kardosdrur/scandi-wiki huggingface dataset:
70 Virginis

70 Virginis är en gul stjärna i huvudserien i stjärnbilden Jungfrun. 70 Virginis har en visuell magnitud av +4,97 och ligger på ett avstånd av ungefär 59 ljusår.

Exoplanet 
Närvaron av en exoplanet vid stjärnan kungjordes i januari 1996. Upptäckten skedde med en 3-meters reflektor vid Lick-observatoriet som uppmätte radialhastigheter.

Planeten har en massa som är drygt sex gånger större än Jupiters, har en omloppstid på 117 dygn och fick beteckningen 70 Virginis b .

Se även 
 Lista över exoplaneter

Referenser 

Stjärnbilden Jungfrun
Huvudseriestjärnor klass G
Solsystem
Astronomiska upptäckter 1996
Flamsteedobjekt
Glieseobjekt
HR-objekt
HD-objekt
109 Piscium

109 Piscium, som är stjärnans Flamsteed-beteckning, eller HD 10697, är en ensam stjärna i den östra delen av stjärnbilden Fiskarna. Den har en  skenbar magnitud på ca 6,27 och är mycket svagt synlig för blotta ögat där ljusföroreningar ej förekommer. Baserat på parallaxmätning inom Hipparcosuppdraget på ca 30,2 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 106 ljusår (ca 33 parsek) från solen. Den rör sig närmare solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca -46 km/s.

Egenskaper
109 Piscium är en orange till gul stjärna i huvudserien av spektralklass G3 Va och är en solliknande stjärna. Den har en massa ungefär som solens, en radie som är omkring 90 procent större än solens och utsänder ca 2,9 gånger mera energi än solen från dess fotosfär vid en effektiv temperatur på ca 5 400 K.

Exoplanet 
Närvaron av en exoplanet vid stjärnan upptäcktes den 1 november 1999. Planeten fick beteckningarna 109 Piscium b och HD 10697 b. Den har en massa som är minst sex gånger större är Jupiters och en omloppsperiod strax under tre år. Stjärnan roterar under en lutning på 69+21-26 grader mot siktlinjen från Jorden och det är troligt att planeten delar den lutningen.

Se även 
 109 Piscium b

Referenser

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/107piscium

Stjärnbilden Fiskarna 
Huvudseriestjärnor klass G
Solsystem 
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Glieseobjekt
Astronomiska upptäckter 1999
Hällmålning

Hällmålning, till skillnad från hällristning, är som namnet antyder målade bilder på en stenhäll. Hällmålningar påminner om grottmålningar.

Beskrivning
Bilderna visar ofta djur och mera sällan människor. De är målade med röd, nästan outplånlig färg (rödockra plus något bindemedel) och är antingen helt ifyllda eller gjorda med fingerbreda röda konturer. Målningarna hittas ofta på lodrätt stupande, släta och glansiga bergväggar, på klipphällar eller vid ingångar till grottor. De flesta målningarna finns i sydläge. Ovanför de målningar som man funnit finns oftast en överskjutande bergformation som skyddat mot nederbörd. Bilderna visar tydligt att människorna som målat bilderna var ett jägarfolk för vilka älg och ren spelat en stor roll.

Fyndplatser
I Sverige har man hittat hällmålningar främst i norra Sverige men efter tre fynd i Bohuslän, bland annat i Tumlehed på Hisingen, och åtta i Värmland så har man reviderat uppfattningen att den bara skulle vara en nordsvensk företeelse. Man har bland annat hittat hällmålningar i Jämtland vid Hästskotjärn, Fångsjön, två vid sjön Skärvången och ett antal i Härjedalen där den mest kända finns på fjällplatån Flatruet. I Ångermanland har man hittat målningar i Härnösand, i Anundsjö, Fjällsjö, vid Högberget i Ramsele och vid Åbodsjön i Sidensjö socken. De nordligaste är hittade i Fredrika, på Finnforsberget ovanför Finnforsfallet i Skellefteå kommun samt utanför Jokkmokk i Lappland.

Hällmålningar har också hittats i Finland (till exempel Astuvansalmi), Norge (till exempel Solsemgrottan), Sibirien, Afrika och Nordamerika.

