kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Men det var ikke det, jeg spurgte til. Jeg spurgte til det forhold, som forekommer at være fuldt belyst, nemlig at justitsministeren øjensynligt har ført fortrolige samtaler med formanden for Retsudvalget omkring tilrettelæggelsen af et besøg på Christiania med det sigte at undgå deltagelse af fru Pia Kjærsgaard. Det er sådan set det, jeg spørger til, og det er egentlig ud fra en kollegial betragtning, altså i forhold til, hvordan vi passer på hinanden i det her Folketing, hvordan vi hver især giver hinanden frirum til at passe det politiske arbejde og koncentrere os om det, der er vigtigt. Og jeg skal her afstå fuldstændig fra at gøre mig klog på, hvor meget man kan tælle til; jeg tror såmænd godt, at statsministeren, når det gælder det der med at tælle, er i stand til at slå mig, og at hun formentlig også kan tælle til mere end både 12 og 13. Men det er jo ikke det, jeg spørger til. Jeg spørger til, om statsministeren ikke mener, at justitsministeren skylder fru Pia Kjærsgaard en undskyldning for bag hendes ryg at have konsulteret en formand for Retsudvalget, øjensynligt med det sigte på opspil fra Politiets Efterretningstjeneste at tilrettelægge besøgsaktiviteterne på en sådan måde, at fru Pia Kjærsgaard ikke kunne deltage.

Svar:  Jeg synes ikke, det klæder herre Lars Løkke Rasmussen at antage den slags ting. For vi har jo netop sagt – og justitsministeren har også svaret – at der er nogle steder i Danmark, for eksempel Christiania, hvor det er nødvendigt at inddrage politiet i planlægningen. Det er yderst beklageligt, at det er på den måde, men sådan er det desværre i dagens Danmark, og det er nødvendigt, fordi der er visse sikkerhedsforanstaltninger, man skal tage hånd om, og der kan opstå truende og farlige episoder. Det er også justitsministerens opgave at være en del af det, og i den konkrete situation vurderede Retsudvalgets formand i samråd med justitsministeren – og det håber jeg egentlig også at herre Lars Løkke Rasmussen ved – at det planlagte besøg måtte udskydes til senere. Det er ikke altid, man kan underholde med, hvorfor et besøg må udskydes, men det måtte det i den her situation, og jeg har bestemt ikke noget grundlag for at kritisere den beslutning. Jeg undrer mig over, at herre Lars Løkke Rasmussen har et sådant grundlag, og jeg synes egentlig, at han skulle lægge det frem, når han nu er så sikker på, at der kunne være et grundlag her. Vi skal også huske på, at Retsudvalget, inklusive fru Pia Kjærsgaard, jo rent faktisk gennemførte det her besøg på en dato, som udvalget så havde lagt på et senere tidspunkt. Jeg synes, det er underligt, at herre Lars Løkke Rasmussen antyder noget, som der ikke er grobund for, og det klæder ham egentlig ikke.
Kommentar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen slutter. (Afstemningen foregik på den i forretningsordenen § 35, stk.2, 1.pkt., foreskrevne måde, men efter formandens beslutning således, at medlemmerne kom ind i Folketingssalen i små grupper ad gangen for at afgive deres stemme). For stemte 95 (S, V, DF, RV, SF, EL, KF, NB, LA, Uffe Elbæk (UFG), Rasmus Nordqvist (UFG) og Susanne Zimmer (UFG), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er enstemmigt vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet går vi til afstemning.
Kommentar:  Nå, det vil jeg nu ikke give ministeren ret i. Jeg mener sådan set, at mange af de familier, der har gået på kontanthjælp i mange år, og også har nogle børn, er sårbare, og det er dem, jeg prøver at passe på på en helt anden måde, så de netop ikke skal rives ud af deres vante omgivelser, og så de for eksempel ikke skal komme ud i en anden skole eller ud i de tyndtbefolkede områder. Det er lige netop det med, at man gerne vil have, at kontanthjælpsmodtagerne skal i arbejde, og så kommer de ud et sted, hvor der er meget længere til arbejde, og hvor der er færre arbejdspladser, og så bliver det sværere for en kontanthjælpsmodtager at finde et job. Det er det, vi vil prøve at forhindre.

