kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Tak. Jamen jeg syntes, jeg skulle prøve det, når en regering nu er et kollektiv. Det, som den ene minister ved, bør den anden minister jo også måske få mulighed for at få indsigt i. Det kunne jo være rart. Men altså, jeg er rimelig positiv over for de tilkendegivelser, jeg har fået, og jeg ser frem til, at ministeren går ind og undersøger det her og ser, i hvilken grad man nu kan understøtte fødevareerhvervene på Bornholm. Men jeg synes også, det er vigtigt, at ministeren tager med herfra, at det ikke kun er fiskeriet og landbruget, der er hæmmet af nogle høje transportpriser til og fra Bornholm. Det er hele erhvervslivet på Bornholm. Så det kan godt være, at regeringen begynder at undersøge, hvilke muligheder der er for at understøtte fødevareerhvervene på øen, men jeg vil gerne foreslå regeringen, at man tager hele det bornholmske erhvervsliv under et, for man er voldsomt plaget af nogle trafiktakster til og fra Bornholm, som der ikke er andre steder i landet. Og dermed bliver det dyrere at producere på Bornholm.

Svar:  Jeg skal tage opfordringen med mig, og jeg kan meddele, at jeg en gang for mange år siden, da jeg var menigt medlem af den socialdemokratiske folketingsgruppe, har været involveret i trafikforhandlinger om trafikken frem og tilbage til Bornholm, så jeg har et indgående kendskab til mange bornholmeres ønsker der og kan sagtens forstå, at der er nogle helt specielle behov. Det mener jeg nu nok at være klædt på til. Men jeg synes, det optimistiske budskab herfra skal være, uagtet at det er en debat om fiskeri og andet, at jeg tror på, at hvis man lægger alle kræfterne sammen, kan man udvikle erhvervslivet på Bornholm. Det har man jo også vist derovre ved forskellige entreprenører, som er gået foran med at skabe nye produkter. Så det tror jeg er vejen frem. Apropos trafik skulle jeg have haft et møde med Bornholms borgmester her forleden dag, men da var flyet desværre sneet inde, så det tager vi i næste uge.
Kommentar:  Tak. Jeg er jo nødt til at referere fra Politiken for nogle dage siden. For der kom det jo frem, at i forhold til nogle af dem, som har betalt til den her forsikring i årevis, var der nogle, der mente, at de skulle have det tilbage, hvis man så laver den her lov, som jeg kan høre man holder fast i. Så siger ordfører herre Bent Bøgsted: Det er sådan set rimeligt nok; det er et forslag, vi godt vil kigge lidt nærmere på om kan lade sig gøre. Det siger han. Så er jeg bare nødt til at spørge: Har ordføreren og Dansk Folkeparti besluttet, om de vil give de penge tilbage? Har man talt med ministeren? Kommer man med et ændringsforslag? Eller er det bare bluff og et forsøg på at sige lidt til nogle vælgere, fordi man egentlig i bund og grund synes, at det her er et vanskeligt forslag? Kommer man med et forslag? Har man taget det op med ministeren, og vil man ændre det?

Svar:  Jeg husker udmærket den samtale med journalisten. For noget af det, som jeg sagde, kom jo på baggrund af et svar på et spørgsmål, som herre Finn Sørensen havde stillet til ministeren, om det her, hvor der blev nævnt et tal på 600.000 kroner, hvilket også fremgik af det, journalisten fortalte mig. I den forbindelse sagde jeg: Det er da rimeligt at se på det, hvis der er nogle, der uretmæssigt, kan man sige, har betalt til en a-kasse uden at kunne udnytte den. Og hvis det er 600.000 kroner, er det jo et lille beløb. Jeg sagde også til journalisten, at vi skal have undersøgt til bunds, hvor meget det reelt drejer sig om. Er det kun de 600.000 kroner, eller er det et større beløb? Det har jeg ikke nogen forudsætning for at sige, for det er jo i den tid, man har været berettiget til dagpenge. Man skal ikke kigge 30 år tilbage og se på, hvad man har indbetalt, men det er i den tid, hvor man egentlig kunne have været berettiget til dagpenge. Det er sådan noget, der skal undersøges, før man kan tage endelig stilling til den slags, og det sagde jeg også til journalisten. Men hvor meget journalisten har skrevet er jeg ikke herre over.
Kommentar:  Mener Det Konservative Folkeparti, at det er et individuelt problem for den enkelte nedslidte borger, eller at det er en udfordring, som vi burde tage hånd om i fællesskab, sådan at man kan fastholde det grundlag, vi har for vores velfærdssamfund, nemlig det, at vi oplever, at der er en fairness, retfærdighed, social kontrakt, sådan at vi alle sammen, uanset at vi kan have meget forskellige udgangspunkter i livet, kan se frem til nogenlunde det samme antal år som seniorer?

