kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Så det, vi kan regne med, er, at der bliver indkaldt til forhandlinger på et eller andet tidspunkt om, og vi skal ikke skændes om ord, men altså en meget gennemgribende reparation, nogle meget gennemgribende foranstaltninger, for at få vendt den her meget kedelige tendens?

Svar:  Ja, jeg synes, vi skal spise elefanten bidvis, det plejer at være en god idé, men jeg mener faktisk også, at der skal være ændringer af elefantstørrelsen på folkeskoleområdet. Det har også både lærere, forældre, elever og ledere efterspurgt i årevis, og det synes jeg vi skal imødekomme. Vi havde jo et forår, der på mange måder var rigtig hårdt for folkeskolen, og det er det også stadig væk, særlig i Nordjylland i øjeblikket, i forhold til corona, og vi får jo der en evaluering af nogle af de faktisk på ryggen af en svær situation spændende undervisningsformer, der udkrystalliserede sig. Rigtig meget af det kan egentlig godt lade sig gøre inden for folkeskoleloven, men det er bare ikke det, der er den daglige praksis, af alle mulige årsager, og det får vi en evaluering af, som er færdig her i december eller januar måned, og vi har også et par større diskussioner her i Folketingssalen om lige præcis en folkeskolereform. På ryggen af det vil vi selvfølgelig tage initiativ til, at vi prøver at gå til, hvordan det så er vi kan komme derhen, hvor vi egentlig dengang alle sammen gerne ville hen med reformen, nemlig at flere forlader skolen og kan læse og regne. Så synes jeg også, vi skylder drengene, at de faktisk undervejs er blevet motiveret til at lære mere, når de er færdige med folkeskolen.
Kommentar:  Jeg var ved at sige, at jeg så ikke tror, jeg vil spørge om så meget mere, men bare sige, at det er dejligt sådan en onsdag eftermiddag i højt solskin og meget varme at være glad.

Svar:  Ja, der er kun grund til at være glad i det her vejr.
Kommentar:  Jeg får egentlig lyst til at stille lidt det samme spørgsmål, som herre Søren Søndergaard stillede til mig. Ja, vi kan nå rigtig langt inden for den ene procent i forhold til grøn omstilling, social stabilitet og det at løfte lande uden for EU, de fattigste lande og så videre, men er ordføreren overbevist om, at vi kan nå langt nok med 1 pct.? Er det ikke en dårlig idé at låse os fast der, før vi har fundet frem til det egentlige omfang af det budget, der er behov for?

Svar:  Nej, det forholder sig jo lige omvendt. Hvis muligheden er der for at hæve budgettet, kommer der aldrig en prioriteringsdiskussion – aldrig nogen sinde. For dem, som er imod, at der bliver skåret ned på svindel og svig og på den uhensigtsmæssige måde og de forkerte bevillinger, dem, der er imod det, siger, at vi bare kan hæve budgettet, hvis der kommer nogen af de gode ting. Nu har jeg jo siddet i det parlament, og jeg vil sige, at jeg har hørt fra rigtig mange – og det gælder ikke kun folk, jeg nødvendigvis er politisk uenig med – at løsningen på alle problemer var et højere budget. Så hvis vi skal komme af med nogle af de dårlige ting ved EU-budgettet, hvis vi skal have ansvarliggjort i forhold til svindel og svig, tror jeg, at det er meget afgørende, at vi får en prioriteringsmæssig diskussion, og den prioriteringsmæssige diskussion kan vi fremtvinge ved at lægge en fast ramme. Så kan det godt være, at der, når den faste ramme er lagt, efterfølgende kommer nogle forslag, som vil gå ud over den faste ramme, og så kan vi diskutere det til den tid. Men jeg vil dog sige, at medlemslandene også skal bidrage, og mange af de ting, som vi snakker om her, er jo penge, som vi sender ned til EU for så at få dem tilbage igen. Man kan sagtens vedtage ting i fællesskab, på europæisk plan, hvor udgiften så pålægges de enkelte lande. Det er vel meget naturligt. Hvis man for eksempel vedtager, at der skal være veterinærzoner i landene, sådan at dyrene ikke har fri bevægelighed ved sygdomme og så videre, så er det jo landene, der skal betale, og det behøver jo ikke nødvendigvis at være en omkostning for EU.
Kommentar:  Det er jo ikke helt rigtigt, at folkeskoleloven ikke bliver ændret. Der kommer jo en teknisk ændring af folkeskoleloven. Det har ministeren selv i et svar til mig sagt. Dermed er folkeskoleforliget jo også berørt, for hvis man skal ændre i folkeskoleloven, skal man snakke med forligspartierne. Det er jo ikke et tag selv-bord. Så vil ministeren ikke bare bekræfte 1) at der kommer en lille ændring, en såkaldt teknisk ændring i folkeskoleloven, og 2) at det så også vil betyde, at man dermed bliver nødt til at inddrage forligspartierne?

