kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Jeg skal beklage meget, at Dansk Folkeparti føler, at man ikke har været involveret nok i de her forhandlinger. Det kunne muligvis også have været foregået på en anden måde. Det, jeg har oplevet, i den tid jeg har været fødevareminister, er, at man har haft nogle indledende forhandlinger, og så har man haft et særligt behov for at lave bilaterale forløb, navnlig med Venstre, fordi man har set det som et vigtigt parti at få med, for det er en stor og ledende kraft i blå blok. Der kan jeg da godt se, at det kunne have været smart løbende at have været bedre til at informere Dansk Folkeparti. Det beklagede vi også under de forhandlinger, der var i går. Det havde været hensigtsmæssigt at bruge den tid på at give en bedre feedback til jer undervejs eller en løbende orientering og også inddrage jer noget mere. Men man har haft det fokus, at det først og fremmest var vigtigt, at man fik Venstre med om bord, for så kunne man se en helhed og en bredde i det, og det kunne nok have været gjort smartere. Det tager jeg til efterretning, og tak for den kritiske feedback.

Svar:  Jeg noterer mig jo, at ministeren igen brugte udtrykket: At informere partierne. Men vi har egentlig ikke behov for informationer. Vi har behov for forhandling, og når man har en forhandling, kommer informationen og dialogen jo helt af sig selv. Det er jo derfor, vi siger, det er lidt på skrømt. Det er jo et kæmpe illusionsnummer, som statsministeren er ude i, når hun på TV 2 i weekenden siger, at der har været forhandlinger, og at hun forventer en aftale, inden ugen er omme. Det er jo en illusion. Det er jo noget, der foregår inde i hovedet på mennesker. Det foregår jo ikke i virkeligheden, og det er det, der simpelt hen provokerer mig så inderligt, altså når jeg selv kan sidde og kigge i min indbakke og kan se, at jeg ikke har været inviteret til nogen af de her møder, og så står statsministeren og siger, at der er forhandlinger i gang bredt for at finde 90 mandater. Jeg håber, at ministeren vil tage de her betragtninger med ind til sine ministerkolleger, for der er jo mange forskellige kolleger, der desværre har været involverede.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Der er ingen, der beder om ordet, så går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For lovforslaget stemte: 109 (V, S, DF, SF, KF, RV, LA, Christian H. Hansen (UFG) og Pia Christmas-Møller (UFG)), imod stemte: 0, hverken for eller imod stemte: 2 (EL). Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.
Kommentar:  Jamen som jeg redegjorde for i min besvarelse, er det jo sådan, når partiet søger om den her partistøtte ude i kommunen eller i regionen, at man så skal give oplysning om, hvorvidt man netop har modtaget private donationer, og der skal jo også oplyses navn og adresse. Herre Hans Kristian Skibby spørger så til, om man ikke i sådan en ansøgningsproces skulle søge offentliggørelse af, blot at man har lagt en ansøgning hos kommunen. Det kunne da være en overvejelse værd. Det har jeg nu ikke nogen aktuelle planer om, for jeg synes sådan set, at lovgivningen er ret velkontrolleret på det her område i forhold til, at man simpelt hen skal give den oplysning om bidragydernes navn og adresse, og at beløbsstørrelsen sådan set er fuldstændig klokkeklar. Så jeg synes, at de regler, vi har om, hvornår man så har ret til den kommunale eller den regionale partistøtte, er fine nok.