Svar:  Nej, det anerkender jeg sådan set ikke, for det er jo ikke sådan, at staten har bestemt eller er skyld i, at der er nogle, der dør tidligere end andre. Hvis det var sådan, ville jeg være enig i, at så ville man på en eller anden måde skylde folk noget ekstra, hvis de døde tidligere. Men problemet er lidt, at vi ikke ved, hvem der dør tidligt. Ellers kunne vi jo gøre noget godt for dem inden. Men jeg anerkender simpelt hen ikke den der evige stræben efter, at alle skal have ens liv, og at det er statens skyld, hvis ikke det lykkes.
Kommentar:  Jamen lad mig bare starte med at sige, at hele diskussionen om at bekæmpe privathospitaler, det at have en drøm om, at vores fælles offentlige sundhedsvæsen er så stærkt, at det kan behandle alle patienter, at der ikke er ventelister, at der ikke er behov for at søge over i det private, ikke er det samme som at føre en politik, hvor man bekæmper privathospitaler. Jeg har ikke nogen ideologiske blokeringer i forhold til, at skal der inddrages privathospitaler, for at patienter får den behandling, de har ret til, ja, så skal der det. Derfor kan jeg godt have en drøm om, at vores fælles velfærdssamfund er så stærkt, at det kan hjælpe alle danskere. Så vil jeg da bare sige, at mit indtryk er, at regionerne sådan set er ret gode købmænd i forhold til det her, hvor de får den kapacitet, de har brug for, under hensyn til at de også selv har en kapacitet, der skal bruges, for ikke at sløse med skatteborgernes penge. Så det billede, som fru Sophie Løhde prøver at tegne, kan jeg simpelt hen ikke genkende.

Svar:  Jeg vil sige, at jeg personligt da i hvert fald aldrig ville drømme om et sundhedsvæsen, hvor det offentlige havde monopol på al behandling. Altså, jeg glæder mig da sådan set over, at patienterne trods alt i begrænset omfang også har friheden og dermed det frie valg til også at kunne stemme med fødderne og vælge noget andet, når det er, at det offentlige ikke altid kan levere behandling hurtigt. For at blive konkret med hensyn til det, jeg spurgte om til sidst, så kunne det måske være rart, hvis ministeren også forholdt sig til det, der blev spurgt om i forhold til brug af udbud i regionerne. Mener ministeren, at regionerne bør benytte sig mere af at sende opgaver i udbud nu her i den kommende regionsperiode, eller mener ministeren, at der ikke er behov for at spørge til prisen i regionerne?
Kommentar:  Jeg synes, at jeg har svaret på, hvad regeringens skattepolitik er. Regeringens skattepolitik er den, som jeg har redegjordt for her. Den betyder som sagt, at der ikke er nogen, der som følge af det finanslovsudspil, der ligger, vil opleve højere skatter på deres lønseddel. Vi siger også meget klart, hvad det er, vi vil, når det handler om tobak, og når det handler om plastik. Der er svaret på det til Folketinget. Hvorfor gør vi det, vi gør? Det er, fordi vi gerne vil have, at der er flere, der skal lade være med at ryge. Det er klart, at hvis man lader være med at købe en pakke cigaretter, oplever man ikke den her prisstigning. Det er også klart, at hvis man lader være med at købe en plastikpose, oplever man heller ikke den lille afgiftsstigning, der vil være, på plastikposer. Så den konsekvens er der selvfølgelig af det.

