kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Den sidste del af svaret synes jeg er noget besynderlig, nemlig det her med, at man så kan vælge forskellige steder. Jeg tror, at man som ældre ser det som en særlig fordel, hvis man kan nøjes med at have den samme person inden for døren. Jeg talte forleden dag med Gerda Hansen fra Vejgaard i Aalborg Kommune, og hun nævnte for mig, at hun sådan set er utrolig glad for den kommunale hjemmehjælper, som kommer og gør rent hos hende. Da hun så fik lyst til at få lidt ekstra hjælp til lidt ekstra støvsugning og til at få tørret panelerne af og faktisk selv havde lidt økonomi til at købe hjælpen for, henvendte hun sig til kommunen og sagde: Den her gode hjemmehjælper, jeg har, kunne jeg rigtig godt tænke mig at få til at komme og gøre lidt ekstra rent. Men fordi den nuværende regering har lavet reglerne, som de nu er, måtte kommunen helt uhørt nidkært og bureaukratisk og alt muligt sige: Nej, Gerda Hansen, det går altså ikke, du kan ikke få lov at få den hjemmehjælper, som du ellers er glad for og tilfreds med, til at komme og udføre det her, for hvis du skal have ekstra hjælp, er du tvunget til at vælge en privat aktør. Og det var faktisk umuligt for mig at forklare Gerda Hansen logikken i det her, altså at man fra regeringens side har siddet herinde på Slotsholmen og fundet på et system, som tvinger Gerda Hansen til at vælge en privat hjælp, når hun gerne vil have noget ekstra hjælp; man kalder det fri konkurrence og frit valg, men når Gerda Hansen gerne frit vil kunne vælge, om hun vil købe ekstra timer hos sin kommunale hjemmehjælp, må hun ikke, det er simpelt hen forbudt, det har man besluttet fra regeringens side. Næ, så er det kun hos det private, det må købes. Før hørte vi altså, at ministeren ikke rigtig er med på det med at betale ekstra penge hos det private. Alligevel synes jeg, at det er at stramme den, når ministeren ikke vil gå så langt som til at indrømme, at der her er tale om en klar forskelsbehandling. Når man ikke kan vælge ekstra hos det kommunale, man er tilfreds med, men er tvunget til at skulle vælge hos det private, er det da at forfordele. Det må ministeren da give mig ret i.

Svar:  Jamen det, der er behov for her, er jo sådan set, at vi sætter fokus på, lige præcis hvad det er, den borger har behov for af hjælp, hvad det er, den her borger  ikke  selv er i stand til at udføre. Det er regeringens holdning, at kommunerne bør fokusere på, hvad der er den kommunaleservice forpligtelse, nemlig at tilbyde personlig og praktisk hjælp til borgere, som  ikke  selv er i stand til at udføre disse opgaver. At tillade kommunerne at tilbyde tilkøbsydelser vil ikke kun være et brud med, hvad der traditionelt set opfattes som en kommunal opgave, det vil samtidig også kunne indbefatte en i hvert fald efter min opfattelse ikkenødvendig udvidelse af den offentlige sektors aktiviteter. Altså er ønsket om lige at få tørret lidt paneler af, som var eksemplet her foregående, jo ikke her et eksempel på en opgave, som den konkrete borger ikke selv er i stand til at udføre, for var det sådan, var den pågældende borger jo blevet visiteret til det i den udredning, der går forud for at få tilbudt den praktiske og personlige hjælp.
Kommentar:  Mit spørgsmål er så bare: Hvis det er sådan, at ministeren og regeringen mener, at man nu har fået et tilsagn fra de afrikanske lande om at tage deres borgere tilbage, hvad er det så for et tilsagn, som Danmark giver ved at underskrive den her erklæring? For tilsagnet må jo vende begge veje, og det er jo så et tilsagn til, at man ikke understøtter medier, der fremmer intolerance og så videre Det vil sige, at det jo må gælde gensidigt, altså at det, som én part forpligter sig på, forpligter den anden part sig også på. Ellers hører alting op, og det er da derfor, jeg synes, at argumentationen er ret dårlig. Jeg synes, minister, at argumentationen er dårlig, og jeg kan ikke forstå, hvorfor man skriver under. Jeg ved så, at hvis ikke den her regering skriver under, vil der være en anden regering, der gør det. For vi er det eneste parti i Folketinget, der problematiserer det her.

