kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Det er jo en stor udfordring. Jeg er jo sådan set fuldstændig enig i det, spørgeren siger, og sådan overvejelsen omkring det. Der er igangsat en intensiv rekrutteringsindsats med kampagner, blandt andet på sociale medier, og det har ført til – og det er det glædelige – et meget stort ansøgerantal i 2018. Der er mere end 500, der har søgt. Der er optaget 122 fængselsbetjentelever i 2018. Det er det højeste antal i flere år. Men til trods for at vi har fået flere fængselsbetjente ind, har vi stadig væk en udfordring omkring afgangen – det er jo der, vi er udfordret – og det er jo derfor, at det her ikke kan stå alene. Det handler også om sygefravær og alle de andre ting, vi har aftale om. Så derfor kommer vi i forligskredsmødet i næste uge simpelt hen til at drøfte det her med rekruttering endnu mere og også det om, hvordan vi fastholder. For det er vi simpelt hen nødt til.

Svar:  Det er jeg glad for at høre, og jeg glæder mig meget til det møde. Her for nylig blev der udsendt en pressemeddelelse fra Fængselsforbundet, hvor der var sådan tre konkrete forslag til, hvad man kunne gøre, hvis man vil løse nogle af de problemer, de står i. Og en af de dele, jeg vil spørge ministeren om, er, at man i Fængselsforbundet åbenbart har ladet sig inspirere af det, vi har gjort for politiet, altså oprettet en skole i det vestdanske. Der vil jeg spørge ministeren til, hvad han synes om det.
Kommentar:  Det kan da godt ske, at ministeren kan være så heldig, at jeg kommer igen i næste uge. På TV MIDTVEST udtalte psykolog Jørgen Rønsholdt den 11. maj i forbindelse med en udsendelse om mistrivsel blandt nogle studerende på et lokalt gymnasium, at han er bekymret på deres vegne. Han appellerer til, at de unge igen får en form for social kontakt. Deler ministeren psykologens bekymringer, og mener ministeren, at der skal handles på det?

Svar:  Ja, selvfølgelig gør jeg det. Ellers ville jeg ikke have bidraget til, at vi har en § 2, hvor de udsatte unge er undtaget for nedlukningen. Det er en så vigtig pointe at have med. Jeg vil sige det sådan, at vi jo ved, at cirka hver tiende ung går hjem til en fuld forælder på hjemmefronten. Så kan man jo selv regne ud, cirka hvor mange der som minimum skal være tilbage på skolen, før jeg mener, vi er nået til et minimum af, hvad der er et acceptabelt niveau. Og der er alt for mange ungdomsuddannelser, hvor vi ikke er i nærheden af at have fanget en gruppe på den størrelsesorden og i den volumen op. Men det er jo faktisk det, der er ment med § 2. Det er netop, at unge, der har bumlede hjemmeforhold – det kan også være skilsmisse eller kræft, som jeg har sagt – faktisk har mulighed for at komme tilbage og være på skolen.
Kommentar:  Vi kan godt have en lang diskussion og sådan noget her, men lad os nu fokusere på spørgsmålet, som handler om, hvordan vi sikrer, at aftalen bliver udmøntet. Det er jo det, som spørgsmålet handler om, og det er det, som mit svar har udfoldet, altså hvordan vi sikrer det, og hvordan vi arbejder med det her. Hvis der er konkrete tvivlsspørgsmål i forhold til juraen på enkelte plejecentre, så er jeg jo nødt til at have fuldkommen klarhed over, hvad det er for en regel der findes. Hvis der findes en regel, som lyder ulovlig, så er jeg jo nødt til, før jeg kan fælde sådan en afgørelse, og før jeg kan vurdere det, at have den regel helt klart foran mig og også have vores jurister til at gennemgå det. Sådan må det jo være.