Svar:  Nu er herre Alex Ahrendtsen jo en garvet politiker og ved derfor også, at tekniske ændringer er noget, der sker i lovforslag på tværs. Det ændrer ikke på substansen i et lovforslag. Derfor er der jo en parallel til det her, nemlig da det besluttet – jeg tror så i øvrigt, at det var imod Dansk Folkepartis stemmer – at man kunne etablere en Europaskole, som heldigvis er åbnet nu i København. På samme måde har den sin egen lov. Der er nogle tekniske ændringer, men det ændrer ikke på substansen i folkeskoleloven. Der er nogle tekniske ændringer her, men det er en anden skoleform. Desværre kan man ikke lave en regulær international folkeskole, det forhindrede Dansk Folkeparti, men friskoleloven, som er en særlig lov, har vi brugt som et forbillede. Det bliver så et lidt andet skoletilbud end det, vi ville have, men dog et fremskridt for kommunerne.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 32 (DF og EL), imod stemte 69 (S, V, LA, ALT, RV og KF), [hverken for eller imod stemte 4 (SF)]. Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Kommentar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte: 110 (V, S, DF, SF, KF, RV, EL og LA ), imod stemte: 0, hverken for eller imod stemte: 0. Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Der er ingen, der beder om ordet, og vi går til afstemning.
Kommentar:  Tak. Jeg har talt med flere lærere, som har vanskeligt ved at forklare ofte grædende studerende, at det ikke er muligt at gå til eksamen i et 60 m² stort undervisningslokale, hvor der kun skal være en studerende, en censor og en eksaminator og så en gang imellem en ekstra, som er interesseret. Jeg har også fået personlige historier fra lærerstuderende, som overvejer at undlade at aflevere til eksamen i deres hovedfag; nogle har ikke fået alle deres undervisningsgange, andre har ikke adgang til den litteratur, der er opgivet til eksamen. Derfor er mit spørgsmål: Hvad vil ministeren mene at lærerne skal fortælle de studerende, som har vanskeligt ved at forstå, at de ikke kan blive eksamineret i et 60 m² stort lokale, og som spørger efter de undervisningsgange, som de mangler?

