kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Det tilsagn er hermed givet. Og må jeg ikke lige i den forbindelse sige, at vi jo faktisk i Danmark også efterhånden har en vis erfaring med ITS, altså intelligent trafikstyring. Det findes forskellige steder. Jeg ved ikke lige, hvorfor det findes de steder, det findes i dag, men efter min opfattelse burde det være sådan, at intelligent trafikstyring burde monteres de steder, hvor man har kørsel i nødsporet. Det er jo netop der, det virkelig kan give noget ekstra mobilitet, hvis man altså har nogle gode skilte, som er dynamiske, og som kan vise – alt efter hvad der er af kø og ulykker foran – om man kan bruge nødsporet, eller om man ikke kan bruge nødsporet og så videre her. Der tror jeg at der er noget at komme efter med hensyn til give danskerne noget mere fremkommelighed på deres vejnet.

Svar:  Kort til sidst vil jeg bare takke for det tilsagn, og så må vi jo se på, hvordan det praktisk kan føres ud i livet. Men jeg synes, det er prisværdigt klart af ministeren. Her til sidst, efter der blev nævnt uld i mund, kom vi frem til et klart svar. Tak for det.
Kommentar:  Det glæder mig, at ministeren åbenbart kan stå her i Folketinget og love billigere frikadeller. Om de så er lavet af kalkun eller svin, er jo ligegyldigt. Men det er jo bare ikke sandheden. Sandheden er jo faktisk, at brugerbetalingen på vores plejecentre og i vores dagkøkkentilbud i rigtig mange kommuner stiger. Det bliver dyrere for de ældre at få vasket deres sengelinned. Det bliver dyrere for de ældre at få deres daglige fornødenheder på plejecentre og på de danske plejehjem, fordi brugerbetalingen bliver større. Så det synes jeg måske ministeren skulle have lidt mere fokus på frem for at diskutere frikadeller her i Folketinget.

Svar:  Et løft på 2,2 milliard kroner i forhold til udgangspunktet er et ret markant løft. Det betyder, at de danske kommuner får markant flere penge, end de ellers var tiltænkt. Det skal man da kunne mærke på plejehjemmene og i ældreplejen. Det skal man da kunne mærke. Derfor synes jeg måske også, at det at sætte det op over for, at man nu ikke mere skal betale gebyr for at gå på en danskuddannelse, og så hævde, at der bruges flere penge på danskuddannelsen end på de ældre, bliver lidt skævt.
Kommentar:  Tak for svaret. Når jeg spørger, er det, fordi der tidligere har været trusler på Nørrebro mod erhvervsdrivende. Jeg tænker på, om ministeren måske kunne fortælle, om regionen også bliver blandet ind i det her, for vi har jo set folk, der prøver at oprette shariazoner i London og Paris og andre steder. Er det en bekymring, som ministeren deler?

Svar:  Jeg gjorde det, at jeg i forbindelse med denne sag blandt andet drøftede forholdet om afpresning med Danmarks Restauranter & Cafeer. Jeg fik den besked, at de har kontaktet alle deres medlemmer, og oplevelsen var, at problemet ikke er synderlig stort i Danmark, men når der er sager, er det typisk på Nørrebro. De har konstateret i omegnen af 5-6 sager. Jeg er selvfølgelig optaget af, om der også skulle være et religiøst islæt i det, der foregår, men jeg bliver også nødt til at vente på den redegørelse, jeg får fra politiet, om, hvad der egentlig foregår, før jeg kan gå nærmere ind i det.
Kommentar:  Det var derfor, det var vigtigt for mig at henvende mig til en interesseorganisation, som har direkte kontakt med medlemmerne, der uden frygt for konsekvenser kan udtale sig til denne interesseorganisation. Den utvetydige besked, jeg fik, var, at i modsætning til Tyskland og Sverige opfatter man i Danmark ikke problemet som værende ret stort, blandt andet også fordi politiet tager de her ting alvorligt og gør en indsats. Men jeg vil meget, meget gerne vende tilbage til spørgeren, når jeg har redegørelsen fra politiet, for vi skal være opmærksomme, også når det starter i det små, hvis det foregår, for det skal ikke være sådan, at en sådan adfærd kan nyde fremme, så man eventuelt kan se den sprede sig som ringe i vandet.

