kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Fra Socialdemokraternes side er vi selvfølgelig meget villige til at indgå i det. Som jeg siger, har vi også en del af det ansvar, og derfor tager vi selvfølgelig det ansvar som et ansvarligt parti. Når jeg er ude i landet, møder jeg aldrig nogen sinde nogen, der så dedikerede som de folk, som arbejder her. De står i kulde og blæst, og de er ude, indtil den her ting, som de nu gør, er løst. Det er sådan, at hvis ministeren ikke anerkender, at en manglende aftale gør den almindelige danske utryg, hvordan tænker du så, at folk, som er ansat i det statslige beredskab må have det i forhold til deres fremtid? Kan du se, undskyld, kan ministeren se, at det måske er noget utrygt for de her mennesker, som er ansat i det statslige beredskab, at de ikke kender deres fremtid?

Svar:  Jeg tror, at mange medarbejdere vil sætte pris på det, når der kommer en afklaring. Sådan vil det altid være. Det uafklarede skaber altid bekymring eller kan skabe bekymring. Men hvis alternativet er at bruge tid på at prøve at se, om man kan finde noget alternativ finansiering, så man ikke skal spare alle 125 million kroner, er jeg ganske overbevist om, at samtlige medarbejdere i Beredskabsstyrelsen og i øvrigt danskerne vil sige: Brug nu lige lidt tid, lad være med bare automatisk at implementere det, den tidligere regering foreslog, for konsekvenserne heraf vil være store. Konsekvenserne vil helt konkret være – og det var jo det, jeg fik indblik i, da jeg blev minister – at man vil være nødt til at lukke centre rundt i landet. Og det mener jeg faktisk er en forkert prioritering i en tid, hvor både vejret og i øvrigt flygtninge og andre problemstillinger jo taler for, at vi skal have et statsligt beredskab, der kan gå ind og hjælpe de kommunale beredskaber, politiet og andre, der måtte have brug for assistance.
Kommentar:  Vil ordføreren ikke give mig ret i, at en udkantskommission netop har til formål at analysere regional udvikling og udarbejde forslag til spredning af økonomi, vækst og offentlig service, der jo netop kommer landdistrikterne til gode? Hvorfor vil man det i dag, når man ikke ville det for 1 år siden?

Svar:  Jeg synes i den grad, at fru Annette Lind modsiger sig selv nu. Vi har lige før det her haft et forslag, der gik på at nedsætte en arbejdsgruppe – det var så ikke en kommission – for at få undersøgt nogle muligheder. Det blev afvist af fru Annette Lind. Nu foreslår man så noget, der, som jeg forstår det, er endnu mere omfangsrigt. Så jeg må bare konstatere, at det ligner meget mere bureaukrati og tilsanding, og at man pakker tingene ind og faktisk pakker dem væk. Vi vil meget hellere med vores forslag, altså med forslaget fra Venstre og Det Konservative Folkeparti, foreslå, at når man i forvejen har nogle sager oppe at vende – og det er jo kernebudskabet i det – skal der omorganiseres og alligevel flyttes rundt på nogle arbejdspladser. Det gælder for eksempel med jordbrugskommissionerne. Så lad os da sørge for at placere det der, hvor det ligger bedst. Det er da et glimrende eksempel på, at man burde have placeret jordbrugskommissionerne uden for København. Det kan jeg bare forstå at man ikke vil fra regeringens og Socialdemokraternes side. Det synes vi er ærgerligt.
Kommentar:  Tak. Det er overhovedet ikke faktuelt forkert, at der er gået den lange tid, der er gået, og at ministeren først indkalder her i forgårs, efter hun blev mødt med et mundtligt spørgsmål i spørgetimen – det er overhovedet ikke faktuelt forkert. Man må ikke referere fra forhandlingerne, men under forhandlingerne fik jeg af ministeren det indtryk, at det her handlede om at lave en bekendtgørelsesændring, og at det ville gå ret hurtigt, før det kunne lade sig gøre. Det kunne vi se ministeren kunne gøre den 1. maj, for der ændrede ministeren bekendtgørelsen, så anbragte børn kunne se deres familier, men ministeren valgte så ikke at tage botilbuddene med i den omgang.

