kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Jeg tror egentlig, jeg var meget præcis, da jeg sagde, at jeg så nu må forsøge, om jeg kan gøre det her bedre. Jeg tror, man som tidligere formand for Trafikudvalget selvfølgelig har et stort kendskab til de forhold, som vi taler om her. Og nu er der ikke noget at sige til, at det er med udgangspunkt i ens egen baghave, man sådan konstaterer de her ting, men jeg tror, herre Flemming Damgaard Larsen vil være enig med mig i, at det, hvis ministeren til stadighed skulle stilles til ansvar for, hvad hver enkelt person havde været ude for af dårlige oplevelser, alt, hvad der har med kollektiv trafik at gøre, så var det en umulig situation at være i. Jeg tror, jeg indledningsvis gav meget præcist udtryk for, at det selvfølgelig ikke er en tilfredsstillende situation, hvis man ikke lever op til de ting, som man har forpligtet sig til, og derfor gav jeg sådan set to klare svar. Det ene var, at jeg, hvis herre Flemming Damgaard Larsen vil have mere at vide om, præcis hvor ofte vi oplever de her ting, så beder om, at man stiller et skriftligt spørgsmål om det, så vi kan få problemets omfang på bordet. Det andet, jeg tilkendegav, var, at jeg vil fortsætte det arbejde, som min forgænger har sat i gang, og at jeg allerede i næste uge, så vidt jeg husker, har et planlagt møde med de berørte kommuner. Og så må jeg spørge den tidligere formand for Trafikudvalget: Hvor meget mere kan man egentlig forlange af en transportminister?

Svar:  Det, jeg bare er interesseret i på vegne af de mange pendlere og andre rejsende, der har problemet på de pågældende stationer, er, at der sker noget effektivt, således at vi får forbedret forholdene. På Roskilde Kommunes hjemmeside kan man se en opgørelse over de problemer, der er. Også på Boruppendlernes hjemmeside kan man læse mange udsagn om og opgørelser over, hvor stort problemet er. Der er virkelig et problem. Jeg vil afslutningsvis bare bede ministeren om virkelig at tage det her alvorligt og gøre noget effektivt ved det.
Kommentar:  Men vi er jo mange, der igen og igen har hørt statsministeren stå til pressemøderne og appellere til samfundssind og appellere til, at vi hver især skal være gode rollemodeller. Kunne kirkeministeren ikke havde valgt at aflyse julekoncerten og dermed være en god rollemode og vise samfundssind?

Svar:  Det kunne kirkeministeren bestemt have gjort, og det var bestemt også med i mine overvejelser. Men hvilket signal ville det også have sendt, når det nu netop er en balance, hvor vi både skal holde smitten under kontrol, men samtidig holde så meget som muligt af samfundet i gang? Vi har jo også lavet undtagelser ud over det her for arbejdspladser, altså for professionelle kunstnere, hvilket gør, at de stadig væk kan overleve og få brød på bordet. Vi har også lavet undtagelser, der muliggør, at børn og unge under 21 år stadig væk kan være aktive i foreningslivet. Det er den balance, som jeg gerne vil stå på mål for hele vejen igennem, for ellers kommer vi ikke igennem den her krise med både krop og sind i behold.
Kommentar:  Nu har spørgeren jo faktisk hørt mig sidde og sige det på møder inden for de seneste uger, og vi kommer til igen at skulle drøfte genåbningen, og hvad vi gør, på fredag til endnu en runde i ordførerkredsen. Jeg mener, at vi skal se på vejledning; jeg mener, at vi skal se på rådgivning; jeg mener, at vi skal se på Studenterrådgivningen; jeg mener, at vi skal se på fagligt efterslæb; og jeg mener, at vi skal se på deres fællesskaber derude. Jeg vil bare hellere forhandle det ved forhandlingsbordet, og det håber jeg da at spørgeren vil møde op til igen, når vi kommer til det. Aftalen fra den her uge siger, at vi skal forhandle det primo maj, og det vil jeg rigtig, rigtig gerne i fællesskab.

