kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Ja, nogle andre. Det er regeringens parlamentariske grundlag, vi taler om, det er de partier, som bærer finansloven igennem sammen med ministerens parti i regeringen. Jeg synes jo ikke, det svar er helt rimeligt, når jeg nu ovenikøbet har ventet 14 dage på at få det her spørgsmål til besvarelse her i Folketinget. Det er ordførere fra de her partier, der går ud og siger, at de vil kræve det her i forhold til nogle forhandlinger, der skal være, hvis der skal laves en sikring af økonomien og af fundamentet under SAS' fremtidige virke. Derfor spørger jeg om ministerens holdning: Er man enig i det, eller er man ikke enig i det? Og så begynder man på alt muligt andet, og det beklager jeg.

Svar:  Jeg har sagt det meget klart. Regeringen har stillet garantier for SAS sammen med den svenske regering. Der er sendt et aktstykke frem til Folketingets Finansudvalg, og der er givet svar på spørgsmål i den forbindelse, og der er ikke dér stillet nogen krav fra regeringens side, i forhold til at SAS skal være mere grønt end det, SAS allerede har lagt op til at være, og efter mine bedste begreber er SAS et selskab, der har en meget visionær tilgang til det her. Så er det rigtigt, at der er partier fra regeringens parlamentariske grundlag, der kan have en anden position, men jeg håber da, at vi i et bredt samarbejde i Folketinget arbejder sammen om at holde hånden under SAS, for det er ikke noget, man alene gør med sit parlamentariske grundlag.
Kommentar:  Igen tror jeg, at det er en åben dør, ministeren sparker ind. Alle partier herinde, tror jeg, ser gerne et bedre samarbejde mellem skoler, musikskoler og kulturskoler. Det er helt oplagt, det synes jeg bestemt er rigtig godt. Men sandheden er jo, at mens kommunerne har øget deres bidrag til kulturskoler og musikskoler, har staten reduceret sit bidrag, og det skal jo så kompenseres af forældrebetalingen. Det er måske derfor, at vi kan se, at 55 procent af musikskoleeleverne kommer fra familier med en husstandsindkomst på over 800.000 kroner om året. Det er jo den der sociale barriere, vi gerne vil være med til at bryde og støtte ministeren i at tage nogle konkrete initiativer til at gøre.

Svar:  Det vil jeg gerne samarbejde om, men jeg vil bare understrege, at jeg ikke tror på, at det er penge, som kan løse det her problem. Det er et grundlæggende problem, som handler om noget andet, nemlig at det er blevet besværligt at bruge musikskolernes tilbud nogle steder i landet. Der er kommuner, som allerede har taget rigtig interessante initiativer i forhold til at få det her samarbejde til at virke bedre. Men der er en anden ting, som jeg også synes vi skal drøfte, og det ved jeg også at ordføreren vil være interesseret i at drøfte. Det er, hvad det er for nogen pædagogiske metoder, man bruger. Skal det være enkeltundervisning i et instrument, eller skal man også begynde med noget sammenspil for de helt små børn på et tidligere tidspunkt for at fastholde deres interesse, da det sociale også betyder noget? Så jeg tror, at der er en række veje, man kan gå. Hvis ordføreren konstaterede, at jeg sparker en åben dør ind i forhold til ordføreren, så går det altså også den anden vej, så lad os prøve at se, om vi kan finde nogle løsninger, som gør, at flere børn kan få adgang til musik. Det mener jeg er en væsentlig målsætning at sætte sig.
Kommentar:  Rigspolitiet mener, at Polsas kan udvikles og forbedres, indtil et nyt system kan tage over. Den plan ligger hos Rigspolitiet. Og så er der de her løbende tilpasninger med at sikre, at systemet understøtter både gældende lovgivning, arbejdsgang hos politi, hos anklagemyndighed. Det er det, man hele tiden udvikler på. Det bedste, jeg kan sige i dag, er det, vi har aftalt i flerårsaftalen, nemlig at aftaleparterne noterer sig, at politiet planlægger at igangsætte udskiftning af det nuværende sagsbehandlingssystem, Polsas, i løbet af flerårsaftaleperioden. Jeg kan ikke lige sige mere om det, fordi det kan jeg ikke give noget meningsfuldt svar på lige her på stående fod.

