kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Forhandlingen drejer sig derefter om lovforslaget i sin helhed. Her er der ikke nogen, der beder om ordet, og så går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For lovforslaget stemte 111 (V, S, DF, SF, KF, RV, EL, LA og Christian H. Hansen (UFG)), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.
Kommentar:  Altså, jeg har ikke hørt nogen kritisere, at man har fået en styrket overvågning på kræftområdet, ikke én i Folketinget. Der er taget rigtig mange gode initiativer over en lang årrække, og det var det, jeg også hørte ministeren anerkende og sådan set rose den tidligere VK-regering for, nemlig den positive udvikling, der er sket på kræftområdet. Men for at blive helt konkret: Skal jeg forstå ministerens besvarelse sådan, at ministeren sådan set er enig med Venstre i, at det ikke er godt nok med den behandling, som for eksempel brystkræftpatienterne i Region Hovedstaden i dag bliver tilbudt, at Region Hovedstaden altså ikke leverer den vare, som borgerne ellers burde have krav på, og at det dermed heller ikke er godt nok? Jeg tror, patienterne er optaget af, hvor hurtigt de kommer i behandling, og så synes de nok også, det er fint, at politikere udvikler forskellige værktøjer til at kunne overvåge nogle områder. Men for dem handler det jo om: Hvor hurtigt kommer jeg til undersøgelse? Hvor hurtigt kommer jeg i behandling? Så er ministeren enig i, at Region Hovedstaden i dag ikke leverer varen?

Svar:  Men præcis fordi patienterne er optaget af at få rettidig udredning, at få rettidig behandling, så er det afgørende i den her sag da at pege på, hvad de nye monitoreringstal så betyder for patienterne. Jamen de betyder, at da det blev kendt – for de tal har vi jo ikke haft før – at det stod til, som det gjorde på brystkræftområdet i Region Hovedstaden, så handlede man med det samme. De første tal kom i maj. I juni besluttede man på Rigshospitalet at implementere en række initiativer, der konkret skulle gøre noget ved, hvordan man udreder, hvordan man booker, og man øgede ressourcerne på lægesiden, på sekretærsiden. Og igen, efter at den næste omgang tal er blevet kendt, har man blandt andet i budgettet prioriteret det her område økonomisk, og man har øget kapaciteten yderligere. Det er da det, patienterne er optaget af. Om de her tal bliver brugt til at slå på hinanden, er ikke det interessante. Det interessante er, om de her tal bliver brugt til at forbedre indsatsen over for kræftpatienterne.
Kommentar:  Jeg vil sige, at jeg grundlæggende er uenig med herre Frank Aaen, og jeg har jo faktisk gjort en hel del ud af – også i mit svar her i dag i Folketinget – at fortælle, hvad det er for præmisser, der skal være til stede, for at Finanstilsynet vil godkende en udenlandsk clearingcentral uden for EU. Så jeg har altså meget, meget svært ved at se, at det her skulle være noget, man overhovedet kan puste op til at være et problem. Det er jo også meget åbenlyst, at når alt andet glipper, benytter herre Frank Aaen sig af den gammeldags måde at argumentere på, nemlig: Jamen selv om vi laver lovgivning, så er der nogle, der vil bryde lovgivningen, og hvorfor så lave lovgivningen? Jamen vi lovgiver altså nogle gange, fordi vi tror på, at det er rigtigt, at der skal være nogle retningslinjer for, hvad man må, og hvad man ikke må. Og det er faktisk i tillid til, at folk overholder reglerne. Hvis de så ikke overholder reglerne, jamen så er der sanktioner, og så kan man komme efter de pågældende. Det er en mærkelig argumentation at sige, at man ikke er tilhænger af et lovforslag, fordi man tror, at folk vil bryde loven. Altså, man må have en holdning: Går man ind for lovforslaget eller ej?