Svar:  Men det ændrer ikke på, at det, vi blandt andet kommer til at lægge vægt på, er, at vi også fortsat skal have en fri og åben debat i Danmark. Det er vi kendte for, og det mener jeg er et rigtig vigtigt grundlag for den politiske debat i Danmark. Og jeg er faktisk stolt over, at vi i hvert fald igennem de seneste år har kunnet føre en både fri og åben og kritisk debat, også når det handler om udlændingepolitik. For det har vi gjort, og det skal vi selvfølgelig på ingen måder give køb på.
Kommentar:  Det er bare ikke sandt. Lad mig læse op fra lovforslaget: »Den individuelle kompensationsordning gælder alene for 2011.« Og videre står der, at hvis ikke Finansieringsudvalget kan finde ud af at finde en løsning på det her, vil kommunerne blive kompenseret for virkningen af provenutabet over bloktilskuddet. Her er det jo af herre Rasmus Prehn blevet fremført, at vi er nede i nogle procenter, de kun bliver kompenseret. Hvad vil det for eksempel betyde for udkantskommunerne, de kommuner, som har meget landbrugsjord, og som taber rigtig meget provenu på det her lovforslag? Det her er endnu et eksempel på, at Venstre trækker Danmark skævt. Udkantskommunerne bliver ramt hårdere af det her lovforslag end for eksempel København, Århus og Odense. Har Venstres ordfører noget svar på det? Det her er endnu et eksempel på, at Danmark bliver trukket skævt. Kan Venstres ordfører give mig ret i det?

Svar:  Hvis det er den stærkeste argumentation, man kan komme med i forbindelse med påstanden om, at vi skulle trække Danmark skævt, så må jeg godt nok sige, at det ikke bare er slapt, så er det meget, meget slapt. Hvis man læser det her lovforslag grundigt, for så vidt angår den måde, kommunerne bliver kompenseret på, vil man læse, at de bliver kompenseret fuldt ud. Læs også lige høringssvarene, hvor der står, at det er fint nok, at det bliver tacklet på den måde. Så det er hensigten, det vil blive gennemført, og kommunerne taber ikke en eneste krone på det her; der går ikke en eneste krone fra velfærden på grund af det her. Samlet set vil det her ikke medvirke til at brække Danmark over, tværtimod vil det styrke aktiviteten også i landdistrikterne, fordi man jo så kan fastholde noget beskæftigelse også i landdistrikterne. Jeg må da så undre mig endnu mere over, at Socialdemokraterne så har skrevet i sit eget forslag, at man vil øge beskatningen. Det vil da om noget få Danmark til at brække over og koste arbejdspladser.
Kommentar:  Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.

Svar:  Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 1-3, tiltrådt af udvalget? De er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg det som vedtaget. Det er vedtaget.
Kommentar:  Tak for det. Det synes jeg er en positiv tilkendegivelse, og som sagt er jeg måske en kende utålmodig i forhold til at komme i gang med alt det her arbejde, og jeg synes netop, at udmeldingen om det store fællesministerium giver mange muligheder – muligheder, som jeg anser det for ansvarligt at gribe og gøre noget ved. Derfor er jeg glad for den tilkendegivelse, der ligger i, at man da i hvert fald gerne vil kigge på området. Nu er det jo ikke mig, der skal diktere, hvordan ministeren arbejder, men jeg håber da på, at ministeren kommer i gang med de her ting, hellere nu end om et halvt år, og at der i det hele taget måske er behov for netop det her serviceeftersyn af de mange lovgivninger, som på nogle områder måske kan opleves noget vanskelige i den dagligdag, som danske børn vokser op i.