Svar:  I et par aviser har der været noget dækning af sagen, og Venstres retsordfører udtalte i den forbindelse, og jeg citerer: » Hvis vi ikke kan få statistik på anmeldelser, sigtelser og domfældelser for specifikke kriminalitetsformer, er det en mangel. Og det skal repareres.«   Jeg går ud fra, at ministeren er enig i det; det er vi vist alle sammen. Jeg skal bare spørge om noget i forhold til den reparation, der skal foregå. Når der er en regeringsordfører, der udtaler sig om sådan en sag i en artikel fra for ganske nylig, kan ministeren så ikke komme mere ind på, hvad den her reparation indebærer, og hvornår vi kan forvente retvisende statistik?
Kommentar:  Jamen herre Christian Juhl, jeg kunne godt tænke mig at vende lidt tilbage til, at der mangler noget økonomi. Derfor vil jeg da gerne spørge ordføreren, om ordførerens gruppe eller ordføreren kunne være med til, at vi rettede henvendelse og så på, hvad der er sparet af penge under coronakrisen. Hvad ligger der af penge i de forskellige gruppers kasser, som vi ikke kan bruge, fordi der er coronakrise? Kunne vi ikke lave en opsamling på det hele vejen rundt i alle lande? Hvis vi nu gik frem i Danmark og sagde, at det kunne vi jo finde ud af, så kunne vi se, om vi kunne skubbe de penge tilbage og bruge dem på noget, som virkelig manglede, som herre Christian Juhl var inde på. Det synes jeg da i hvert fald kunne være noget, vi kunne komme med her fra dansk side.

Svar:  Tak for spørgsmålet. Det er allerede sat i gang på sidste præsidiemøde, endda med opbakning fra Nordisk frihed, som Dansk Folkeparti er en del af. Der blev der sagt til præsidentskabet, at de skulle prøve at undersøge, hvordan det ser ud i år – hvor meget vi reelt har sparet, og hvordan vi kan bruge de penge. Kan de frigives til andre aktiviteter? Kan vi undgå, at de skal tilbage i landenes kasser? For det er der jo også nogle regler om. Det vil sige, at jeg går ud fra, at vi nu her på præsidiemødet og i forbindelse med de møder, der er i udvalgene, får et svar fra præsidentskabet allerede her inden for en 3 uger elle en måned. Så det er i gang. For der var rigtig mange, der var interesseret i at sige, at det må vi have sparet noget ved. Det er klart, at det program, som vi bruger, ikke har været billigt, fordi det skal kunne køre både med tolke og med vores taler til hinanden. Ordføreren har sikkert oplevet, når hun har været til møder i udvalget, at der har været lidt problemer med det, og at det har kostet penge.
Kommentar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte: 95 (V, S, SF, KF, RV, EL og LA), imod stemte: 0, hverken for eller imod stemte: 17 (DF). Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Vi går direkte til afstemning.
Kommentar:  Det er sådan, at når vi af oppositionen ligesom bliver tillagt forskellige alibier, skal man lige overveje, hvor meget der er lettere iscenesat og lettere manipuleret. Hvis jeg lige må komme tilbage til rødderne i det SU-oplæg, regeringen har præsenteret, vil jeg sige, at det er ambitionen at give den enkelte studerende en yderligere fleksibilitet til selv at kunne sammensætte sit studieforløb og den måde, man ønsker SU i løbet af studieforløbet. Så vi har præsenteret en vifte af muligheder. Det gør vi i stor tillid til, at de studerende meget nemt og fint kan tage ansvar for egen studietid, egne valg og kan vælge, hvordan de ønsker at sammensætte deres SU. Jeg kan kun gentage, at måtte man komme i nogle meget uheldige omstændigheder grundet sygdom, dødsfald eller andet, er der ingen ændringer i forhold til i dag. Så kan man søge om at få de yderligere SU-klip. Jeg synes, det er en meget ansvarlig regering, der fremlægger et SU-oplæg, hvor vi på en ansvarlig måde disponerer statens midler. En uddannelse, der tager 5 år, får man 5 års SU til. Det synes jeg er yderst ansvarligt.