Källor

Noter

Externa länkar
 
Hällmålningen vid Åbodsjön
Hällmålningar i Ångermanland
Tidskriften Grottan - Hällmålning i ångermanländsk blockgrotta
Lovisa Dorotea av Preussen

Lovisa Dorotea Sofia av Preussen (tyska: Luise von Brandenburg) , född 29 september 1680 i Berlin, död 23 december 1705 i Kassel, dotter till kung Fredrik I av Preussen och Elisabet Henrietta av Hessen-Kassel.

Hon förmäldes 31 maj 1700 i Berlin med sin kusin Fredrik, dåvarande arvprinsen av Hessen-Kassel. Vigseln firades med stor prakt. Conrad Mel författade Font Legatio orientalis till bröllopet. Hon led av mycket dålig hälsa och dog barnlös fem år efter vigseln. Fredrik gifte 1715 om sig med Ulrika Eleonora d y av Sverige, vilket gav honom tillträde till Sveriges tron.

Referenser

Preussens prinsessor
Födda 1680
Avlidna 1705
Kvinnor
Personer från Berlin
Ugglan
HD 28185

HD 28185 är en ensam stjärna belägen i den norra delen av stjärnbilden Eridanus. Den har en  skenbar magnitud av ca 7,80 och kräver åtminstone en stark handkikare eller ett mindre teleskop för att kunna observeras. Baserat på parallax enligt Gaia Data Release 2 på ca 25,4 mas, beräknas den befinna sig på ett avstånd på ca 129 ljusår (ca 39 parsek) från solen. Den rör sig bort från solen med en heliocentrisk radialhastighet på ca 50 km/s.

Egenskaper
HD 28185 är en gul till vit stjärna i huvudserien av spektralklass G5 V. Den har en massa som är ungefär lika med solmassan, en radie som är ca 1,2 solradier och har ca 1,2 gånger solens utstrålning vid en effektiv temperatur av ca 6 000 K. 

Stjärnan liknar solen men roterar långsammare, med en rotationsperiod på ca 30 dygn, jämfört med 25,4 dygn för solen. Liksom majoriteten av värdstjärnor för exoplaneter är HD 28185 metallrik i förhållande till solen och innehåller ca 73 procent mera järn.

Planetsystem

Huvudartikel: HD 28185 b

År 2001 upptäcktes en exoplanet i storlek som Jupiter betecknad HD 28185 b i en bana kring stjärnan med en omloppsperiod av 1,04 år. Till skillnad från många exoplaneter med lång period har den en låg excentricitet i omloppet. Planeten har liknande insolation som Jorden, vilket har lett till spekulationer om möjligheterna till beboeliga månar. Dessutom tyder numeriska simuleringar på att planeter med låg massa i gasjättepositioner skulle vara stabila under långa perioder. Planetens existens bekräftades oberoende av Magellan Planet Search-programmet 2008.
 
Stjärnan visar också tecken på en långsiktig trend i radialhastighet, vilket kan tyda på närvaro av en ytterligare yttre följeslagare.

Se även
 Lista över exoplaneter

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/20723/hd28185.

		
Stjärnbilden Floden Eridanus
HD-objekt
Huvudseriestjärnor klass G
Solsystem
Solliknande stjärnor
Lizzie Olsson Arle

Märta Lisa (Lizzie) Olsson Arle, född 23 februari 1926 i Ärtemark, död 20 maj 2006 i Huddinge församling, var en svensk målare, skulptör och konstpedagog.

Lizzie Olsson Arle utbildade sig vid Konstfack 1944–1948, vid Académie André Lhote och Académie de la Grande Chaumière i Paris 1948–1951 samt vid Accademia di Belle Arti i Ravenna 1951. Hon var verksam som lärare och som rektor vid Gerlesborgsskolan under större delen av sitt arbetsliv. Olsson-Arle finns representerad vid bland annat Nationalmuseum, Moderna museet i Stockholm, Norrköpings konstmuseum och Kalmar konstmuseum.

Lizzie Olsson Arle var gift med Asmund Arle. De är begravda på Skogskyrkogården i Stockholm.