Svar:  Nej, det, Socialdemokraterne forhindrer med den politik, man fører, er, at det kan betale sig at arbejde, og det vil sige, at man jo i virkeligheden også kommer til at stille nogle børn i en situation, hvor deres forældre ikke arbejder, og hvor de ikke tager del i det samfund, som de lever i, på samme måde som alle andre, og hvor de ikke forsørger sig selv, og vi ved, at arbejdsløshed avler arbejdsløshed, også i forhold til næste generation. Så det er faktisk efter min mening en rigtig skidt kurs, Socialdemokraterne her er inde på, og jeg synes, det er ærgerligt.
Kommentar:  Der er stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.

Svar:  Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 1-6, tiltrådt af udvalget? De er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.
Kommentar:  Jeg synes i hvert fald ikke, det er for meget at forlange, at statsministeren bare svarer på det, man spørger om. For det lykkes altså statsministeren i stedet for at svare på, om statsministeren principielt synes, det ville være godt at fjerne topskatten, at stille mindst fem spørgsmål til mig og den samlede opposition. Jeg vil gerne stille et sidste spørgsmål og så om noget helt andet: Jeg er såmænd bare nysgerrig på, hvad regeringens holdning er til det med barselsorlov. Det Konservative Folkeparti ønsker jo frihed til familierne, så de selv kan bestemme, hvordan de skal fordele orloven mellem mor og far. Først løb regeringen fra forslaget om, at man ville regulere orloven mere. Det skulle der ikke være noget af, man skulle ikke reservere mere orlov til fædrene. Det var rigtig godt. Til gengæld kom man med en helt tosset idé om, at nu skulle man betale penge til fædre, der tog længere barselsorlov, igen et forsøg på at blande sig i familiernes liv. Nu kan jeg forstå, at beskæftigelsesministeren også har opgivet den tanke. Det synes jeg jo er rigtig godt, men er det så sådan, at regeringen nu definitivt har opgivet at blande sig i familiernes liv, med hensyn til hvordan barselsorloven skal fordeles mellem mor og far?

Svar:  Nu synes jeg ikke, at det med topskatten er noget lille spørgsmål, og jeg svarede jo faktisk på det. Det er ikke prioriteringen fra regeringens side. Vi har lavet en skattereform, i øvrigt sammen med Venstre og Konservative, hvor vi ikke gik ind og kiggede på topskatten, men netop kiggede på beskæftigelsesfradraget. Det må jo sådan set være svar nok til Det Konservative Folkeparti. Vi har også finansieret det hele. Vi har oven i købet finansieret det på en måde, så vi stadig har råd til, at vi kan få en beskeden vækst i den offentlige sektor. Det, vi mangler svar på i den offentlige debat, er jo: Hvad er det for nogle skatter, Det Konservative Folkeparti og de tre andre partier i oppositionen vil sænke? Hvordan vil de finansiere det? Og hvordan vil de egentlig sikre, at vi har et velfungerende velfærdssamfund, når vi skal arbejde med nulvækst? Så jeg har svaret på det spørgsmål, bare så det står helt klart. Det Konservative Folkeparti kan have sine prioriteringer, men det er ikke regeringens prioriteringer, sådan er det. I forhold til barsel ønsker vi jo stadig i regeringen, at mænd tager mere barsel. Det er godt for familierne, det er godt for børnene, det er godt for fædrene, hvis mændene tager mere af barslen. Og vi håber, at vi nu også ved samtaler med arbejdsmarkedets parter kan øge mændenes andel af barslen. Det er jeg ikke i tvivl om vil være godt for det danske samfund.
Kommentar:  Ministeren siger, at vi skal se forslaget i en større sammenhæng. Det er jo selvfølgelig belejligt nok set fra beskæftigelsesministerens stol, men ude i de regioner og ude i de kommuner, hvor det her kommer til at medføre en betydelig ekstraudgift, kan jeg godt forstå, at man ikke er interesseret i at se det her i en større sammenhæng, men ser det meget nært og meget konkret. Ministerens partifælle i Region Midtjylland har jo sagt ganske tydeligt, at regeringens forslag kommer til at betyde færre penge til at levere sundhed, til at levere omsorg til danskerne. Og hvis man kigger på tallene for alene kommunerne, jamen så svarer det til cirka 260 fuldtidsstillinger; det er sygeplejersker. Jeg kan godt forstå, at ministeren er interesseret i at se det i det store billede, men kan ministeren ikke godt forstå, at for de patienter, der nu får en dårligere behandling, og for dem, der er i kontakt med kommunen og nu får færre sygeplejersker til at tage sig af behandlingen, så er det store billede ikke særlig interessant? Så handler det jo om, at det er forkert, når regeringens forslag medfører dårligere sundhedsservice til danskerne.