Svar:  Jeg er mindst lige så utålmodig som Venstres ordfører, og det er jo derfor, vi nu har en intens proces omkring finansloven, hvor regeringen blandt andet har lagt op til, at der skal afsættes en lille halv milliard kroner til reform af folkeskolen. Venstres ordfører og ordførerne i Venstres gruppe på uddannelses-, børne- og undervisningsområdet er jo også inviteret til møde hos ministeren netop for at drøfte, hvilke ideer Venstre har. Vi har en tilsvarende møderunde med de andre partier. Der er en finanslov, hvor vi blandt andet sætter den her lille halve milliard af til forsøgs- og udviklingsarbejdet i den næste tid, men lige så snart finansloven er i hus, går vi i gang med at invitere til et bredt partnerskab både med partierne og med interessenterne, lærerne, skolelederne, pædagogerne, forældrene, eleverne, sådan at vi får en reel reformproces i et medejerskab med de personer, som det berører, og det drejer sig selvfølgelig også om de partier, som er en del af at udvikle politikken på det her område.
Kommentar:  Ja, ja, det har ministeren da ret til, men det, der er i det, som jeg spørger efter, handler jo netop om, at man kan få besøg, og det handler også om den aftale, vi har indgået tidligere i forbindelse med hastelovgivningen i forhold til genåbningen. Så det her ligger da fuldstændig inden for rammerne af, at ministeren må svare på, at man selvfølgelig har ret til at gå ud af sin bolig. Så kan ministeren heller ikke svare på, om man efterfølgende skal i isolation, og ministeren kan heller ikke svare på, om det ikke er en frihedsberøvelse, hvis man netop siger til beboerne, at de ikke må forlade plejehjemmets matrikel. Kan ministeren ikke svare på det i den her omgang?

Svar:  Vi kan godt have en lang diskussion og sådan noget her, men lad os nu fokusere på spørgsmålet, som handler om, hvordan vi sikrer, at aftalen bliver udmøntet. Det er jo det, som spørgsmålet handler om, og det er det, som mit svar har udfoldet, altså hvordan vi sikrer det, og hvordan vi arbejder med det her. Hvis der er konkrete tvivlsspørgsmål i forhold til juraen på enkelte plejecentre, så er jeg jo nødt til at have fuldkommen klarhed over, hvad det er for en regel der findes. Hvis der findes en regel, som lyder ulovlig, så er jeg jo nødt til, før jeg kan fælde sådan en afgørelse, og før jeg kan vurdere det, at have den regel helt klart foran mig og også have vores jurister til at gennemgå det. Sådan må det jo være.
Kommentar:  Den beslutning skal så tages sådan op imod, at man ikke ved, hvordan teknologien er om 15 år. Det er jo det, der er det svære i det her. Vi ved jo ikke, om der kommer et eller andet megagennembrud på solcelleområdet, som kan gøre, at den enkelte parcelhusejer kunne investere i noget for sig selv og forlade fællesskabet. Og så er det jo altså, at man efterlader andre mennesker med den investering, der er lavet, og så hænger de på regningen. Jeg ville godt nok ønske, at der var lidt mere andelsbevægelse tilbage i Venstre, end der er.

Svar:  Fordelen ved andelsbevægelsen – for den kender vi jo i den grad godt – er, at det er noget, man kan trække sig fra. I forhold til de her værker er hele pointen jo netop, at vi siger til kommunerne: I har indtil årsskiftet, hvis nu I skal binde værkerne. Og ellers må jeg bare sige, at jeg ikke har forståelse for Enhedslistens tankegang om, at den fremtidige teknologiudvikling på varmeområdet kun vil ske i forhold til de individuelle løsninger. Den vil da naturligvis også fortsætte i storskala, ligesom den har gjort i resten af verden, ligesom den har gjort i Danmark indtil nu, ligesom den også kommer til at gøre i forhold til de individuelle løsninger.
Kommentar:  Så vil jeg henlede ministerens opmærksomhed på den vejledning, som fulgte med den aftale, som man oprindelig indgik med Kommunernes Landsforening, en aftale, som er finansieret, DUT-finansieret, med 65 million kroner om netop afskaffelsen af løsrevne lukkedage. Af den vejledning fremgår det meget, meget klart, og jeg vil anbefale ministeren at finde den vejledning frem, hvad det betyder, i forhold til at det skal være uforholdsmæssig omkostningstungt, hvis man skulle kunne holde lukket. Det, som vi så så med stikprøvekontrol, var, at det ikke var sådan, at de her løsrevne lukkedage var afskaffet, plus der var mange eksempler på, at det nok ikke var uforholdsmæssig omkostningstungt. Så jeg vil egentlig høre ministeren igen: Hvorfor kan ministeren ikke henholde sig til den vejledning, der ligger som bilag til den her aftale? Den er jo egentlig meget klar.