Svar:  Så når den redegørelse kommer og det viser sig, at der er et problem, kan vi være sikre på, at der fra regeringens side vil blive afsat politiressourcer nok til at slå hårdt ned på det her?
Kommentar:  Tak for spørgsmålet. Det er således, at ressourcestrategien ligger hos miljø- og fødevareministeren, og det er jo den tidligere ministers tilsagn eller forarbejde, der ligger i forbindelse med den strategi, og ministeren har deltaget aktivt i det, ved jeg. Men jeg kan bekræfte, at vi selvfølgelig følger op på den. Men det er også klart, som jeg sagde før, og som jeg gentager igen, at indsamling af husholdningsaffald er et kommunalt ansvar, og det vil det også være fremadrettet. Skulle der være noget i forhold til sorteringsanlæg eller lignende, som kan blive en diskussion, er det klart, at så bliver vi selvfølgelig, når og såfremt vi får lavet en aftale om det her, nødt til at tage et fornuftigt hensyn til investeringer, der eventuelt skulle være foretaget, på en måde, således at man ikke kommer i klemme, hvis man har tænkt fremadrettet.

Svar:  Jeg synes sådan set, det er positivt, at ministeren på den måde, hører jeg, gerne vil medvirke til på en eller anden måde at skabe noget sikkerhed derude for de investeringer, der bliver foretaget. For der er jo ikke nogen af os, der har en interesse i, at de investeringer standser. Så derfor vil jeg også bare gentage mit spørgsmål: Vil ministeren herfra garantere og dermed gerne sende et signal til de forsyninger derude, som altså har standset deres investeringer, at dem kan de roligt sætte i gang igen, fordi de ikke vil komme i klemme med de investeringer i fremtiden? Jeg synes, det ville klæde ministeren at sige meget klart her i dag, at sådan nogle investeringer vil ministeren synes er fornuftige, og altså også signalere herfra, at det kan man roligt gøre, fordi der ikke bliver tale om, at man kommer til at have strandede investeringer på det her.
Kommentar:  Når jeg overhovedet nævner udlicitering, er det, fordi det jo kunne være, at man frem for at tilpasse materiellet til strækninger kunne tilpasse strækningerne til det materiel, man har til rådighed. Det var lidt min tanke bag det. Ellers vil jeg bare afslutningsvis godt med hensyn til hele situationen i DSB sige, at det er rigtigt, at der er materielmangel, at der er store underskud i udlandet, og at man trækker rundt med en vanvittig dårlig økonomi, så mit sidste spørgsmål til ministeren vil være: Kan den her opgave overhovedet løses, uden at DSB skal tilføres yderligere midler? Og hvis DSB skal tilføres yderligere midler, hvad skønner ministeren så det vil komme til at koste de danske skatteydere?

Svar:  Jeg ikke kun  tror , den kan løses, man kunne måske vende den rundt og sige, at den  skal  løses. Situationen er alt for alvorlig, for hvis ikke den bliver løst, står vi alle sammen – havde jeg nær sagt – med nogle kæmpekæmpestore problemer. Jeg kan ikke svare på, hvor løsningen ligger. Også her har det parti, der var støtteparti for den tidligere regering, en væsentlig andel i, at der er sat nogle foranstaltninger i gang for at få undersøgt det her til bunds, og det er vel i erkendelse af, at man både hos støttepartiet og den tidligere regering måtte erkende, at der var nogle problemer, som bare voksede sig større og større. Jeg vil sådan set kun give dem ret i, at det lige præcis er det, der er sket, men nu er tiden kommet til, at vi forsøger at løse problemerne, i stedet for at de bare vokser sig større og større.
Kommentar:  Det er jo fint at have et fokus på problemstillingen – det var godt, at den tidligere minister havde det, og det er godt, at den nuværende minister har det. Og det er jo netop også for, at man så kan få trykket på speederen, i det omfang der er behov for det, for eksempel med hensyn til at få mere gang i de her vådområder. Det er så det, der sker nu, og det er også derfor, det undrer mig så meget desto mere, at man så kommer og fremrykker de her ekstrakrav, som nu skaber en række problemstillinger. Så jeg vil høre ministeren, om det kunne være værd at overveje en gang til, om man ikke skulle se på hele perioden og se på, om vi for eksempel får mere gang i de her vådområder. Ville det ikke være værd at overveje?