Svar:  Det har været en kraftpræstation af vores undervisere og vores ledelser derude, som på bedst mulig vis har omlagt mest muligt af undervisningen. Ville vi hellere have haft det anderledes? Ja, selvfølgelig, for ellers var det jo den her måde, vi normalt havde indrettet det på; det er det ikke. Jeg vil faktisk godt i den her sammenhæng rose vores uddannelsesinstitutioner for den meget tætte dialog, vi har haft. Det er faktisk dem, der har taget på sig at vurdere, hvad der krævede fysisk fremmøde, og hvad der ikke gjorde, og derfor har det været en lokal beslutning, hvilke eksamener der krævede fysisk fremmøde. Det vil jeg godt rose for og anerkende er vigtigt, nemlig at det er folk med lokalkendskab, som kender lokalerne, som kender de studerende, og som kender fagene, og ikke os, der politisk har skullet vurdere hver enkelt eksamen. I forhold til det samlede smittetryk handler det jo også om, hvor mange vi kan tåle tager bussen derhen, hvor mange vi kan tåle køber en kop kaffe på vejen, og hvor stor mobilitet samlet set i samfundet vi har råd til. Og vi kunne godt vælge at åbne op for alle vores videregående uddannelser, men så ville der have været noget andet, som vi ikke kunne åbne op, og på den måde er det hele jo en helhed.
Kommentar:  Jo, jeg synes, det er rigtig ærgerligt, at vores tog ikke kører så godt i dag grundet tidligere tiders for få og for små investeringer i jernbanetrafikken i Danmark, herunder på tidspunkter, hvor Socialdemokratiet havde regeringsmagten. Men problemerne på Kystbanen knytter sig ikke til, at der falder for få penge af til DSB. De knytter sig til en infrastruktur, som er forældet. Herre Rasmus Prehn ved jo godt, at når vi på et tidspunkt får elektrificeret skinnerne på Sjælland, vil vi kunne lade Kystbanen køre ud på det sjællandske regionalnet i stedet for at køre op igennem Sverige, hvor der er store forsinkelser – og det vil forbedre rettidigheden. Så det er en af de ting, vi kan gøre. Og vi kan ikke fremskynde den proces, selv om vi så havde en milliard eller to milliarder mere.

Svar:  Tak, formand. Jeg vil igen læse spørgsmålet op: Mener ministeren, at der er behov for at drage andre end »virkeligheden« til ansvar for problemerne med udrulningen af det nye signalprogram, og skal det have ledelsesmæssige og kommunikative konsekvenser for Banedanmark?
Kommentar:  Jamen som nævnt tidligere synes jeg sådan set, at det må være op til de enkelte partier ganske enkelt at udøve ansvarlighed i forhold til vælgerne og at give vælgerne oplysninger om, hvad grundlaget for deres politik er. Jeg tror ganske enkelt ikke, at det er nogen god idé, at vi begynder at lovgive om, hvad der for eksempel kan stå i et valgprogram. Men altså, som jeg nævnte i besvarelsen tidligere, jamen så er det jo også op til partierne selv at afgøre, hvilke bindinger de så vil lægge på sig selv, og hvilken politik de vil fremlægge over for vælgerne. Og sådan mener jeg sådan set det bør være.

Svar:  Mener ministeren, det er rimeligt, at eksempelvis LO mod betaling ser ud til at kunne diktere politiske partiers kommunalpolitiske valgoplæg forud for kommunalvalget den 17. november?
Kommentar:  Jamen det synes jeg er et fantastisk godt spørgsmål. Jeg har faktisk flere artikler, som jeg godt vil vise ordføreren efterfølgende, som viser, at flere af de store detailhandelskæder går ud og siger, at de selvfølgelig modtager betaling fra producenterne for de varer, der vises i katalogerne. Sådan er det jo. Det interessante er faktisk, at de tjener tre gange omkostningerne for den reklame, de skal sende ud til forbrugerne. Så der er ingen tvivl om, at de store dagligvarekæder sætter stor pris på de her reklamer. Jeg har egentlig ikke det store problem med de 14 dage, for jeg vil jo lave skiltet om til et ja tak-skilt, og så er der jo ikke nogen problemer. Men de, der ønsker at fastholde nej tak-skiltet, siger jo hele tiden, at de gerne vil gøre det nemmere, lettere og bedre og alt sådan noget, og hvis man kan gøre det bedre og nemmere, så er jeg lydhør. Så kommer jeg bare med et eksempel, og det handler om de 14 dage, men jeg vil lade være med at finde hår i suppen. Lad os bare gøre det til et ja tak-skilt, så har vi ikke problemet.