Svar:  Sådan set siger den tidligere minister jo selv med henvisning til vejledningen lige præcis det, der ikke står noget om. Der står ikke noget om, hvad det præcis er, som den tidligere regering forestillede sig i forhold til færre lukkedage, hvordan de skulle placeres eller ikke skulle placeres. I forhold til økonomi må jeg bare konstatere, at det, der er sket de sidste 3 år under den tidligere regering, er, at antallet af lukkedage er steget og steget. Derfor indleder vi i den nye regering en dialog med kommunerne med den klare målsætning at nedbringe antallet af lukkedage, og det er med det udgangspunkt, at vi ikke længere ønsker, at det bare skal stige. Vi synes ikke, at der er nogle konkrete håndtag i det, der lå i forhold til den tidligere aftale. Vi kan konstatere, at det har regeringen gjort 3 år i træk, samtidig med at antallet af lukkedage er steget. Vi kan konstatere, at den tidligere regering ikke har gjort sig nogle forestillinger om, hvad den lovgivning skulle gå ud på. Vi vil hellere vælge dialogen, den forpligtende dialog, med kommunerne om at nedbringe antallet af lukkedage.
Kommentar:  Det glæder mig, for på et sted som Grindsted Gymnasium, for bare at tage endnu et eksempel, har man oplevet en nedgang i antallet af optagne elever på næsten 20 procent i 2020, og alt kan selvfølgelig ikke forklares med, at der kommer færre unge – der er altså også unge, der vælger en ungdomsuddannelse fra. Hvad vil ministeren gøre for, at vi får bevaret de ungdomsuddannelser, der er, og får gjort dem mere attraktive?

Svar:  Jeg vil simpelt hen ikke have, at de skal konkurrere. Jeg mener, at det største fejlgreb, vi har lavet i vores uddannelsesystem hen over de sidste årtier – og det er uden at pege fingre ad nogen, for vi sidder i alle de store forligskredse – er, at det er blevet gjort til en konkurrencesituation. Skolerne skal samarbejde om at skabe et godt uddannelsesudbud i stedet for at ligge og konkurrere med hinanden. Så hvad angår det der med at gøre ting attraktive, vil jeg sige, at det ikke er en købmandsbutik, det er et uddannelsessystem, og det vil sige, at vi skal sørge for, at der er let tilgængelig uddannelse i alle dele af Danmark, og at uddannelsesinstitutionerne som det naturligste i verden sørger for at lukke de huller, de hver især efterlader , fordi man samarbejder, i stedet for at de kæmper om de yderste elever, fordi det er det, taxametersystemet er indrettet på.
Kommentar:  Jamen der er nogle ting, der bliver blandet sammen. Jeg bliver nødt til at sige, at i kampen mod terror er vores vigtigste redskab jo vores efterretningstjeneste, fordi det er dér, vi kan tilvejebringe de oplysninger, som kan danne grundlag for både vores forebyggelse og vores modarbejdelse af terrorangreb. Og det er ikke snævert set Europol-samarbejdet, der afgør, om vi har en effektiv efterretningstjeneste i Danmark, eller om vi har den på tværs af grænserne. Det ændrer ikke på, at for det åbne politi er det vigtigt, at vi er en del af Europol. Det er derfor, vi ønsker at komme af med retsforbeholdet.

Svar:  Spørgsmål 6 lyder: Hvad vil regeringen gøre for at sikre sig, at PET's mulighed for at bekæmpe terrorisme ikke bliver svækket, hvis Danmark må udtræde af Europol-samarbejdet?
Kommentar:  Der er en stribe EU-retslige forpligtelser, som Danmark skal overholde, og jeg synes ikke, at det her lovforslag er særlig grundigt bearbejdet. Det er jo bare at give en bemyndigelse til, at ministeren kan give tilladelse til, at landbruget kan gøde mere. Jeg synes, at det her forslag er fuldstændig ubalanceret. Jeg vil godt høre, om ordføreren ikke er lidt betænkelig ved, om man bare lige kan overholde de tre EU-forpligtelser, vi skal overholde, når man her har noget, som medfører en kraftigere kvælstofforurening.