Svar:  De danske patienter kommer under den her regering ikke til at få dårligere behandling; de kommer tværtimod til at få bedre behandling. Den økonomiaftale, der lige er blevet indgået med regionerne, giver et større økonomisk løft, end der har været i de sidste 4 års økonomiaftaler med regionerne, som spørgerens partifæller, da de var i regering, stod i spidsen for. Derfor har spørgeren jo ret i, at det handler om det store billede. Det handler om det store billede, i forhold til hvor mange penge man samlet set investerer i sundhedsvæsenet – der tager den her regering rigtig godt fat og er villig til at investere meget – men det handler også om det store billede, i forhold til hvor store ambitioner man har for at få nedbragt sygefraværet, hvor store ambitioner man har for at forbedre arbejdsmiljøet. Der har vi meget store ambitioner, og vi tror rent faktisk på, at et økonomisk incitament ved at forlænge arbejdsgiverperioden rent faktisk kan gøre en forskel.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag, og der er ingen, der beder om ordet. Vi går til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte: 99 (V, S, DF, SF, KF, RV og LA), imod stemte: 0, hverken for eller imod stemte: 1 (EL). Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Kommentar:  Men jeg tror sådan set på, at folk, der er ledige i Danmark, gerne vil have et arbejde. Jeg tror også, de knokler på for at få et arbejde. Derfor deler jeg ikke ministerens holdning om, at så længe man bare får lidt pisk, skal man nok finde det arbejde. Men jeg kan så også godt høre, at ministeren jo taler om, hvordan vi får et Danmark i bedre balance. Problemet er jo bare, at man fører en politik, som betyder det stik modsatte. Jeg har i hvert fald endnu ikke hørt ministeren sige, hvad svaret så er til de borgere, der bor på Bornholm, som jo er en ø. Hvis de har søgt og søgt arbejde og ikke kan få et arbejde, må ministeren vel anerkende, at de bliver ramt af kontanthjælpsloftet, men jo ikke nødvendigvis har en jobmulighed. Så hvad er svaret til de mennesker?

Svar:  Svaret er, at alle vores kommuner har en udfordring, som vi har givet meget høj prioritet fra regeringens side, og det er at være langt bedre til at hjælpe de mennesker, der har været på kontanthjælp i alt for lang tid, enten i arbejde med støtte af kontanthjælpssystemet og de forpligtelser, der følger her, eller videre i ressourceforløb, fleksjob, eller hvor de skal hen. Det er ikke nogen option for regeringen at køre videre, sådan som vi har kørt i en årrække. Vi har jo set masser af eksempler på mennesker, der er trådt frem og har sagt: Vi har været på kontanthjælp kontinuerligt i 10 år, 15 år – helt op til 24 år har jeg hørt. Og vi har set opgørelser over, hvor mange tusinder der har været kontinuerligt på kontanthjælp i mere end 10 år. Det er at svigte de mennesker. Jeg ønsker ikke at bruge pisk, men jeg ønsker at udvikle et system, der er logisk og sammenhængende, og bygge op over den logik på arbejdsmarkedet, der aftales mellem arbejdsmarkedets parter.
Kommentar:  Nu kan fru Ellen Trane Nørby jo ikke vide, hvordan det var gået i de 4 år, hvor vi havde listen, hvis det var sådan, at den ikke havde eksisteret i den periode. Ordføreren har nævnt et eneste eksempel på, at der var en kamp, der ikke blev vist. Hvordan var det gået, hvis listen ikke havde været der? Nu har vi allerede set en række eksempler på, at vigtige begivenheder ikke er blevet vist, mens vi ikke har haft listen, og her senest svenskerlandskampen. Så jeg mener ikke, at ordførerens henvisning til den periode, hvor vi havde en liste, holder. Men må jeg ikke spørge ordføreren, om hun ikke er enig i, at der er kommet et marked på det område, hvor vi har meget ublu priser på sportsrettigheder, og det, at vi ved lovgivning sikrer, at det skal tilbydes en public service-station, hvor konkurrencemyndighederne kommer ind over, måske kan lægge en dæmper på den prisudvikling til gavn for hele markedet.