Svar:  Nu er avisartikler jo ikke nogen dokumentation for, at det her er den skinbarlige sandhed om, hvorvidt nogen skulle tjene penge på disse reklamer. Men jeg har et andet spørgsmål. Skulle det på et eller andet tidspunkt komme til et regeringsskifte efter et valg, må jeg sige, at jeg allerede her fornemmer en lille regeringskrise, for jeg kan høre, at der er en smule uenighed om, hvorvidt man vil det her. Og jeg synes da, det er vigtigt for de 80 procent af befolkningen, der gerne vil have reklamer, at vide, om det er noget, som SF og De Radikale ønsker at trumfe igennem, hvis der skulle komme et rødt flertal. Jeg synes da, at det er vigtigt, at borgerne har fuldstændig styr på det.
Kommentar:  Tak for svaret. Så bliver jeg nødt til at høre, om ministeren er enig med sin partifælle Villum Christensen, som siger, at boligerne bliver renoveret og bliver bedre, og så bliver de også dyrere, og det tror han er svært at undgå. Han siger altså, at det er selve renoveringen, der gør dem dyrere, men mener ministeren ikke, at det, der gør, at de bliver dyrere, er, at man overgår fra reguleret husleje til markedsleje? Det er sådan, jeg hører det nu.

Svar:  Det er jo de to ting, der er i spil. Det ene er, at man som udlejer putter nogle penge i lejligheden og gør den bedre ved renovering. Det kan retfærdiggøre en højere husleje. Så ryger boligen fra et sæt af reguleringsregler over til et andet sæt af reguleringsregler, nemlig fra omkostningsbestemt husleje til det lejedes værdi, og det fører også til en huslejestigning. Det er jo nogle regler, som Socialdemokratiet bakker op om. Der er mange partier i Folketinget, der bakker op om de regler, der muliggør det.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 114 (S, DF, V, EL, LA, ALT, RV, SF og KF), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er enstemmigt vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Kommentar:  Vi har en række forebyggende indsatser: Barnets Reform og forebyggelsespakken. Vi har været inde at lempe lidt på den lov, der vedrører adoption uden samtykke. Vi har lavet målrettede indsatser for mødre med misbrugsproblemer, altså mens de er gravide, og inden de nedkommer og barnet kommer til verden. Så det er på lange stræk jo sikret, at man får taget hånd om de unge. Alligevel giver jeg spørgeren ret i, at vi ser eksempler på, at de overgange ikke er tilstrækkelig stærke. Jeg tror, det kræver en kontinuerlig og vedblivende indsats at løfte det, og derfor har jeg jo også i forbindelse med den her dokumentar sagt, at jeg gerne vil i dialog med KL om, om der er nogle initiativer, vi kan tage i fællesskab, for at styrke de overgange.

Svar:  Altså, det er jo ikke tilstrækkeligt, og derfor har Dansk Folkeparti også ad flere omgange indkaldt til forespørgselsdebatter om Barnets Reform. Der er også sendt hyrdebrev ud til alle 98 kommuner om netop de udfordringer, der er. Så derfor vil jeg spørge ministeren, om ministeren mener, at der skal iværksættes sanktionsmuligheder, når man ikke overholder lovgivningen og ikke følger lovgivningen. I forhold til intentionerne har vi jo senest haft et fælles forslag til vedtagelse om Barnets Reform, hvor vi netop har skrevet, at hvis det ikke sker, må regeringen sikre, at man fremadrettet benytter de redskaber og sanktionsmuligheder, der findes over for kommuner, der ikke følger og overholder lovgivningen. Det står der i vores fælles vedtagelsestekst. Vil ministeren følge op på den del?
Kommentar:  Tak for de opfølgende kommentarer her. Det var derfor, jeg startede med at sige, at jeg jo sådan set i udgangspunktet er enig med herre Claus Kvist Hansen, når han siger, at det ikke kan passe med sådan en lang periode. Det er derfor, jeg opridser sagens forløb. Den sag, jeg ikke vil forholde mig til, er den verserende klagesag, som er i gang nu. Men når jeg opridser hele forløbet af selve sagen, er det for at skitsere, at der altså er tale om tre forskellige sager med en række forskellige instanser involveret. I Kystdirektoratet bestræber man sig selvfølgelig på at kunne levere nogle hurtige svar, særlig fordi nogle af de spørgsmål, man får i det direktorat, er stærkt forbundet til årstiderne, hvilket vores benyttelse af kysterne her i landet ofte er.