Svar:  Jeg har absolut ingenting imod lovgivningen; det sagde jeg også i mit indlæg. Vi støtter langt størstedelen af det her lovforslag, fordi det øger kontrollen og dermed styrker lovgivningen – fint! Men hvis en lovgivning skal virke, skal den kunne kontrolleres, og det er det, jeg sætter spørgsmålstegn ved. Er Finanstilsynet i Danmark i stand til at kontrollere en clearingcentral på Antillerne? Det tror jeg ikke på. Jeg synes, det er naivt at tro på det. Og det er derfor, jeg protesterer.
Kommentar:  Jo, det er en aftale. Den er indgået mellem regeringen og Danske Regioner. Den beskriver meget, meget klart de forskellige skridt, der skal være hen imod en fuld genindførelse, blandt andet at vi kan indføre patientrettigheder på det psykiatriske område tidligere end på det somatiske – det havde vi håbet man ville kvittere for fra Venstres side, men det vil man ikke – lige så vel som oplysningspligten også kommer ind langt tidligere. Den aftale er jo indgået efter et langt samarbejde med vores regioner netop for at få skabt overblik over epidemien og det tryk, der er på vores behandlingssystem.

Svar:  Jeg vil gerne kvittere for det på det psykiatriske område, men vil ministeren ikke bekræfte, at det på det somatiske område er sådan, at der siger bekendtgørelsen, at der skal patientrettighederne alligevel genindføres 1. januar? Så hvad er der egentlig af nyt i det, der står i den aftale? Det er mit første spørgsmål. Jeg har et andet spørgsmål. Sundhedsministeren siger til mig i et svar dateret den 23.4., at man ultimo maj vil have skaffe sig et overblik over ventetidspukkel og aktivitet i det danske sundhedsvæsen. Hvornår kommer det overblik fra regeringens side?
Kommentar:  Jeg er ikke klar over, om ordføreren ikke hørte min ordførertale, for jeg sagde netop, at det er et problem, og at det er noget, vi skal gøre noget ved. Men i Dansk Folkeparti mener vi ikke, at det at hæve aldersgrænsen løser problemet. Alle undersøgelser viser, at det ikke hjælper noget at hæve aldersgrænsen. Det er netop, som ordføreren selv var inde på, holdninger blandt forældrene, på skolerne, blandt grupperne og blandt de unge selv, man skal påvirke. Der er også forslag til, hvordan man skal gøre. Man skal forske i, hvad det er, der kan gøre, at de ikke drikker. Det er det, vi skal arbejde videre på. Det andet er tom politik.

Svar:  Ja, vi skal gøre noget ved det. Men det er forkert at sige, at alle undersøgelser viser, at det ikke nytter noget med en aldersgrænse. Forebyggelseskommissionen, som talte for lige nøjagtig et år siden, siger med meget, meget stor tydelighed, at tilgængelighed af alkohol er med til at fremme forbruget og misbruget. Er det ikke tydelig tale? Så har jeg et andet spørgsmål til fru Liselott Blixt: Hvis nu alkoholprocentgrænsen var blevet sat til 22 procent – og nu taler jeg altså lidt ud fra den erfaring, jeg selv har som salg- og marketingsmand, inden jeg kom i Folketinget – kunne fru Liselott Blixt ikke godt forestille sig, at de producenter, der er på markedet, nok skulle sørge for at gøre alt for at sikre produkter, som ligger lige under 22 procent, og som reklamemæssigt bliver blæst ud, og som smager af sukkervand, hvilket altså har den meget markante negative effekt, at de bliver solgt og drukket rigtig meget?
Kommentar:  Apropos turister, som var noget af det, spørgeren slog på: Hvis jeg husker rigtigt, var spørgerens parti faktisk indstillet på at gå længere i åbningen af grænserne, end regeringen var, da det drejede sig om muligheden for at lukke turister ind, som skulle leje sommerhuse i Danmark. Og det illustrerer jo i virkeligheden, at verden ikke er så sort/hvid, som spørgeren vil gøre den til, nemlig at der er legitime hensyn, som kan begrunde, at folk skal have ret til at færdes på tværs af vores grænser, og at der er et liv, der leves over grænserne.