Svar:  Jamen altså, jeg ser meget gerne, at der kommer gang i både flere vådområder, minivådområder og alt, hvad der kan være med til at begrænse kvælstofudledningen, og det er sådan set også det, vi er i gang med. Nu stiller vi det her ekstra krav fra 2020, fordi der er behov for det. Vi er bagud med i hvert fald 800 t kvælstof – det skal vi have indhentet, og det er derfor, regeringen kommer med det her forslag.
Kommentar:  Altså, nu indgår der mange elementer i spørgerens indlæg. Det er rigtigt, at eksempelvis det at bistå fjenden i kamp mod Danmark og mod danske soldater da også er noget af det, der optager mig. For vi ved godt, at det at få dømt folk efter terrorbestemmelserne er en svær størrelse, og jeg synes, at det, der er min opgave, hvad angår de såkaldte syrienskrigere, jo er at forhindre dem i et udrejse og bidrage til den ekstremisme, vi ser i Mellemøsten, og på den måde også sikre, at de ikke kommer tilbage til Danmark, måske endnu mere radikaliserede og til fare for den danske stats sikkerhed og for alle os, der bor her. Det andet er så at gøre, hvad vi overhovedet kan, for at de pågældende også bliver retsforfulgt, og der vil jeg da gerne sikre, at der er så mange veje ind – terrorbestemmelserne kan bruges i nogle henseender, straffeloven kan bruges i nogle henseender. Men jeg mener også, at der er tale om landsforræderi, og hvis der er et fortolkningsspørgsmål, synes jeg da, det er vigtigt at få det klarlagt. Derfor køber jeg ikke præmissen om vaklen, for regeringen har i hele den her diskussion sagt, at det er væsentligt at få klarlagt det her spørgsmål, hvorfor Straffelovrådet er blevet bedt om at igangsætte sit arbejde. Jeg har så fremrykket det arbejde, fordi jeg synes, det er vigtigt at få det på plads, og fordi jeg selvfølgelig synes, at vi skal kunne svare meget klart – også på det juridiske felt – på det her spørgsmål.

Svar:  Altså, jeg konstaterer, at den ene minister siger, at der slet ikke er noget, der hedder landsforræderi i straffeloven – det har han fået at vide af Justitsministeriet – og justitsministeren siger, at det er der, og at vi nu skal se at få prøvet bestemmelserne. Jeg hælder så mest til justitsministerens holdning. Men at man kan nå frem til, at der ikke er skabt uklarhed om spørgsmålet, har jeg nu svært ved at forstå. Derfor håber jeg, at Straffelovrådet vil fremkomme med sine anbefalinger så hurtigt som muligt, så vi kan få klarlagt bestemmelserne.
Kommentar:  Men i forhold til den her konkrete sag, må det jo betyde, at ministeren ikke tror på regionsrådsformanden for Region Midtjylland, der siger, at de sådan set hele tiden arbejder for at sikre et godt arbejdsmiljø. Og det gør de ikke, fordi det handler om økonomi, det gør de, fordi de ønsker at sikre en attraktiv arbejdsplads. Så det her forslag gør ingen forskel i forhold til at forbedre arbejdsmiljøet. Gør det ikke indtryk på ministeren?