Svar:  Jeg spørger ikke til Socialdemokraternes generelle skattepolitik eller Socialdemokratiets begrundelser for den. Jeg spørger om, hvorfor Socialdemokratiet ikke vil svare på, hvor mange mennesker der bliver ramt af den, og det er det, jeg gerne vil have svar på. Nu har ministeren gentaget sig selv gang på gang og talt om, hvad motiverne er bag den politik, man har. Det er ikke det, jeg spørger til. Jeg spørger til, hvorfor vi ikke kan få et tal oplyst.
Kommentar:  Det synes jeg også lyder positivt sådan på længere sigt, men lige nu står der jo en masse skatteborgere, som synes, det virker fuldstændig urimeligt, at man betaler så mange penge i skat, og at det så faktisk ender med, at man i en udsendelse på tv kan få oplyst, at regnskaberne overhovedet ikke stemmer, at opholdsstederne ikke kontrolleres, og at tallene ikke dækker de faktiske udgifter, der har været i forbindelse med en anbringelse. Et af eksemplerne var jo, at det kunne ses på nogle lønsedler, at man havde fået 30.000 kroner, men på det samlede regnskab til kommunen stod der 54.000 kroner Hvor er den difference så endt? Ja, den er nok endt i de forkerte lommer. Og der kan man jo sige, at det er dårlig moral hos anbringelsesstedet – det kan vi sikkert blive helt enige om – men jeg synes faktisk også, det er sjusk fra kommunens side, at man ikke fører noget mere opsyn med, hvad pengene går til. Én ting er, at der er nogen, der ikke får det, de er berettiget til og visiteret til, noget andet er, at der faktisk bliver nogle penge væk i systemet, og at der sidder nogle bagmænd, der kan tjene en masse på nogle sarte sjæle. Og det kunne jeg egentlig godt tænke mig at høre ministerens kommentar til, for jeg synes, det er meget problematisk, at man har så mange embedsfolk i kommunerne, og at der så ikke, når man får et regnskab fra et opholdssted, sidder nogen bagefter og lige tjekker igennem, om det nu også er helt realistisk, at de får så og så meget i løn for eksempel

Svar:  Jeg tror sådan set, at den forargelse, som spørgeren har, kunne jeg lige så godt have udtrykt selv. Altså, jeg er dybt forarget over, at der sidder mennesker og spekulerer i, hvordan man kan oprette skuffeselskaber og datterselskaber og så leje ud til sig selv og sidde hele tiden og have det for øje at få mest muligt ud af kommunekassen. Når man så lægger oven i det, at nogle af de her mennesker slet ikke løser deres opgaver og slet ikke hjælper eller passer eller tager hånd om dem, som de er sat i verden for at tage vare på, så er det jo for alvor, at de røde lamper lyser. Det gør de hos mig, ligesom jeg kan høre at de gør hos spørgeren. Derfor har jeg sat fuld kraft ind på at få ryddet op i det her og få tydeliggjort, hvem det er, der har ansvaret for de forskellige tilsynsopgaver. Jeg har taget kontakt til KL, og jeg har indgået partnerskabet, og der har jeg naturligvis en forventning om at de her ting kommer til at blive løst nu. Og samtidig gennemgår jeg selvfølgelig også reglerne for at se, om der er noget, der skal laves om. Men jeg vil gerne sige, at jeg tror, vi alle sammen kan være lige forargede over, at der foregår sådan nogle ting som dem her ude i kommunerne.
Kommentar:  Der findes netop undtagelser. Altså, hvis man er tilmeldt nej tak-ordningen, modtager man forsendelser, der ikke indebærer erhvervsmæssig aktivitet. Det gælder blandt andet information fra stat, region og kommune, valgmateriale fra politiske partier, indsamlings- eller oplysningsmateriale fra velgørende foreninger og sygdomsbekæmpende organisationer samt materiale fra religiøse institutioner såsom kirkeblade. Det er fuldstændig rigtigt, at disse er undtaget. Det er altså sådan, at Forbrugerombudsmanden simpelt hen har afgjort, at Post Danmarks prisfolder ikke er en del af informationen fra det offentlige, men et led i Post Danmarks virke som erhvervsvirksomhed. Og det er altså sådan, det fremgår af loven, nemlig at Forbrugerombudsmanden har ret til at træffe den slags beslutninger.