Svar:  Jeg medgiver, at de unge, regeringen virkelig giver grovfilen med SU-nedskæringerne, er unge, der går på ungdomsuddannelse, fordi regeringen fuldstændig vil fjerne den uddannelsesstøtte, man får, fra man er 18 år, hvis man er hjemmeboende. Det rammer utrolig socialt skævt og vil helt sikkert betyde, at der er nogle unge, der ikke gennemfører deres ungdomsuddannelse. Men det behøver videnskabsministeren ikke svare på; det hører mere hjemme ovre i undervisningsministerens regi. Det er bare for at sige, at det er noget af den vifte, der også ligger i den pakke. Jeg kunne godt tænke mig at være lidt konkret i forhold til nogle af de problemer, det giver, hvis man fjerner det sjette SU-år. Det er sådan, at der er et antal unge, som tager nogle kurser på udenlandske studier, uden at de får det fulde pointtal for at være af sted. De har kunnet blive samlet op af at kunne trække på det ekstra SU-år. Det er meget værdifuldt, fordi det betyder, at de får den udlandserfaring og uddannelse, men det er altså noget, der ikke giver fuld kompensation i forhold til deres eget studie. Noget andet er, at der er en række unge, der bruger den mulighed, og det er jo noget, der bliver opfordret til på universiteterne, at tage en virksomhedspraktik – også her får de ikke fulde pointtal, der dækker et helt semester – og kan bruge det ekstra SU-år på en måde, der gør, at de får noget utrolig værdifuldt. Mener ministeren virkelig, det er hensigtsmæssigt, at de ikke længere har de muligheder for at få enten virksomhedserfaring eller udlandserfaring?
Kommentar:  Det, vi vil gøre, er, at vi som lovgivere her i Folketinget vil stemme for det her lovforslag, fordi det lukker et hul, som er konstateret.

Svar:  Nu virkede mikrofonen, så jeg prøver igen. Jeg spurgte: Hvordan har Det Konservative Folkeparti tænkt sig at stoppe, at noget lignende sker gennem internettet?
Kommentar:  Jeg gik også i skole om lørdagen, og jeg var med til at arrangere en demonstration for lørdagsfri. Men det betød jo, at man dengang faktisk havde kortere skoledage. Og det  er  et problem – det rummer også nogle muligheder – men det er et problem, at skoledagene er blevet så lange. Og derfor vil jeg arbejde for og kigge på, om vi kan få integreret musikskolernes arbejde bedre i det, som foregår i folkeskolerne. Jeg tror ikke på, at det her er et spørgsmål om at tilføre flere ressourcer. Og i øvrigt skal vi lige huske på, at musikskolerne jo er kommunernes. Det kan godt være, man også skal kigge på økonomi, men jeg tror, at det først og fremmest er nogle andre barrierer, der gør det. Og det kan man også se, hvis man sammenligner kommuner, som stort set støder op til hinanden, altså at der i den ene kommune er mange børn, som får adgangen, og i den anden kommune er der meget få. Så det handler altså også om den måde, man griber sagen an på i kommunerne, på folkeskolerne og på musikskolerne. Og der er et stort potentiale, og det potentiale skal vi selvfølgelig have foldet ud.