Svar:  Det er sjovt, altså, jeg ved ikke rigtig: Måske skal vi diskutere det her lidt nærmere i Folketingets Udvalg for Forretningsordenen. For vi står herovre og spørger, både herre Alex Ahrendtsen og jeg selv, om det samme nogle gange. Og vi kan godt – det gør jeg lige om lidt – spørge om det samme igen. Men regeringen skal jo svare. Altså, minister betyder tjener, herre minister, så svar gerne: Kan man garantere, at vi er herre i eget hus, eller var det ikke en idé, at vi meldte os ud af det Schengensamarbejde, så vi selv kan bestemme, om vi vil have grænsekontrol eller ej, og hvilken?
Kommentar:  Det ville jeg så utrolig gerne bare kunne sige ja eller nej til. Altså, først og fremmest er der ikke meldt noget ud endnu, i forhold til hvor længe nedlukningen kommer til at være. Lige nu gælder den frem til på søndag, og det vil sige, at jeg hverken mener, at man kan svare ja eller nej på det spørgsmål, før vi ved, hvad det lidt længere perspektiv er. Hernæst er det i øvrigt utroligt vigtigt for mig at få partiernes perspektiver på det. Det har vi sat et par timer af til at skulle drøfte med hinanden på fredag, og det mener jeg sådan set er en vigtig del af billedet. For vi står forskellige steder i forhold til det med eksamener på tværs af Folketingets partier, og derfor er der altid en utrolig stor nytte af at høre de forskellige perspektiver, inden man begynder at lægge sig fast. Så jeg mener, at det sådan rent tidsmæssigt, lige på den her onsdag, simpelt hen er for tidligt at sige et klart ja eller nej. Men på spørgsmålet om, hvorvidt de kommer op på fuldstændig almindelige vilkår, som om der overhovedet ikke havde været corona, vil jeg sige: Nej, selvfølgelig ikke, og det forestiller jeg mig heller ikke at Konservative kunne tænke sig at de gjorde. For selvfølgelig må man tage højde for, at de ikke har kunnet være igennem de samme emner som ellers, og at fjernundervisning er noget andet end klasseundervisning. Så må vi jo finde vores vej frem i forhold til, hvordan vi får balanceret, at de har behov for at blive trænet i at gå til eksamen og omvendt tage højde for, at det altså har været coronatid, og det vil sige, at vi skal finde en eller anden variant imellem de hensyn.

Svar:  Nu spurgte jeg, om det ligesom var en målsætning. Man kan jo godt have en målsætning om noget, som man gerne vil opnå, som ministeren netop nævnte. Nogle lande har meldt ud allerede nu, at de vil aflyse eksamener, og nogle siger, at de vil gå ind og prøve at tage så mange eksamener som muligt. Så jeg er jo lidt nysgerrig på at høre: Hvad er ligesom ministerens ambition?
Kommentar:  Jeg er blevet beskyldt for meget, men at være den store diplomat bliver jeg sjældent beskyldt for. Så måske skulle jeg bare henvise diplomatiske skridt eller eventuelle diplomatiske skridt og diskussioner herom til Udenrigsministeriet. Men jeg vil sige, at der jo er en god grund til, at vi i finanslovsaftalen for bare under en uge siden aftalte med DF, at vi skal sikre åbenhed om de her donationer, så vi ved, hvad det er, de går til. De skal jo netop ikke gå til at modarbejde eller underminere vores samfund.

Svar:  Det sidste her er sådan set bare en konstatering, og så tror jeg, vi kan stoppe her. Men jeg finder det bare på en eller anden måde provokerende, at den tyrkiske stat har involveret sig i en sådan grad i det her moské-halløj og udøver sin politiske magt på den måde, den gør, og også fører valgkamp i Danmark og alt mulig andet. Jeg synes faktisk, at det også kunne være en kilde til at overveje nogle politiske skridt i så henseende. Men det var ikke et spørgsmål, det var en kommentar.
Kommentar:  Der er ingen tvivl om, at straf handler om retfærdighed, men straf handler også om, at kriminelle ikke fortsætter den kriminelle løbebane, men at de hurtigst muligt kommer ud af kriminalitet. Og jeg mener, at vi i stedet for at konkludere på et enkelt, tvivlsomt eksempel, som man slet ikke kender rækkevidden af – vi kender ikke indholdet af dommen, vi har ikke siddet med i retssalen – bør træffe beslutninger på baggrund af den solide forskning, der ligger på det her område. Og det er ikke bare enkeltpersoner, der har påstået, at det er godt med samfundstjeneste. Det er altså solid forskning på området, der viser, at samfundstjeneste får kriminelle til at blive mindre kriminelle, at de ikke fortsætter deres kriminelle løbebane, og at det på alle måder har en positiv virkning på kriminaliteten i vores samfund.