Svar:  Så skal jeg bare spørge ganske kort: Er ministeren enig i Forbrugerombudsmandens udlægning af det her, eller mener ministeren noget andet?
Kommentar:  Jeg kan simpelt hen ikke forstå det. Jeg kunne godt tænke mig at vide, om ministeren selv har været inde på de to hjemmesider, altså Datatilsynets og IT- og Telestyrelsens hjemmesider, og har prøvet at klikke sig ind og har set, hvor lang tid det tog, før hun nåede til de informationer, som så i øvrigt viser sig at være meget tekniske og ekstremt uforståelige for blandt andet 15-16-årige. Jeg vil gerne illustrere det med et eksempel fra Datatilsynet hjemmeside. Når man går ind og skal finde ud af, hvordan man sletter sin profil, mødes man med en tekst, der lyder sådan her: »Når man overvejer ønsket om sletning, må man se på, hvilken forventning debatsiden har givet brugerne om mulighederne for sletning. En forventning om, at indlæg kan slettes, kan for eksempel være skabt ved, at det på tidspunktet for indlægget rent faktisk er muligt for brugeren selv at slette egne indlæg eller redigere i disse.« Jeg må sige til ministeren, at det her jo ikke går. Det er jo alt for teknisk, og det er alt for uforståeligt for en 15-årig pige, der pludselig er blevet mødt med en meget ubehagelig information på enten en netside eller på en social netværkside som Facebook. Det er langtfra brugervenligt, det er langtfra pædagogisk, og det er langtfra nemt at finde de her informationer. Jeg vil høre: Holder ministeren stadig væk fast i, at det her er en nem måde? Og mener ministeren stadig væk, at hun har forbedret mulighederne for information til de unge mennesker, der er havnet i en ubehagelig situation, hvor de er blevet udsat for en eller anden form for chikane og søger om hjælp og information? Og mener ministeren virkelig, at de kan finde den information ved et enkelt klik ved at gå ind på Datatilsynets hjemmeside, når jeg lige har fortalt, at man skal klikke fem gange, før man når til den side, som så ikke har de nødvendige informationer?

Svar:  Indledningsvis vil jeg gerne takke for den kompliment, jeg hører, når jeg bliver sammenlignet med teenagere som målgruppen for de her hjemmesider. Så vil jeg sige, at det forslag, der har været om at oprette en ny hjemmeside, bifalder jeg ikke. Jeg synes som nævnt, at det, at vi har fået henholdsvis IT- og Telestyrelsens hjemmeside og Datatilsynets hjemmeside tættere forbundet med hinanden, linket tydeligere til hinanden, imødekommer behovet og fremmer den vejledning og rådgivning, der skal være. Når det er sagt, er det en løbende opgave også for Videnskabsministeriet hele tiden at være opmærksom på den måde, vi kommunikerer på. Men jeg kan altså ikke tilslutte mig ideen om at oprette nye domæner og nye sider.
Kommentar:  Tak for det. Som man kan se, er mit spørgsmål, som vi siger på folketingssprog, blevet omtrykt til at være stillet til beskæftigelsesministeren. Jeg havde ønsket at stille det til børne- og undervisningsministeren. Det er jo sådan, at når børnefamilier sættes på gaden eller bliver tvunget til at flytte, skal børnene ofte flytte skole. Og vi ved, at det gør det sværere at være barn og have et godt børneliv at vokse op i fattigdom. Det må da heller ikke være sjovt for de andre børn i klassen, som må sige farvel til en klassekammerat. Det kunne jeg godt have tænkt mig at spørge børne- og undervisningsministeren om, men det er altså ifølge regeringen ikke et spørgsmål til den minister, der ellers har børnene under sit ressortområde. Det er for mindre end et år tilbage, nemlig i juni 2015, blevet nævnt af Venstres finansordfører, Peter Christensen, at »Lars Løkke har sat to streger under, at vi ikke kommer til at føre en politik, der bringer børn under regeringens fattigdomsgrænse«. Det var så den tidligere regerings fattigdomsgrænse. Når vi andre så påpegede, at Venstres politik ville bringe børn i fattigdom, blev vi beskyldt for at tale imod bedre vidende, for som det blev sagt: »Lars Løkke har slået fast, at Venstre ikke kommer til at lave et kontanthjælpsloft, som bringer børn under regeringens fattigdomsgrænse.« Nu står det så soleklart i et svar fra beskæftigelsesministeren, at regeringens kontanthjælpsloft vil sende 7.000 børn under den selv samme fattigdomsgrænse. Så er der vel ikke så mange muligheder tilbage: Man har snydt nogle vælgere og helt præcis 7.000 børn, er det rimeligt?

