter

Övriga källor 

Fartyg sänkta av ubåtar
Svenska lastfartyg
Historiska svenska ångfartyg
Fartyg sjösatta 1921
Svenska fartyg under andra världskriget
Sjöolyckor 1940
Skeppsvrak i Atlanten
Fartyg byggda i Kiel
Johan Wilhelm Bergström

Johan Wilhelm Bergström, född 1812 och död 1881, var en svensk fotograf och industriman.

Biografi
Bergströms far var snickare och anställd vid Samuel Owens gjuteri och maskinverkstad. Johan Wilhelm var äldst av nio syskon, och fick som tolvåring avbryta sin skolgång för att söka försörja sig som glassliparlärling. Han avlade både gesäll- och mästarprov som glasslipare och fick 1833 burskap i Stockholm och öppnade ett glassliperi på Drottninggatan. 1839 startade han även en mekanisk verkstad, där han tillverkade metallformar för pressning av glas. Köpare av formarna var Reijmyre, senare även Kosta glasbruk.

Sedan tulltaxan 1844 ändrats blev hans glassliperi inte längre lönsamt, och Bergström etablerade sig i stället som fotograf, en sysselsättning han skulle inneha under ungefär tio års tid.

Som daguerrotypist blev han flitigt anlitad, och tog bilder på en rad av samtidens stora. Han utförde även en rad topografiska bilder, som idag är av oskattbart värde. Under ett besök i Uppsala 1845 utförde han vad som idag är den äldsta kända fotografiska avbildningen av staden, dessutom som stereoskopbild.

Efter 1846 inriktade han sig på finmekanik, gevärssikten, artilleririktmedel och vetenskapliga instrument, något som givit honom en roll i datorernas historia. Engelsmannen Charles Babbage bruk ar omnämnas som den förste konstruktören av en mekanisk dator, differensmaskinen. Men Babbage lyckades aldrig få sin maskin att fungera, trots omfattande ekonomiskt stöd från sitt land. Den första fungerande differensmaskinen byggdes i stället av tre svenskar, Georg Scheutz och Edvard Scheutz och just J W Bergström.

Efter att hans mekaniska verkstad börjat löna sig bättre, gav han dock upp fotograferingen. Efter att ha åtagit sig en leverans av 10.000 brandrör för bomber åt kungariket Sardinien, kom han i kunglig gunst, och Oscar I sände honom på en betald studieresa till Tyskland, Belgien, Frankrike och England för att studera mekaniska verkstäder och industrier. Efter sin återkomst fick han uppdrag att utföra förbättringar av Stockholms slott.

Bergström innehade också uppdraget att organisera det svenska deltagandet i Londonutställningen 1851, och satt i samband med Stockholmsutställningen 1866 som jurymedlem i centralkommittén. Bergström var även aktiv som lokalpolitiker i Stockholms stadsfullmäktige.

När Stockholm skulle förses med gasbelysning 1853, konstruerade Bergström en egen belysningsapparat. Han ansåg att man inte behövde importera produkter och arbetskraft från England, som man hade gjort i Göteborg några år tidigare. I januari 1854 antogs Bergström som Stockholms (och Sveriges) förste svenske gasledningsentreprenör. Han var sitt fortsatta liv verksam som rörledningsentreprenör.

Referenser

Noter

Källor 
 O. Ehn, "Tre märkliga uppsalafotografier", Årsboken Uppland, 1973.
 R. Kjellander, "J W Bergström", Daedalus, 1953.
 R. Kjellander, Rörledningsentreprenörernas i Stockholm historia åren 1850-1974, 1982.
 G. Stålbom, Varmt och vädrat, 2010.
 Nationalencyklopedin.

Externa länkar

Svenska fotografer under 1800-talet
Födda 1812
Avlidna 1881
Män
Annika Zell

Annika Zell, född 24 mars 1965, är en svensk tidigare idrottskvinna, aktiv inom orientering, skidorientering samt längdskidåkning, bosatt i Norge.