Svar:  Tak. Det er meget vigtigt, tror jeg, for de studerende, at de snart ser et lys forude. Der er rigtig mange studerende, der henvender sig til mig og taler om den bekymring, de har. Det er lang tid, de går og venter. Så jeg vil håbe, at ministeren også kommer med et mandat og med midler til, at vi kan sætte aktivt ind for at mindske det frafald og hjælpe i forhold til det faglige efterslæb, som mange af de studerende har. Det er en kvart million studerende – det er rigtig mange mennesker.
Kommentar:  Nu spørger jeg lige igen – jeg synes, jeg har prøvet at spørge før: Havde de pågældende 318 passagerer på det her fly anerkendelsesværdige formål i Danmark – ja eller nej? Og har de været i karantæne i forbindelse med ankomsten til Københavns Lufthavn? Og var der asylansøgere med det fly, som efterfølgende har søgt asyl i Danmark?

Svar:  Det sidste ved jeg ikke konkret om der har været. Det er min opfattelse, at det har der ikke – sådan som jeg har forstået det, har der det ikke. Med hensyn til karantæne – og det er ikke, fordi jeg ikke gerne vil svare på spørgsmålet, men når der bliver stillet tre spørgsmål i ét spørgsmål og man har 20 sekunder, er man lidt på herrens mark – gælder der jo generelt en opfordring til at blive hjemme i 14 dage, hvis man kommer hjem fra et af de steder, hvor Udenrigsministeriet fraråder alle ikkenødvendige rejser. Så opfordringen er, at det skal man gøre. Det gælder også, hvis man kommer hjem fra Pakistan. Så det er opfordringen.
Kommentar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 50 (DF, V, LA og KF), imod stemte 48 (S, EL, ALT, RV og SF), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Kommentar:  Det er rigtigt, at antallet af fødsler og børnetallet heldigvis er på vej op igen, og at det så småt begynder at være stigende. Vi synes jo, det er rigtig vigtigt, at vi fik fjernet den her brugerbetaling på fertilitetsbehandling, og det er ikke kun af hensyn til, at vi ved, at der var færre, der ville få børn på grund af den brugerbetaling, men det er også, fordi vi rent principielt ikke synes, at der er mennesker, der skal tage deres betalingskort med for at betale for sygehusbehandling på de danske sygehuse. Så for os var det rigtig vigtigt. Så i forhold til debatten om finanslovsforslag: Som sagt synes jeg, at det, der bliver sagt fra Venstres side, står i skærende kontrast til det helt konkrete forslag, der er fremlagt her i salen, hvor man altså vil hive mere end 360 million kroner ud af regionernes sundhedsbudgetter – penge, der jo netop skal bruges til det her område.

Svar:  Jeg vil ikke afvise den mulighed, at jeg ikke udtrykte mig klart, da jeg spurgte tidligere, og at det er derfor, ordføreren ikke svarer. Nu vil jeg bare spørge en gang til: Socialdemokraterne lovede før valget, at psykiatrien skulle prioriteres med 2 milliard kroner, og at psykiatrien skulle sættes på finansloven. Hvornår sker det?
Kommentar:  Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 1-29, tiltrådt af udvalget? De er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.

Svar:  Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.
Kommentar:  Mange tak. Der kunne jeg godt tænke mig at høre: Går tilsynet også ind og kigger på den konstruktion, som man laver, altså i forhold til hvilke tandlæger der er? For hvem er det, der går ind og kigger på konstruktionen, altså om den følger op på de overenskomstmæssige ting, der ligger, og den offentlige aftale, der er, i forhold til det tilskud, man får, når man er omfattet af sygesikringens tilskud? Så det kunne jeg da godt tænke mig man også fik kigget på; det tror jeg da ikke tilsynet ser på. For det, som vi kan frygte, er jo netop, at man opkøber så meget, at man efterhånden opnår et monopol. Og de eneste, der bestemmer noget, er dem, der sidder i den direktion, der måske består af nogle, der sidder i andre lande end lige præcis Danmark.