Svar:  Jo, men vi kan jo så prøve at tage et andet eksempel, og det er så et, der er lidt mere tæt på, nemlig med hensyn til Fredensborg. Her har det jo været fremme, at blandt andet indenrigsministerens eget parti har modtaget et valgbidrag fra Reitan Ejendomsudvikling, som ikke har kommunalpolitiske interesser ved at være placeret i kommunen, men ved at de ejer for 100 million kroner i form af nogle bygninger, de har købt i kommunen i et udviklingsprojekt. Det er selvfølgelig fuldt ud legitimt at give et valgbidrag, som ministeren også siger, men hvorfor kunne man ikke gå ind og sige, at de her beløb skal frem, således at vælgerne har en mulighed for at vurdere, om der er nogen her, som har bidraget økonomisk til de her partier, eksempelvis også, som vi har set det i Odense, hvor man kontant går ind og giver pengene til partiernes valgkamp? For når man læser en annonce fra et givet parti, er det også rart nok at vide, om annoncen er sponseret af LO eller Dansk Industri, af arbejdsgiverforeninger eller alle mulige andre, eller om det er Mærsk Mc-Kinney Møller, der har betalt for annoncerne.
Kommentar:  En del af det forsvarsforlig, som vi to er fælles om, og som vores partier er fælles om, er, at det – der er nu igangsat en analyse – skal ske på en måde, så det sker uden at forringe det samlede beredskab på forsvarets område. Det, der så lægges oven i det, er, at det er lykkedes regeringen sammen med Enhedslisten at finde yderligere penge til akuthelikopterne, hvilket jo så betyder, at der samlet set vil være yderligere akuthelikopterkapacitet til rådighed.

Svar:  Men så vil jeg sådan set godt følge op på den dialog, som ministeren siger at der ikke kan oplyses om, mellem Forsvarsministeriet og Forsvarskommandoen. Nu går ministeren jo meget op i, at der er en forsvarsforligskreds. Har han tænkt sig at diskutere det med forsvarsforligskredsen, eller er det bare en dialog, der er internt mellem Forsvarskommandoen og departementet?
Kommentar:  Jeg kan godt forstå utålmodigheden, og den deler jeg sådan set også, men jeg synes, der er flere ting, vi skal tage med, når vi sådan snakker om tiden efter corona. For det første synes jeg, det er vigtigt, at vi hele tiden ligesom i enhver krise kigger på, hvad der haster mest. Det har hastet rigtig meget at få den her arrangørordning igennem. Den må ikke undervurderes. Det er ½ milliard kroner til at holde hånden under utrolig mange begivenheder. Rigtig mange musikere oplevede sidste sommer, at ordrerne simpelt hen fuldstændig forsvandt ud af ordrebøgerne, og det var måske netop der i løbet af sommerperioden, de plejede at tjene rigtig mange af deres penge. Så på den måde – men jo også i de forhandlinger, vi skal fortsætte på fredag, om hjælpepakkerne – kigger vi jo hele tiden på, hvordan vi kan sikre, at alle kommer godt igennem.

Svar:  Tak. Ja, det sidste er jeg glad for, for jeg mener ikke, at arrangørordningen som sådan løser alle problemerne. Faktisk er der jo en del indbyggede problemer i arrangørordningen, men det er en anden sag. Den må vi snakke om en anden dag. Men lige præcis det sidste er jo, at vi også skal tale om aktivitetspuljen. Aktivitetspuljen er jo virkelig noget, der hjælper den del. Og der har ministeren sagt og udtalt i pressen, at aktivitetspuljen skal bruges under genåbningen, og så er det slut – altså mens der er restriktioner. Men ikke under en genopretning.
Kommentar:  Jeg synes ikke, at ordføreren er særlig præcis. Jeg kan godt følge med i, at der kan være en vis forsinkelse, i forhold til hvornår en lov er blevet indført og hvornår den begynder at virke. Det er åbenbart ikke sendt ud til alle, men jeg har i hvert fald her et stykke papir, hvor der står, at tallet – jeg skal lige tage mine briller på, det er meget småt på sådan en telefon her – for så vidt angår januar i 2011 er 37 personer, i 2012 er det 34 personer, i februar 2011, altså før loven blev indført, var det 52, og i februar 2012 var det 20 personer. Det er jo væsentligt færre end før, den her lovgivning blev indført. Mener ordføreren så, at det er et godt argument for, at den her lovgivning virkelig virker?