Svar:  Igen tror jeg, at det er en åben dør, ministeren sparker ind. Alle partier herinde, tror jeg, ser gerne et bedre samarbejde mellem skoler, musikskoler og kulturskoler. Det er helt oplagt, det synes jeg bestemt er rigtig godt. Men sandheden er jo, at mens kommunerne har øget deres bidrag til kulturskoler og musikskoler, har staten reduceret sit bidrag, og det skal jo så kompenseres af forældrebetalingen. Det er måske derfor, at vi kan se, at 55 procent af musikskoleeleverne kommer fra familier med en husstandsindkomst på over 800.000 kroner om året. Det er jo den der sociale barriere, vi gerne vil være med til at bryde og støtte ministeren i at tage nogle konkrete initiativer til at gøre.
Kommentar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte 57 (V, DF, KF og LA), imod stemte 50 (S, SF, RV og EL), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Der er ingen, der beder om ordet, og så går vi til afstemning, hvor vi stemmer om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Er der problemer? Der er et forslag, som formanden ikke måtte se, men det har vi opdaget. (Munterhed).
Kommentar:  Skal jeg forstå Enhedslistens politik sådan, at hvis man er kurder, er man et godt, ordentligt og anstændigt menneske, hvis man er moderat demokratisk syrer, skal man i hvert fald ikke støttes, for så går det helt galt, og at den holdning, som Nikolaj Villumsen her giver udtryk for, ingen medvirken har til den situation, der er opstået? For eksempel har herre Holger K. Nielsen dog været ude i refleksioner om, hvorvidt det ikke havde været en god idé at levere våben tidligere, og endda udenrigsministeren har været ude med nogle af de samme betragtninger.

Svar:  Vi har en situation, hvor Enhedslisten i 3 år har siddet og råbt og skreget i Udenrigspolitisk Nævn og i alle andre sammenhænge, hvor Syrien er blevet diskuteret, og hvor vi har sagt: Åbn ind til de kurdiske områder. Det har flertallet i Folketinget nægtet at gøre, og regeringen har nægtet at lægge pres på. Enhedslisten står ikke og siger, at det kun er kurderne, der er anstændige mennesker. Vi siger, at vi ikke får løst konflikten i Syrien, hvis vi ikke har sikret minoriteternes rettigheder. Der er 40 procent, der tilhører minoriteterne i Syrien. Jeg besøgte Syrien i sidste uge. Jeg mødtes med arabere, jeg mødtes med kristne, og jeg mødtes med den arabiske milits, som er en del af forsvarsstyrkerne i de kurdiske områder. Det er de mennesker, Venstre har nægtet at hjælpe. De har nægtet at hjælpe de kristne, som lige nu fører en desperat forsvarskamp. Det foreslog Enhedslisten helt konkret at gøre. Venstre stemte imod. Det synes jeg er trist at konkludere.
Kommentar:  Tak. Hvad siger ministeren i forbindelse med forslaget om de såkaldte forebyggelsesområder til overborgmester i København, Lars Weiss’, kommentar om, at »med det her forslag risikerer vi at presse mennesker med ringe økonomi og dårlige sociale vilkår ud af vores by, og det ønsker jeg ikke«?

Svar:  Jeg tror, at det her udspil skal ses som en forlængelse af de hidtidige indsatser mod parallelsamfund. Det, vi gerne vil, er at tage et skridt frem i forhold til at rette op på den skæve beboersammensætning, som har medført opdelte bykvarterer, og som jeg også tror truer sammenhængskraften i vores samfund. Jeg forstår overborgmesterens udtalelse sådan, at han ikke mener, at vi bare kan fortsætte med at lave begrænsninger for de mest udsatte borgeres muligheder for at få en almen bolig. Vi skal også sikre, at der er boliger andre steder i byen, som den her gruppe kan blive anvist til. Det er jeg sådan set fuldstændig enig i. Der skal bygges flere almene boliger i København. Det arbejder kommunen for, og det vil regeringen selvfølgelig også meget gerne understøtte. Men her skal vi også huske, at regeringens forslag åbner for, at den gruppe, som overborgmesteren taler om, kan få anvist en bolig i en privat udlejningsejendom, så det ikke kun er den almene boligsektor, der skal tage sig af hele opgaven.
Kommentar:  Ja, end for 10 år siden, men ikke fra regeringens start. Altså, hvis man renser for SU, og hvis man renser for det, at der er kommet flere studerende, bruger man færre penge per studerende i dag, og det er på grund af omprioriteringsbidraget. Og det er jo, fordi det ikke er et omprioriteringsbidrag. Det var et omprioriteringsbidrag i den sidste regering, hvor vi sagde: Vi sparer 2 procent ude på uddannelserne og tilfører det til noget andet uddannelse. Her har man valgt at sige: Vi sparer på uddannelserne og tilfører det til et andet velfærdsområde. Problemet er bare, at vi ikke har dygtige læger i fremtiden, vi har ikke dygtige politibetjente i fremtiden, hvis man bliver ved med at spare på uddannelse. Så mit spørgsmål er, for nu har erhvervslivet – Dansk Erhverv, Novo Nordisk, nogle af dem, der blander sig internationalt som firmaer – været ude at sige, at man bør afskaffe det her bidrag: Kan man i det mindste fra regeringens side se logikken i at gøre det til et reelt omprioriteringsbidrag, så det, man sparer, bliver inden for området?