Svar:  Det er jo ikke konstruktionen, det vedrører, så længe konstruktionen overholder de aftaler, som er lavet, mellem Danske Regioner og Tandlægeforeningen om 51 pct.s ejerskab. Men det, de skal følge, når det gælder kvalitet – og hvor styrelsen jo også i forhold til tilsynet skal have et fokus – er jo, om klinikkerne lever op til den lange række af lovgivningsmæssige krav, vejledninger og anbefalinger, som netop skal sikre en høj kvalitet. Og der skal klinikkerne blandt andet følge gældende overenskomst såvel som Sundhedsstyrelsens kliniske retningslinjer. Det er jo det, der bliver fulgt op på om de gør – og dermed på, om kvaliteten er god nok, og om borgerne kan være trygge ved at lægge sig i tandlægestolen hos den enkelte tandlæge.
Kommentar:  Der er jo to muligheder, når en hjemløs skal have en bolig. Den ene er, at vedkommende får en almindelig bolig, og at der ydes støtte, så vedkommende kan håndtere at være i den almindelige bolig. Det synes jeg er en rigtig god måde at gøre det på. Så er der en anden mulighed, nemlig at man har skæve boliger, som kan huse hjemløse, der til trods for støtte har problemer med at være i almindelige boliger. Jeg kan da ikke på stående fod sige, at kommunerne varetager den vurdering forkert, altså vurderingen af, om det skal være almindelige boliger med støtte eller skæve boliger. Derfor kan jeg da heller ikke sige, at fordi Folketinget har vedtaget at give et antal millioner kroner, som vil kunne søges af kommunerne, skal vi sige, at de ikke søger nok eller søger forkert, hvis de ikke søger om alle de midler, der er bevilget. Det kan jo være, at de har fundet andre måder at løse de hjemløses problemer på i deres kommune, nemlig via støtte i almindelige boliger. Det er jo ikke sådan, at når Folketinget bevilger x antal millioner til et formål, er pengene tabt, hvis de ikke bliver brugt til formålet. Vi har udlagt det til kommunerne at vurdere behovet for skæve boliger, og så må vi også have en vis tillid til, at de kan vurdere det behov.

Svar:  Det ser med de ubrugte midler, der er, ud til, at der er et problem med at få opført boligerne, og det kan selvfølgelig have forskellig karakter. Det kan for eksempel i nogle kommuner være, fordi byggegrundene er så dyre, at det er svært at realisere projekterne. Derfor synes jeg, der ligger en særlig opgave i at være med til at billiggøre de her boliger til udsatte mennesker. Jeg synes, det er dybt bekymrende, at vi i Danmark har et stigende antal hjemløse, som kræver en særlig hjælp. Jeg anerkender, at en løsning kan være kommunal støtte til en beboer i en normal bolig, men jeg synes også, der ligger en opgave i at sikre, at vi eksperimenterer med andre typer boliger.
Kommentar:  Jeg mener ikke, det er min opgave at indbringe sager for Forbrugerombudsmanden, men hvis det er rigtigt, at der er reklamer på platforme, som jeg er ansvarlig for, som regeringen er ansvarlig for, eller et flertal i Folketinget er ansvarlig for, så vil jeg gerne undersøge, om det er muligt for mig at sige, at der ikke må forefindes reklamer for Uber, fordi Uber er en ulovlig tjeneste.