Svar:  Det er ikke rimeligt, at der er så mange familier på kontanthjælp, og at der er så mange børn i Danmark, der har forældre, som er uden for arbejdsmarkedet, samtidig med at de har en arbejdsevne. Det er ikke rimeligt med den helt ekstreme overrepræsentation, der er af ikkevestlige indvandrere på kontanthjælp, med de overrepræsentationsgrader, jeg nævnte tidligere. Derfor er det meget magtpåliggende for regeringen at få ændret dette billede, og det er grunden til, at vi tager det meget alvorligt, og vi bør ikke dømmes eller bedømmes på et enkelt element i en hel kæde af politiske beslutninger, som indeholder integrationsydelse, kontanthjælpsloft, 225-timersregel, integrationsaftale med arbejdsmarkedets parter, topartsaftale med kommunerne, for at sikre, at disse mennesker får fodfæste i det arbejdende fællesskab.
Kommentar:  Forhandlingen drejer sig i første omgang om de stillede ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Det er ikke tilfældet. Så er forhandlingen om ændringsforslagene sluttet, og vi går til afstemning.

Svar:  Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 1-4, tiltrådt af udvalget? De er vedtaget.
Kommentar:  Det er jo meget, meget klart, at vi ikke ønsker en socialunion, og det står faktisk direkte i regeringsgrundlaget, og derfor har vi jo aktivt også modarbejdet alle de forskellige tiltag, der har været, til at lave en eventuel socialunion. Vi føler også, vi har opnået en lang række gode resultater på området, hvorpå vi kunne vinde det her. Det var også det, jeg prøvede at sige i min afslutning i min tale, nemlig at det ikke er alt, som går ethundrede procent i vores retning, men så bliver man bare nødt til at bide i det sure æble og så prøve at modarbejde de ting, der er. Men vi synes klart, at der er en lang række konkrete fordele, blandt andet i forhold til social dumping og i forhold til den, skal vi sige adgang, der har været til danske velfærdsydelser på en lang række områder, som gør, at vi stadig væk er fint tilfredse med det indre marked, selv om jeg godt ved, at Dansk Folkeparti ikke er.

Svar:  Jeg spørger simpelt hen, fordi regeringen jo på udlændingeområdet har valgt at samarbejde med Østrig, hvilket vi hilser meget velkommen i Dansk Folkeparti. Her har vi en konkret sag, hvor Østrig og Danmark også har stået sammen, hvor Østrig vælger at udfordre systemet simpelt hen i erkendelse af, hvor vanvittigt det er. Kunne man så ikke forestille sig, at regeringen om ikke andet prøvede at tage fat i den østrigske regering for at finde ud af, om der er noget, vi kan gøre her, som vi kan lære af, så vi netop kan undgå nogle af de her ting, som for mange danskere er åbenlyst urimelige?
Kommentar:  Vil ministeren tage initiativ til at sikre, at borgere, som er fritaget for digital post, også automatisk fritages for at anvende de obligatoriske digitale selvbetjeningsløsninger?

