kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Jeg er jo helt enig med justitsministeren i, at det vil være uacceptabelt, hvis der er områder i Danmark, hvor politiet ikke kan eller vil patruljere, og derfor er jeg også bekymret, modsat justitsministeren åbenbart, når politiet åbenbart ikke har gennemført nogen aktioner på Christiania siden august 2011, i og med at personer, der færdes på Christiania, kan fortælle, at det åbenlyse hashsalg fortsætter. Det er i høj grad kriminelle bander, rocker- og indvandrerbander, der styrer det pågældende salg, og de er i virkeligheden med til at kaste dårligt lys over Christiania, i og med at der jo er mange christianitter, der gerne vil en fredelig udvikling af bydelen. Derfor kunne jeg godt tænke mig, at justitsministeren her i Folketinget garanterer, at de patruljeringer, der selvfølgelig skal være, når der er et lovløst område, hvilket vi jo må sige er tilfældet, når der sælges hash i det omfang, der er tale om, bliver igangsat igen. Så kan justitsministeren garantere, at der nu kommer ordnede forhold også på Christiania, ligesom der skal være i resten af landet? Jeg er i den forbindelse bekymret, for Folketingets Retsudvalg havde planlagt en tur til Christiania den 29. februar netop for at se på, hvad der foregår derude, men vi kan nu næsten to måneder efter konstatere, at det ikke er lykkedes at få justitsministeren til at sikre, at der kommer en ny dato, så vi med egne øjne kan se, hvad der rent faktisk foregår. Mener justitsministeren ikke, det er noget, vi er nødt til at rette op på, sådan at ministeren også giver den service, som det er kutyme over for udvalgene, nemlig at sikre, at folketingspolitikerne ved selvsyn kan konstatere, hvordan forholdene er på Christiania?

Svar:  I forhold til det sidste må jeg henvise spørgeren og Retsudvalget til den dialog, der selvfølgelig er mellem et folketingsudvalg og et ministerium omkring den type af spørgsmål. Jeg har ikke helt forstået Folketingets spørgsmål på den måde, men det kan være, jeg har misforstået noget. Det, jeg vil henholde mig til her i spørgetiden, er at svare på det spørgsmål, der er stillet, og den del af det opfølgende spørgsmål, som relaterer sig til det, og det er, om jeg kan garantere, at der nu vil være patruljer på Christiania. Jeg kan i hvert fald sige så meget, at jeg kan give en garanti for, at jeg som justitsminister er fuldstændig tryg ved at overlade det til Københavns Politi at tilrettelægge de politimæssige opgaver i København, og det gælder selvfølgelig også på og ved Christiania. Som jeg nævnte før, er det klart, at jeg ved, at politiet uagtet den mindre synlige tilstedeværelse, man har valgt at have, fortsat er meget opmærksomme på den organiserede kriminalitet og følger den. Det ligger helt i forlængelse både af de udfordringer, der er, og af de politiske hensigter, som Dansk Folkeparti i øvrigt også er med bag, altså den flerårsaftale, der er for politiets økonomi i øvrigt.
Kommentar:  Hvis vi tager diskussionen om tobaksafgiften, er det rigtigt, at regeringen har foreslået, at den skal øges. Jeg har forstået Venstre sådan, at man faktisk vil øge den endnu mere end det, regeringen har foreslået. Det er fair nok, og de diskussioner tager vi de steder, de nu engang skal tages. Men det er bare for at sætte tingene lidt i perspektiv. Jeg går ud fra, at Socialdemokratiet og Venstre er enige om, at hvis ikke man vil opleve en stigning på prisen for en pakke cigaretter, er der selvfølgelig den mulighed, at man lader være med at købe en pakke cigaretter. Jeg synes måske, at det er lige voldsomt nok, at jeg skal skydes i skoene, at jeg brandbeskatter den danske befolkning, eksempelvis på tobaksafgifter, når Venstre rent faktisk selv har foreslået en højere afgift end den, som regeringen har foreslået.

