Kommentar:  Som det er fremgået af den tidligere ordførers tale, udmøntes med det her lovforslag det snævre og skæve medieforlig, som blev indgået af den borgerlige partiblok her i forsommeren. Derfor er det selvfølgelig heller ikke nogen overraskelse for nogen, tror jeg, at jeg allerede nu her i talen kan bekendtgøre, at Socialdemokraterne ikke kan støtte lovforslaget. Det er der en række grunde til. Allerførst er det vores generelle opfattelse, at medieforliget og dermed også det her lovforslag angiver en helt forkert retning for den mediepolitiske udvikling, der skal være i Danmark. I en tid, hvor danske medier er mere og mere under pres og konkurrence fra internationale medier, mener Socialdemokraterne, at det er vigtigt, at vi styrker vores public service-medier som Danmarks Radio, vores TV 2-regioner og også TV 2 frem for at svigte dem. Medieforliget og det her lovforslag vil svække vores eksisterende public service-medier, og vi har allerede oplevet, hvilke konsekvenser det vil få med den store fyringsrunde, som for ikke så lang tid siden er gennemført i Danmarks Radio, en fyringsrunde, som ikke kan undgå at berøre både indholdet og kvaliteten i Danmarks Radios programvirksomhed til skade for lyttere og seere. Lovforslaget vil også give TV 2-regionerne reelt dårligere økonomisk mulighed for at løfte den øgede sendetid, de nu har fået tildelt, i forhold til hvad de tidligere har haft. Så også her stilles lyttere og seere reelt dårligere. Det er simpelt hen ikke godt nok. I stedet bruges licenskronerne til noget, som ingen har bedt om, nemlig nok en ny radiokanal, lad os bare kalde den Radio Møller. DR's P 2, der jo altså har haft og har omkring en halv million ugentlige lyttere, må altså, hvis det står til den borgerlige blok, nu lade livet næste år til fordel for den nye radiokanal, som det er meget svært at finde ud af hvem der skal have glæde af. Det ligger jo fast, at radiokanalen ikke, som det ellers var annonceret, bliver et alternativ til P 1, men nærmere i sit indhold med op mod 43 pct.'s musik i langt højere grad kommer til at konkurrere med P 3 eller P 4, og dermed kommer radiokanalen også til at gøre livet meget mere svært for de kommercielle radiostationer i Danmark. Det tror jeg ikke lige de havde forventet komme fra den her regering. Det her eksperiment kommer så altså til at koste licensbetalerne 800 million kroner, og det er efter vores opfattelse en helt forkert måde at bruge pengene på. Tænk, hvor meget mere kvalitet i form af nyheder, dokumentarer, drama, regionale nyheder og færre genudsendelser på DR man kunne have fået for pengene, og tænk, hvis pengene i stedet havde kunnet bruges til at give de regionale TV 2-regioner deres egen tv-kanal med langt mere sendetid. Vi vil hellere bruge de her mange, mange penge på at styrke nyhedsformidlingen i Jylland, på Fyn, Lolland-Falster, de mindre øer og Bornholm end på nok en københavnerbaseret radiokanal. Derfor står det også klart, at det her Møllerprojekt ikke bliver gennemført, hvis det kan standses ved et kommende regeringsskifte. Forliget og lovforslaget er også dårlige på en lang række andre områder. Der skal i fremtiden nu også hældes endnu flere penge af vores licensmidler i store internationale mediekoncerner igennem public service-puljen, der fordobles fra 75 million kroner til 150 million kroner Jeg synes, at det er utroligt, at vi skal bruge endnu flere penge på at støtte internationale mediekoncerner, der end ikke overholder dansk lovgivning, men det bliver altså resultatet med dette medieforlig, som også udmøntes med denne lov. Der burde stilles krav om, at virksomheder, der skal have støtte af danske borgeres penge, også overholder dansk lovgivning, men også her har man fravalgt i stedet at støtte vores danske medier i form af DR, TV 2-regionerne og TV 2. Det vil vi ikke være med til. Med loven kan danskerne også se frem til at få flere reklamer på TV 2 og ikke mindst skjulte reklamer. Det er den helt forkerte vej at gå. Mange danskere er supertrætte af reklameblokke. Nu kommer der flere, og samtidig rykker de ind i film og programmer, bare skjult. Forbrugerrådet har i høringssvarene til lovforslaget her advaret kraftigt imod det her, for det stiller tv-seerne langt dårligere som forbrugere. Hertil kommer, at filminstruktører og andre kreative nu også kommer langt mere under pres for, at deres film og kunstneriske værker skal tilpasses alt muligt skrammel, som firmaer vil have ind i filmene. Det er en dårlig udvikling. På baggrund af det her skal jeg sige, at der er mange områder, hvor loven er et klart tilbageskridt for danske seere og lyttere. Socialdemokraterne stemmer imod lovforslaget, og på herre Jørgen Poulsens vegne skal jeg meddele, at det samme gælder Radikale Venstre.

Svar:  Tak. Det er jo sjældent, man hører nogen udtrykke et mere pessimistisk syn end det, herre Mogens Jensen lige er kommet med, for sjældent har man da hørt, at så mange dårligdomme skulle være samlet i et lovforslag, som sikrer så meget ekstra public service til danskerne. Og jeg vil bare gerne spørge om én ting, nemlig om public service-puljen, som herre Mogens Jensen refererer til som værende noget, man giver til kommercielle stationer. Skal jeg forstå det sådan, at herre Mogens Jensen er fuldstændig ligeglad med de kreative indholdsproducenter i Danmark, som har nydt rigtig god gavn af den public service-pulje, vi har haft, fordi den har været med til at støtte dansk dramatik, danske dokumentarprogrammer? Vi kan nævne alt fra »Lærkevej« over »Lulu & Leon« til den fantastiske dokumentarserie, der hedder »Armadillo«, som handler om de danske soldaters ageren i Afghanistan. Det er sådan nogle programmer, som herre Mogens Jensen ikke længere ønsker at danske seere skal have, og det synes jeg egentlig er udtryk for et kultursyn, der er ærgerligt, nemlig at man ikke fokuserer på seerne, men at man fokuserer på, hvad det er for nogle stationer, der viser dem. Og derfor vil jeg blot spørge herre Mogens Jensen, hvilken størrelse public service-puljen skulle have, hvis herre Mogens Jensen skulle have siddet for bordenden.