Svar:  Jeg synes jo nok, det kan minde lidt om det spørgsmål, vi lige har diskuteret, men det kan være, det bare er mig, der ikke rigtig har fået nuancen med. Men som jeg har anført under besvarelsen af det forrige spørgsmål, er der forskel på digital post og på digital selvbetjening, og det er også derfor, der er forskel på reglerne. Borgerne bruger de to typer af kommunikation med det offentlige meget forskelligt, og derfor er der også forskellige regler på de to områder. I forhold til digital selvbetjening er borgerne sikret en mulighed for hjælp, ligesom de offentlige myndigheder er forpligtede til at betjene borgerne gennem en alternativ kommunikationskanal, hvis borgerne ikke kan anvende digital selvbetjening. Undtagelse fra digital selvbetjening foregår så fra gang til gang, og det sker, uden at en medarbejder i Borgerservice skal slå op i et centralt register, eller uden at borgeren skal udfylde en ansøgning om at blive undtaget. Vi følger løbende op på danskernes anvendelse af digital kommunikation med det offentlige, og vi kan se, at brugen af digital selvbetjening og digital post hele tiden stiger. Indførelsen af digital post til alle danskere skete jo for 3 måneder siden, og derfor synes jeg, det er for tidligt at konkludere på, om reglerne virker hensigtsmæssigt, og jeg mener derfor ikke, at det på nuværende tidspunkt er sådan, at der er anledning til at fravige de grundlæggende principper, der er vedtaget bag modellen for undtagelse fra digital selvbetjening. Når det er sagt, vil jeg gerne gentage, at jeg selvfølgelig er interesseret i at høre om administrationen af reglerne og om, hvordan den foregår, og om den foregår anderledes, end vi havde forventet, og derfor vil jeg bede Digitaliseringsstyrelsen om at tage en dialog med kommunerne og med KL med henblik på at få et samlet billede af de eventuelle udfordringer, der måtte være på området.
Kommentar:  Det er ofte sådan med herre Kaare Dybvads spørgsmål, at de udvikler sig fra skriftlige spørgsmål, som man kan forberede, over til nogle helt nye spørgsmål, dog inden for samme emne, men som man ikke har haft lejlighed til at forberede. Og det er også tilfældet i dag. Så jeg kan nok give et bedre svar, hvis jeg lige kommer hjem og kigger lidt i papirerne. Men hvis det er rigtigt, at man ikke har levet op til aftalen og sendt det opdaterede katalog ud, skal man da gøre det.

Svar:  Tak for det skudsmål. Jeg synes nu nok, at jeg holder mig i rimelig grad inden for spørgsmålet her om, hvorvidt en opdatering af værktøjskassen er opnået, i og med at det er det, der står i aftalen. Men jeg vil se frem til at få en tilbagemelding fra ministeren.
Kommentar:  Først og fremmest vil jeg da lige understrege, at der jo er flere eksempler på, at vi også fra Socialdemokratiets side har støttet regeringen og bakket regeringen op i det, som regeringen har lagt frem. Så det er ikke bare sådan, at vi partout er imod, fordi regeringen har lagt noget frem, slet ikke. Vi vil gerne være konstruktive. Men her kan vi jo bare konstatere, at da man fremlægger det her ekspertudvalgs udspil til ny havnelov, er det blandt andet Kommunernes Landsforening, som på vegne af alle de her 98 kommuner, herunder også borgerlige kommuner, giver udtryk for, at de er dybt bekymret over nogle ting på det her område. Og der er det da underligt, at man ikke har taget mere højde for de små og mellemstore havnes interesser. Hvilket indtryk gør det på ministeren, at Kommunernes Landsforening melder så klart og negativt ud, som de har gjort?

Svar:  Alle havne er jo medlemmer af Danske Havne, og Danske Havne har siddet i udvalget. Det vil sige, at også de kommuner, hvis borgmestre nu er utilfredse, har en havn, som er medlem af Danske Havne, som har siddet i udvalget. Og Danske Havne er enig i de anbefalinger, der kommer her. Jeg er helt klar over, at et ekspertudvalg har sine fordele, og at et interessentudvalg har andre fordele. Nogle gange vælger man ekspertudvalget, fordi man gerne vil have et godt bud på, hvad det rigtige vil være at gøre for det danske samfund. Andre gange vælger man et interessentudvalg for at finde ud af, hvad interessenterne kan blive enige med hinanden om. Men hvis man gerne vil have et bud på, hvad det rigtige er at gøre for det danske samfund, fra nogle mennesker, som har forstand på det, og så bagefter have den politiske proces, hvor man tager hensyn til forskellige interesser og så videre, så er det jo ekspertudvalget, man vælger. Og medmindre Socialdemokratiet har fået en ny politik om, at ekspertudvalg altid er dårlige, så må Socialdemokratiet også være åben over for, at ekspertudvalget også i den her sag kunne være en god idé og er en god idé.