Offentliga utsmyckningar i urval
Från mörker till ljus (1961), kalkmålning i ABF-huset i Stockholm
Ridå för Östrabo skola och teater i Uddevalla (1970)
Lådvägg i Åvaskolan i Täby kommun (1972)
Tidsbild (1973), skulptur och måleri tillsammans med Sune Fogde, Vårbergsskolan i Stockholm
Bildband (1973), applikation i ljusgård i Huddinge sjukhus
Flaggspel (1974), applikation, Linköpings universitet
Gestaltning av tunnelbanestationen Näckrosen i Sundbyberg (1975)
Ridå i Folkets Park i Vänersborg (1983)
Ridå i Killebäcksskolan i Södra Sandby (1983)
Vävnad i Hovrätten i Sundsvall (1985)
Vävnad i Islands centralbank i Reykjavik (1986)
Cirkusliv (1992), pelare och väggtavlor i mosaik, matsalen i Edboskolan i Skogås. 
Hyllning till Allan Pettersson (1992), applikation, Edboskolan i Skogås
Fabeldjur (1993), mosaik, väntrummet i Boo gamla kommunalhus
Kärlek på sju språk (1994), skulptur vid Terapivägen i Flemingsberg

Noter

Bibliografi
Kajsa Willemark: Lizzie Olsson Arle, Hallgren & Fallgren, Stockholm 2006

Svenska målare under 1900-talet
Konstnärer verksamma i Stockholms tunnelbana
Personer från Ärtemarks socken
Födda 1926
Avlidna 2006
Kvinnor
Representerade vid Nationalmuseum
Gravsatta på Skogskyrkogården i Stockholm
Svenska skulptörer under 1900-talet
Svenska lärare under 1900-talet
Representerade vid Moderna museet
Representerade vid Norrköpings konstmuseum
Flaming Sideburns

The Flaming Sideburns är ett finskt-argentinskt rockband baserat i Helsingfors. Gruppen grundades 1995 och har sedan dess gett ut tre studioskivor, Hallelujah Rock n' Rollah! (Save Rock N' Roll i USA),Sky Pilots och Keys to the Highway.

Historia
The Flaming Sideburns grundades 1995 i Berghäll i Helsingfors. Till en början var det bara en samling av likasinnade som spelade gamla covers för sina vänner. 1997 släpptes den första singeln. Bamndet leds av Jorge Eduardo Martinez och musikstilen beskrivs närmast som garagerock. 

1999 fick bandet ett skivkontrakt med danska Bad Afro Records och gav ut en samling med singlar och demolåtar, It's Time To Testify ... Brothers And Sisters. Flaming Sideburns åkte på turné med Hellacopters. År 2001 släpptes den första studioskivan Hallelujah Rock N' Rollah! på samma bolag. Skivan gavs ut av Jetset Records i USA under namnet Save Rock N' Roll och låten Street Survivor användes i Toyotas TV-reklam i USA. 

Under 2000-talet har Sideburns turnerat flitigt både i Europa och USA. Skivan Sky Pilots (2003) introducerade en mer slipad och nedtonad version av bandet. I Europa släpptes den av Universals dotterbolag Spinefarm och i USA av Jetset Records. 

År 2006 kom samlingsskivan Back To The Grave ut. Flaming Sideburns har spelat mycket tillsammans med The Hellacopters och The Soundtrack of Our Lives.

Medlemmar
 Eduardo Martinez (sång)
 Ski Williamson (gitarr)
 The Punisher (bas)
 Jay Burnside (trummor)
 Jeffrey Lee Burns (gitarr)

Tidigare medlemmar

 Vilunki 3000 (gitarr)
 Johnny Volume (gitarr)
 Peevo de Luxe (gitarr)

Diskografi

It's Time to Testify ... Brothers and Sisters (1999)
Hallelujah Rock'n'Rollah (2001)
Save Rock'n'Roll (2002)
Sky Pilots (2004)
Back to the Grave (2006)
Keys to the Highway (2007)

Finländska musikgrupper
Lars Bergström

Lars Bergström kan syfta på:

Lars Bergström (arkitekt)
Lars Bergström (filosof)
Lars Bergström (fysiker)
Lars Bergström (ingenjör)
Lars Bergström (konstnär)
Lars Bergström (född 1954), svensk överste i armén
Lars Bergström (född 1966), svensk överste i flygvapnet.
Lars "Osten" Bergström, svensk ishockeyprofil
Lasse Bergström, svensk filmkritiker och förläggare
Tau Bootis

Tau Bootis (τ Boo) är en gul-vit dubbelstjärna i stjärnbilden Björnvaktaren. Dess kompanjon är en röd dvärg som kretsar kring stjärnan på ett avstånd på 240 AU. Ett helt varv runt stjärnan kan ta flera tusen år. 