Svar:  Altså, det, der er det gode argument for, at den her lovgivning virkelig virker, er jo, at der er dokumentation for, at alle de andre ting, som Dansk Folkeparti indførte førhen, og som vi har haft tid til at se virkningen af, har haft en effekt, i og med at antallet af udlændinge, der har valgt at repatriere, er steget fra 129 i 2009 til lidt over 600 i 2011. Så de tiltag, som Dansk Folkeparti har fået gennemført, har jo haft en effekt. Så hvis det er, at herre Lennart Damsbo-Andersen går så meget op i, om det, vi diskuterer i dag, har virket, altså om den økonomiske bonus til de enkelte kommuner har virket, vil jeg da foreslå, at regeringen tager det lidt roligt og trækker lovforslaget. Så kan man genfremsætte det i 2013, så kan vi se, hvilken effekt det har haft til den tid. Så føler jeg mig overbevist om, at vi vil se, at der rent faktisk vil være kommet endnu en stigning.
Kommentar:  Det er jo klart, at det aldrig er rart at skulle stille ekstra krav, og derfor er det her selvfølgelig heller ikke noget, jeg er glad for, men jeg gør det også kun, fordi det er nødvendigt, og fordi den indsats, som den tidligere regering har sat i gang, ikke har virket. Og min forgænger på den her post, som nu er formand for Venstre, sagde det jo også dengang: Jeg er nødt til at sige til jer – til landmændene – at hvis ikke I gør det på den ene måde, bliver vi nødt til at gøre det på den anden måde. Så Venstre har jo selv meddelt allerede her i foråret, at man ville gribe ind, hvis der ikke skete noget.

Svar:  Det er jo fint at have et fokus på problemstillingen – det var godt, at den tidligere minister havde det, og det er godt, at den nuværende minister har det. Og det er jo netop også for, at man så kan få trykket på speederen, i det omfang der er behov for det, for eksempel med hensyn til at få mere gang i de her vådområder. Det er så det, der sker nu, og det er også derfor, det undrer mig så meget desto mere, at man så kommer og fremrykker de her ekstrakrav, som nu skaber en række problemstillinger. Så jeg vil høre ministeren, om det kunne være værd at overveje en gang til, om man ikke skulle se på hele perioden og se på, om vi for eksempel får mere gang i de her vådområder. Ville det ikke være værd at overveje?
Kommentar:  Tak for det. Jeg tror godt, jeg kan love skatteministeren, at vi får rigelig lejlighed til også at have nogle ret kraftige politiske diskussioner i næste samling. Her er det dog mit håb at vi i mindelighed kan vise, at folkestyret også kan tage lidt hensyn i nogle enkeltsager, der er opstået på baggrund af en specifik lovgivning med nogle specifikke krav, men hvor der er mulighed for at være lidt mindre firkantet og i stedet imødekomme nogle borgere. Konkret er der sket det, at jeg har fået en henvendelse fra en borger, som har haft fuldtidsarbejde siden 1995, og som er en del af de årgange, som er omfattet af den her nedslagsordning. Den her borger har på alle måder gjort, hvad vedkommende skulle, for at kunne være en del af den, altså med undtagelse af, at da der foreligger en opgørelse over de timer, der er blevet arbejdet, så er den upræcis, fordi man arbejder efter nogle ugenormer og 14-dagesnormer og der er en svingende arbejdstid. Bundlinjen er altså, at der dokumenterbart er arbejdet på fuld tid efter de krav, der er, men på grund af nogle specifikke normer hos ATP om, hvor mange timer man godtgør for forskellige perioder, har man ikke fået et retvisende billede af, at den her borger altså har arbejdet fuld tid. Det er egentlig det, jeg gerne vil nå frem til, altså at når man så ikke er opmærksom på det og ikke har fået det rettet inden for den 3-månedersfrist, om det så ikke var noget, hvor man måske – altså, det er jo en ordning, der er udløbet nu – kunne se på, at man har resten af året til det for eksempel, eller at der er en anden måde at imødekomme folk på, som simpelt hen bare er kommet en uge for sent i forhold til at få rettet det og af den grund så mister 100.000 kroner, som de var stillet i udsigt.

Svar:  Jeg vil godt give spørgeren det tilsagn, at jeg vil tage en kop kaffe og en drøftelse med beskæftigelsesministeren for at se på, om der er noget at gøre. Jeg ved også, at det her er en problemstilling, som en række borgere har rettet henvendelse til beskæftigelsesministeren om, også tidligere beskæftigelsesministre, og hvis der kan findes en god løsning, må vi kigge konstruktivt på det. Det kan jeg ikke love her i dag – det vil givetvis kræve ressourcer og penge, der så skal findes – men jeg vil godt tage en konstruktiv drøftelse om det, at der er nogle, der sidder i klemme i den her ordning, som spørgeren spørger ind til.
Kommentar:  Der er stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.