Svar:  Men det er jo ikke rigtigt, for det har hele vejen igennem været klart, at der var to steps i at ændre i bekendtgørelserne. Den første kunne vi gøre umiddelbart, og det gjorde vi umiddelbart og, oplever jeg, i øvrigt i enighed, partierne og regeringen. Jeg tænker, at de andre partier ikke rigtig kan genkende billedet af, at det skulle være Dansk Folkeparti, der særlig havde fået de lempelser igennem. Men den anden del af bekendtgørelsesændringen, der handler om besøgsrestriktionerne, har vi hele tiden vidst havde et andet tidsperspektiv end den første lempelse. Jeg er ked af det, hvis spørgeren ikke har fået det taget ned fra forhandlingerne, men det har ikke på noget tidspunkt været sådan, at man bare med et snuptag kunne ændre i forhold til besøgsrestriktionerne, fordi de sundhedsfaglige retningslinjer skulle kunne følge med.
Kommentar:  Tak for spørgsmålet. Det er allerede sat i gang på sidste præsidiemøde, endda med opbakning fra Nordisk frihed, som Dansk Folkeparti er en del af. Der blev der sagt til præsidentskabet, at de skulle prøve at undersøge, hvordan det ser ud i år – hvor meget vi reelt har sparet, og hvordan vi kan bruge de penge. Kan de frigives til andre aktiviteter? Kan vi undgå, at de skal tilbage i landenes kasser? For det er der jo også nogle regler om. Det vil sige, at jeg går ud fra, at vi nu her på præsidiemødet og i forbindelse med de møder, der er i udvalgene, får et svar fra præsidentskabet allerede her inden for en 3 uger elle en måned. Så det er i gang. For der var rigtig mange, der var interesseret i at sige, at det må vi have sparet noget ved. Det er klart, at det program, som vi bruger, ikke har været billigt, fordi det skal kunne køre både med tolke og med vores taler til hinanden. Ordføreren har sikkert oplevet, når hun har været til møder i udvalget, at der har været lidt problemer med det, og at det har kostet penge.

Svar:  Jeg er i hvert fald enig i, at der var nogle problemer med deres system – KUDO, var det ikke det, det hed? Men vi har fået nogle møder ud af det alligevel. Men det glæder mig at høre. Så det er bare for lige at replicere: Det glæder mig at høre, at man tager det op, og at vi samlet kan støtte det her med at kigge på økonomien.
Kommentar:  Jamen jeg synes da bestemt ikke, den omkringliggende verden er ligegyldig. Men jeg synes heller ikke, det er ligegyldigt, hvad der foregår her i Danmark. Og herre Lars Løkke Rasmussen må da også forklare mig, hvordan han synes, at han vil argumentere over for de mennesker, som måske ikke har så meget arbejde, som de egentlig havde regnet med. Hvis man stopper støtteordningerne til vedvarende energi, har det en konsekvens for andelen af den vedvarende energi i Danmark. Den vil jo gå nederst Sådan er det jo. Derfor synes jeg, herre Lars Løkke Rasmussen skal begynde at finde ord frem, som kan forklare det over for de smede, ingeniører og alle de andre mennesker, som arbejder på virksomheder, som bidrager til vores vedvarende energi. Altså, vores klima- og energipolitik er vigtig i sig selv, men at rammerne er stabile er også vigtigt for de mennesker, der arbejder på de virksomheder ude i vores land. Og derfor synes jeg, at når herre Lars Løkke Rasmussen siger, at andelen af vedvarende energi tydeligvis skal ned, så burde han jo også gøre sig umage for at forklare alle de mennesker, som arbejder inden for det her – og som mener, at det er fremtiden og regner med, at de kan beholde deres job – hvorfor de egentlig ikke skal regne med det længere. Det er jo det, som Venstre dybest set mener lige nu.