Svar:  Jamen som sagt lytter vi jo altid til den kritik, der måtte komme. Dengang, man lavede fleksjobreformen, hvor man jo også bad arbejdsgivere – af både offentlig og privat karakter – om at betale mere, var der også højlydte protester, da folk mente, at det ville få fleksjobordningen til helt at dø. I dag står vi i en situation, hvor der næsten aldrig har været så mange fleksjobbere, som der er nu. Vi har et håb om og en tro på, at det her er et redskab, der vil virke i forhold til at nedbringe det sygefravær, som vi synes er alt for højt, både i den offentlige sektor og i den private sektor.
Kommentar:  Jeg tror faktisk, at skatteministeren begynder at forstå mere og mere af den her problemstilling, nemlig at vi muligvis har rigtig mange mennesker på meget lave indkomster, der er endt i et skattemæssigt grænseland. Og hvis det viser sig at være sådan, vil jeg så bare håbe og spørge: Hvad er ministerens signal til dem? Vil ministeren prøve at se på, hvordan vi undgår at beskatte de laveste indkomster fem gange?

Svar:  Ja. Hvis spørgeren ellers er enig, svarer vi rigtig gerne på skriftlige spørgsmål. Jeg tror, det er den bedste måde at håndtere spørgsmålet på, som jeg kan høre tager afsæt i meget specifikke og meget konkrete sager og diskussioner om grænsetilfælde, som man måske mener ligger i en gråzone. Så stil et skriftligt spørgsmål, hvis det er okay – så svarer vi på det. Og er der spørgsmål, der relaterer sig til beskæftigelsesministerens ressortområde, så synes jeg også man skal stille spørgsmålet til ham.
Kommentar:  Jo tak. Jeg anerkender selvfølgelig også, at det er godt, at skatteministeren åbner for, at der selvfølgelig skal rådes bod på den her misgerning, for hvis man er husejer, kan man jo godt forstå, at mange bliver provokeret af, at de får at vide, at de efterhånden ikke mere må gå ned til Borgerservice, for alting skal foregå elektronisk, og når man så har en klage over, at ens ejendom er værdiansat alt for højt, skal man stadig væk gå ned og købe frimærker og købe kuverter og bruge printerpapir og så videre Det er sådan set hele kongstanken. Det her er så et eksempel fra København, og det er SKAT i Nærum, der har den her praksis. Men jeg vil gerne spørge ministeren: Er det den fuldstændig samme praksis i hele Danmark, i alle de skattecentre, vi har, eller har man i København udvist mere taktisk bevågenhed end i andre egne af Danmark?

Svar:  Jeg går ud fra, at meddelelsen er identisk over hele landet. Det, jeg såmænd bare i stilfærdighed har understreget, er, at spørgeren har ret i, at meddelelsen skal være tydeligere i understregningen af muligheden for at kunne henvende sig elektronisk til SKAT. Når det så er sagt, håber jeg også, at spørgeren bemærker det, jeg nævnte indledningsvis, nemlig, at hvis man som borger ønsker at klage over sin vurdering og gør det elektronisk, uagtet hvad der står i meddelelsen, bliver klagen behandlet. Jeg har desværre ikke kunnet fremskaffe oversigter over, hvor mange af klagerne fra 2007 der blev givet henholdsvis elektronisk og fysisk, men det er blot for at understrege, at hvis man ønsker at klage elektronisk, er det ikke sådan, at blot fordi meddelelsen er uklar, bliver klagen ikke behandlet.
Kommentar:  Det glæder mig jo, at ministeren er uenig med Avramopoulos og ønsker, at den danske grænsekontrol skal fortsætte, og sådan set også peger på, at det her med baglandskontroller ikke er lige så effektivt som grænsekontrol. Så er det jo til gengæld, at man kan undre sig en lille smule over, at regeringen har det som mål at få afskaffet grænsekontrollen. For så skulle man jo sådan set tro, at den havde den opfattelse, at baglandskontrol var det mest effektive. Kan ministeren måske forklare, hvordan det kan være, at grænsekontrol nu er det mest effektive til at stoppe kriminelle, men at det måske om 2 år ikke længere er det, og at det så er baglandskontroller? Det tror jeg der er mange mennesker der sådan måske har lidt svært ved at forstå.