Man har satt Tau Bootis på en lista över möjliga variabla stjärnor, eftersom variationerna inte är fastslagna. Magnituden varierar enligt mätningar 4,46 – 4,52.

Egenskaper
Primärstjärnan Tau Bootis A är en underjättestjärna av spektralklass F7 IV. Den har en massa som är ca 40 procent större än solens och är därmed något ljusare och varmare. Den har en radie som är ca 1,4 gånger solens och är förmodligen ungefär 1,3 miljarder år gammal. Eftersom det är mer massivt än solen, är dess livslängd kortare - mindre än 6 miljarder år. Tau Bootis är den första stjärnan förutom solen som observerats med att ändra polariteten i dess magnetfält.

Planetariska systemet 
En exoplanet upptäcktes 1997 kretsande kring stjärnan. Det finns också tecken på en annan planet som kretsar kring stjärnan med en period på ca 5 000 dygn, men detta kan bero på en instrumental effekt eller en magnetisk aktivitetscykel. I ett ovanligt fall av rollomvändning verkar det som om Tau Bootis rotation har blivit tidsmässigtt låst till Tau Bootis b.

Se även 
 Lista över exoplaneter

Referenser

Noter

Externa länkar
 https://www.universeguide.com/star/taubootis
 http://stars.astro.illinois.edu/sow/tauboo.html

Stjärnbilden Björnvaktaren
Dubbelstjärnor
Solsystem
Gul-vita underjättar
Huvudseriestjärnor klass M
Bayerobjekt
Flamsteedobjekt
HR-objekt
HD-objekt
Gustavsvik, Örebro

Gustavsvik är en fritidsanläggning på söder i Örebro som anlades 1938. Anläggningen består av en femstjärnig camping och ett utomhusbad samt ett inomhusbad med hopptorn och sviktar, 50-meters motionsbassäng, gym med spincycling och ett upplevelsebad med vattenrutschbanor. Det sistnämnda genomgick en större förändring år 2002, då vågbadet kompletterades med vildvattenforsar, småpooler och akvarier; allt i ett tropiskt djungeltema. Upplevelsebadet genomgick 2015 en stor renovering och fick tillökning med tre nya vattenrutschbanor, i ett djungelinspirerat tema som kallas The Lost City. Idag är Gustavsvik Nordens största badanläggning.

Historik
Ursprunget till Gustavsviksbadet är det tegelbruk som drevs på området från 1880-talet in på 1910-talet. Ägare var Emilia Gustafsson. När tegelbruksverksamheten hade upphört, vattenfylldes lergroparna. Under åren 1933-38 iordningställdes det första Gustavsviksbadet som AK-arbete. På den tiden badade man mest i den östra stora dammen som inte längre utnyttjas för bad. I slutet av 1950-talet rustades den västra dammen med bottenbeläggning av sten och med reningsanläggning. Den kom att kallas "Familjebadet". Åren 1962-63 byggdes 50-meters-bassängen. Badet var fram till 1986 endast öppet sommartid.

Galleri

Gustavsvik som det var förr

Källor
 Gatorna i Örebro, s. 72-73. Sällskapet Gamla Örebro 1999.
 Gustavsviks webbplats

Externa länkar

Badhus i Sverige
Badplatser i Sverige
Sport i Örebro
Byggnader och anläggningar i Örebro
Sportanläggningar i Örebro kommun
Sportanläggningar invigda 1938
1938 i Sverige
Kaufungen

Kaufungen är en kommun (Gemeinde) i Landkreis Kassel i Hessen i mellersta Tyskland. Befolkningen uppgår till cirka  invånare, på en yta av  kvadratkilometer. Kommunen bildades 1 december 1970 genom en sammanslagning av de tidigare kommunerna Oberkaufungen och Niederkaufungen.

Kafungen är vänort med svenska Ale kommun.

Referenser 

Kommuner och städer i Landkreis Kassel
HD 80606

HD 80606 är en dubbelstjärna i stjärnbilden Stora björnen. Den ligger på omkring 580 ljusårs avstånd ifrån solen. 

Stjärnan har visuell magnitud +9,00 och kräver fältkikare eller ett litet teleskop för att kunna observeras.

Exoplaneter 
Närvaron av en exoplanet vid dubbelstjärnan upptäcktes 2001. Den har en massa av ungefär 4 gånger Jupiters och fick beteckningen HD 80606 b.