Svar:  Jamen ministeren har jo selv sendt det svar under hastelovgivningen, at man gerne må forlade sin bolig. Så hvor svært kan det være at svare på i en spørgetid? Men så må jeg jo sende det over skriftligt. Så må jeg spørge ministeren, hvordan ministeren helt præcis vil sikre, at den aftale, vi har indgået på ældreområdet, bliver overholdt og fulgt, herunder at kommunerne som udgangspunkt sikrer besøg på alle plejecentrene. Det har ministeren jo ikke kunnet svare på om er sket. Nej, det har ministeren ikke kunnet svare på i et skriftligt svar, jeg har modtaget. Her kan ministeren ikke redegøre for, hvilke plejehjem og kommuner der har åbnet op for besøg, og det må ministeren jo kunne svare på og herunder også finde ud af, om man lever op til den aftale, der er indgået, og tilbyder ekstra rengøring til dem, som har manglet ekstra rengøring.
Kommentar:  Jeg vil selvfølgelig gerne sørge for, at der kommer et link over til ordføreren, sådan at man kan finde frem til det sted, hvor det står på hjemmesiden. Jeg ved nemlig, at det står der, fordi det præcis er det, der er blevet aftalt og skrevet. Det vil sige, at den ordlyd ligger tilgængelig offentligt, sådan at man kan bruge den, og det skal man selvfølgelig gøre, hvis man står med den udfordring, at man er i tvivl om, hvordan vi skal gribe det an. Det er det, der er hele idéen med at få skrevet tingene nederst Der har været rigtig meget i dag, der har drejet sig om det her med mødepligten, og der har været en del forældre, der har været bekymrede for, om man så risikerer, at man bliver indberettet til kommunen af skolen, hvis det er sådan, at ens barn er derhjemme. Der er svaret bare: Nej, ikke, hvis man har lavet en aftale med skolelederen. Hvis man har lavet en aftale med skolelederen, er der ikke nogen indberetning, og der er ikke noget med risiko for sanktioner og de her ting, som jeg også har fået henvendelser om. Så det har jeg svaret rigtig mange gange til borgere, der har henvendt sig her i den senere tid. Hvis der er en aftale med skolelederen, er der det ikke, men hvis man ikke kan lave en aftale med skolelederen, fordi skolelederen vurderer, at det ikke er godt for barnet at være derhjemme – det er jo af hensyn til barnets beskyttelse – og hvis forældrene trodser, at en fagperson siger, at det simpelt hen ikke er godt for barnet, så vil man indberette det til kommunen, og så er der risiko for sanktioner. Det er meningen, fordi det sådan set er hele idéen med at have den beskyttelse af barnet. Nogle steder i landet er det faktisk nærmest det omvendte problem; der er så mange forældre, der beder om at få lov til at undervise deres børn fra Thailand i vinterperioden, at vi må stramme op den anden vej, fordi der er så mange, der får lov. Virkeligheden er jo, at den her regel også bliver brugt, når der ikke er corona, og det er klart, at i den nuværende situation vil der være en del forældre, som hellere vil holde deres barn hjemme og forestå undervisning hjemmefra. Må man gerne det? Ja, absolut, hvis lederen vurderer, at det er godt for barnet at være derhjemme. Men hvis lederen ikke vurdere det, så er det altså en beskyttelsesmekanisme over for børnene.

