Spørgsmål: Skyder JEG med skarpt? Hvor i alverden ser du dog dét henne..?  Jeg kan ikke se gnisten af et angreb i mit svar til dig, så det må stå for din egen regning - og nej, jeg føler mig ikke spor "truffet" eller gal.  Det var nu engang dig, der startede "skyderiet" ved at komme med udtalelsen:  Og det synes jeg bare ikke skulle stå umodsagt, for solstrålehistorierne KAN netop godt lade sig gøre, hvis man bare - som du selv skriver - husker at bruge hovedet.  Man KAN godt give sin hest væk på en måde, der er etisk forsvarlig - og jeg ville såmænd bare komme med MIT eksempel på, hvordan det lod sig gøre i vores tilfælde, hvor det   var fordi, vi holdt utrolig meget af dyrene, at vi valgte at give dem væk til kærlige hjem. Jeg er ked af, at du udlægger det som et angreb, for det kan jeg virkelig ikke se, at det er. For min skyld må folk mene lige præcis hvad de vil, men jeg vil ikke stiltiende finde mig i at blive kaldt "afskyelig", og slået i hartkorn med dem, der skipper deres gamle udtjente "slagtehest" af til et eller andet suspekt sted, bare fordi de ikke kan klare selv at ringe efter slagteren. Du skriver:  Måske - men hvorfor ikke glæde sig over de historier, hvor det virkelig GÅR godt?  Bare fordi de er i mindretal, behøver man jo ikke lade som om de er ikke-eksisterende, vel?  Mange hilsner Annelise
Svar: Hej Alle, Solstråle historierne er da rigtig dejlige - Annelise har helt ret i, at disse ikke må glemmes. Der er jo trods alt nogle få solstrålehistorier som der er kendskab til, og de kan være med til at bevare håbet for alle de tidligere hesteejere, der overlod deres hest/e til et trygt og kærligt otium på hesteplejehjemmet. Så jo flere der kommer frem at gode historier - skæbner om man vil - jo større håb. Desværre er sandheden at der p.t er flest af de triste historier. MVH Gitte