Svar:  Jamen jeg synes stadig væk ikke, vi er kommet frem til, at ministeren erkender, at det her ikke er godt nok. Vi har et samspil mellem en gruppe investorer, og så har vi to-tre myndigheder blandet ind i sagen, og så har vi desuden noget EU-ret, der ligesom blander sig i den her sag. Jeg er fuldstændig enig i og helt på det rene med, at sagen er kompliceret. Men 9½ år er simpelt hen for lang tid for hvem som helst at vente på en afgørelse. Jeg er egentlig ikke så optaget af, om det er en afgørelse, der går i den ene retning eller i den anden retning. Men alle borgere og virksomheder har altså krav på, at deres sager bliver behandlet inden for en rimelig sagsbehandlingstid, og det er 9½ år ikke.
Kommentar:  Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.

Svar:  Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 1, tiltrådt af udvalget? Det er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.
Kommentar:  Nu er det jo, som om det er ministeren, der hænger fast i det, vi ikke vil tale om – i minkene og så videre Altså, nu taler vi jo rent abstrakt: Hvis vi har at gøre med en minister, der af sin departementschef får at vide, at det, som han eller hun gerne vil gøre, er der muligvis ikke lovhjemmel til, og så spørger ministeren departementschefen, om vi nu er sikre på, der ikke er lovhjemmel, og så siger departementschefen, at arh, det er vi ikke, men at det ville være klogt at få det afklaret, og så svarer ministeren, at lad os endelig ikke få det afklaret, men bare køre videre, for så ved jeg jo ikke, at vi agerer i strid med loven, er justitsministeren så ikke enig i, at i sådan et scenarie vil ministeren have forbrudt sig imod ministeransvarlighedsloven § 5, fordi man bevidst vælger at køre videre uden at sikre sig, at der er lovhjemmel?

Svar:  Det, der jo er problemet her, er, at der igen bliver lagt to præmisser ind, som ikke passer. Altså, det gælder den præmis om, at der er noget, han eller hun – forstået som ministeren – gerne vil gøre. Det, der var sagen i covid-19-udvalget, var jo ikke, at man gerne ville gøre det. Og så er der den anden præmis, at hvis man som minister bliver præsenteret for spørgsmålet, og der bliver sagt, at vi ikke er sikre på, der er lovgivning, skulle man sige, at det skal vi ikke have afklaret. Det, der sker i covid-19-udvalget er jo præcis, at man siger, at det her skal vi have afklaret, at måtte situationen, som vi ikke har taget stilling til, opstå på et eller andet tidspunkt, skal vi lige huske at få det afklaret. Derfor er præmisserne for spørgsmålet om bevidst uvidenhed efter min bedste overbevisning ikke rigtig.
Kommentar:  Grunden til spørgsmålet er jo naturligvis den omtale, der har været af en rapport, som angiveligt er sendt fra Forsvarskommandoen til ministeriet i februar måned, om, hvordan fremtidens helikopterberedskab skal være. Der er ministeren jo citeret for i Berlingske Tidende at sige, at der har været en lang række bemærkninger til rapporten. Kunne ministeren ikke fortælle, hvad det er for bemærkninger – og også gerne oversende til Folketinget, hvad det er for bemærkninger, der har været til rapporten?

