Kommentar:  Når jeg dvæler lidt ved Venstres nye holdning til det her spørgsmål, er det, fordi det ikke er ligegyldigt, at Danmarks største parti har svingende holdninger i forhold til det europapolitiske. Det er jo faktisk ret alvorligt, at man ikke kan regne med, at Venstre ligesom holder en kurs i forhold til europapolitikken. Jeg synes, det er slående, at i det seneste par måneder er det sådan, det er blevet med Venstre, og særlig her i forhold til patentafstemningen. Lad dog danskerne tage stilling til det her spørgsmål. Det er derude. Vi havde alle sammen håbet, at det var noget, vi kunne afgøre her i Folketinget. Det kunne ikke lade sig gøre, men naturligvis følger vi grundlovens bestemmelser. Det er jo ikke så vanskeligt i virkeligheden. Det, der gør det vanskeligt, er, at Venstres zigzagger i forhold til den europapolitiske kurs. I forhold til forbeholdene er vi jo sådan set enige, tror jeg, med Venstre – det tror jeg i hvert fald, man kan aldrig vide helt, hvor Venstre står i de her diskussioner – men der er ikke nogen tvivl om, at de forbehold, vi har, ikke bidrager til, at danskerne får maksimal indflydelse på egne forhold i det europæiske samarbejde. Og derfor har vi jo også skrevet ind i vores regeringsgrundlag, at vi ønsker at afskaffe forbeholdet om de retlige og indre anliggender og forsvarsforbeholdet. Det vil vi sådan set gerne, det står i vores regeringsgrundlag, som det stod i den tidligere regerings regeringsgrundlag, og vi skal selvfølgelig til afstemning, når vi synes, det er det relevante tidspunkt.

Svar:  Altså, apropos det der med den faste kurs: Der står i regeringsgrundlaget, at regeringen vil gennemføre en folkeafstemning i den kommende valgperiode. Det var, da regeringen startede, så det er den valgperiode, vi er i nu, og den har dog trods alt en ende. Og det var sådan set bare derfor, jeg spurgte – det ligger også i forlængelse af den hånd, jeg rakte frem i sidste uge, og som blev slået delvis af – om regeringen vil være indstillet på umiddelbart efter et ja på søndag, et ægte stort ja, der også bryder med det traume, at man kun kan stemme nej, så at lave en bindende afstemning om det her, så vi når at få den her afstemning, inden vi glider ud af Europol. Det er jo sådan set det, jeg spørger til. De synspunkter, jeg gav udtryk for før, om, hvor alvorligt og ikke alvorligt man skal tage befolkningen, og at man skal stå på spillereglerne i grundloven, som sådan set giver befolkningen en svækket indflydelse, i forhold til at det havde været en vejledende folkeafstemning, har jo ikke noget med vores europapolitiske kurs at gøre. Tværtimod står jeg faktisk her og begrunder det med, at vi kommer helt galt afsted, hvis der skulle opstå den situation – og jeg vil kæmpe til på søndag for at undgå det – at der er et flertal, der stemmer nej, og at vi alligevel melder os ind. Så tror jeg altså, det bliver slut med den folkelige accept af et fortsat EU-politisk engagement. Det kan vi se forskelligt på, men spørgsmålet går altså på: Når vi nu har fået det her ja – lad os bruge energien på at kæmpe det hjem så stort som muligt, så der ikke er noget problem – vil regeringen så lave en bindende aftale om en afstemning, der kan afholdes, inden den ulykkelige situation opstår, at vi glider ud af Europolsamarbejdet?