Svar:  Ja, det ved jeg ikke hvor statsministeren har fra. Jeg argumenterer ikke for, at andelen af vedvarende energi skal gå ned, nej, jeg argumenterer for, at den måske skal gå lidt langsommere op end det, vi oprindelig havde aftalt, for prisen for at lade den her VE-andel stige og CO 2 -reduktionen falde i det tempo, vi har aftalt, har vist sig at være langt højere end forudsat. Og det betyder da, at den metalarbejder og hans familie, for hvem den nære velfærd også betyder noget, altså at man har råd til at have en bil ude i indkørslen, at man har råd til at tage på ferie, nu oplever, at energiafgifterne til fjernvarmen altså stiger tre gange så meget, som vi jo har forudsat. Det betyder, at de medarbejdere, der arbejder på virksomheder, der producerer industriprodukter, der sælges til udlandet, risikerer at tabe deres arbejdspladser, fordi virksomheden ikke er konkurrencedygtig, fordi energiprisen er for høj. Det betyder, at den her gartner fra Fyn altså skal slås med en firdobling af sin PSO-afgift, det betyder, at Katrine og Alfred i forbindelse med deres tomatgartneri på Fyn vælger at udvide deres produktion i Skåne i stedet for på Fyn, og så kan de ansætte nogle flere svenskere. Tingene hænger jo sammen. Jeg må bare stilfærdigt konstatere, at ja, statsministeren er altså så indstillet på, at hendes minister kan holde et møde, når vi nu er med i forligskredsen, tak for det, men statsministeren er ingenlunde indstillet på at diskutere i substansen, om de her ændrede forudsætninger kunne give anledning til at justere nogle ting i energiaftalen. Det må vi så trykprøve, for det her bliver et tema i forårets vækstforhandlinger, og hvis regeringen vil have en vækstaftale, i hvert fald med mit parti, bliver det her et tema, som regeringen bliver nødt til at forholde sig til.
Kommentar:  Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 1-3, tiltrådt af udvalget? De er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nummer 4 af et mindretal, Enhedslisten, tiltrådt af et andet mindretal, Socialistisk Folkeparti og Alternativet, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For ændringsforslaget stemte 23 (EL, ALT, RV og SF), imod stemte 79 (S, DF, V, LA og KF), hverken for eller imod stemte 0. Ændringsforslaget er forkastet. Jeg betragter herefter ændringsforslag nummer 5, stillet og tiltrådt af de samme mindretal, som forkastet. Det er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 6-18, tiltrådt af udvalget? De er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling, og hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.

Svar:  Der er stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.
Kommentar:  Det er jo de to ting, der er i spil. Det ene er, at man som udlejer putter nogle penge i lejligheden og gør den bedre ved renovering. Det kan retfærdiggøre en højere husleje. Så ryger boligen fra et sæt af reguleringsregler over til et andet sæt af reguleringsregler, nemlig fra omkostningsbestemt husleje til det lejedes værdi, og det fører også til en huslejestigning. Det er jo nogle regler, som Socialdemokratiet bakker op om. Der er mange partier i Folketinget, der bakker op om de regler, der muliggør det.

Svar:  Tak. Når nu huslejen stiger så meget, som den gør, mener ministeren så ikke, det er en trussel imod blandede kvarterer, hvor vi møder hinanden på kryds og tværs? Og mener ministeren, at det er en politisk ambition at skabe blandede kvarterer, hvor man møder hinanden på kryds og tværs?
Kommentar:  Det er jo korrekt, som herre Høgni Hoydal læser bestemmelsen op, men herre Høgni Hoydal glemmer blot at læse første del af bestemmelsen op, hvor der netop refereres til  Færøernes  politikorps. Det er det, som bestemmelsen drejer sig om, altså Færøernes politikorps. Der kan man så tydeligvis se af § 109, at man sondrer mellem Færøernes politikorps eller det særlige politikorps for Færøerne i stykke 3 og så de ledende politiembedsmænd i stykke 2 i § 109. Så herre Høgni Hoydal kan godt mene, at reglerne burde være anderledes, det er jo en ærlig sag, men reglerne er nu engang, som de er. Det var også helt efter den procedure, at man ansatte den tidligere chefpolitiinspektør tilbage i 1997. Der blev heller ikke indhentet en udtalelse, så det er en fast praksis. Derfor er der mig bekendt heller ikke indhentet – men det har jeg ikke undersøgt specifikt – en erklæring fra landsfogden i den her sammenhæng. Så reglerne er altså fulgt. Jeg har også haft lejlighed til at redegøre skriftligt over for fru Annika Olsen, som havde rettet henvendelse. Der har jeg ikke efterfølgende fået nogen modreaktion på den redegørelse, jeg har givet fru Annika Olsen.