Svar:  Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 1-3, tiltrådt af udvalget? De er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.
Kommentar:  Fru Lise von Seelen svarede ikke på spørgsmålet om, hvorvidt det så, hvis ikke man får en værge, indebærer, at Socialdemokraterne vil stemme imod et forslag, som jo alt andet lige indebærer, at der bliver skabt større tryghed for den demente selv, for den ældre selv og for de pårørende. Jeg kunne også godt tænke mig at høre, hvordan Socialdemokraterne stiller sig til, at det jo er sådan, både i forbindelse med lovforslaget og med Dansk Folkepartis beslutningsforslag, at de pårørende skal inddrages. Ifølge regeringens forslag bliver det jo sådan, at det præciseres i forhold til den nuværende lovgivning, at de pårørende skal inddrages, og at de pårørende også har mulighed for at anke den beslutning, altså klage over den beslutning, som måtte blive truffet ude på det enkelte plejecenter. Derfor er der jo lagt nogle retssikkerhedsmæssige aspekter ind i det, og man har forsøgt at tage de nødvendige hensyn. Mener Socialdemokraterne ikke, at det er tilstrækkeligt til at sikre, at man både ser på, hvad der er bedst for den demente, og hvad der er bedst for de pårørende, og på, hvad de pårørende mener er bedst for den demente? Og så skal vi vel også i sidste ende have lidt tillid til, at plejepersonalet også formår at inddrage de pårørende og træffe de beslutninger, som er de bedste for den ældre.

Svar:  Jeg vil som svar på det første repetere, hvad jeg sagde i min ordførertale: Vi er positive over for forslaget, og vi håber, man kan tale noget mere om den retssikkerhed for den enkelte, som vi er så optagede af. Som svar på spørgsmålet om de pårørende nævnte jeg jo netop, at vi anser det for at være en god ting, at det er nævnt i lovforslaget. Det er vores opfattelse, at de steder, hvor de her ting fungerer rigtig godt, er de pårørende også i dag inddraget i de planer og dispositioner, der træffes i familier, hvor der er et dement medlem, som ikke kan tage vare på sig selv. Men det flytter jo ikke ved det vilkår, at retssikkerheden altså sikres ved, at man har en værge, der  skal  tage vare på den enkelte. Det vil jo være sådan, at statsforvaltningen vil kunne beskikke et familiemedlem som værge i det her spørgsmål – det er jo helt legitimt. Men det, vi på den måde kunne sikre, er bare, at der er retssikkerhed for den demente, som ikke kan tage vare på sig selv. Det er vi noget optaget af, og vi tror sagtens, det kan lade sig gøre. Og på den måde vil man sagtens kunne integrere arbejdet med de pårørende med det med at sikre retssikkerheden. Og det synes vi er et godt formål.
Kommentar:  Jamen spørgsmålet er jo, om man kan kontrollere de her ting. Må jeg i øvrigt i den forbindelse i en parentes sige, at de tal, der florerede hele dagen i går, havde den af staten indsatte bankdirektør som kilde. De blev så senere korrigeret af den indsatte bankdirektørs chef, som også er indsat af staten, efter 10 timer. 10 timer lod man det tal køre rundt, inden man så sagde: Nå nej, det var det ikke 10 milliard kroner, det var kun 4 milliard kroner Altså kun 4 milliard kroner Og der kommer flere. Det er ikke særlig betryggende, men det kan vi jo diskutere i Finansudvalget i det samråd, vi skal have. Vi har også indkaldt et i Erhvervsudvalget, som jo er åbent i modsætning til Finansudvalget. Så det kommer vi tilbage til. Men igen, at tro, at Finanstilsynet kan kontrollere det. Nu nævnte jeg Roskilde Bank, men det var jo ikke bare Roskilde Bank, det var også Løkken Sparekasse, det var også EBH Bank, det var også Amagerbanken – det er jo en stribe af banker, som Finanstilsynet skulle kontrollere, som nu er gået nederst