Svar:  Nu har vi jo ikke en helt almindelig situation lige nu, så det handler ikke om, at nogle gerne vil tage en tur til Thailand og være der i nogle måneder og undervise deres børn selv. Det handler om, at vi har coronaen, at der en smitte, at vi sender rigtig, rigtig mange hjem, og vi opfordrer sådan set også alle her i huset til at være hjemme, for at vi ikke får mere smitte end højst nødvendigt. Derfor er der selvfølgelig rigtig mange forældre og børn, der bliver rigtig bekymrede, når de får at vide, at nu har de bare at møde op. Derfor synes jeg, det er rigtig vigtigt, at vi er meget, meget tydelige, og jeg vil egentlig gerne høre ministeren bekræfte, at det, Skole og Forældre beskriver her, faktisk er det, der er gældende, hvilket vil sige, at der er den fleksibilitet til, at man rent faktisk kan lave den rigtige løsning derude.
Kommentar:  Lad os lige opsummere, hvorfor vi egentlig står her. Dansk Folkeparti forhandlede sammen med regeringen og andre partier – de seks partier, der står bag folkeskoleaftalen – og i 7 måneder forhandlede vi. I de 6 måneder snakkede vi også om internationale skoler og linjer som en del af forhandlingsoplægget fra regeringen. Frem til maj 2013 var der to afsnit om internationale skoler og linjer i aftaleudkastet. De røg så ud til sidst, fordi Dansk Folkeparti ikke kunne sige ja til folkeskoleaftalen, medmindre de kom ud. Sådan er det jo, når man forhandler: Man tager, og man giver. Så de her internationale skoler og linjer var en del af forhandlingen, og de var så sandelig også en del af den samlede aftale, som vi indgik med hinanden. Altså, det var en forudsætning for aftalen, at de udgik, og at vi ikke gik ind og lavede ændringer eller aftaler på det område. Det, der så sker, er, at regeringen efterfølgende fremsætter et lovforslag om kommunale internationale skoler, som er et selvstændigt lovforslag, men som dog alligevel berører folkeskoleloven. Hvordan kan ministeren så sige, at det her intet har med folkeskoleforliget at gøre, og at det intet har med folkeskoleloven at gøre, og hvordan kan ministeren påstå, at man ikke bryder forliget? For normal praksis i Folketinget er jo, at hvis et parti eller regeringen fremsætter et lovforslag, som der er forligspartier bag, og ikke snakker sammen med de partier, så kan de øvrige partier anse forliget som opsagt. Vil ministeren ikke for det første bekræfte forløbet, som jeg har skitseret det, og for det andet bekræfte, at det er normal praksis i Folketinget?

Svar:  Det er fuldstændig rigtigt, at regeringen som en del af folkeskoleloven havde ønsket, at en kommune kunne beslutte at lave en international grundskole, der simpelt hen var en folkeskole, men hvor der selvfølgelig var nogle andre muligheder med hensyn til sprog. Det vil sige, at den fuldstændig ville leve op til alt det, der er i folkeskoleloven. Det var Dansk Folkeparti imod. Det syntes både regeringen og de øvrige forligspartier var utrolig ærgerligt, for vi ville gerne havde givet mulighed for, at man kunne få nogle regulære internationale folkeskoler helt i forlængelse af folkeskoleloven. Men vi handlede i respekt for, at Dansk Folkeparti var imod det, hvad jeg i øvrigt synes er ganske svært at forstå, for det er noget, der er efterspurgt ude i kommunerne, og noget, der er med til at skabe vækst i kommunerne, altså at man har udenlandske medarbejdere. Men det ønskede Dansk Folkeparti ikke, og det var jo ærgerligt. Så tog vi det ud. Det, vi så har gjort, er at lave et helt andet slags skoletilbud, der hviler på principperne for de frie grundskoler. Så derfor skal man ikke leve fuldt op til folkeskoleloven. Der sker ikke nogen ændringer i forhold til folkeskoleloven på grund af de frie internationale grundskoler, som det drejer sig om her. De har deres egen hovedlov med nogle andre frihedsgrader, end folkeskolen har.
Kommentar:  Vi havde en opgave, og den opgave er ikke ændret væsentligt, nemlig at få Danmark sikkert og trygt igennem epidemien, hvor vi havde smittetal og smittekæder i Danmark, og man vurderede, der var høj risiko for at få smittekæder, som man så det i Norditalien. Det var situationen i de her uger i marts måned, som vi nu taler om. Og den fuldstændig afgørende vurdering var, at vi kom sikkert og trygt ud af det. Samtlige ting her er jo offentlige. Her er det et spørgsmål, om noget blev offentliggjort en fredag stedet for en mandag – det gør ikke en klap forskel.

Svar:  Jo, men det er bare ikke det eneste eksempel, vi har set. Der har været talrige eksempler på, at man, om jeg så må sige, har skubbet informationer og holdt ting tilbage og måske lige skåret et hjørne i sin information. Altså, er ministeren ikke enig i, at der er en form for samfundskontrakt med danskerne? Man har foretaget nogle ret drastiske indgreb i forhold til danskernes frihed – og det er så den ene side af kontrakten. Har regeringen så ikke på den anden side i den her kontrakt også en forpligtelse til at være fuldstændig skarp på sin kommunikation og være åben over for danskerne om, hvad det er, der foregår?
Kommentar:  Nu italesætter ordføreren, at det her skal ske, uden at det belaster miljøet, men det fremgår jo af lovforslaget, at der kommer godt 800 t ekstra kvælstof ud i de danske farvande som følge af den her lovgivning. Og så begynder man at snakke om, at man kan dyrke lidt tang og muslinger henne i et hjørne – et helt andet sted, end hvor man har de forurenende havdambrug. Jeg vil godt høre ordføreren, om der ikke er et problem i, at man ikke har belæg for, at de kompenserende virkemidler vitterlig virker.