Svar:  Jeg undrer mig sådan set bare over, at ministeren ikke vil svare på spørgsmålet og rent faktisk komme med et konkret tal på, hvor mange der bliver ramt af det. For det er sådan set det, jeg spørger ind til. Jeg spørger ikke ind til, hvilke overvejelser ministeren har haft om de forskellige lovforslag, jeg spørger – eller det er faktisk herre Troels Lund Poulsen, der spørger – hvor mange danskere der konkret bliver ramt af det. Og det undlader ministeren helt at svare på. Nu taler ministeren også uden om. Hvorfor vil man ikke komme med et konkret tal?
Kommentar:  Det var meget godt fra havet, som herre Lars Løkke Rasmussen kom med her: asylpolitik og alt muligt andet. Jeg fik ikke rigtig svar på det, jeg spurgte om, men det kan jo være, jeg får det senere i seancen her. Men jeg vil da gerne diskutere dagpenge med herre Lars Løkke Rasmussen. Vi har jo en dagpengereform, som vi har arvet fra den tidligere regering. Det var herre Kristian Thulesen Dahl, som opfandt den en sen nattetime, hvor man brutalt indfasede den kortere dagpengeperiode, og det har vi andre så forsøgt at råde bod på lige siden. Det har vi gjort ved at give midlertidige ydelser og ved at give ydelser til mennesker, så de ikke skulle lide under, at de ville falde ud af den her brutalt indfasede dagpengeperiode, og det må herre Lars Løkke Rasmussen og herre Kristian Thulesen Dahl jo stå på mål for. Vi ønsker et andet dagpengesystem, og det er derfor, vi har nedsat en dagpengekommission, som skal se på hele det her problemfelt, som skal se på, hvor mange der falder ud og opbruger deres dagpengeret, som skal se på, om det dagpengesystem, vi har, giver den fornødne fleksibilitet, men som selvfølgelig skal gøre det inden for de økonomiske rammer, vi har. Vi vil ikke gentage fortidens fejl, hvor man en sen aftentime finder ud af, at nu skal man ændre dagpengesystemet; vi har tværtimod nedsat en kommission, og vi vil lytte nøje til, hvad kommissionen har af tanker og ideer, før vi ændrer dagpengesystemet.

Svar:  Ja, det kommer vi jo nok ikke meget nærmere her i dag, der er jo ikke noget fælles S-R-svar på det spørgsmål, så lad os da gå videre til et andet punkt. I sidste uge var klima- og energiministeren ude at gøre sig til talsmand for, at Danmark skal opføre 1.500 nye havvindmøller – det svarer cirka til en om dagen fra nu af og en årrække frem. Det må jo være regeringens politik, tænker man så uvilkårligt, når nu klima- og energiministeren siger det. Han gjorde sig også til talsmand for, at vi udfaser kul 5 år tidligere end planlagt, indtil man så kan lægge øre til, at ordføreren for statsministerens eget parti, Jens Joel, siger, og nu citerer jeg fra DR-Nyhederne: »Det her er en melding fra den radikale minister. I Socialdemokraterne har vi ikke lagt os fast på, hvordan vi skal sikre både den grønne omstilling og vores konkurrenceevne.«  Det får mig så bare til også på det her punkt at spørge om: Hvad er regeringens politik? Altså, jeg spørger ikke, hvad Det Radikale Venstres politik er, og hvad Socialdemokratiets politik er, men hvad er regeringens politik? Er det regeringens politik, klima- og energiministeren udtrykker, eller er det snarere regeringens politik, som den blev udtrykt af den socialdemokratiske ordfører?
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 60 (DF, V, LA, RV og KF), imod stemte 45 (S, EL, ALT og SF), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Kommentar:  Det synes jeg jo er et rigtig ærgerligt svar. Nu forsøgte jeg at stille nogle spørgsmål til ministeren i sidste uge, og ministeren svarede fuldstændig udenom. Nu siger ministeren så, at Konservative turnerer rundt med falske anklager, men i den seneste uge har jeg talt med en lang række journalister, der har spurgt Statsministeriet, Justitsministeriet og Forsvarsministeriet, og hver gang er det det samme svar: Ingen kommentar. Så jeg håber, at ministeren klart og tydeligt vil besvare mine spørgsmål i dag. Mit første meget simple spørgsmål er: Hvem gav ordren om at sende danske soldater ud på gårde med raske mink?