Svar:  Jeg vil gerne positivt kvittere for, at ministeren, i hvert fald for så vidt angår de platforme, som Transportministeriet har ansvaret for, vil sige: Selvfølgelig skal vi ikke have reklamer for Uber der. Men jeg synes nu nok også, at ministeren som ansvarlig minister på også taxaområdet kunne rette en skriftlig henvendelse til Forbrugerombudsmanden for at gøre opmærksom på, at der også i biografer og andre steder findes reklamer for en taxatjeneste, som faktisk er dømt ulovlig, og så beder Forbrugerombudsmanden om en kommentar på det og en redegørelse for, hvad vi faktisk kan stille op på det her område. For der er jo noget problematisk og noget uetisk i, at vi, samtidig med at vi har domstolenes ord for, at noget er ulovligt, opildner unge mennesker til at bruge det, når det er, de går i biografen og andre steder.
Kommentar:  Dels er der det problem, at pengene til kommunerne ikke har rakt til den udgift, kommunerne har haft, dels ender nogle af dem i kommunekasserne. Vesthimmerlands Kommune har for eksempel haft udgifter på 20 million kroner til coronatiltag, og de har fået en kompensation på 8 million kroner Sådan nogle eksempler kan man finde, og det gør det jo svært ude i kommunerne, og det gør det i hvert fald nødvendigt, at man herinde fra Christiansborg, hvis man ønsker, at institutionerne ikke skal være taberne, kontrollerer og sørger for, at pengene når hele vejen ud til institutionerne og ikke ender i kommunekassen. Det er de for eksempel i Holstebro Kommune. Her har institutionerne meldt ind, at de har haft udgifter for 6 million kroner, og de har fået 2 million kroner I Viborg Kommune har institutionerne ikke set skyggen af pengene. Sådan kan jeg blive ved med at nævne kommuner, for der er store problemer med, at institutionerne ikke oplever, at de får dækket de udgifter, de har haft, og så ender det jo med, at man er nødt til at afskedige pædagoger, at der er mindre tid sammen med børnene, at pædagogerne må gå. Nu har man sendt et brev ud, og det synes jeg er godt, og det vil jeg gerne kvittere for, men hvordan vil ministeren kontrollere, at pengene faktisk bliver brugt? Jeg er jo ikke typen, der vil kontrollere alt i den her verden, men jeg synes, der er behov for at sikre, at pengene når ud til børnene. Og vi kontrollerer jo, når det kommer an på minimumsnormeringspengene. Så spørger vi: Er pengene blevet brugt på børnene? Kan man ikke også kontrollere her, at de penge, der er afsat til rengøring, faktisk bliver brugt på rengøring?

Svar:  Jeg har bestemt heller ikke lyst til at kontrollere alt i hele verden, men jeg vil faktisk gerne have, at der bliver gjort rent. Derfor vil jeg egentlig opfordre ordføreren til at oversende de konkrete eksempler, som ordføreren både har hørt om og hører om fremadrettet. Vi havde eksempler på to kommuner, hvor man ikke stillede mundbind til rådighed for eleverne på den måde, man er forpligtet til det, hvis en elev ikke har råd til det. Det tog vi fat om med det samme og fik løst med det samme. Så her i coronatiden gælder det altså, at det er en virkelig god idé at henvende sig med det, der er helt konkret og lavpraktisk: Hvad er det for nogle kommuner, hvor er problemerne, hvad er det for nogle daginstitutioner? For så kan vi gøre, hvad vi kan fra ministeriets side, for at få fulgt op på, om problemerne bliver løst, og bidrage til, at de i øvrigt helt konkret får pengene ud at arbejde på den måde, de skal.
Kommentar:  Jeg tror sådan set, at den familie egentlig gerne ville have været bakket op af, at der var indbygget nogle krav i produkterne til børn. Men de har selvfølgelig taget ansvar og prøvet at gøre det, de kunne for at løse udfordringen. Og det tror jeg også langt de fleste forældre gør, men jeg tror desværre også, at der er rigtig mange børn og forældre, som har svært ved at gennemskue: Hvordan er det egentlig de her produkter virker? Hvorfor afstedkommer det konflikter? Hvorfor bruger børnene så meget tid på det og bliver enormt vrede, når man afbryder dem i det? Det er jo, fordi de er skruet sammen på den her måde. Så synes jeg jo, det bliver et spørgsmål om: Vil man regulere, eller synes man bare, det skal overlades til familierne selv? Der hælder jeg nok mest til at regulere, men jeg forstår, at fru Mette Thiesen synes, at det skal familierne klare selv.