Se även 
 Lista över exoplaneter

Referenser 

Stjärnbilden Stora björnen 
Dubbelstjärnor
Solsystem
HD-objekt
Astronomiska upptäckter 2001
Olli Hildén

Olli Hildén (ibland som Ölli Hilden) är en finsk gitarrist och scenograf. 

Olli Hildén började sin musikaliska bana som ung tonåring tillsammans med sin kusin Matti Fagerholm (Michael Monroe) i bandet Black Magic. Bandet gav inte ut några skivor. Det gjorde inte heller hans nästa band, punkgruppen Pohjanoteeraus (Bottennotering), där han spelade tillsammans med ett ungt basistlöfte vid namn Sami Takamäki, som senare skulle byta namn till Sam Yaffa och börja spela med Hanoi Rocks. 

Efter Pohjanoteeraus var Ollis nästa stora band Backsliders (1985), som blivit något av en kultikon för hard rocken i Finland. I Backsliders spelade han ända in till mitten av 1990-talet. Under tiden spelade han också med Pelle Miljoona & Rockers och Problems?, två band som han återupptog bekantskapen med i slutet av 1990-talet.

1996 spelade han in skivan Peace Of Mind tillsammans med Michael Monroe. 

Under 2000-talet har Olli Hildén satsat på scenografyrket och designat scenografin till storfilmer som Helmiä ja sikoja, Pitkä kuuma kesä och Bad Luck Love.

Finländska rockmusiker
Rockgitarrister
Finländska gitarrister
Finländska scenografer
Män
Twinkle Star Sprites

Twinkle Star Sprites är ett shoot 'em up utvecklat av ADK som släpptes till Neo-Geo-arkadmaskinen 1996. Spelet har sedan även släppts till Sega Saturn, SNK Neo-Geo CD, Sega Dreamcast och Playstation 2.

Datorspel 1996
Sega Saturn-spel
Dreamcast-spel
Playstation 2-spel
Digão

Rodrigo Izecson dos Santos Leite, mer känd som Digão, född 14 oktober 1985 i Brasilia, är en brasiliansk före detta fotbollsspelare. Han spelade under sin karriär bland annat för den amerikanska fotbollsklubben New York Red Bulls och italienska AC Milan. Digão har en äldre bror som heter Ricardo Izecson dos Santos Leite, mer känd som Kaká.

Brasilianska fotbollsspelare
Personer från Brasília
Spelare i AC Milan
Spelare i Rimini Calcio
Spelare i Standard Liège
Spelare i US Lecce
Spelare i FC Crotone
Spelare i FC Penafiel
Män
Födda 1985
Levande personer
Diamagnetism

Diamagnetism är en typ av magnetism som uppvisas av vissa material. Det kännetecknas av negativ susceptibilitet, det vill säga att magnetisering endast finns när ett yttre magnetfält finns (till skillnad från ferromagnetism) och är riktat i motsatt riktning mot det yttre fältet (till skillnad från paramagnetism).

Alla ämnen har ett visst mått av diamagnetism, som uppstår på grund av elektronernas rörelser runt kärnorna. Dessa rörelser kan ses som en elektrisk ström, men nettoströmmen är noll i avsaknad av ett pålagt yttre fält. Med ett sådant börjar elektronerna röra sig enligt Lenz lag, och skapar därmed en ström som motverkar det pålagda fältet. Detta ger dock endast ett svagt bidrag till susceptibiliteten, som dock är oberoende av temperaturen och det pålagda fältet. Bidraget blir

där μ0 är den magnetiska konstanten, N är antalet atomer per volymenhet, Z är antalet elektroner per atom, e är elektronens laddning, m är dess massa och  är elektronernas medelavstånd till kärnan.

Se även
Meissnereffekten

Källor

Externa länkar 

Magnetism
Peter den stores sjöfästning

Peter den stores sjöfästning var ett ryskt projekt för att skydda Sankt Petersburg i början av 1900-talet.

Efter rysk-japanska kriget (1904 - 1905) var den kejserliga ryska flottan i stort sett utplånad och det var ett starkt ryskt intresse av att på nytt bygga upp landets militära slagkraft.

Den ryska regeringen satsade mycket pengar och krafter på att bygga upp den ryska sjömakten. Ett projekt för att ytterligare stärka Rysslands närvaro på haven, i synnerhet Östersjön, var byggandet av starka kustbefästningar i södra Finland och norra Estland, som var delar i det ryska imperiet. Projektet fick namnet Peter den stores sjöfästning.