Svar:  Det hjemmelsspørgsmål, som drøftes i andre sammenhænge, er  ikke  et spørgsmål, som vedrører forsvarets indsats. Forsvaret støtter Fødevarestyrelsen med hjemmel i § 7 i forsvarsloven, og at inddrage forsvarets soldater i denne diskussion, altså om det overordnede hjemmelsgrundlag til aflivning af mink, som forsvaret slet ikke har været en del af, er decideret at undergrave tilliden til et af vores samfunds kerneinstitutioner. Og som spørgeren med sin tidligere baggrund i forsvaret er klar over, kan forsvaret bidrage med mandskab og materiel, når situationen er svær, og det har der altså været et behov for. I det hele taget er jeg stolt over det, som forsvaret, beredskabet og hjemmeværnet har ydet her i krisen på alle mulige felter, men jeg vil gentage, at der har været fuld lovhjemmel til alle opgaver, som forsvaret, beredskabet og hjemmeværnet har udført, nemlig forsvarslovens § 7 og beredskabslovens § 8. Derfor giver det ikke for forsvarets vedkommende mening at gå ind i en diskussion om, at der ikke skulle være hjemmelsgrundlag.
Kommentar:  Tak for svaret, minister. Jeg tror faktisk ikke, at Venstre og Socialdemokraterne er så langt fra hinanden i forhold til skrift og papir og tale, men til gengæld i forhold til handling. Ministeren har tidligere sagt, at integrationsydelsen har haft en effekt på antallet af asylansøgere i Danmark, og alligevel har regeringen valgt at hæve ydelserne til arbejdsløse indvandrere. Vil ministeren bekræfte, at det er regeringens holdning og vurdering, at den lave integrationsydelse har haft positiv betydning for at dæmpe tilstrømningen af asylansøgere til Danmark?

Svar:  Ja, jeg tror, at de ydelser, der blev indført efter valget i 2015, altså hvor man ændrede kontanthjælpen og man lavede et kontanthjælpsloft og også en integrationsydelse, har haft, hvad jeg vil kalde en positiv effekt på asyltilstrømningen. Det er også præcis derfor, at vi ikke ønsker at gå tilbage til det gamle kontanthjælpssystem. Jeg tror også, det er vigtigt at huske på, at den socialdemokratiske indenrigsminister Thorkild Simonsen, som i 1998-99 lavede den første integrationsydelse, netop gjorde det ud fra nogle af de overvejelser, vi to står og taler om i dag. Det var Socialdemokratiet, der fandt på de her ydelser. Vi har ikke været tilfredse med, hvordan de indtil videre er blevet skruet sammen, og vi er særlig utilfredse med, at de er blevet ændret så mange gange de sidste to årtier. Lad os nu prøve i fællesskab at se, om vi ikke kan finde det rette niveau.
Kommentar:  Man kan jo sige, at merudgiften i bund og grund afhænger af, hvor vellykket vi samlet set håndterer udfordringen. Vi kan og skal efter regeringens opfattelse sætte ind på tre fronter. For det første skal vi mindske selve tilstrømningen til Danmark. For det andet skal vi håndtere og mindske presset på de offentlige udgifter fra tilstrømningen. For det tredje – og det er ret afgørende – skal vi øge beskæftigelsen blandt de flygtninge og familiesammenførte, der får ophold her i landet. Det var blandt andet for at øge beskæftigelsesfrekvensen, at vi gennemførte de toparts- trepartsdrøftelser med arbejdsmarkedets parter, som sluttede i marts måned.

