Kommentar:  Anledningen til, at vi spørger her, er ikke den årlige fødevarekontrol. Det er sådan set to komitésager, som Folketingets partier skulle forholde sig til i sidste uge. Vi havde egentlig indsendt et langt længere spørgsmål, hvor det kunne være hundrede procent præcist for ministeren, hvad det var, vi henviste til. Det er så blevet reduceret til det her korte spørgsmål, og det synes jeg ikke er rimeligt over for ministeren. For det, som man kunne se i de to komitésager, var jo, at der var nogle maksimalværdier, som blev hævet, og Folketingets partier skulle forholde sig til, om vi sådan set støttede, at de maksimale værdier blev hævet. Jeg synes, det er dybt bekymrende, når man ligesom ser på, at det er en lang række basisfødevarer, hvor der nu er udsigt til, når det bliver vedtaget nede i EU, at man hæver maksimalgrænserne. Så vil vi opleve, at fødevarekontrollen skal kontrollere efter pesticider, og så er det et højere tal, man måler efter, end det har været hidtil. Når regeringen i EU støtter den udvikling, støtter man jo sådan set, at der er nogle højere grænseværdier, og det synes jeg absolut ikke er hensigtsmæssigt, især ikke, når vi ser, at de her fødevarer er kartofler og jordbær, rødbeder, en masse frisk frugt, rodfrugter, tørrede bælgfrugter, druer, forskellige nødder, citrusfrugter, forskellige kornsorter, ris og en række frø. Altså, det er basisfødevarer, hvor man sådan set åbner op for, at der kan være et højere pesticidindhold. Det er selvfølgelig ærgerligt, hvis ministeren har forberedt sig, ud fra at jeg henviste til fødevarekontrollen og den rapport, og hvad den arbejder ud fra. Men det er sådan set ud fra de to komitésager, som vi blev forelagt i sidste uge, og hvor der er en såkaldt demokratisk proces, som er meget kortfattet, hvor partier har mulighed for at gøre indsigelse. Det gjorde Enhedslisten, og det blev bakket op af et par andre partier. Men der er jo egentlig for lidt tid til debat, og det er derfor, jeg rejser den her. Er ministeren bekendt med, at grænseværdierne blev hævet i de to komitésager?

Svar:  Det var også det spørgsmål, jeg svarede på; jeg forstod godt spørgsmålet. Men jeg er ikke sikker på, at spørgeren forstår problemstillingen, og derfor tillader jeg mig lige at forklare den. Det er sådan, når man bruger de her grænseværdier, og hvis man har en afgrøde, som ikke bruger det pågældende produkt, så fastsætter man grænseværdien til detektionsgrænsen. For hvis ikke man må bruge det pågældende aktivstof på den her afgrøde, må der selvfølgelig ikke være nogen rester overhovedet. Hvis man så finder ud af, at det kan være hensigtsmæssigt at anvende denne eller hin pesticid på en bestemt afgrøde, for eksempel fordi det kan fjerne en mere skadelig pesticid, en mere sundhedsrisikofyldt pesticid, går man ind og siger: Hvor fastsætter vi så tolerancetærsklen for det her? Det er klart, at det, der først og fremmest betyder noget her, jo er: Hvad udgør det pågældende aktivstof af sundhedsrisici? For det må man aldrig nogen sinde sætte over styr. Men man går også ind og ser på: Hvis man anvender det her aktivstof med almindeligt godt landmandskab, hvad kan vi så forlange, hvis man ikke bruger for meget og ikke bruger for lidt? Det er de to parametre, man så fastsætter den her grænse ud fra. Men det er klart, at hvis udgangspunktet var, at der ikke må være noget overhovedet, så bliver grænseværdien jo selvfølgelig sat op. Så verden er lidt mere kompliceret, end Enhedslisten ser den, også her.