Svar:  Ja, og jeg synes bare, at ordførerens eget eksempel beviste, at familierne godt selv kan klare det. Og det synes jeg jo skal stå som en rigtig god pointe efter den her debat, altså at personligt ansvar er rigtig godt, og en mindre stat er også rigtig godt.
Kommentar:  Tak, og jeg læser spørgsmålet op: Er ministeren enig med De Konservatives skatteordfører, herre Mike Legarth, der i DR 2-programmet Deadline den 28. april 2011 sagde om regeringens skattestop, at »Jeg anerkender, at vi har brudt skattestoppet tre gange, fordi det var nødvendigt og jeg vil ikke på forhånd sige, at vi ikke kan finde på at gøre det i fremtiden. Vi skal jo følge med tiden«?

Svar:  Nu har jeg jo selv set den pågældende udsendelse, hvor herre Mike Legarth var inde at forsvare skattestoppet, og jeg synes, det stod helt, helt klart, at den konservative finansordfører var varm tilhænger af skattestoppet og også – synes jeg – glimrende fik forklaret, hvorfor skattestoppet netop giver tryghed for borgerne i det her samfund. Jeg er sådan set enig i det, som herre Mike Legarth sagde om skattestoppet, for det er også det, jeg har sagt under samrådet og under forespørgselsdebatter og andet her i Folketinget, nemlig at der har været tre gange, hvor skattestoppet har været suspenderet. Den ene gang var, da vi lavede skatteomlægningen, men altså i samme ånd som skattestoppet, som gik ud på, at hver gang vi fik en ekstra krone ind i skat og afgift, blev den ført tilbage til borgerne i form af lavere indkomstskatter. Dernæst suspenderede vi skattestoppet, da vi skulle genoprette dansk økonomi efter finanskrisen, og så har vi lavet en undtagelse, en ny klausul, som gælder energiområdet. Og det var simpelt hen, fordi man, hvis man holdt fast i den gamle definition af skattestoppet, så aldrig ville kunne gøre Danmark frit for fossile brændstoffer, fordi det så ville betyde, at man ikke ville kunne få erstattet alle de afgifter, der i dag kommer ind på olie og gas, ved andre energiformer. Det er de tre gange, og det er det, vi siger åbent og ærligt. Men jeg ved jo godt, at det, når herre Thomas Jensen spørger ind til det, så ikke er, fordi han ikke ved, at der været de her tre tilfælde, men at det er, fordi herre Thomas Jensen er frygtelig bekymret for, at han en dag skulle komme til at føre politik under de rammer, som et skattestop giver. For det  er  besværligt, det indrømmer jeg gerne, altså som minister og som politiker i det hele taget at prøve at tænke på, at man ikke bare kan flå skatteyderne, hver gang man har en god idé. Det kan man ikke, hvis man har et skattestop. Det er den byrde, vi har lagt på os selv, fordi vi synes, det er med til at tæmme politikernes evindelige ageren efter, at det altid er skatteyderne, der skal betale, når politikerne får en god idé. Det er herre Thomas Jensen og Socialdemokraterne imod, fordi man har en masse ideer, som skal puste verdens største offentlige sektor op til at blive endnu større. Minuttet er vist gået.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Der er ingen, der beder om ordet, og så går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For lovforslaget stemte 111 (V, S, DF, SF, KF, RV, EL, LA og Christian H. Hansen (UFG)), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.
Kommentar:  Mange tak til ministeren for det her meget, meget lange svar, som jo ikke rigtig gav noget sådan klart svar på, hvad det er, passagererne oplever derude. Sagen er her, at passagererne nu skal stå model til, at der er yderligere forsinkelser af signalprogrammet, og de ved jo godt, at det formentlig kommer til at betyde flere aflysninger, flere forsinkelser, flere problemer i det hele taget på jernbaneområdet. Kan ministeren så ikke godt se, at det virker som et højst besynderligt signal, at regeringen siger: Okay, nu har vi de her problemer, nu kommer I til at opleve forsinkelser og aflysninger og alt muligt andet, men til gengæld tager vi lige og fjerner adskillige hundrede millioner kroner fra DSB? Den mulighed, DSB skulle have, for at kompensere lidt, sætte lidt ekstra busser ind, servere en ekstra kop kaffe og på en eller anden måde gøre det hele lidt mere spiseligt ude i den kollektive trafik, bliver i hvert fald ikke bedre, når man fjerner de her penge, og som vi har forstået det fra socialdemokratisk side, er det vist med hænderne bundet på ryggen, at DSB siger ja til det her. Så kan ministeren ikke godt forstå det mærkelige signal i, at man midt i kaos og problemer siger, at nu gør vi det endnu sværere for DSB at navigere i det her ved at fjerne penge fra dem?