Svar:  Men har ministeren talt med beskæftigelsesministeren om de her tal i løbet af de seneste dage, og kan ministeren garantere, at der er enighed i regeringen om, hvad det er for nogle tal, der gælder, og at forudsætningerne holder? Det er jo svært at tro, at regeringen kan nå sine mål på integrationsområdet, hvis finansministeren og beskæftigelsesministeren ikke er enige om forudsætningerne og om, hvad der rent faktisk er muligt.
Kommentar:  Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.

Svar:  Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 1-13, tiltrådt af et flertal (udvalget med undtagelse af EL), om ændringsforslag nummer 14 og 15, tiltrådt af et flertal (udvalget med undtagelse af EL og SF), eller om ændringsforslag nummer 16-23, tiltrådt af et flertal (udvalget med undtagelse af EL)? De er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.
Kommentar:  Tak for det. Det er jo ikke rigtigt, at man ikke kan lave ting om, fordi man på det her felt har en aftale om, hvordan der automatisk reguleres på de her felter, for eksemplet med Dansk Folkepartis og regeringens aftale om ældrecheck og andet viser jo, at man rent faktisk godt kan bruge andre mekanismer, hvis man vil regulere, men det er så det. Jeg synes ikke, man skal prøve at tegne et billede af, at alting nu er umuligt, og at man overhovedet ikke kan diskutere det her område. Vi synes faktisk, det er fornuftigt, at man sådan en gang imellem forholder sig til, om der er samfundsøkonomisk baggrund for at lave regulering på en række områder i det omfang, vi gør det, om det skal være mindre eller større og så videre, og derfor er vi også altid villige til at deltage i den type af diskussioner. Men det er jo vigtigt, at der er en indtægtsmæssig baggrund for det, der foregår, og derfor spørgsmålet, for jeg synes ikke, det fremgår fuldstændig klart af beslutningsforslagets formulering, men det kan jeg nok få opklaret nu: Hvis Enhedslisten kunne bestemme i dag, skulle der så laves en fuld regulering, altså helt tilbage fra begyndelsen af 1990'erne, altså de tal, som herre Frank Aaen flere gange har nævnt? Skulle der så laves en fuld regulering på en gang, altså skulle man samle op på det hele på en gang, eller ville det være en regulering fremadrettet, som fulgte pris- og lønudviklingen?

Svar:  Vi skal starte med at lave fuld regulering i det fremadrettede. Det vil koste cirka 700 million kroner Når vi er så beskedne, er det jo selvfølgelig, fordi vi kender vores venner, som vi skal gennemføre det sammen med. At sætte beløbet ret meget højere end det ville være utopi, men det er klart, at vi da gerne ville kigge tilbage. Med hensyn til dagpengene står der i lovgivningen, at dagpengene skal være 90 procent af den mistede indtægt, og så har man fastholdt et beløb som maksimumgrænse, som gør, at de fleste LO-arbejdere i dag må se, at de højst får 50 procent dækning af deres tabte indkomst. Det vil vi gøre alt, hvad vi kan, for at se at få rettet op på, for vi skal op på de 90 procent
Kommentar:  Det er også en relevant problemstilling, og sådan som jeg husker det, er jeg faktisk indkaldt i samråd om præcis den problemstilling, så der får jeg lejlighed til at svare på det i dybden, er jeg sikker på. Og det er rigtigt, at et af de elementer, som vi arbejder med, er det her, der drejer sig om  ubetinget fængselsstraf, hvor der helst skal være 6 måneder tilbage, altså som udestår. Der er jo også nogle sagsbehandlingsskridt internt i vores egne systemer, og jeg tror faktisk, at nogle af dem, hvis man kunne skære ned på dem, ville være egnede til at sikre, at der er flere, som kommer til afsoning i hjemlandet. Det er jo i hvert fald et fælles ønske at sikre, at der er flere, som afsoner i hjemlandet.

