Kommentar:  Jeg vil gerne indledningsvis kvittere for, at forslagsstillerne har rejst en meget vigtig debat. For os Socialdemokrater er det nemlig helt uacceptabelt, hvis mennesker bryder deres indrejseforbud og ulovligt rejser tilbage til Danmark. Det må og skal vi sætte hårdt ind over for, og det gør vi heldigvis også. Forslagsstillerne fremhæver, at antallet af udviste kriminelle udlændinge, der overtræder et forbud mod at rejse ind i Danmark, er vokset de seneste år. Det er korrekt. For det første synes jeg dog, det er vigtigt at bemærke, at stigningen af anmeldte overtrædelser var særlig stor fra 2009 til 2011, altså fortrinsvis under den tidligere regering. For det andet mener jeg, at baggrunden skal findes i, at der samlet set de seneste 5 år har været en meget betydelig stigning i antallet af udvisninger ved dom og administrative udvisninger. Dermed er der også sket en markant stigning i antallet af gældende indrejseforbud. Derudover er varigheden af de tildelte indrejseforbud også øget. Det er jo klart, at jo længere og jo flere gældende indrejseforbud vi har med at gøre, desto flere mulige overtrædelser, anmeldelser og sigtelser vil det så også medføre, og det synes jeg bare er vigtigt at holde sig for øje i den her debat. Derudover har regeringen igangsat en styrkelse af den politimæssige indsats på hele udlændingekontrolområdet, herunder en øget indsats på tværs af myndigheder i kampen mod social dumping, hvilket ligeledes har medført pågribelse af blandt andet personer, som opholder sig i landet i strid med et indrejseforbud. Tallene skal derfor ses på baggrund af den øgede mængde af mulige overtrædelser og en styrket indsats for at fange dem, der overtræder deres indrejseforbud. Når det er sagt, vil en vedtagelse af det beslutningsforslag, vi drøfter i dag, pålægge regeringen at indføre en minimumsstraf på mindst 1 års fængsel, såfremt indrejseforbuddet overtrædes anden gang. Jeg synes, det er vigtigt at bemærke, at når der lovgives om minimumsstraffe, fratages domstolene mulighed for konkret at vurdere omstændighederne i den enkelte sag, og det er som udgangspunkt principielt uholdbart og bør efter min overbevisning så vidt muligt undgås. Vi har jo netop et domstolssystem, så straffen ikke bare passer til forbrydelsen, men også både til forbryderen og de enten formildende eller skærpende omstændigheder, der nu engang måtte være i den konkrete sag. Ved at indføre minimumsstraffe risikerer man derfor at ramme personer uforholdsmæssigt hårdt, og det er altså ikke vejen frem, særlig ikke da der allerede i dag i straffeloven er mulighed for at straffe den, der overtræder et indrejseforbud, med fængsel i indtil 3 år. Det er en håndfast og mærkbar sanktionsmulighed, der senest blev forhøjet i 2011. Det er Socialdemokraternes opfattelse, at det er et passende niveau, og på den baggrund kan Socialdemokraterne ikke støtte forslaget.

Svar:  Nu kunne jeg jo med en vis frækhed stille ordføreren det samme spørgsmål, som ordføreren stillede mig, men det vil jeg ikke gøre. Derimod vil jeg sige, at det ikke er nogen overraskelse, at ordførerens parti ikke kan støtte beslutningsforslaget. Men jeg kunne måske driste mig til at spørge, om man har alternative løsningsforslag. Ministeren fortalte om sine bestræbelser på at forhandle bilaterale aftaler med andre EU-lande, og det har jeg respekt for. Men når nu ordføreren mener, at strafferammen er i orden – på trods af at hovedparten af de dømte jo får en meget mild dom – og ikke har andre forslag til, hvad man kan gøre, så bliver jeg en smule, hvis ikke deprimeret så måske defaitistisk hernede fra Folketingets allerbageste række. Er det virkelig meningen?