Svar:  Jamen der skal jo også, når man beskæftiger sig med sagen – det tror jeg også at spørgeren er helt klar over – henvises til det her råderum miljømæssigt, sådan som det også har været debatteret grundigt undervejs. Så samlet set er det jo sådan, at vi, når vi får det hele indregnet med to streger under til sidst – efter alle mellemregningerne – skulle komme til den konklusion, at vi passer godt på vores miljø. Det er der så en række veje til, og det er jo lige præcis det, som alt forarbejdet og også, om jeg så må sige, det efterfølgende arbejde, når man forhåbentlig på et tidspunkt skal til at behandle nogle af de her ansøgninger, som kommer, skal kunne sikre. Derfor kan man selvfølgelig ikke – og skal heller ikke – stå her i Folketinget og sagsbehandle de enkelte ting. Vi skal bare sikre os, at vi i forbindelse med den lovgivning, som vi sætter i værk, kan sætte to streger under, at vi også passer godt på vores miljø. Det er jeg helt tryg ved. Og så ligger der altså også – i hvert fald mig bekendt – videnskabelig dokumentation for, at det for eksempel virker med muslinger og virker godt.
Kommentar:  Jeg kan nu ikke få øje på forskellen der. Jeg stiller spørgsmål i øst, og statsministeren svarer i vest. Jeg kvitterer dog for, at der trods alt er noget, der minder om et svar. Det er dog en forbedring i forhold til, hvad vi ellers har oplevet i de her spørgetimer med statsministeren. Men jeg spurgte jo til, hvor de private arbejdspladser er her. Jeg har fået øje på, at der er en lille oprustning på sundhedsområdet – noget mindre end den, vi spillede ud med i vores finanslovsforslag, men fred være med det. Så også i den sammenhæng kan jeg da beklage, at det ikke var os, der blev finanslovspartner; så kunne vi da have løftet sundhedsvæsenet lidt mere end det, man nu gør. Men det var ikke det, jeg spurgte til. Jeg spurgte til, hvor de nye private arbejdspladser er i det her finanslovsforslag. Hvad blev der af de 5.000 arbejdspladser, der knytter sig til boligjobordningen? Hvad blev der af de 2.000 private arbejdspladser, der kunne knytte sig til, at vi liberaliserede lidt i vores landbrugspolitik og bragte den i overensstemmelse med EU? Hvad med de 1.300 private danske arbejdspladser, der kunne ligge i at tage et opgør med den femdobling af NO x -afgiften, som også fagbevægelsen kritiserer? Det var det, jeg spurgte til. Nu spørger jeg så lige igen.