Svar:  Så er det jo godt, at der ikke er nogen, der vil lovgive ud fra enkeltsager, men kan forholde sig til den stigning, der helt generelt er sket, og som ikke har noget med en enkeltsag at gøre. Det er jo altså baseret på en række sager. Det, jeg gerne vil høre ordføreren om i sidste runde, er: Er det helt utænkeligt, at Socialdemokraterne vil være med til at kigge på straffene for den her form for kriminalitet, altså for eksempel vold?
Kommentar:  Tak. Spørgsmålet lyder: Er ministeren enig med Venstres it-ordfører i, at vi bør have et nyt domæne, hvor krænkelser og mobning blandt unge minimeres?

Svar:  Som jeg tidligere har svaret i et skriftligt § 20-spørgsmål til fru Hanne Agersnap, finder jeg det vigtigt, at danske borgere, der føler sig krænket på nettet, kan finde de oplysninger, de har brug for. Det er også vigtigt, at de kan få rådgivning og komme i kontakt med den relevante myndighed. Disse informationer findes allerede på Datatilsynets hjemmeside og som nævnt på IT- og Telestyrelsens hjemmeside. Jeg har siden min besvarelse af det skriftlige § 20-spørgsmål sikret, at IT- og Telestyrelsens hjemmeside kobles endnu bedre sammen med Datatilsynets hjemmeside. Det betyder, at det nu er blevet nemmere og mere overskueligt for borgerne at finde de oplysninger, de måtte have brug for. Så jeg mener ikke, at der er brug for en ny hjemmeside. Det er simpelt hen uoverskueligt for borgerne, hvis vi opretter nye hjemmesider, hver gang vi støder på et nyt emne. Så oplysningerne findes der altså, og med den føromtalte justering mener jeg at borgerne har god mulighed for at søge information og få rådgivning og hjælp på dette område.
Kommentar:  Jeg tror, det er åbenbart for enhver, at forudsætningerne for de forventede indtægter jo er skredet markant. Regeringen må selv lave en nedskrivning i sin økonomiske redegørelse på 10,5 milliard kroner bare for indtægterne for 2 år – 10,5 milliarder færre kroner kommer der ind fra Nordsøen i løbet af blot 2 år. Og så mener ministeren ikke, at det giver anledning til overvejelser. Det ville da være befriende, hvis vi kunne få et svar på, hvor meget der med de nye forudsætninger, regeringen har lagt ind, så kommer ind på den skattestigning, som blev vedtaget med L 79 tilbage i 2012-13. Det ville da være befriende. Vil skatteministeren oplyse Folketinget om, hvordan provenuindtægterne på det lovforslag ser ud  med de nye forudsætninger, som regeringen selv har lagt til grund i sin økonomiske redegørelse?

Svar:  Man savner jo næsten, at spørgeren var med på det samråd, som blev afholdt i går, hvor dette også var et spørgsmål, der blev besvaret igen og igen. Spørgeren har også spurgt om det samme adskillige gange, og jeg mener, at jeg både tidligere og nu har svaret fyldestgørende på spørgsmålene om Togfonden DK. Jeg skal minde om, at herre Torsten Schack Pedersen også har klaget til Folketingets Præsidium, og det gik jo, som man måtte forvente, nemlig at klagen på jævnt dansk blev hældt ned ad brættet, og jeg skal derfor opfordre til, at spørgere generelt orienterer sig i mine tidligere svar. Det er ikke sådan, at svaret ændrer sig, bare fordi man stiller spørgsmålet igen.
Kommentar:  Dansk Folkeparti vil rigtig gerne samarbejde om at få udvist kriminelle, at hjælpe andre stater med at finde internationale kriminelle netværk, terrorister, illegale asylansøgere, illegale immigranter og så videre Så vi vil gerne have et samarbejde, men det samarbejde må ikke udelukke, at vi kan få en permanent grænsekontrol. Så det, vi vil, er, at vi vil have oprettet en permanent grænsekontrol og så samtidig få lavet Schengen om, så det kan lade sig gøre at have den for fremtiden, for altid, for det er det, man skal have, når man er en suveræn stat.