Svar:  Nu behøver de 3.000 afrikanere og folk med mellemøstlig baggrund, der ikke fik lov til at rejse ind i Danmark i 2016, jo ikke nødvendigvis alle sammen at være kriminelle, så derfor mener jeg ikke, at man kan stille det op på den måde, som herre Kenneth Kristensen Berth gør. I nogle tilfælde vil en baglandskontrol sandsynligvis godt kunne udgøre det, men i den situation, vi er i nu, er grænsekontrol efter min mening det mest hensigtsmæssige, og det er jo altså også politiets vurdering, at det fungerer godt med den form for grænsekontrol, vi har nu.
Kommentar:  Jeg tror sådan set, at alle kommunalbestyrelser og byråd er interesseret i at løse opgaverne bedst og billigst. Men det lyder på ministeren, som om mange kommuner sådan set sætter det som et mål at lave den dårligste og den dyreste service for borgerne. Jeg tror sådan set på, at alle, der stiller op til et byrådsvalg og bliver valgt, har en intention om at give den bedste og billigste service til borgerne. Det håber jeg at ministeren er enig i. Så har jeg læst, at ministeren blandt andet til Altinget og DI Business har udtalt, at der er ideologiske blokeringer for, at man vil konkurrenceudsætte. Kan ministeren nævne mig et par eksempler på kommuner, hvor der er en ideologisk blokering?

Svar:  Man kan jo vælge at indtage et rent liberalt synspunkt og sige, at det hele skal udliciteres til private. Det ville jeg måske godt have en personlig svaghed for. Man kan vælge at tage et rent socialistisk udgangspunkt og sige, at det offentlige skal tage sig af alt. Det har jeg en meget lille svaghed for. Så kan man vælge at tage det, som er regeringens politik, og som er den, jeg som økonomi- og indenrigsminister står på mål for, nemlig at der er en konkurrenceudsættelse, hvor både offentlige og private aktører kan byde ind. Den er altså renset for ideologi, men sørger for bedst kvalitet til de laveste priser til gavn for borgerne. Det var pointen med de citater.
Kommentar:  Der har siden engang i 1980'erne – jeg kan desværre ikke huske præcis hvornår – været effektiviseringsrunder, hvor Finansministeriet har bedt ressortministre og i øvrigt også sit eget departement om at blive 1 eller 2 eller 1½ procent mere effektivt hvert år. Og hvis man tager det over hele perioden, burde det føre til, at vi ikke havde nogen offentlig sektor i dag, hvis den logik, som herre Jacob Mark tager frem, skulle være rigtigt. For så skulle man nærmest have ført en politik, hvor man kun reducerede budgetter. Sagen er, at det ikke er en besparelsesprocent, det er en omprioriteringsprocent. Det betyder, at man bruger pengene et andet sted. Og der er blevet tilført massivt med midler over de sidste 10 år til uddannelsesområdet. Hvis man tager det i bruttotal inden for ungdoms- og videregående uddannelser, ser man, at tallet er steget – i inflationsrensede tal – fra 25,3 milliard kroner i 2008 til 31,4 milliard kroner i 2018, når man tager alle de udgifter med, der er på området, inklusiv SU. Det synes jeg faktisk er en fremgang og ikke en tilbagegang.

Svar:  For det første er det talmagi – det er sådan klassisk politikertalmagi. For det er rigtigt, at der er kommet flere udgifter til SU, men det er også, fordi man for eksempel har flyttet flere fra kontanthjælp over på SU. Så er det klart, at udgifterne til SU stiger. Det var man i øvrigt også ude at sige, da den historie kørte i medierne, altså at vi nu brugte flere penge. Der er også flere studerende, der tager en uddannelse, end tidligere, og det betyder jo også, at der kommer flere penge til uddannelse, men det betyder ikke, at der er flere penge til den enkelte studerende. Det, man oplever lige nu rundtomkring, er, at der er færre penge til den enkelte studerende. Dansk Folkeparti har været ude og sige, at man ikke kan have de samme ambitioner for forskning og uddannelse, hvis de her besparelser fortsætter. Er ministeren enig med Dansk Folkeparti, som jo er regeringens støtteparti?
Kommentar:  Ja, tak for det, formand. Det vil jeg gerne svare på, men jeg vil foretrække, at det sker skriftligt.

