Kommentar:  Altså, vi kan godt tage den her diskussion om, hvorvidt det koster arbejdspladser, eller hvorvidt nogle af de krav, vi har stillet til landbruget, rent faktisk er noget af det, der gør, at vi også kan sælge vores produkter. Men det er en anden snak. Vi kan jo ikke forhandle med miljøet. Vi kan jo ikke sige til miljøet, at de næste 20 år bliver man lige nødt til at stramme livremmen ind, og så trækker vi lige lidt hårdere veksler på jer, men det er vi altså nødt til, fordi vi er i en økonomisk krise – og tough luck, hvis man så ikke kan genoprette miljøet. På den måde kan man jo ikke forhandle med miljøet, og derfor siger jeg: EU kræver ikke et eller andet bestemt er os; de kræver, at vores resultat er et miljø i balance. Derfor er det jo et spørgsmål om, hvordan landbruget er i Danmark, hvordan vores udledninger er. Altså, når vi har nogle høje krav, handler det jo også om, at vi har et meget intensivt landbrug i Danmark. Det er godt, og det skal vi blive ved med, men vi bliver selvfølgelig også nødt til at kigge på, hvad det har af miljøkonsekvenser. Det er sådan set derfor, at den der miljøregulering, som EU har sat op, hvor de siger, at man skal have god økologisk tilstand, altså et miljø i balance, sådan set er en meget fornuftig måde at måle på, for så bliver det op til os at sørge for, at vi ikke ødelægger miljøet for fremtidige generationer. Det skal vi så finde ud af hvordan vi kan gøre bedst muligt, og det er det, det her handler om.

Svar:  Tak for det. Jeg vil bare sige, at det med god økologisk tilstand jo bliver en god debat. Vi kunne ikke få et klart svar på, hvad det er, for det er så svært derude, at ikke engang eksperterne egentlig er enige om, hvad god økologisk standard er. Og det er jo derfor, det er spændende at diskutere. Hvad er det, man selv har meldt ind? Hvad er det, miljøministeren går og siger dernede? Jo, det er: Det kan vi sagtens klare. Og så er man ligeglad med, hvad det her koster af arbejdspladser. Vi må bare sige, at de mål, vi sætter os, hver eneste gang er meget højere end bare i vores nabolande. Når det handler om Tyskland, så er der to forskellige mål for det samme vandløb, åsystem, bæk, eller hvad man vil kalde det. Er det rimeligt, er det målbart? Derfor spørger jeg bare, hvordan regeringen vil forsvare den her jasken med tingene. Vi siger i hvert fald, at debatten om de her vandplaner er god nok at have, men jeg håber også, at det står klart for enhver, at det i hvert fald ikke er vandplaner, der har vokset i Dansk Folkepartis have. Det er ikke vores skyld, at man står i den her diskussion om, hvad god økologisk standard er, og hvad det er, man skal melde ind til EU. Vi har set, at man i mange år har generet, kan man kalde det, mange folk og har fået arbejdspladserne ud af Danmark. Og det har også været med hjælp fra en borgerlig regering, det må jeg sige. Man kan ikke sige, at det kun er den nuværende, røde regering, der er skyld i det her. Det har selvfølgelig været undervejs i lang tid. Vi skal sørge for, at landbrugsjorden ikke bliver oversvømmet, bare fordi man har sat nogle kriterier op som at lade være med at grødeskære. Det betyder så, at vandet står ind over marken, langt ind bag ved, og at man ikke kan beregne, hvad det har af økonomiske konsekvenser. Det synes jeg er væsentligt ligesom at kigge på. Det er netop konsekvensen, ikke kun for arbejdspladserne i Danmark, men også når der så ikke kan dyrkes korn til andre lande, som jo egentlig mangler fødevarer. Det er man åbenbart fuldstændig ligeglad med. Vi vil selvfølgelig gerne have et godt vandmiljø, det ønsker vi også i Dansk Folkeparti. Men vi kan bare se, at nogle af de løsninger, der bliver lagt frem, jo ikke er de rigtige, når man også kan se, at fiskene ikke har det godt, fordi der hældes algerens i vandløbene. Ja, så dør der nogle fisk. Er det så den rigtige måde at køre efter målene på? Jeg siger bare, at man kan komme galt af sted, næsten uanset hvad man går og laver. Derfor spurgte jeg: Hvad er et naturligt vandløb? Og det har jeg stadig væk ikke fået at vide af miljøministeren. Hvor langt vil man gå tilbage i kortmaterialet? For det er jo vigtigt at sige, at basisanalysen skal være i orden. Man kan ikke bare sige, at man ligesom tager det, som man selv synes er det rigtige. Derfor står jeg jo også tilbage med den tanke og det billede, at det arbejde, der er foregået i Miljøstyrelsen sammen med ministeren, ikke har været godt nok, når man får det underkendt af Natur- og Miljøklagenævnet. En 8-dages høringsfrist, hvad er det da for noget? Det er jo noget, der kunne tilbydes lovgiverne herinde. De er vant til at arbejde under pres, og de ønsker måske nogle gange ikke at se høringssvarene, for de har for længst besluttet sig. Det er i hvert fald den opfattelse, der er af regeringen her, nemlig at man nogle gange ikke ønsker at se høringssvarene. Som herre Jens Joel siger: Lad os nu bare komme i gang, for uanset hvad det koster, skal vi bare have startet op her. Derfor siger vi jo, at vi gerne vil have, at man tager sig den tid, der skal til for at få data, målsætninger og den slags ting på plads. Og derfor mener vi også, det er vigtigt, at man ikke bare lægger sig fast på, at nu skal det sendes ud til en bestemt dato, men at det er gennemarbejdet materiale. Vi mener også, det er vigtigt, at man ser på, hvordan det er, man gør i Tyskland og de andre nabolande, så man ligesom kan sige, at nu gør vi det på den samme måde og selvfølgelig også får fælles niveauer for de her vandløb. Det er altså bare stadig væk svært at forklare folk, at det samme vandløb, som bare danner et skel imellem to lande, har to forskellige kvalitetsstandarder. Det har jeg stadig væk ikke fået et klart svar på. Det får jeg nok heller ikke et klart svar på, for det kan man ikke forklare som minister. Men jeg glæder mig til, at man indser, at det skal være på et fagligt og sagligt grundlag, man skal lave de her vandplaner, når man kommer så langt. Tak.