Svar:  Jeg vil sige til herre Frank Aaen, at jeg kan høre, at herre Frank Aaen helt har opgivet at diskutere clearingcentraler, og det er jo selvfølgelig, fordi herre Frank Aaen har en dårlig sag, fordi herre Frank Aaen ikke har sat sig ordentligt ind i, hvad det egentlig handler om. Om det andet må jeg sige, at jeg synes, at det er mageløst. Der er vel ikke nogen, der har været en større kritiker end herre Frank Aaen af de gode initiativer, som et bredt flertal i Folketinget har taget, for så vidt angår både bankpakken og kreditpakken. Hvis ikke vi havde taget de initiativer, så kunne skatteyderne have stået i en situation, hvor de kom til at tabe penge. Det kommer skatteyderne med meget, meget stor sandsynlighed overhovedet ikke til. Det kommer til at være en forretning, som den danske stat kommer til at tjene penge på, fordi vi har valgt at skrue vores ordning sammen på den måde, vi har. Derfor virker det på grænsen til det paradoksale, at herre Frank Aaen nu står og kritiserer et bredt flertal i Folketinget for faktisk at have taget initiativer, der er med til at sikre, at det ikke er skatteyderne, der holder først for, når dårligt drevne banker taber penge. Det har intet med det her lovforslag at gøre, men jeg vil afslutningsvis sige, at der jo er taget en lang række initiativer netop for at rette op på nogle af de uigennemsigtigheder og problemer, der har været i den finansielle sektor.
Kommentar:  Det vil jeg så vælge at tage ned positivt i den forstand, at så håber jeg også på, at ministeren også vil sørge for, at der sker en opfyldelse af det, der var den politiske aftale, nemlig at der ikke skulle stå private og selvejende institutioner såvel som kommunale institutioner tilbage med regningen til for eksempel ekstra rengøring, ekstra pædagogisk personale og så videre Derfor vil jeg godt spørge konkret igen, om finansministeren i det aktstykke, der så skal behandles i Folketinget, vil overveje også at gøre det til en betingelse, at man selvfølgelig ligeværdigt godtgør de private og selvejende institutioner på samme måde, som man godtgør de kommunale institutioner, i tråd med den aftale, vi har lavet.

Svar:  Jeg har ikke nogen grund til at tro, at kommunerne ikke på seriøs og ordentlig vis vil lave en ligestilling af både offentlige, private og selvejende institutioner, og det beløb, der er blevet sat af, er til at dække den samlede regning for kommunerne. Det er jo givet over bloktilskuddet, det vil sige til kommunerne under et, og så er det op til hver enkelt kommune at udføre det i praksis. Det er sådan, aftalen er lavet, og den aftale, der er lavet med kommunerne, er selvfølgelig også den, der vil blive sendt over som aktstykke til Folketinget.
Kommentar:  Jeg må jo sige, at det er nogle skuffende svar, som ministeren giver, altså når man ikke vil tage stilling til noget som helst. Vi har jo her i Folketinget en spørgetid og en spørgetime, for at vi netop kan få afklaret nogle spørgsmål, og der er det ikke faktuelle spørgsmål, men holdningsmæssige spørgsmål. Og her er det faktisk nogle holdninger, jeg spørger til, nemlig hvad regeringen mener om opstillingen af vindmøller, altså om det er af rationelle årsager, de skal opstilles, eller om det er af emotionelle årsager, og det vil ministeren ikke engang svare på, og det synes jeg er skuffende. Men her er der en sidste chance for ministeren for at svare, værsgo.

