Kommentar:  Vi har så en skitse. Regeringen har et stykke tomt papir. Vi er jo foran på point, må man sige. Hvis man sammenligner det danske beskæftigelsessystem, er det efter min bedste hukommelse 30 procent dyrere end det svenske; det er 50 procent dyrere end OECD-gennemsnittet. At sige, at man på forhånd ikke er i stand til at billiggøre det, forstår jeg ikke. Og igen, jeg beder ikke om et tal. Jeg beder om et tilsagn om, at regeringen er indstillet på at se på, om man kan billiggøre det system, gøre det mere effektivt og investerer det provenu, som man så måtte blive enige om findes, i målrettede skatte- og afgiftslettelser. Det er det, jeg beder om. Og det er det, jeg ikke kan få noget svar på. Det er jeg egentlig lidt ærgerlig over. Jeg tror, at vi kommer til at vende tilbage til det. Jeg er nødt til at sige, at vores tilgang til en vækstpakke II vil være, at vi nu tager naturlige skridt i forlængelse af den fine lille aftale, vi lavede sidste år; at vi får fokuseret på de energiafgifter, der tynger dansk konkurrenceevne; at vi får taget et yderligere skridt i forhold til målrettede punktafgifter og afgifter, der hæmmer vores erhvervsliv; at vi får set yderligere på det problem, vi har i bunden af indkomstskalaen – vi gjorde noget ved det i finanslovsforhandlingerne, men ikke nok – som gør, at det for for mange mennesker ikke kan betale sig at arbejde, og at vi derfor har den situation, at vi oplever, at der kommer flere østeuropæere til Danmark og tager beskæftigelse, som i princippet kunne have været løftet af de stadig flere kontanthjælpsmodtagere, som er fuldt arbejdsdygtige, og som går arbejdsløse. Det er sådan set vores tegning, og jeg håber da virkelig, at en regering, der nu har skrællet sin venstrefløj væk og dermed den indflydelse – eller ikkeindflydelse – den har haft i regeringen, af, bliver manøvredygtige på det her, så vi kan lave en aftale. Må jeg så ikke sige – inden for de sidste 10 sekunder – at når statsministeren siger, at der ikke er noget, der er forsinket, så passer det jo ikke. Vi stod her for en måneds tid siden og spurgte til børnechecken, som regeringen administrerer i strid med vedtaget dansk lov. Problemet er uløst. Der er ikke fremsat noget lovforslag. Der har ikke været nogen substantielle forhandlinger. Regeringen har endnu ikke lagt et papir frem, der viser, hvilke alternative modeller der kunne være, og som afviger fra den model, som regeringen administrerer efter udenom Folketinget og nu har administreret efter i snart 9 måneder.

Svar:  Der var mange ting på en gang. Jeg skal se, om jeg kan komme hele vejen rundt. Allerførst vil jeg gerne kvittere for, at Venstre gerne vil være med. Jeg synes, at det er klar tale af herre Lars Løkke Rasmussen, at man gerne vil ind og bidrage til at løse nogle udfordringer. Jeg synes også, det er godt, at man siger det så klart her i Folketingssalen. Jeg synes også, at man skal have respekt for, at vi åbenbart har en lidt forskellig tilgang til det her. Vi har den tilgang, at vi har bedt et ekspertudvalg om at kigge på beskæftigelsesindsatsen, som jo har været lidt skæv i mange år, også da det var beskæftigelsesministre fra Venstre, som ikke rigtig fik ryddet op i tingene. Det har vi så fået et ekspertudvalg til at kigge på. Så skal parterne inddrages – selvfølgelig skal de det – og derefter vil regeringen så komme med vores bud på, hvordan vi synes en beskæftigelsesindsats skal være. Men jeg skal medgive herre Lars Løkke Rasmussen, at vi ikke starter med at tænke på et tal. Vi starter med at spørge os selv: Hvordan kan vi få en bedre beskæftigelsesindsats, som sikrer, at de arbejdsløse har bedre mulighed for at komme ind på arbejdsmarkedet, gerne i varige job? Hvordan sikrer vi en mere målrettet uddannelsesindsats, som bliver mere individuelt baseret og med større respekt for de arbejdsløse, hvilket de ikke altid fornemmer i det system, som vi har i dag? Det mener vi er de relevante spørgsmål at stille frem for bare at tænke på et tal. Venstre har tænkt på det tal, der hedder 3 milliard kroner, og derfor er det da ikke for meget at stille spørgsmålet til Venstres formand om, hvordan man skal finde 3 milliard kroner i beskæftigelsessystemet. Og det enkle spørgsmål er vel dybest set: Hvor skal der spares? Nu har vi fået at vide, at der er skitser sådan tegnet med løs hånd. Men kan vi ikke bare få et svar? Det behøver ikke at være lige nu, men man kan jo gå hjem og skrive det. Kan vi ikke bare få en plan for, hvordan det danske beskæftigelsessystem skal indrettes, hvis man skal spare 3 milliard kr.?