Svar:  Så er der jo sådan set en enighed om, hvad vi kan gøre. Så er det jo kun et spørgsmål om at skride til handling. Og der vil jeg så bare høre, om justitsministeren til de mange fængselsbetjente, der sidder derude, måske kan give et perspektiv på, hvornår nogle af de her ting bliver til virkelighed? For selv om vi lever i et land, hvor der er relativt høj tillid til politikere og til systemet og så videre, hvis vi sammenligner med andre lande i hvert fald, så kunne der jo alt andet lige godt være en mistillid, der handler om, at det bare er ord og ord. Det er i hvert fald noget, jeg meget ofte oplever, når man udstikker en retning og siger: Ja, ja, kom tilbage, når der er noget handling. Hvornår forventer justitsministeren at der kommer handling på det her, så forholdene bliver bedre for vores fængselsbetjente?
Kommentar:  Så ud over Irak, som jeg tidligere har fået bekræftet var en fejl, viser det sig også nu, at vi heller ikke skulle have deltaget i Kosovo og Libyen. Derfor mangler jeg jo at få at vide, hvad det så er, man kan deltage i. Man kan altså godt deltage, når det er noget, der handler om muslimer, og ellers bryder man sig ikke om det. Det er sådan, jeg næsten hører ordføreren formulerede det. For der er jo en lang række andre steder, hvor vi har været inde – også sammen med vores alliancepartnere i NATO – og hvor det giver god mening. Hvad skulle problemet være i det? Hvad er det, ordføreren har imod, at vi deltager sammen med andre i også at fremme en fredelig udvikling og stabilisere. Det kan være både kapacitetsopbygning og en lang række andre forskellige ting, når der har været krig og diktatur igennem mange år. Så må det jo være fornuftigt at vende tilbage til normaliserede forhold. Hvad skulle det ellers gå ud på?

Svar:  Sammenhængen er, at man må deltage. Vi kan som folketingspolitikere tillade os at sende vores soldater ud, når der er tale om en trussel mod Danmark. Det er det. Og hvis den udgår fra Kina, er det Kina; hvis det er fra Rusland, er det mod Rusland; hvis det skulle være fra et andet land, er det mod det. Det har ikke noget som helst med islam at gøre. Tilfældigvis er det sådan lige nu, at truslen er islamisk terror, og derfor vil mange af de beslutningsforslag, vi vil se, hvor man skal bruge Forsvaret, selvfølgelig være rettet imod islamisk terror. Det gør selvfølgelig ikke noget at bekæmpe de trusler, men at påtage sig at missionere over for andre lande om, hvordan deres systemer skal være, kan vi ikke, bør vi ikke. Det er vores soldaters liv for kostbare til.
Kommentar:  Jeg undrer mig sådan set bare over, at ministeren ikke vil svare på spørgsmålet og rent faktisk komme med et konkret tal på, hvor mange der bliver ramt af det. For det er sådan set det, jeg spørger ind til. Jeg spørger ikke ind til, hvilke overvejelser ministeren har haft om de forskellige lovforslag, jeg spørger – eller det er faktisk herre Troels Lund Poulsen, der spørger – hvor mange danskere der konkret bliver ramt af det. Og det undlader ministeren helt at svare på. Nu taler ministeren også uden om. Hvorfor vil man ikke komme med et konkret tal?