Svar:  Nu var det jo ikke den situation, vi oplevede, dengang vi havde listen sidste gang. Så derfor kan jeg ikke se, hvad det er, der skal ligge til grund for den argumentation, som leder frem til herre Mogens Jensens konklusion om, at priserne vil være lavere, blot fordi vi indfører en liste. Det er der ikke noget fortilfælde for. Herre Mogens Jensen nævner så et eksempel. Man kunne også nævne Israelskampen, som var købt af schweiziske fodboldkøbmænd, som et andet tilfælde, som fandt sted, da vi havde den tidligere liste. Jeg siger egentlig bare det her for at sige, at det ikke er en let sag. Jeg synes, det er forkert, at man fra politisk side forsøger at foregøgle fodboldglade danskere inklusive mig selv, at fodboldrettigheder er gratis, og at man bare kan få det på landsdækkende tv. Det kan man ikke. Ligegyldigt om man har en liste eller man ikke har en liste, er der problemer. Det viste situationen også, da vi havde listen. Det vil ikke give nogen effekt at genindføre en liste, fordi den ikke afhjælper det her problem. Den eneste ting, der vil afhjælpe det, er at pålægge Danmarks Radio at købe rettighederne. Så kan man til gengæld forudse, at priserne vil flyve endnu mere til himmels, og at licensen så er nødt til at følge tilsvarende med. Der kan jeg bare sige, at det ønsker vi ikke fra Venstres side at stå model til. Derfor kan vi ikke støtte det beslutningsforslag, der ligger.
Kommentar:  Jeg har selvfølgelig godt hørt Dansk Folkepartis kritik af det her forslag, og jeg kan også godt fornemme, at Dansk Folkeparti nok ender med at stemme imod det. Jeg vil dog alligevel bede Dansk Folkeparti om at overveje, om det virkelig er en fornuftig position at indtage, når vi nu kan se, at ud af de mange, der har fået inddraget opholdstilladelsen de seneste år, er det kun mellem 1 og 2 procent, der har haft 2 års fuldtidsbeskæftigelse. Og når vi nu kan høre fra erhvervslivet, fra en lang række erhvervsorganisationer, at de faktisk har en interesse i, at der indføres den regel, skulle vi så ikke – som det pragmatiske Folketing, som er interesseret i en stærk dansk økonomi, samtidig med at vi har en hjemsendelsespolitik for dem, der ikke har brug for beskyttelse mere – gennemføre det i fordragelighed?