Svar:  Det, der bliver hentet ind i et omprioriteringsbidrag, bliver brugt igen til at styrke dansk velfærd. Hvert eneste år vurderer vi i forhold til finansloven, hvor det er, der er mest behov for at styrke dansk velfærd. Og vi mener faktisk, at det er rimeligt, at man har bedt nogle skoler om at gøre det samme, som alle mulige andre offentlige institutioner har gjort, nemlig at være med til at blive en lille smule mere effektiv, også på områder som drift af bygning, også på områder som drift af it, også på områder som energiomkostninger og andet, og at sørge for, at de penge bliver investeret på målrettede områder inden for den offentlige sektor. Og vi  har  prioriteret. Vi har prioriteret større tryghed i form af flere betjente, vi har prioriteret større tryghed i form af flere læger, og vi har prioriteret, at vi nu kan forske mere, fordi vi følger udviklingen af BNP med 1 procent i forskningsudgifter hvert år.
Kommentar:  Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 1-9, tiltrådt af udvalget? De er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg det som vedtaget. Det er vedtaget.

Svar:  Der er stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.
Kommentar:  Jeg er trods alt glad for, at man siger, at man vil gøre noget for at bringe børn ud af fattigdom. Men omvendt forstår jeg ikke, hvordan det harmonerer med den politik, man så fører, og jeg forstår ikke, at det svar, som spørgsmålene i dag tager udgangspunkt i, først er givet fra ministerens ministerium den 11. maj 2016, når det er stillet den 3. november 2015, og når man har 4 uger til en besvarelse. Jeg forstår ikke, hvorfor man så ikke, hvis det var så vigtigt, i den lov, man har indført, har lavet beregningerne? Hvorfor er det først, når vores finansordfører stiller spørgsmålet, at man laver beregningerne, og hvorfor kommer de så sent?

Svar:  [Lydudfald] ... og har beklaget over for spørgeren og Folketingets formand den meget sene besvarelse. Det bygger på, at flere ministerier har skullet udvikle nye analysemetoder og beregningsmodeller for at kunne besvare spørgsmålet. Alle de spørgsmål, der er stillet, er besvaret i lovprocessen, men et enkelt desværre meget sent. Men det ændrer ikke på, at vi vedstår vores intentioner, vi vedstår vores politik, og jeg er overbevist om, at det bedste, vi kan gøre for de børn, vi taler om her, er, at deres forældre bliver præmieret og understøttet i at få den gevinst, vi stiller foran dem, ved at blive en del af det arbejdende fællesskab, selv med et meget lille timetal. Det vil markant ændre børnenes situation og gøre deres muligheder for at blive en del af et skolefællesskab, socialt fællesskab og arbejdende fællesskab meget større.
Kommentar:  Vi ser det faktisk som et meget, meget reelt problem. Som det var tidligere, havde man i høj grad mulighed for som lærer selv at udvikle og selv at lave noget undervisningsmateriale, som var nemt at dele. Den store udfordring er, at det, hvis man skal lave gode digitale læringsmidler, kræver en stor udvikling. Det vil sige, at det ikke er noget, den enkelte lærer kan. Det er egentlig også derfor, at jeg spurgte ministeren, om vi ikke burde have en strategi på det område, for jeg mener faktisk, at det er nødvendigt med en strategi, der siger, at vi vil et andet sted hen, end hvor vi er nu. Og for at komme derhen må man lægge en plan. Dialogen med forlagene er rigtig vigtig, for jeg tror sådan set, at de gør, hvad de kan. Det er jo en virksomhed, der skal tjene nogle penge. Men vi har brug for, at vi i Danmark får udviklet læringsmidler, som er relevante, og som er gode til de danske skoler, så lærerne også får noget at vælge imellem. Vi skal finde en eller anden model, som gør, at man har det valg, så det ikke bliver op til den enkelte kommunalbestyrelse af hensyn til pengene at sige, at så bliver vi nødt til at vælge det her ene forlag. Så er det kun det, I kan bruge, alle sammen. Vi er nødt til at finde en model, der kan noget bredere.