Svar:  Jamen det kan godt være, men så skal Dansk Folkeparti nødvendigvis også konkretisere, hvad det er, man vil. Det nytter ikke noget bare at sige, at det er sådan her ( ministeren knipser med fingrene ), det skal være, og så ikke komme med nogen form for løsning på det. Det er lidt det samme som med hele diskussionen omkring Europol. Altså, jeg går ud fra, at Dansk Folkeparti fortsat gerne vil have, at vi er medlem af Europol, men på grund af at man nu stemte, som man gjorde tidligere, ryger vi nu ud af Europol. Så det nytter jo ikke noget ikke at se sammenhængende på det her – og det synes jeg faktisk helt ærligt at Dansk Folkeparti skylder os alle sammen også at gøre – og bare sige, at det er sådan her, det skal se ud. Man må også være med til at vise vejen derhen. Ellers bliver det sådan lidt en gold form for politik, man fører.
Kommentar:  Det er utrolig mange løfter, der bliver givet her, og det lugter lidt af, at der snart er et folketingsvalg. Jeg tror altså, at borgerne i Danmark og ikke mindst nordjyderne udmærket kan huske, hvor meget der blev lovet, da man lavede den seneste strukturreform. Det hele skulle være bedre og billigere og tættere på. Men den oplevelse, man har haft, er jo, at det er blevet ringere og længere væk og dårligere. Kan ministeren slet ikke følge den bekymring, altså at den her supercentralisering gør, at borgerne føler, at de bliver væk i de her beslutninger?

Svar:  Hvis vi kigger på vores sundhedsvæsen, blev vi så sent som sidste år kåret til det tredjebedste sundhedsvæsen i Europa. Hjertedødeligheden er næsten halveret, kræftoverlevelsen er større, end den nogen sinde har været. Men jeg forstår godt de borgere, der synes, at regionerne på nogle punkter har centraliseret for meget. Det er sådan set også det, vi tager konsekvensen af med sundhedsreformen. Vi siger, at der skal mere nærhed i en række af vores sundhedstilbud. Vi skal kigge på – i forhold til det, der ikke kræver højt specialiseret behandling – hvordan vi kan flytte de behandlinger ud tættere på, hvor folk bor, ud til egen læge, ud i kommunale sundhedshuse, ud på nogle af de sygehuse, der i dag er små, men er drevet i fællesskab mellem kommuner og regioner i forhold til at få mere nærhed i sundhedsvæsenet. For det er der behov for i de kommende år. Og det er lige præcis det, regeringens sundhedsreform handler om.
Kommentar:  Jo, det er jeg sådan set helt enig i, og jeg deler fuldt ud den bekymring, som spørgeren rejser. Jeg kan jo blive nervøs med sådan et eksempel fra Aabenraa. Hvis det er et lille lejlighed, kan det jo vise sig at være en meget stor del af lejlighedens samlede værdi, som skal gå til at certificere det, og nu snakker vi jo ikke engang om en tømrermester, en murer, en maler, eller hvem der ellers kan sætte sådan noget i stand, men vi snakker kun om selve det at dele den op. Så det vil jo hæmme en positiv udvikling. Det er jeg fuldstændig enig i, og jeg tror, det her er enormt vigtigt, når vi laver landsdækkende krav. Jeg tror, det var rigtigt at gøre det her, for der er også nogle – og dem hører vi måske ikke så meget fra i øjeblikket – som bygger ting på tværs af kommuner, som måske bygger den samme bygning i 20 forskellige kommuner. For dem er det jo blevet meget nemmere nu. Men det er klart, at det ikke må være sådan, at man skal have boligpriser, der er på højde med det, der er i København eller Aarhus og andre byer, før det overhovedet kan give mening at sætte gang i en renovation eller opdeling eller ombygning, eller hvad det er, man skal lave, og det kan jeg da godt blive bekymret for. Det er jeg sådan set fuldstændig enig i.