Svar:  Nej, det skulle vi så ikke. Altså, minister, jeg har siddet og hørt de svar, som ministeren har givet tidligere, og jeg tror faktisk, at ministeren nævnte to-tre stykker ud af firehundredeogetellerandet. Jeg synes jo faktisk, at tallene taler deres klare, tydelige sprog. Der er altså 400 andre, som ikke har overholdt de her dele, og som har påført vores fælles kasser her i Danmark ganske store omkostninger. Og vi kan sagtens undvære de 3 ud af 400 skatteindbetalinger og til gengæld spare de mange millioner på velfærdsregningen.
Kommentar:  Det er rigtigt, som ministeren afslørede, at der er en sammenhæng mellem de to spørgsmål. Jeg havde så satset på, at der havde været så meget positivt indhold i ministerens første svar, at jeg kunne have trukket det her spørgsmål, for så kunne man opnå lidt hæder ad den vej. Desværre var ministerens første svar ikke så positivt, at det kunne lade sig gøre, men vi bevæger os alligevel en lille smule fremad. Jeg forstår det på den måde, at det, ministeren siger, er, at han i dag ikke er klar til at love noget som helst, andet end at han vil lytte til de synspunkter, der kommer fra kommunerne og fra KL's side. Jeg må vel også forstå det på den måde, at der her ikke er noget princip, der forhindrer ministeren i at ændre praksis, hvis det viser sig, at den praksis og det regelsæt, man har vedtaget, er uhensigtsmæssigt. Det vil sige, at hvis kommunerne faktisk er i stand til at sandsynliggøre, at det, man nu gør, og den måde, man nu gør det på, sådan set udelukkende fører til øget besvær for borgerne og for kommunerne, så vil ministeren, der jo er et rationelt tænkende menneske, der går ind for, at vi altid skal vælge den billigste løsning, selvfølgelig ændre de her regler.

Svar:  Det er jo ikke en dårlig dag, hvor Folketingets fungerende formand bekræfter, at man kan regne, og Enhedslisten bekræfter, at man er et rationelt tænkende menneske. Det er da på en eller anden måde nærmest enestående, så det tager jeg med mig hjem. Svaret er jo så et ja, delvis bekræftende, og det her ser vi selvfølgelig åbent på. Det er så ikke for sådan at ødelægge den gode stemning, men jeg må jo også bare minde om, at det her er noget, som regeringen og et bredt flertal i Folketinget på den ene side og Enhedslisten på den anden har været uenige om hele vejen igennem. Altså, Enhedslisten har jo vendt sig imod både den digitale post og den digitale selvbetjening, og endda i flere omgange. Så der  er  her jo nok nogle grundlæggende uenigheder, som handler om vores forskellige forståelser af, hvad det vil sige at være et rationelt tænkende menneske, i forhold til netop den her type lovgivning.
Kommentar:  Jo, og det er da fint, men der har jo ikke været lydhørhed endnu, selv om der inden budgettets vedtagelse også var dialog mellem Læsø Kommune og Indenrigsministeriet, forstår jeg. Og hvis det kan føre til, at ministeren kan finde nogle flere penge, skal han da være velkommen til det, for det er jo ikke holdbart i det lange løb, at landets mindste kommune er nødt til at aflevere et budget med et så stort underskud, som det er tilfældet her. Derfor er det selvfølgelig fint med reglerne om øtilskud og alt muligt andet, men vi er altså i en helt ekstraordinær situation, og der er det, jeg gerne vil høre, hvad indenrigsministeren har tænkt sig at gøre ved, at man har et budget med så stort et underskud.

Svar:  Jeg vil gerne oplyse Folketinget om, at det særtilskud, som vi har tildelt Læsø Kommune for 2019, faktisk er lidt større end det, vi tildelte for 2018. Og derudover får Læsø, hvis vi kommer igennem Folketinget med vores ønske om at få den anden overgangsordning, også tildelt et beløb der. Så der er faktisk to steder, hvor man får et ekstra beløb i 2019 i forhold til 2018. Vi har foreslået overgangsordninger der, hvor der er noget ekstraordinært, der har forandret det fra 2018 til 2019. Det er der, vi har lavet overgangsordningerne. Hvis der i øvrigt ikke er en ekstraordinær situation, har vi ikke foreslået overgangsordninger, og der påhviler det altså den enkelte kommune at sørge for at have et budget i balance.
Kommentar:  Det, jeg hører ministeren sige, er, at man gerne vil overlade det til kommunerne at finde ud af, hvor de kan skære ned, skære ned og skære nederst Det er det, som er kommunernes opgave i det her land. Selv om vi har sociale problemer, selv om vi har udfordringer en masse, og selv om regeringens målsætninger kan se rigtig godt ud på et stykke papir, må vi bare konstatere, at det, som er den reelle konsekvens, er, at kommunerne sidder tilbage med den opgave, det er at finde ud af, hvor dybt man kan skære i benet, hvor langt man kan skære ind i benet. Det ved vi går ud over børn med særlige behov, det går ud over de unge, og det går ud over de familier, der i forvejen har det vanskeligt. For at det ikke skal være løgn, lægger man så altså oven i det en fastlåsning af kontanthjælpen. Det er i hvert fald det, som regeringen lægger op til, kan jeg fornemme. Det er med andre ord den måde, man har tænkt sig at finansiere skattelettelserne til de rigeste i samfundet på. Det kan Sønderborgs borgere jo så sige mange tak for.