Svar:  Jeg må sige, at det jo ikke er noget, herre Høgni Hoydal rejser her. Det, jeg refererer til i spørgsmålet, er, at den færøske justitsminister, fru Annika Olsen, har erklæret, både offentligt og over for det færøske parlament og, mener jeg, også over for det danske justitsministerium, at der er foretaget et klokkeklart brud på retsplejeloven for Færøerne, fordi det færøske landsstyre ikke er hørt i forbindelse med ansættelsen af en ledende politiinspektør på Færøerne. Så lad os lige tage det politiske først: Hvorfor skulle det færøske landsstyre ønske at have en paragraf i sin retsplejelov, der kun skulle give mulighed for at udtale sig, når det gælder Færøernes politikorps, som justitsministeren kalder det, det vil altså sige rengøringspersonale og almindelige betjente, men ikke personale i ledende stillinger? Det politiske i det er jo fuldstændig absurd. Det andet absurde er: Vi har altså en sag, hvor den færøske justitsminister siger, at den danske justitsminister og hans ressort har foretaget et klart brud på retsplejeloven for Færøerne. Det må ministeren forholde sig til. Det kan man ikke ignorere.
Kommentar:  Tak for det. Spørgsmålet lyder: Mener ministeren, at 470 kroner om måneden er tilstrækkelig tilskyndelse til at arbejde frem for ikke at arbejde?

Svar:  Jeg håber, at herre Hans Andersen vil forstå, hvad jeg siger nu, for det er ikke udtryk for uvilje. Men jeg ved ikke, hvor det der tal, 470 kroner, kommer fra. Lige før jeg gik over i salen, prøvede jeg endnu en gang i mit system at finde ud af, om det er et tal, som jeg på en eller måde skal forholde mig til. Så jeg vil gerne sige, så det ikke kan misforstås: Det er ikke uvilje eller polemik eller noget som helst andet, men jeg har simpelt hen ikke kunnet finde ud af, hvor tallet 470 kroner kommer fra. Når jeg kan finde ud af det, vil jeg også meget gerne svare på det, så det er ikke udtryk for uvilje, men det er simpelt hen uvidenhed, der gør det.
Kommentar:  Jeg tror simpelt hen, at læsningen af beslutningsforslaget er forkert. For det, der bestemmer, hvor vores militære engagement rundtomkring i verden skal afgøres, er i virkeligheden reguleret i grundloven, nemlig grundlovens § 19, stykke 2, og § 19, stykke 3. Enten skal Det Udenrigspolitiske Nævn efter stykke 3 orienteres, henholdsvis rådføres med, hvis der er tale om beslutninger af væsentlig betydning, eller efter stykke 2, hvis der er tale om indsættelse af militære styrker. Og man kan ikke med et beslutningsforslag forrykke det. Det siger sig selv, at man ikke kan ændre grundloven med et beslutningsforslag. Det er jo reguleret af andre og langt mere besværlige procedurer. Jeg synes, at spørgsmålet er relevant, og jeg synes, det er relevant at stille det til ministeren, for min læsning af forslaget er, at det, vi siger her, er, at det her har vi nu gjort et par gange. Det kan vi godt se er relevant. Der har været bred enighed om det. Vi vil sådan set i Folketinget godt give håndslag på, at det opfatter vi alt andet lige som en god idé. Men man kan ikke forskyde procedurerne.

Svar:  Det er jeg sådan set glad for at ordføreren siger. De andre gange, hvor det her har været diskuteret, har det jo netop lige præcis været en beslutning i Folketinget. Det betyder også, at man nu med det her forslag siger, at det skal vi ikke gøre fremadrettet. Der er det kun Nævnet, der skal nikke til det. Derfor vil det jo i hvert fald være en ændring, kan man sige, af praksis. Jeg tænker, at vi skal kultivere lidt yderligere i, hvad det konkret kommer til at betyde for fremtiden. Men jeg opfatter det sådan, at Socialdemokratiet sådan set også som udgangspunkt ønsker, at det her er noget, der skal være godkendt af Folketinget – eller hvordan skal jeg opfatte det?
Kommentar:  Det er klart, at jeg lige vil afvente den sidste godkendelse, før jeg kan kommentere på indholdet i rapporten. Men rapporten kommer med anbefalinger til en samlet reguleringsramme for civile droner. Det er det, som ligger i oplægget til arbejdsgruppen. Det er altså en samlet reguleringsramme, hvor man skal se på nogle af de aspekter, som jeg før skitserede her, og formentlig også flere. Så kan man jo se på behovet for tiltag. Efter rapporten er kommet, sender vi den altså i høring, og dernæst kommer der den politiske drøftelse. Det ser jeg frem til. Jeg kan jo ikke lige udtale mig i forhold til beredskab, men hvis der er muligheder der, er jeg sikker på, at det så også vil blive belyst i den sammenhæng.