Svar:  Jeg har redegjort for, hvad der er regeringens skattepolitik. Regeringens skattepolitik er den, som jeg har redegjort for her, nemlig at ingen danskere vil opleve højere skatter på deres lønseddel med regeringens finanslovsforslag. Så står vi fuldkommen ved, at vi foretager nogle prioriteringer. Vi tilbageruller nogle meget store skæve skattelettelser, som den tidligere regering gav. Det provenu bruger vi eksempelvis på at forbedre børns og unges uddannelser. Vi siger også ærligt, at vi gerne vil gøre noget ved folkesundheden. Det gør vi ved at sikre, at vi forhåbentlig kan samle et flertal for at hæve prisen på en pakke cigaretter. Vi siger også, at vi gerne vil gøre noget ved det, som mange diskuterer, nemlig plastikforurening, og derfor vil vi hæve afgifterne på bæreposer. Men på lønsedlen sker der ingen ændringer.
Kommentar:  Jeg tror da bestemt, at der i tillæg til de beslutninger, der allerede er truffet, fortsat vil være behov for at træffe yderligere beslutninger – også på det her område, der har med landbrug, natur og miljø at gøre. Det er regeringen selvfølgelig indstillet på, og det har i øvrigt hele tiden været en del af vores planlægning – blandt andet jo – at med landbrugspakken på plads skulle vi varme op til en stor naturplan. Og det vil være sådan, at den nye minister jo i sagens natur vil være lydhør over for de ønsker, der er, fra de partier, der sammen med regeringen har båret ansvaret for at bære den her pakke igennem. Men hvis der bliver spurgt ind til regeringens prioritet, altså om det er sådan, at regeringen mener, at vi efterlades med det, fru Mette Frederiksen kaldte en miljøregning, som vi altså sådan objektivt set har et behov for at samle op, så er det ikke regeringens position.

Svar:  Jeg tror altså – i al stilfærdighed – at det kun er statsministeren, der ikke synes, at det her er mærkeligt og besynderligt. For vi har jo i en uges tid været igennem et forløb, hvor det, vi har måttet forstå, har været, at der blev forhandlet om en tillægspakke på miljøområdet og spørgsmålet om, hvordan regeringen skulle se ud. Det var jo to nye fænomener i dansk politik, kan man sige, for det plejer sådan set at være sådan, at hvis Folketinget ikke har tillid til en minister, fortsætter vedkommende ikke med at være minister. Det er, kan man sige, et af vores mest solide sådan parlamentariske redskaber, som statsministeren vel sådan set har valgt at gøre til et forhandlingselement på lige fod med udledning af kvælstof i den danske natur. Det er nyt og i mine øjne ikke anbefalelsesværdigt i forhold til, hvordan en regering bør forholde sig, når Folketinget ikke har tillid til en minister. Men hele spørgsmålet om tillægspakken har vel at gøre med spørgsmålet om kvælstof, altså om der er den rette balance mellem, hvor meget der udledes i den danske natur, og vores behov for at passe på naturen og eksempelvis sikre, at vi har noget ordentligt drikkevand. Så jeg må forstå det sådan, at der ikke kommer en tillægspakke, og at det, der har været et klart konservativt krav, nemlig at forbedre balancen på landbrugsområdet, dermed ikke imødekommes fra regeringens side. Det fører mig videre til næste spørgsmål, for der er også andre udfordringer. Og noget af det, offentligheden ikke rigtig har kunnet høre noget til som følge af den blå diskussion, er spørgsmålet om kontanthjælpsloftet. Vi blev jo hurtigt opmærksomme på, at en gruppe særlig ville komme i klemme, nemlig mennesker med store handicap. Vi har stillet ændringsforslag, og også der er regeringen så kommet i mindretal, fordi Dansk Folkeparti har skiftet holdning, hvilket er positivt. Men mange andre vil jo komme i klemme. Derfor har jeg et konkret spørgsmål til statsministeren: Er statsministeren enig i, at det var urimeligt over for vores handicappede, og hvordan bliver det egentlig med enlige forsøgere herfra og fremover?
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Der er ingen, der beder om ordet.

Svar:  Vi går til afstemning om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte: 58 (V, DF, KF og LA), imod stemte: 2 (EL), hverken for eller imod stemte: 50 (S, SF og RV). Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi over til afstemningen.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og er lovforslag nummer L 86. Vi afslutter afstemningen. Lovforslaget er enstemmigt vedtaget med 101 stemmer. [For stemte 101 (S, DF, V, EL, LA, ALT, RV, SF og KF), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0]. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive oversendt til statsministeren.