Svar:  Jeg har ikke yderligere. Tak. Jeg er enig.
Kommentar:  Jeg vil gerne lige starte med at slå fast, at det, som Dansk Folkeparti kaldte paradigmeskiftet, som det måske giver mere mening at kalde hjemrejsepolitikken, står regeringen fuldstændig på mål for. Det synes vi er en fremragende idé, og der er ikke ændret et komma i den del af lovgivningen. Når vi ønsker at oprette et modtagecenter, skal vi jo huske på, at der skal to til en tango. Danmark kan ikke bare lande et sted i et tredjeland og så åbne et modtagecenter, men det skal jo ske i et samarbejde med et andet lands regering, og derfor er et første skridt at få etableret et tillidsfuldt samarbejde med et andet lands regering. Der er det et første skridt fra dansk side med åbent hjerte og et ligeværdigt samarbejde at begynde at diskutere, om vi kan starte med at håndtere nogle af migrationsstrømmene, for eksempel ved at hjælpe dem med at håndtere grænsekontrol eller asylsagsbehandling.

Svar:  Stadig væk er jeg fuldstændig enig med ministeren i intentionerne. Det var jeg bestemt også i valgkampen, hvor jeg så frem til, at det var noget, som man i hvert fald havde en plan for hvornår skulle ske. Og det er jo ikke anderledes nu, kan jeg forstå på ministeren, end det var for 1 år siden eller måske 2 år siden eller 3 år siden, og at man rigtig gerne vil have, at andre tilslutter sig den idé, man selv har. Men man kommer jo ikke ud af stedet, og det er det, der bekymrer mig rigtig, rigtig meget, og det, som ministeren siger med, at paradigmeskiftet – og jeg foretrækker også at kalde det hjemsendelsespolitikken – består, passer jo simpelt hen ikke efter det, der er sket med, at nogen bare skal have haft et par års arbejde her.
Kommentar:  Det har jeg langt hen ad vejen også respekt for. Jeg tror også, man kan komme langt med oplysning og informationsmateriale, for jeg tror også, friskolerne selv ønsker, at børnekonventionens regler skal gælde hos dem. Men jeg lytter alligevel meget, når Ombudsmanden i sit seneste brev understreger, at han ikke vurderer, at der er bindende regler, og derfor vil han ikke have mulighed for at behandle sager, hvis en elev ikke bliver inddraget. Det skriver han. Han skriver også videre: »Ligeledes vil ministeriet efter det oplyste ikke umiddelbart kunne gribe ind over for en privatskole i tilfælde af tilsidesættelse af vejledningen«. Er det ikke trods alt et problem?

Svar:  Det er et problem, hvis de frie skoler og folkeskolerne ikke i tilstrækkelig grad inddrager børnene. Det skal de gøre, og hvis de ikke er opmærksomme på, hvad det er for et ansvar, de har, så må vi gøre dem opmærksom på det. Jeg mener, at det materiale, vi er i gang med at udarbejde, bør være så klart, at man kan se, hvad det er, man skal gøre, og der har jeg en forventning til, at de frie skoler tager tråden op og gør det, at de inddrager børnene efter deres alderstrin og udvikling i øvrigt.