Svar:  Sagen er den, at det jo er en rapport, der er under forberedelse. Jeg har ikke selv set rapporten. Det, som ministeriet siger til mig, er, at rapporten er udarbejdet, og så bliver den sendt til departementet, som så har nogle bemærkninger, som man så er i dialog med Forsvarskommandoen om, blandt andet en kvalitetssikring og så videre Så rapporten er ikke færdig endnu, og derfor ville det være halsløs gerning af mig dels at begynde at botanisere rundt i den, dels også i virkeligheden at sende halvfærdigt materiale over til Folketinget. Det tror jeg Folketinget vil have sig frabedt. Jeg synes også, at det er værd at bemærke, at der jo er fokus på, at redningsberedskabet fungerer effektivt. Der er i årets finanslov sat yderligere penge af til akuthelikoptere, navnlig jo i tyndt befolkede områder og på vores øer.
Kommentar:  Det synes jeg er helt korrekt: Den nationale lovgivning er helt klart ikke dér, hvor den skal være. For vi er nødt til på det nationale plan at gå ind og regulere det her. Det kan ikke være sådan, at det er det enkelte byråds styrke, der skal sikre, om et område bliver islamiseret eller ej. Der må man simpelt hen stå hårdere imod, og derfor er jeg meget, meget skuffet over, at ministeren ikke har talt med sine partikammerater i Slagelse og fået dem til at stå imod, indtil vi kan vedtage noget national lovgivning, som i højere grad kan gøre det muligt at stoppe den form for islamisering, ligesom der er mange andre former for islamisering, der selvfølgelig skal stoppes.

Svar:  Nu er Slagelse Kommune en kommune, der har modtaget indvandring fra Mellemøsten igennem de seneste årtier, ikke kun i Slagelse by, men også i Korsør, hvor vi alle sammen kender til situationen på Motalavej. Og når der er mange muslimer, der ønsker at praktisere deres religion, hvis ellers de kan finde finansiering til det, så synes jeg, det er helt naturligt, at de selvfølgelig også har mulighed for etablere en moské. Det, der er vores opgave, er, at den moské ikke bliver et instrument for udenrigspolitiske interesser i Danmark fra andre stater, at det ikke undergraver demokratiet, og at det tværtimod bliver en levende og aktiv integreret del af det lokalsamfund, de er i, og ikke vender ryggen til det lokalsamfund.
Kommentar:  Jeg synes egentlig, det var en interessant ordførertale, herre Jeppe Mikkelsen holdt. Noget af det, jeg synes er interessant, er jo spørgsmål omkring retssikkerhed. Der kunne jeg godt tænke mig at spørge herre Jeppe Mikkelsen: Bekymrer det egentlig ikke Det Radikale Venstre, at de kriminelle, der har lavet noget rigtig skidt som 14-årige, ikke har nogen retssikkerhed, forstået på den måde, at de jo ikke har en forsvarer til at tage sig af den pågældende sag? Der er ikke nogen, der kan hjælpe. De bliver stillet over for de sociale myndigheder, og så må de bare erkende den skyld, som politiet meddeler dem. Det kunne jo godt være, at en ung kriminel på 14 år faktisk var uskyldig og derfor havde brug for retssikkerhed.

Svar:  Jeg synes, det er lidt groft at sige, at man generelt set ikke har nogen form for retssikkerhed i vores sociale system. Altså, selv om en forvaltningsmyndighed har truffet en afgørelse, har man jo mulighed for at påklage den, og man kan også i sidste ende, jævnfør grundlovens § 63, indbringe den for domstolene og dermed få en forsvarer, så vi ikke risikerer, at nogle bliver udsat for et decideret justitsmord – også selv om de er under 15 år. Det gælder jo også alle andre mennesker, som får foretaget afgørelser om deres sociale forhold og liv i det sociale væsen. De har jo samme klagemuligheder. Vi vil gerne være med til at se på, om vi kan styrke retssikkerheden i det sociale væsen, og vi vil gerne være med til at se på, om vi kan gøre noget og gerne særligt for unge kriminelle. Jeg tror bare, at det her forslag har så mange bieffekter, så det alene, at folk vil få en forsvarer, ikke vil stille dem bedre.