Meningen var att förutom starka örlogsbaser i Estland befästa yttre delen av Finska viken så att den kunde stängas av mot fientliga anfall. Ubåtar, ytfartyg, ubåtsnät, minor och kustartilleri skulle bilda ett skydd för ryska imperiets huvudstad. Stora mängder materiel och personal avsattes för byggandet. Vid första världskrigets utbrott hade arbetet just kommit igång, och betydande ryska militärenheter fanns redan på plats i Finland. De skulle senare spela en viktig roll vid februarirevolutionen 1917 och finska inbördeskriget.

Efter ryska revolutionen blev Estland och Finland självständiga stater, och det väldiga projektet med Peter den Stores sjöfästning fick skrinläggas. Rädslan för en fientlig attack mot Leningrad fanns dock kvar och påverkade i hög grad Stalin och den sovjetiska ledningens intresse av att behärska kustområdena i Finland och norra Estland. Sovjetunionens ockupation av Estland och försök att erhålla örlogsbaser i Finland orsakades av den gamla känslan av utsatthet rörande Leningrad. Det är fortfarande ett starkt ryskt intresse att behärska närområdet kring S:t Petersburg.

Referenser
2. ”Fanbäraren” 2023 svenskspråkig finsk militärtidskrift
Rysslands militärhistoria
Lars Bergström (fysiker)

Lars Bergström, född 12 mars 1952, är en svensk partikelfysiker. Han är professor i teoretisk fysik med astropartikelfysik som specialitet, vid Stockholms universitet (SU), campus AlbaNova.

Forskarkarriär 
Astropartikelfysik är en relativt ny disciplin inom fysiken, som visar på samband mellan de minsta beståndsdelarna och det gigantiskt stora universum  – högenergiastrofysik. Bergström är en av de första astropartikelfysikerna i Sverige och har därför spelat en viktig roll i utformningen av områdets teoretiska innehåll. Han är en uppskattad pedagog som föreläser på alla nivåer, från avancerade fysikkurser på doktorandnivå till ”Fysik för poeter”, som ett led i ett aktivt arbete för att göra fysiken begriplig för flertalet. Analogier från konstens, musikens och litteraturens värld blir till hjälp att fördjupa förståelsen av begrepp som annars är mycket abstrakta.

Bergström har varit involverad i flera internationella forskningsprojekt som exempelvis neutrinoteleskopet AMANDA vid Sydpolen. Han är också en i den svenska gruppen av dess fortsättning ICE-Cube och i arbetet med den nya satelliten för gammaastronomi, Fermi Gamma-ray Space Telescope, som är ett samarbete mellan forskare i USA, Italien, Frankrike, Japan och Sverige. Dessa projekt har i hög grad koppling till kosmologi, där bland annat universums geometri, och dess materie- och energi-innehåll kan studeras.  

Härtill är Bergström nu direktör och ordförande för styrgruppen i forskarsamarbetet Oskar Klein Centre kring kosmisk partikelfysik vid Albanova, som 2008 utsågs till en av 20 nya Linnémiljöer av Vetenskapsrådet med finansiellt stöd om 70 MSEK fördelade på 10 år. Dess avsikt är att skapa och driva en exceptionellt framstående forskningsmiljö för högenergiastrofysik och kosmologi inom Stockholms universitet och KTH, som kan söka svaren på några av de mest grundläggande frågorna om hur universum fungerar.

Bergström är sedan 2001 ledamot av Kungliga Vetenskapsakademien och var 2004–2015 sekreterare i Vetenskapsakademiens Nobelkommitté för fysik.

Publikationer i urval 
 Papers listade på Smithsonian/NASA Astrophysics Data System (ADS)

 Lars Bergström & Ariel Goobar, Cosmology and Particle Astrophysics, 2:nd ed. Springer (2004).

Källor

Se även 
 Neutrinoastronomi
 Gravitationsastronomi

Externa sidor 
Stockholms universitet - Lars Bergström
 Oskar Klein Centre webbplats

Kosmologer
Svenska professorer i teoretisk fysik
Personer verksamma vid Stockholms universitet
Ledamöter av Kungliga Vetenskapsakademien
Män
Födda 1952
Levande personer
Svenska partikelfysiker
Alumner från Stockholms universitet