Svar:  Det er jo rigtigt, at vores gamle signalsystemer fungerer ret dårligt, og at de afstedkommer problemer i trafikken, og det er derfor, vi skal have et nyt signalsystem, og det er derfor, det er værd at bruge penge på et nyt signalsystem. Det forhold, at det kommer til at tage lidt længere tid at installere de nye signalsystemer på især udvalgte strækninger, end vi havde forventet tidligere, gør så, at der vil være en længere periode, hvor man må leve med de gamle og de lidt dårlige signaler. Men det betyder jo ikke, at de øvrige effektiviseringer, som DSB vurderer kan gennemføres, ikke skal gennemføres, og det betyder jo ikke, at staten, når DSB så har gennemført de effektiviseringer, bare skal yde en stor overbetaling for DSB's transportvirksomhed, selv om en effektiviseret drift gør den billigere. Det håber jeg herre Rasmus Prehn er enig i.
Kommentar:  Ja, tak til ministeren for svaret, som jo var et svar, men ikke et svar på det, som der blev spurgt om. For jeg spurgte, om ministeren anerkender, at hvis man har købt en ejendom, så burde det også være op til ejeren at bestemme. Så henviser ministeren til, at det er det ikke i dag; at det er der nogle undtagelser for. Ministeren var så ikke helt ærlig, for der ligger nogle ret firkantede regler for, hvornår man må bytte; 3 år tror jeg at man skal have boet der – og sådan noget. Det er noget sværere, end man lige kunne forstå eller få indtryk af, da ministeren svarede. Men det er jo det helt grundlæggende: Du har købt noget. Og det er jo i princippet ligegyldigt, om man tilhører et stort selskab eller en lille familieejendom; du har købt noget i tillid til, at der er nogle regler, der gælder. Er det så i orden, at staten – den store stygge socialdemokratiske stat; statsmagten – kommer med kompensation uden erstatning og bare lægger beslag på en del af ens bygningsmasse? Er det fair? Er det rimeligt? Det er spørgsmålet. Altså, anerkender ministeren, at hvis man har købt en ejendom og ejer den, så burde det være op til ejeren at bestemme? Der må jeg så forstå, at svaret fra ministeren på det spørgsmål er: Nej, det mener regeringen ikke er fair og rimeligt. Er det rigtigt forstået?

Svar:  Jamen det er underligt, at spørgeren kan have været minister i så lang tid og styret statens mest indgribende apparat, hvis den stat, som spørgeren styrede, var så modbydelig og ond og socialdemokratisk, som det nu bliver udlagt. Så det må have været lidt ambivalent, i hvert fald i den periode. Hvis man ejer en ejendom, bestemmer man i hovedreglen selvfølgelig selv, hvem man udlejer den til. Men der er en række reguleringsmæssige bestemmelser omkring det at leje boliger ud. Det har der været lige siden efterkrigstiden, og det er der stadig. Det er der i de fleste vestlige lande, altså der er der reguleringer af, hvor meget du må tage, hvornår du skal leje ud, hvem må du leje ud til, hvornår du må lade den stå tom, og så videre Og det er det her en forlængelse af.
Kommentar:  Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 1-5, tiltrådt af udvalget? De er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.