I maj 2018 meddelades att hon, från säsongen 2018–2019, tillsammans med Magnus Ingesson blir tränare för svenska damlandslaget i längdskidåkning. Den 17 april 2019 meddelade hon att hon lämnar posten.

Bakgrund
Annika Zell är uppvuxen i Sundsvall och har tidigare tävlat för Kovlands IF och Sundsvalls OK. Hon är numera bosatt i Lillehammer i Norge och tävlar för Nydalens SK.

Längdskidåkning
Annika Zell har även tävlat i längdskidåkning, och sluttade åtta på damernas tremil vid svenska mästerskapen 1990 i Östersund.

Skidorientering
Zell vann guldmedalj i världsmästerskapen i skidorientering (lång bana) 1992 i Pontarlier och 1996 i Lillehammer. Hon vann även guld på korta banan 1998.
I världscupen i skidorientering 1991 och 2000 kom hon på en total andra plats och 1999 på en total tredje plats.

Orientering
Zell vann O-Ringen 1993 och 1996. Hon kom på en total femte plats i världscupen i orientering 1992. Hon har vunnit Tiomila tre gånger: 1995 och 1996 med Sundsvalls OK och 2006 med Nydalens SK.

Referenser

Födda 1965
Svenska längdåkare
Svenska lärare under 1900-talet
Levande personer
Svenska orienterare
Svenska skidorienterare
Kvinnor
Världsmästare i skidorientering
Super 8 (film, 2011)

Super 8  är en amerikansk science fiction-film, regisserad av J.J. Abrams och producerad av Steven Spielberg och Bryan Burk. Filmen hade premiär i USA den 10 juni 2011 och i Sverige den 17 juni.

Handling
Sommaren 1979 bevittnar några vänner i en liten stad i Ohio en katastrofal tågolycka medan de håller på att spela in en Super 8-film. Snart börjar de misstänka att kraschen inte var någon olycka, och det dröjer inte länge förrän människor i staden börjar försvinna spårlöst och andra märkliga, oförklarliga saker händer. När den lokale polischefen försöker få reda på sanningen, visar det sig vara något mer fasansfullt än någon av dem kunnat föreställa sig.

Rollista (i urval)

 Joel Courtney – Joseph "Joe" Lamb
 Elle Fanning – Alice "Allie" Dainard
 Kyle Chandler – Jackson "Jack" Lamb
 Riley Griffiths – Charles Kaznyk
 Ryan Lee – Cary
 Ron Eldard – Louis Dainard
 Gabriel Basso – Martin
 Noah Emmerich – Colonel Nelec
 David Gallagher – Donny
 Bruce Greenwood – Cooper
 Zach Mills – Preston
 Amanda Michalka – Jen Kaznyk
 Glynn Turman – Dr. Thomas Woodward
 Michael Hitchcock – Deputy Rosko
 Caitriona Balfe – Elizabeth Lamb
 Joel McKinnon Miller – Sal Kaznyk
 Jessica Tuck – Mrs. Kaznyk
 Dan Castellaneta – Izzy
 Richard T. Jones – Overmyer
 Dale Dickey – Edie
 Colin Mathews – Crazy Beto's Customer
 Brett Rice – Sheriff Pruitt
 Katie Lowes – Tina

Referenser

Externa länkar
 Officiell webbplats
 Filmens svenska hemsida
 

Amerikanska filmer 2011
Engelskspråkiga filmer
Amerikanska thrillerfilmer
Amerikanska science fiction-filmer
Filmer i regi av J.J. Abrams
Filmmanus av J.J. Abrams
Filmer producerade av Steven Spielberg
Filmer producerade av J.J. Abrams
Filmer från Bad Robot Productions
Filmer från Amblin Entertainment
IMAX-filmer
1979 på film
Ohio på film
Järnväg på film
Filmer från Paramount Pictures
Ato Ibáñez

Andreas Enrique Anatole (Ato) Alm Ibáñez, född 14 november 1985 i Öja församling, Södermanlands län, är en svensk gångare på olika distanser. Han gjorde sin första stora tävling i Europamästerskapen i friidrott 2010.