Svar:  Vi kan prøve lige at tænke lidt højt her. Jeg siger ikke, at det er det, vi nødvendigvis skal finde som løsning. Men kunne man forestille sig, at man på en eller anden måde også kigger ind i – som jeg også var lidt omkring før – at der er nogle mindre byggerier, der måske ikke engang skal anvendes til mennesker, men måske til maskiner og så videre, altså at det er der, man skal kigge, og om man kunne sætte et loft ind, nemlig at når et byggeri var over et eller andet antal millioner kroner, så krævede det noget mere, end hvis man har byggerier, der ligger under 10 eller 15 million kr.?
Kommentar:  Tak for det, minister. Det er ganske rigtigt, at vi i mandags indgik en aftale om en ny arrangørordning med en trappemodel. Men det er sådan set ikke den, jeg sådan lige vil dykke ned i i første omgang. Man kunne jo argumentere for, at når ministeren har fundet de her tal frem, kunne ministeren måske så have undersøgt det lidt bedre før, kan man sige, altså om der er den her udvikling i branchen. For musik, sang og kultur generelt er jo en meget, meget vigtig del af det danske samfund, og specielt har vi jo set her under coronakrisen, at sangen har været fantastisk og har løftet os. Den hænger jo sammen med musikbranchen generelt. Der er man måske nødt til at kigge lidt længere engang imellem, for det her handler jo ikke bare om, at nu har vi været igennem en krise, og nu er det også sådan, at vi faktisk skal til at åbne, og måske skal vi åbne for sidste gang. Men når vi kommer derud, hvor vi har åbnet, står vi altså tilbage med en musikbranche, der har været fuldstændig udsultet i meget, meget lang tid. Derfor har vi brug for en genopretning. Vi har brug for, at der sker en genopretning af musikbranchen. Det er det, jeg gerne vil høre ministeren sige en lille smule om. Hvordan ser ministeren den genopretning?

Svar:  Jeg kan godt forstå utålmodigheden, og den deler jeg sådan set også, men jeg synes, der er flere ting, vi skal tage med, når vi sådan snakker om tiden efter corona. For det første synes jeg, det er vigtigt, at vi hele tiden ligesom i enhver krise kigger på, hvad der haster mest. Det har hastet rigtig meget at få den her arrangørordning igennem. Den må ikke undervurderes. Det er ½ milliard kroner til at holde hånden under utrolig mange begivenheder. Rigtig mange musikere oplevede sidste sommer, at ordrerne simpelt hen fuldstændig forsvandt ud af ordrebøgerne, og det var måske netop der i løbet af sommerperioden, de plejede at tjene rigtig mange af deres penge. Så på den måde – men jo også i de forhandlinger, vi skal fortsætte på fredag, om hjælpepakkerne – kigger vi jo hele tiden på, hvordan vi kan sikre, at alle kommer godt igennem.
Kommentar:  Jeg tror jo sådan set ikke, vi er så langt fra hinanden. Jeg kan ikke se nogen ligetil løsning på problemet, og det er derfor, jeg synes saneringsudvalget skal kigge på det. Så kan det være, der er nogle klogere hoveder end i hvert fald mig, der kan komme med den gode løsning. Altså, problemet er, at når man begynder at undtage nogen fra en afgift, ser vi på skatteområdet, at folk søger hen til det område, der er afgiftsfritaget. Og jeg forudser, at hvis man nu fritog havnene – det kan man politisk vælge at gøre – så kan der pludselig komme en stor mængde affald ved havnene. Noget er fisket op af havet, men noget er måske også kommet i havet på en eller anden måde, og det er uhensigtsmæssigt. Der er også den mulighed, at man politisk kan beslutte – ikke i regi af Skatteministeriet, men inden for andre områder – at se på, om man kan understøtte havnenes samfundsansvar ved at kompensere dem i et eller andet omfang. Men det ligger uden for mit ressort.

Svar:  Jeg anerkender til fulde, at det her er kompliceret. Det er bare så – undskyld udtrykket – pokkers ærgerligt, at man er kommet i den her situation, hvor havnene sådan set straffes for at varetage en miljøopgave. Jeg tænker, at det simpelt hen må kunne lade sig gøre at skelne imellem det affald, der er kommet fra havet, og det, der ikke er kommet derfra. Og jeg tænker, at langt, langt de fleste, både private og virksomheder, sådan set har det afslappet med, at de betaler en form for afgift, når de kommer af med noget affald. Det er bare lige præcis den her konkrete situation, hvor der bliver taget noget op af havet for at rense op, og så bliver man straffet, som er det, man synes er uhensigtsmæssigt. Ud over saneringsudvalget vil ministeren da indkalde for eksempel Danske Havne til en drøftelse, hvor man kan prøve at finde ud af, om vi kan håndtere det her i fællesskab på en eller anden måde? Det kunne jo være, at Danske Havne havde konkrete forslag til, hvordan det kan løses.
Kommentar:  Forhandlingen drejer sig i første omgang om det stillede ændringsforslag, men der er ingen, der beder om ordet, og så er forhandlingen om ændringsforslaget sluttet. Vi går til afstemning.

Svar:  Hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nummer 1 af skatteministeren som vedtaget. Det er vedtaget.