Svar:  Men jeg tror egentlig bare, at jeg vil slutte med et meget enkelt spørgsmål. Vil ministeren bakke op om, at der etableres en national handlingsplan for droner – ja eller nej?
Kommentar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte: 110 (V, S, DF, SF, KF, RV og LA), imod stemte: 2 (EL), hverken for eller imod stemte: 0. Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Der er ingen, der beder om ordet, og vi går til afstemning.
Kommentar:  Det er jeg aldeles glad for. Det næste spørgsmål handler så lidt om centralisering. Sveidahlrapporten, som Kulturministeriet udgav, var jo ensbetydende med en voldsom fusioneringsting, og jeg tænker på, om vi ikke i dette arbejde også skal sørge for at beskytte de lidt mindre enheder uden for hovedstaden, for jo mindre de bliver, jo større et arbejde med at afrapportere får de. Er ordføreren enig i den konklusion?

Svar:  Det er jeg fuldstændig enig i. Vi sidder også i mit eget parti og beskæftiger os med styringsmodeller i den offentlige sektor, og noget af det, som jeg selv faktisk er temmelig inspireret af, er noget af den styring, der er på kulturområdet, for eksempel egnsteaterområdet, hvor man har fire evalueringer af fagfolk, som jo er et helt andet styringsinstrument end det der med at lave afrapportering og tabeller, og så sidder de inde i en kommunal eller statslig forvaltning og sammenligner. Det er rent faktisk et styringsinstrument, som kan blive brugt af den enkelte institution, og som retter sig mod dem frem for mod forvaltningen, og som det er mit indtryk virkelig bliver brugt. Det synes jeg er et fantastisk inspirerende instrument, og det kunne være, at man kunne bruge sådan nogle styringsinstrumenter i stedet, men det vil jo ikke være noget, jeg vil fremsætte forslag om her, for jeg mener, at det er nogle modeller, der skal udvikles i ministeriet og med institutionerne. Men jeg er fuldstændig enig i, at vi kan lægge et pres, og at vi kan angive en retning, og det synes jeg også vi skal. Det er vi fuldstændig med på.
Kommentar:  Forhandlingen drejer sig derefter om lovforslaget som helhed. Er der nogen, der ønsker at udtale sig om lovforslaget? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 83 (S, V, EL, LA, ALT, RV, SF og KF), imod stemte 22 (DF), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Kommentar:  Det glæder mig, at Dansk Folkepartis ordfører er tilfreds med sin position. Jeg vil ikke udelukke, at det nogle gange er sværere at gå ind i det forpligtende demokrati, forhandle et resultat, vel vidende at man ikke hver gang kan få det præcist, som man vil have det. Det er selvfølgelig alt andet lige nogle gange en mere besværlig position, men det er altså også der, man får indflydelsen, og det er også den måde, demokratiet måske fungerer bedst på, både i Danmark og i EU.