Svar:  Jeg mener faktisk, at jeg har svaret meget klart, nemlig at møllerne selvfølgelig skal opstilles ud fra nogle rationelle hensyn. Og det gør vi jo, fordi vi har en målsætning om, at det allerede er i 2020, at 50 procent af elforbruget skal komme fra vindenergi, og hvis det skal kunne lade sig gøre, skal kommunerne arbejde med på den her opgave. Så der er det min klare holdning, at det er en opgave, der ligger rigtig godt hos kommunerne, for de har alle mulighederne for at planlægge. Det er kommunerne, der kender de lokale forhold, det er dem, der kender naboerne, det er dem, der kender landskabet, det er dem, der kender forholdene, og det er derfor klogt, at det er kommunerne, der gør det. Så længe de holder sig inden for de regler, vi som stat har lavet, og de holder sig til de internationale forpligtelser, vi har bundet os til, og de holder sig til det, der er i forhold til de forskellige fredninger, der er lavet, så skal kommunerne selvfølgelig have friheden til at gøre det, der er det mest rationelle i deres planlægning. Det kan godt være, at man som medlem af Dansk Folkeparti ikke synes, det er rationelt at sætte vindmøller op, men der må jeg sige at jeg og regeringen jo mener, det er enormt rationelt at sikre, at der i fremtiden er el til danskerne, at der er grøn energi, så klimaforandringerne ikke overvælder os, og at der er arbejdspladser til danskerne, blandt andet i den her sektor.
Kommentar:  Nu vælger regeringen og Dansk Folkeparti i hvert fald at bruge 800 million kroner på en radiokanal, som der ikke er nogen som helst der har bedt om. Nu er der også grund til at sige, at efter 8 år skulle der tages stilling til, hvad der så skulle ske med kanalen. Kan Venstres medieordfører ikke bekræfte, at man også kunne træffe den politiske beslutning, at man bare fortsætter med at have P 2, at Danmarks Radio fortsætter med at have kanalen? Under forhandlingen fremgik det jo, at det skulle være et alternativ til P 1, der skulle etableres her, og det, man i realiteten får, når vi nu ser på det indhold, der ligger, med op til 43 procent musik, er jo, at det bliver et alternativ til P 3 og P 4 og i øvrigt også til alle de kommercielle radiokanaler rundtomkring i landet. Mener Venstres ordfører, at det skulle bibringe noget nyt til mediebilledet, og hvorfor er man gået væk fra tanken om, at det skulle være et alternativ til P 1?

Svar:  Jeg føler sådan lidt, at vi gentager hele den diskussion, vi havde, da TV 2 blev iværksat i Danmark, for på det tidspunkt, da den borgerlige regering i 1980'erne ønskede at iværksætte TV 2, var Socialdemokraterne også imod. Der sagde Socialdemokraterne også: Der er ingen, der vil have det der skidt; der er ingen, der vil have TV 2; hvorfor vil I have sådan en konkurrerende kanal? Nu hører vi fuldstændig det samme her fra herre Mogens Jensen. Det er nærmest at gentage den diskussion, vi havde om TV 2. Jeg tror, at den radiokanal, der bliver skabt, bliver et nybrud for radioområdet i Danmark. Det bliver en højkvalitets public service-kanal, og vi har aldrig i forhandlingerne sagt, at det skulle være en direkte konkurrent til en specifik kanal. Vi har sagt, at den skulle kunne matche P 1 på nyheds- og aktualitetsområdet, for vi synes faktisk, at det er vigtigt, at radiolytterne i Danmark ikke kun kan tænde for Danmarks Radios nyhedsprogrammer og høre radioavisen der, men at de også kan få højkvalitetsnyhedsprogrammer og kritisk journalistik fra andre public service-kanaler på radiosiden i Danmark. Det er det, den nye kanal kommer til at sikre, nemlig at vi får en reel konkurrence på radiosiden og vi får et reelt monopolbrud for landsdækkende radio, ligesom vi i sin tid fik TV 2 på tv-siden.
Kommentar:  Som uddannet erhvervspilot har jeg også haft en del med Havarikommissionen at gøre, for de har jo både med flyulykker og togulykker at gøre. Og der har været meget rod i Havarikommissionen igennem mange år. Jeg henstiller bare til ministeren, at man ser ekstra meget på det her, så vi kan få orden i sagerne og får set, hvad der skal gøres på den bedste måde.

Svar:  Det har der været, og der har været meget polemik i medierne. Der er personalegrupper, der har kæmpet mod andre personalegrupper og så videre Men den rigtige måde at gøre det på er at benytte sig af Det Europæiske Jernbaneagentur til at kigge hele vores Havarikommissionen herhjemme over skulderen og så give besked til os om, om tingene er, som de skal være, eller om tingene ikke er, som de skal være. Jeg forventer, at tingene er, som de skal være. (Jan Erik Messmann  (DF): Tak til ministeren). Tak.