Svar:  Jeg kan simpelt hen ikke forstå, at man kan sige, at der er blevet skåret ned, skåret ned og skåret nederst Når jeg ser på området for udsatte børn og unge, når jeg ser på voksenområdet, når jeg ser på ældreområdet, når jeg ser på dagtilbuddene og SFO, har der fra 2004 til 2009 ikke været andet end vækst, vækst og vækst. Vi har aldrig nogen sinde brugt så mange penge ude i kommunerne, som vi gør i dag. Vi er oppe på 230 milliard kroner Det er historisk højt. Så at sige, at der er blevet skåret ned, er jo helt forkert. Vi kan jo også se, at kommunerne slet ikke er gået til den derude i forhold til at holde deres budgetter. Tværtimod har de overskredet deres budgetter sidste år med 4,9 milliard kroner Ser vi det i forhold til børnerådet, hvor vi kan se, at der er faldende børnetal i 83 kommuner, så oplever vi alligevel, at der er overskridelser på 0,7 milliard kroner på det område. Det må da vække til eftertanke.
Kommentar:  Tak for spørgsmålet. Der er ingen nuværende planer om at nedlægge brovagten på broen i Hadsund. Kameraerne ved broen blev opsat i 2017, i forbindelse med at Vejdirektoratet etablerede et nyt system til styring af klap og bomme. Kameraerne er alene opsat af sikkerhedsgrunde og har ikke noget at gøre med, om broen fjernstyres eller betjenes af en brovagt. Som det nok er spørgeren bekendt, besluttede min forgænger på posten at henlægge de oprindelige planer om at fjernstyre alle fire klapbroer på grund af den lokale utryghed og bekymring for sikkerheden. I stedet blev det besluttet, at Vejdirektoratet laver en 1-årig forsøgsordning på Kronprins Frederiks Bro i 2020, når den nye Kronprinsesse Marys Bro står færdig. Denne beslutning bakker jeg op om. Når forsøgsordningen er afsluttet, vil der blive foretaget en evaluering med henblik på at vurdere, om man skal gå videre med fjernstyring af de øvrige broer i Vejdirektoratets oprindelige plan. Herefter vil jeg på baggrund af evalueringen drøfte sagen med transportordførerne. Vi går naturligvis kun videre med fjernstyring af de øvrige broer, hvis forsøgsperioden er forløbet på en tilfredsstillende og sikkerhedsmæssigt forsvarlig måde.

Svar:  Jeg var lige ved at sige: Ja, og hvis der er politisk flertal for det, går jeg ud fra. Sådan må det vel også nødvendigvis være. Når jeg har stillet spørgsmålet, er det, fordi jeg har fået en henvendelse fra brovagter, som spørger, hvorfor pokker der nu lige pludselig bliver sat kameraer op. Og jeg har jo stillet et skriftligt spørgsmål til ministeren, nemlig spørgsmål nummer 463, hvor der i svaret også står: »På Hadsundbroen er der i 2017 af sikkerhedsgrunde sat kameraer op i forbindelse med etablering af et system til styring af klap og bomme«. Jeg blev sådan lidt forundret, og så siger jeg: Hvad er det for nogle nye sikkerhedsgrunde, der lige pludselig er kommet, siden man er nødt til at sætte kameraer op? Det bekymrer selvfølgelig også de folk, der arbejder der, fordi de er bange for at miste deres job. Det er klart, sådan er det. Jeg synes, sikkerhedsgrundene svæver lidt i det uvisse, så det vil jeg gerne spørge ind til.