Svar:  Nordsøolien leverer et markant bidrag til statens indtægter og har gjort det i mange år; det samme gør sig gældende for energiforsyningen. Her leverer Nordsøen i en sådan grad, at Danmark har været selvforsynende med olie og gas i rigtig mange år. Dermed forsyner Nordsøen Danmark med finansiering af vores velfærdssamfund, som alle danskere nyder godt af, og der leveres energi til transport og til varme. Der er faktisk stadig væk mange danskere, der har et gasfyr eller oliefyr stående, som de bruger til opvarmning, og det er de glade for, og det synes jeg de skal have lov til at blive ved med – men det er så en helt anden sag. Det er markante bidrag til det danske samfund, som vi i Dansk Folkeparti meget gerne ser fortsætter mange år ud i fremtiden, og vi ser gerne, at de bidrag maksimeres. Pessimistiske røster siger, at olie- og gasforekomsterne i den danske del af Nordsøen snart vil være brugt op eller i hvert fald vil være for nedadgående. Sidste efterår opstod der desuden en diskussion om, om statens indtægter fra nordsøolien har et niveau, som modsvarer indvindingens omfang, og derfor har jeg forstået, at regeringen besluttede at gennemføre et serviceeftersyn af den gældende aftale om Nordsøen. Det er baggrunden for, at Dansk Folkeparti har valgt at indkalde til den her forespørgselsdebat. Vi ønsker at diskutere tidshorisonten og udsigterne i øvrigt for olie- og gasudvinding i Nordsøen, og herunder hvordan det bebudede serviceeftersyn og eventuelle genforhandling kan benyttes til at optimere udnyttelsen af naturressourcerne, både til gavn for samfundet og også under hensyntagen til de gældende aftaler. For jeg vil også understrege, at det er vigtigt for Dansk Folkeparti, at de aftaler, der allerede måtte være, bliver respekteret.
Kommentar:  Tak. Jamen det er jo tydeligt – og det er så også fair nok – at man står fast på de synspunkter, man nu bringer til torvs. Men jeg hæfter mig ved, at den socialdemokratiske ordfører selv lægger lidt vægt på, at landbrugserhvervet nu er oppe på en gældsbelastning på 350 milliard kroner Det indikerer ligesom, at der er behov for et godt øje på, hvordan vi kan få den her sektor hjulpet med ind i fremtiden. Og så er det jo faktisk en ren knockout at komme og sige: Jamen I har problemer i forvejen, nu giver vi jer lige et ekstra problem, endda et meget stort problem, ved at lægge ekstra skatter oveni. Så jeg vil gerne spørge en gang til: Hvordan vil man prøve at forklare 140.000 danskere, hvis job er afhængige af det her, at man nu rammer dem direkte på deres erhverv med øget beskatning?

Svar:  Med det lovforslag, som er fremsat her, hvor man giver en skattelettelse til dansk landbrug, ved alle godt hvad konsekvensen er. Det gør ondt værre. Det, der er galt for dansk landbrug i dag, er jo, at jordpriserne er på et helt, helt opskruet niveau. Når man giver en skattelettelse, stiger jordpriserne, og hvad betyder det for den unge landmand, som står med det grønne bevis i hånden og gerne vil købe en bedrift? Det betyder, at der skal endnu flere penge til. Med andre ord: Den unge landmand bliver fra starten af endnu mere gældsat. Det her lovforslag hjælper ikke til at få unge landmænd til at give sig i kast med at bygge dansk landbrug op på ny. Så den der medicin, vil jeg sige til herre Erling Bonnesen, der gives til vennerne ovre på Axelborg, virker desværre ikke.
Kommentar:  Jamen som sagt tror jeg, at vi kan nå hinanden et langt stykke ad vejen i forhold til en analyse af, hvad det er, der er på spil, for eksempel en helt forskellig forståelse af for eksempel kvindens stilling i samfundet, kvindens retsstilling, kvindens rettigheder som individ, ret over egen krop og så videre Men hvordan skal man så sætte ind? Og det er jo der, jeg også vil opfordre Dansk Folkeparti til at komme med helt konkrete forslag, som vi så kan drøfte, til at styrke den demokratiske dannelse.

Svar:  Ja, det vil vi meget gerne gøre, og det har vi også gjort. Og vi synes jo, det er en smule grotesk, at man for eksempel synes, at det er okay, at der er bederum på uddannelsesinstitutioner, som vi udmærket godt ved udelukkende bliver brugt til islamisk fællesbøn, samtidig med at man så i et andet lokale kan stå og sige, at vi har et meget stort problem med den demokratiske dannelse og med, at man ikke ligestiller mænd og kvinder. Men inde i bederummet har man lige citeret fra koranen, hvor man siger, at mænd er mere værd end kvinder. Det hænger jo ikke sammen, og det er derfor, vi synes, at man er nødt til også at tage nogle praktiske skridt, som er dem, vi har foreslået i et beslutningsforslag, som vi desværre ikke har set ministeren støtte.