Svar:  Jeg kunne virkelig godt tænke mig, at Venstre lagde en samlet økonomisk plan frem. For så ville vi jo se, at det ganske enkelt ikke er rigtigt, at Venstre har over 6 milliard kroner til sundhed, når man samtidig opererer med nulvækst, uden at man så ville skulle skære på en lang andre række områder. Derfor er det lidt som at diskutere med en totalt blind makker, når man hører, at Venstre virkelig vil prøve at bilde befolkningen ind, at man har flere penge til sundhed end en regering og et parlamentarisk grundlag, som har sagt nej tak til nulvækst. Det er ikke rigtigt, og det er ikke ordentligt over for vælgerne, at man forsøger at bilde dem det ind. De private arbejdspladser har vi jo også i fællesskab skabt. Vi har lavet to vækstplaner sammen. Noget af det er ikke engang gennemført fuldstændig endnu; det bliver det ganske stille og roligt. Men hvis man bare kigger på dansk økonomi, ser man, at det er overordentlig positivt, at der siden årsskiftet 2013 er kommet 36.000 flere i beskæftigelse. De fleste af dem er i den private sektor. Det er da overordentlig positivt, at det er sket, og det er da et godt tegn for dansk økonomi. Så den politik, regeringen har stået for i 3 år nu, har fået ledigheden ned, den har fået styr på økonomien, den har fået flere mennesker i beskæftigelse, særlig privat beskæftigelse, samtidig med at vi har fået råd til at udvikle den offentlige sektor. Og jeg kunne godt tænke mig at vide, helt præcis hvor herre Lars Løkke Rasmussen er utilfreds med den politik. Så kunne vi få en rigtig diskussion om, hvor Danmark skal hen.
Kommentar:  Nu har vi i Syddjurs holdt en del møder, og der er blandt andet holdt møder med to folketingsmedlemmer, mig selv og så fru Anne-Mette Winther Christiansen fra Venstre, samt de to spidskandidater fra henholdsvis Venstre og Socialdemokratiet, for vi er selvfølgelig gået ind og har kigget på, hvordan det kan være, at Syddjurs har det så svært, og vi er gået ind i et konstruktivt samarbejde om det her. Vi var alle enige om, at hvis ikke det her blev ændret nu, ville det gå helt galt for kommunen. Hvis de skal undvære de her mange millioner i et budget, hvor de i forvejen skal spare, vil det blive utrolig svært for dem. De har jo så fået lov til at hæve skatten, som ministeren før sagde, men ikke nok i forhold til det tab, de har haft, slet ikke nok. De skal ud og lave flere besparelser, end de i forvejen har gjort. De skal ud og lukke flere skoler, skære i ældreomsorgen og andre ubehageligheder, de har prøvet før. Det er sådan nogle ting, de skal ud at prøve. Er ministerens eneste gode råd til Syddjurs Kommune så nu: Gå nu ud og find nogle flere besparelser, for I får ikke yderligere hjælp inden 2012?

Svar:  Jamen spørgeren ved, at der jo er indgået en genopretningsaftale, altså det her med, at Syddjurs Kommune er sat under administration, og derfor er vi jo i meget, meget tæt og løbende kontakt med Syddjurs Kommune specifikt om deres økonomiske situation. Jeg havde sådan set mere forstået, at spørgeren gerne ville tale om hele finansieringsudvalgets arbejde og netop om det fremadrettede, og jeg kan så forstå, at der er et ønske om et hasteindgreb i forhold til at gøre noget ved udligningsreformen sådan med et snuptag her og nu med hensyntagen til Syddjurs Kommunes situation. Der er det så, som jeg har redegjort for i min første besvarelse, at jeg ikke ser det som formålstjenligt, fordi vi sådan set skal basere hele udligningssystemets indretning på saglige, velbegrundede analyser, som altså dækker hele Danmark. Og vi har selvfølgelig så særaftalen her med Syddjurs Kommune.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. De medlemmer, der stemmer for, bedes rejse sig. Tak. De medlemmer, der stemmer imod, bedes rejse sig. Tak. De medlemmer, der stemmer hverken for eller imod, bedes rejse sig. Tak. Afstemningen er afsluttet. (Afstemningen foretaget på den i forretningsordenens § 35, stykke 3, angivne måde). For stemte 9 (DF og Susanne Zimmer (UFG)), imod stemte 59 (S, V, KF, LA og ALT), hverken for eller imod stemte 27 (RV, SF, EL og NB). Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Kommentar:  Jeg beklager, at jeg forfaldt til at give et indholdsmæssigt svar på en relevant problemstilling for vores sundhedsvæsen. Jeg kunne også have holdt mig til de slogans, vi kender fra valgplakaterne, som det, spørgeren kom med, om at bekæmpe privathospitaler. Jeg kender ikke nogen fra den her regering, der har det som et selvstændigt mål at bekæmpe privathospitaler. Det synes jeg er en interessant påstand at fremføre. Men til spørgeren vil jeg da sige, at det jo lige præcis er det, som spørgeren efterlyser, der er sket, når vi kan se, at der faktisk er sket en stigning i antallet af patienter, der behandles på privathospitaler under udbudsaftaler. Det er jo netop et udtryk for, at regionerne forholder sig til spørgsmålet om, hvor vi kan gøre god brug af privathospitalernes kapacitet som supplement til vores eget. Jeg mener, det er positivt, at man kan finde ud af at gøre det. Jeg er sådan set optaget af, at alle patienter får den behandling, de har brug for og ret til. Og det her er et af de redskaber, regionerne kan bruge.