Han har representerat Sverige vid världsmästerskapen i friidrott vid fem tillfällen, från 2011 till 2019. Han tävlade för Sverige vid IAAF World Race Walking Team Championships sju gånger i följd från 2004 till 2016. Han tävlade också vid Europamästerskapen i friidrott 2010, 2014 och 2018.

I mars 2019 klarade han kvalgränsen till Världsmästerskapen Doha i Qatar hösten 2019.

Ibáñez slutade på en överraskande tolfte plats i karriärens bästa VM-lopp i friidrotts-VM i Doha 2019. Detta trots att han tillbringat fem minuter i den så kallade straffdepån. Utan bestraffningen skulle han troligen slutat topp tio.  Efter VM i Doha valde Ato att avsluta sin gångkarriär på elitnivå. Han har uttryckt att han vill testa en del löpning och cykling och kanske en del skidåkning. "Lägger jag in lite simning i sommar kanske det blir aktuellt att testa triathlon".

Han är son till de internationella gångarna mexikanen Enrique Vera Ibáñez och svenskan Siw Karlström. Hans bror Perseus Karlström är också internationell gångare för Sverige.

Referenser

Externa länkar 
 IAAF-profil
 European Athletics biography

Svenska gångare
Svenska mästare
Födda 1985
Levande personer
Män
Personer från Gotland
Idrottare från Gotlands kommun
Tom Kling Baptiste

Tom Daniel Kling Baptiste, född 29 augusti 1990, är en svensk friidrottare och sprinter. Han har sedan år 2010 vunnit ett antal medaljer vid de svenska mästerskapen både inomhus och utomhus på sprintsträckorna.

Karriär 

Första gången Kling Baptiste underskred 11 sekunder på 100 meter var som 16-åring, våren 2007.

Han deltog vid EM 2010 i Barcelona men blev utslagen i försöken på 100 meter med 10,64.

2011 sprang han 100 meter vid U23-EM i Ostrava, Tjeckien men slogs ut i försöken med tiden 10,74 s. Han deltog även, tillsammans med David Sennung, Oskar Åberg och Alexander Nordkvist i det svenska korta stafettlaget som blev utslaget i försöken.
 
Vid EM i Helsingfors 2012 deltog Kling Baptiste tillsammans med Benjamin Olsson, Stefan Tärnhuvud och David Sennung i stafett 4x100 meter men laget blev utslaget i försöken.

År 2013 sprang han 60 meter vid inomhus-EM i Göteborg och gick vidare från försöken men slogs sedan ut i semifinalen.

Vid inomhus-VM i Sopot, Polen år 2014 deltog Kling Baptiste på 60 meter men slogs efter ett försökslopp på 6,72 ut från vidare deltagande. För semifinalplats hade krävts tiden 6,69. Vid sommarens EM i Zürich deltog han dels på 100 meter där han blev utslagen efter ett lopp på 10,50, dels i korta stafetten där han tillsammans med Stefan Tärnhuvud, Alexander Brorsson och Erik Hagberg blev utslagen i försöken trots ett nytt säsongsbästa.

Kling Baptiste deltog på 200 meter vid EM 2016 i Amsterdam men blev utslagen i semifinalen. I samma EM var han också med i det svenska stafettlaget på 4 x 100 meter tillsammans med Austin Hamilton, Emil von Barth och Johan Wissman. Laget blev dock utslaget i försöksheaten.

Vid SM i friidrott 2020 blev han tvåa på 100 meter med tiden 10.52.

Utmärkelser 

Tom Kling Baptiste belönades år 2016 med Stora grabbars och tjejers märke nummer 545.

Personliga rekord 

Utomhus 
100 meter – 10,27 (Skara 6 juni 2016)
200 meter – 20,81 (Söderhamn 9 augusti 2015)

Inomhus 
60 meter – 6,65 (Göteborg 22 februari 2014)
200 meter – 20,95 (Gävle 18 februari 2018)

Referenser

Fotnoter

Externa länkar 
 Tom Kling-Baptiste

Svenska mästare i kortdistanslöpning
Svenska mästare i stafettlöpning
Födda 1990
Levande personer
Män
Mottagare av Stora grabbars och tjejers märke