Svar:  Det er jo fuldstændig korrekt, at det her lovforslag skal bemyndige ministeren til at få påbegyndt fjernelsen af undergødskning, og så kan det jo heller ikke være ordføreren fra Enhedslisten ubekendt, at der foregår en masse drøftelser her i Folketinget, i udvalget og så videre om, hvordan man lige præcis skal håndtere de forpligtelser, som ordføreren henviser til. Det er noget af det, som de kommende møder skal vise, og det vil ordføreren også støde på i udvalget og så videre, så vi skal have tingene til at hænge sammen på den måde. Det er jo en helt sædvanlig parlamentarisk måde at arbejde på. Det tror jeg ikke kan være ordføreren ubekendt.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Der er ikke nogen, der beder om ordet. Vi går til afstemning om forslagets endelige vedtagelse.

Svar:  Der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte 109 (V, S, DF, SF, KF og RV), imod stemte 2 (EL), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.
Kommentar:  Hvad er en vækstpakke på 136 milliarder? Er det et forslag?

Svar:  Jeg synes egentlig, at jeg har svaret forholdsvis klart, nemlig at vi har behov for, at der bliver sat gang i beskæftigelsen, at vi har behov for, at der bliver sat gang i velfærdsinitiativer, at der bliver sat gang i klimainvesteringer. Hvor stort skal det beløb være? Lad os tage en drøftelse af det. Vi kan starte med Socialdemokraternes udspil. Om det er nok, vil tiden vise. I modsætning til den borgerlige regering mener jeg faktisk ikke, at man kan løse den økonomiske krise, som er stor, på én gang, og at der findes ét rigtigt svar. Jeg er dybt uenig med De Konservative, når de siger, at alt, hvad de har gjort på det økonomiske område, er korrekt.
Kommentar:  Jeg er jo nødt til at sige det, som det er. Det er dybe spor, der bliver lagt ud. Jeg har jo med samme fortvivlelse fulgt denne langsommelighed, som de her vigtige ting var præget af, ikke mindst under den forrige regering. Sagen er, at det her er en hovedprioritet. Derfor har vi også måttet sprænge banken, om jeg så må sige, prøve på at få lagt nogle nye tanker frem, blandt andet at etablere fængselspladser eller sågar fængsler i udlandet. Der må jeg også sige ærligt til herre Peter Kofod Poulsen, at det jo ikke er noget, jeg kan løse på en formiddag. Det er noget, der kræver forhandlinger med de pågældende lande, eventuelt involvering af private firmaer et cetera, men jeg tror, at det, der er vigtigt, er, at vi sætter os ned og finder egentlige, virksomme løsninger. Så gør det måske ikke noget, at det tager lidt længere tid, når bare det projekt kommer til at virke ordentligt. Så der vil både være initiativer på den korte bane, men også på den lange, så vi får gjort noget reelt og virksomt ved de her problemer og ikke bare mødes onsdag efter onsdag i Folketingssalen og forsikrer hinanden om, at det her også er for galt.

Svar:  Det er jeg glad for at høre. Jeg vil også meget hellere mødes med ministeren ovre i Justitsministeriet, hvor vi kan finde ud af tingene sammen, hvor vi kan lave aftaler, og hvor vi forhåbentlig kan finde frem til noget, der kan munde ud i, at vi får smidt nogle af de her kriminelle røverbander ud af Danmark, og at vi aldrig kommer til at se dem igen i vores land. Det vil jeg rigtig glæde mig til. Men jeg vil så spørge ministeren, om det ikke var en mulighed i samme forbindelse at gå ind og skærpe grænsekontrollen, for vi hører jo fra tid til anden om de her bander, der kommer igen. De bliver dømt, de bliver smidt ud, og så kommer de igen. Er det ikke en god idé? Kunne man ikke forestille sig, at man satte en prop i hullet, om jeg så må sige, ved at sige, at vi så skal skærpe grænsekontrollen betydeligt oveni?
Kommentar:  Det er fuldstændig evident, og det fremgår jo klart og tydeligt, at man godt nok skal hæve pensionsalderen meget, hvis man skal op og have de 55.000-60.000 i arbejdsudbud. Men så lad os gøre et tankeeksperiment: Lad os sige, at regeringen hæver pensionsalderen med 2 år. Så er der jo stadig væk et ret stort arbejdsudbud tilbage, som skal indfries, for at man kan nå op på de 55.000-60.000 inden år 2025. Hvad kunne det være?