Svar:  Ministeren siger, at ministeren ikke kender nogen fra den her regering, som er optaget af bekæmpe privathospitaler. Altså, der var jo for eksempel vist noget med en eller anden minister, der havde en drøm om et samfund uden privathospitaler, men lad nu det ligge. Vi er jo rigtig glade for, at regionerne i stigende omfang er begyndt at benytte udbud og arbejder på at blive bedre til at udnytte deres egen kapacitet. Blandt andet er øget brug af udbud noget, som mange regioner nogle år har været fodslæbende med, så det er jo sådan set positivt. Og der kan man sige, at tallene jo også kun er positive, hvis de dækker over, at der er flere patienter, der bliver behandlet hurtigere og til en lavere pris. Derfor kan man måske undre sig over, at nogle regioner ikke altid har været så gode til samarbejde med de private på en række områder, men tværtimod har hjemtaget behandlinger. Så jeg vil godt spørge ministeren, om det ikke er korrekt, at forudsætningen for at kunne tale om dagsordenen om mest sundhed for pengene og om, hvem der kan levere kvalitet bedst og billigst, nu engang også er, at man spørger til prisen.
Kommentar:  Tak. Også tak til ministeren for den orientering, vi fik forleden. Den var vi rigtig glade for, men samtidig tror jeg, at der er mange – ikke mindst i Ikast-Brande-området – der undrer sig over, hvorfor man ikke allerede på nuværende tidspunkt eller for flere dage siden, da man fandt ud af, at der var problemer med den juridiske del af it-systemet, indsat manuel kontrol? Altså, der er jo politi ude på de her indrejsecentre, og for hver dag der går, øger man altså risikoen for øget utryghed i lokalområdet.

Svar:  Det er rigtigt, at den 2. december orienterede jeg Folketinget om, at der var de her udfordringer, og efterfølgende er jeg blevet orienteret om, at der har været et par arrestanter, som er blevet løsladt, fordi de er røget i arresten på baggrund af de her oplysninger. Og vi er heller ikke i en situation i de her dage, hvor vi har rejst nye sigtelser. Det kan vi først, når vi får den manuelle kontrol på banen, og det bliver altså i den her uge – jeg tror faktisk, at de kommer til at starte i morgen.
Kommentar:  Det, jeg erfarede i går på vores gode og konstruktive møde med fagforbundene, var jo også, at de sagde, at nu var det tid til handling. De havde oplevet, at der var meget snak og tale om analyser under den tidligere regering. Det var de ikke tilfredse med, og jeg er sådan set enig i, at vi skal have fundet nogle løsninger. Og lette løsninger er det jo, når man blandt andet kan slå ud med armene og sige, at man bare skal have etableret en eller anden mellemstation eller mellemløsning, eller hvad det er blevet kaldt, uden at man samtidig også kan forklare indholdet af det. Jeg har hørt mange forskellige ting blive kastet ind over det, men man kan jo spørge Socialdemokraterne: Er det psykiatriloven, der skal gælde i den her mellemstation? Foreslår Socialdemokraterne, at man skal kunne udøve tvangsfiksering i den her mellemstation, som de altså taler om? Det har jeg jo ikke hørt noget svar på. Jeg hørte Socialdemokraterne i går åbne op for det, men mener man det, eller mener man det ikke?

Svar:  Hvis ministeren og regeringen ønsker at handle og indkalder til drøftelser og til forhandlinger, møder vi Socialdemokrater op. Jeg tror faktisk, at folk er en smule trætte af hele tiden at skulle høre på, hvad den tidligere regering har gjort og ikke har gjort. Efter mødet i går udtalte formanden for socialrådgiverne, at hun havde oplevet to ministre, der ikke havde en klar plan, og nu er det Venstre, der sidder i regering. Så det er Venstres ansvar at vise handling på det her område.