Svar:  Jeg tror faktisk, at skatteministeren begynder at forstå mere og mere af den her problemstilling, nemlig at vi muligvis har rigtig mange mennesker på meget lave indkomster, der er endt i et skattemæssigt grænseland. Og hvis det viser sig at være sådan, vil jeg så bare håbe og spørge: Hvad er ministerens signal til dem? Vil ministeren prøve at se på, hvordan vi undgår at beskatte de laveste indkomster fem gange?
Kommentar:  Svaret er det, at Danmark skal være rigere – Danmark skal selvfølgelig ikke være fattigere – og derfor er det det, regeringens politik handler om, både når vi håndterer coronakrisen, og når vi holder hånden under tusindvis af arbejdspladser med omfattende hjælpepakker, som er med til at sikre, at erhvervslivet kan fortsætte, selv om det er i en uhyre vanskelig situation, med at udvikle sig, stadig væk vinde nye ordre, fastholde folk i job, være aktive i deres lokalområder med at tiltrække og skabe vækst – og senest, altså, en grøn skattereform, som har gjort, at vi viser, at det, som alle taler om, nemlig grøn omstilling, sagtens kan gå hånd i hånd med fremgang og vækst.

Svar:  Spørgsmålet om, hvor fattigt Danmark skal være, er jo her knyttet til de indkomstgrupper, som alle sammen bliver fattigere. Det kan blive en lidt absurd seance, hvis den fungerende finansminister hele tiden vil insistere på at overse, at spørgsmålet handler om de indkomstgrupper, som regeringens politik gør fattigere. Det er jo alle – de 10 procent fattigste, de 10 procent rigeste og de 10 procent i midten – indkomstgrupper, som bliver fattigere som følge af regeringens politik. Det er jo det, som finansministeren har sagt i et svar, og det er i relation til det, at spørgsmålet er, hvor fattige indkomstgrupperne skal være, før finansministeren er tilfreds.
Kommentar:  Man gør en hel masse, man sætter nogle penge af, men det er ikke ret meget, i forhold til hvad det drejer sig om, og man siger, at der er for mange, der ligger inde på sygehusgangene, som ikke bør være der. Jamen hvordan bliver der så visiteret anderledes? Det er stadig væk læger, der visiterer både de psykisk syge patienter og de medicinske patienter, så hvordan skal man så sørge for, at de kommer hjem i kommunen? Jeg har hørt før, at man siger, at hver fjerde, der ligger der, ikke behøver gøre det, men det er immervæk læger, der visiterer dem.

Svar:  Det er nok to ting, der bliver blandet lidt sammen. En ting er jo at sørge for, at der ikke er ældre patienter, der kommer ind på de medicinske afdelinger, som kunne have været hjulpet af den kommunale sygepleje derhjemme. Og det handler jo om, at de praktiserende læger både skal kende de kommunale tilbud og have tillid til, at de er gode nok, så man ikke føler, at man hellere må indskrive gamle fru Jensen for en sikkerheds skyld, for gamle fru Jensen skal ikke ind hospitalet, hvis hun ikke har behov for det, hvis hun kan få den rette pleje i kommunalt regi. Det er den ene side af det, altså at sørge for, at der ikke kommer nogen ind på de medicinske afdelinger, som i virkeligheden kunne have fået bedre hjælp derhjemme og være blevet i trygge rammer. Det andet er jo så at sørge for, at dem, der er færdigbehandlet i hospitalssammenhæng, og som måske endnu kan klare sig selv derhjemme, også skal kunne få en ordentlig støtte fra kommunerne. Det er den anden del af tilbuddene, og det er jo lige præcis den indsats, regeringen sammen med kommunerne har afsat midler til i de sidste 2 års økonomiaftaler, og det drejer sig samlet set om 600 million kroner