Svar:  Jeg vil ikke gå med på et tankeeksperiment om en bestemt form for tilbagetrækningsreform. Det må jo komme, når vi kommer til det og ser, hvad regeringen spiller ud med, ser, hvad vi kan blive enige med Folketingets partier om. Jeg tror, det er en farlig galej at begynde at bevæge sig ind på bestemte gæt. Er der så andre ting, der kan betyde noget i forhold til arbejdsudbuddet? Det er der da bestemt. Man kan jo gøre noget, i forhold til at det kan betale sig at arbejde. Man kan gøre noget i forhold til SU. Der er masser af ting, man kan gøre. Jeg håber også, herre Benny Engelbrecht og Socialdemokratiet vil komme tilbage på den bane, hvor man spiller ind med forslag, for det her er nødvendigt at gøre for Danmark.
Kommentar:  Jeg skal ikke gøre mig til overdommer over, om kommunerne eller finansministeren har mest ret i udlægningen af den aftale, man lavede, og jeg skal ikke blande mig i sådan en diskussion om, hvorvidt det er løftebrud eller ej. Det må Venstre klare internt. Det, som jeg noterer mig, er, at man måske havde været en del af denne debat foruden, hvis man havde ført en mere sober dialog og en mere sober tone. Og så kan jeg i hvert fald konstatere, at hvis der er et sted, hvor man har en udfordring i denne regering, er det med hensyn til den straksopbremsning, som man har lovet danskerne og vælgerne. Den har man i hvert fald ikke levet op til. Så mit spørgsmål skal derfor blot være dette simple: Vil ministeren tage ud til kommunerne og opleve virkeligheden, blandt andet med den invitation, der er kommet fra Kolding?

Svar:  Når nu herre Benny Engelbrecht inddrager straksopbremsningen, vil jeg gerne sige her, at jeg slet ikke tør tænke på, hvordan det var gået, hvis vi ikke havde tilbagerullet alle de lempelser, som den tidligere regering gennemførte. Jeg tør slet ikke tænke på, hvordan det var gået, hvis man så også i asylfasen bare kunne komme op og arbejde. Vores problemer ville være tifold det, de er i dag. Hvad angår det, vi sagde om en straksopbremsning, var det jo en opbremsning i forhold til det, den tidligere regering havde lempet, og det formål har vi opfyldt. Man kan jo så sige, at vi skulle have haft overnaturlige evner og forudset lige præcis den flygtningestrøm, der pludselig skyllede ind over hele Europa. Men det er nok for meget forlangt, at vi som de eneste skulle have set det problem.
Kommentar:  Jeg synes faktisk, det er en lille smule løjerligt, at netop Socialdemokraternes ordfører rejser problemstillingen om den økonomiske prioritering af sundhedsvæsenet, for enhver ved jo, at vi fra Venstres side havde prioriteret sundhedsområdet med 1 milliard kroner i 2015. Og hvis jeg ikke husker helt galt, havde Socialdemokraterne prioriteret sundhedsvæsenet med cirka det halve.

Svar:  Jamen jeg ønsker sådan set bare, at Venstres ordfører forholder sig til Venstres finanslovsforslag. Er det rigtigt, at man deri vil hente 1,5 milliard kroner i kommunernes og regionernes budgetter, og at det, som Økonomi- og Indenrigsministeriet har beregnet, er mere end 360 million kroner på sundhedsområdet i 2015. Er det rigtigt, eller er det forkerte tal? Altså, kan Venstres ordfører bekræfte, at det er Venstres finanslovsforslag?