kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Tak for svaret. Jeg synes ikke helt, ministerens svar er klart. Det kommer ikke rigtig så meget bag på mig. I lige knap 4 måneder har vi ventet på et skriftligt svar på det her spørgsmål. Det er blevet sendt lidt rundt fra det ene ministerium til det andet. Der er ikke rigtig nogen, der har givet os et svar. Derfor vil jeg give ministeren mulighed for at svare mundtligt på det her spørgsmål. Jeg har endda været så venlig at undlade at spørge ministeren, om dansk lovgivning overhovedet indeholder hjemmel til, at hjembragte børn fra Syrien i intet tilfælde placeres i et islamistisk miljø. Det spørgsmål venter vi jo så på at få besvaret skriftligt. Nu vil jeg så give ministeren mulighed for at svare på spørgsmålet igen: Kan ministeren garantere, at et hjembragt barn under ingen omstændigheder ender i et radikaliseret miljø?

Svar:  Til det første: Jeg forstår udmærket godt spørgerens utålmodighed, for der er behov for at styrke indsatsen, så børn ikke vokser op i risiko for at blive radikaliseret. Børn skal ikke vokse op i radikaliserede og voldsparate miljøer her i Danmark. Derfor skal vi arbejde hurtigt, men vi skal også sørge for at arbejde ordentligt og grundigt. Derfor nedsætter vi det udvalg, som skal afdække, hvordan vi kan ændre reglerne for tvangsanbringelse af børn og unge uden for hjemmet, så vi kan beskytte børn og unge mod at vokse op i radikaliserede miljøer. Udvalget vil her hen over foråret udarbejde mulige løsningsforslag, og dermed kigger vi jo også hen mod at kunne fremsætte et lovforslag til efteråret.
Kommentar:  Tak for svaret. Jeg mener ikke, det er så enkelt, som ministeren fremstiller det her. Vi ved jo, at det er problematisk med nogle familier. Det er sårbare familier, der nu må flytte fra deres bolig; de har børn, og man ved jo, at når børn bliver flyttet et andet sted hen, så er det ikke trygge omgivelser længere. Man kan også godt se, at der er mange familier, kontanthjælpsmodtagere, der flytter udenfor de store byer for at finde en billigere bolig, men de flytter jo væk fra arbejdet, de flytter væk fra at kunne finde arbejdspladserne. Vi ved jo, at der derude i de tyndtbefolkede områder, i de små landsbyer, er langt til arbejdspladserne, og det bliver sværere at finde et arbejde. Så vi ved jo, at det bliver sværere. Så vil ministeren svare på, om det er let f.eks at finde en bolig i København til under 7.000 kroner, hvis man har børn og skal bruge et par børneværelser? Er det så let for eksempel at finde det i København?

Svar:  Jeg har aldrig nogen sinde sagt, at det var let at finde en bolig, men jeg har sagt, at det er overkommeligt at finde en bolig. Og så vil jeg gerne sige, at der jo ikke er nogen tvang, med hensyn til at man skal bo og arbejde i den samme kommune. Man må sådan set godt finde sig et arbejde i København og så bo udenfor København. Sådan er verden jo, og det er der masser af mennesker der gør – mennesker, der pendler hver eneste dag. Jeg begriber ganske enkelt ikke Socialdemokratiets stillingtagen i den her sag, altså at det næsten er et formål at holde nogle mennesker udenfor arbejdsmarkedet, og det gør man ved at give meget høje ydelser, så det ikke længere kan betale sig at arbejde. Det forstår jeg simpelt hen ikke. Det er et af de steder, hvor man bare må sige at vandene skilles fuldstændig i dansk politik.
Kommentar:  På trods af, at jeg har en klar forventning om, at regeringen både vil overleve de første år i vuggestuealderen og i børnehavealderen og også i skolealderen, så tror jeg, det måske ville være lige lovlig lang tid at vente. Og jeg er sikker på, at første del af det her kommer til at foregå allerede i år. Jeg synes så, at det er ret interessant, at spørgeren taler om bundne opgaver, for eksempel i forhold til Nordsøen. I regeringen mener vi jo, at arbejdsudbudsreformer er en bunden opgave, som et ansvarligt parti, som Socialdemokraterne plejer at være, også burde tage del i. Jeg synes jo, at det er lidt mærkeligt – og det var også derfor, at jeg havde taget det her spørgsmål op omkring effekten af det fradrag, man tidligere har foreslået – at når man er i regering, bruger man gængse regnemetoder, man er klar på, hvad det er, man vil, man er klar på at lave nogle aftaler også om tilbagetrækning, selskabsskattelettelser, skattelettelser, og hvad ved jeg, og lige så snart man er i opposition, så overgiver man sig. Kom nu tilbage i ansvarsmodet, herre Benny Engelbrecht.

Svar:  Jeg kan forstå, at ministeren i hvert fald ikke har fået læst de seneste svar, som er afgivet af Finansministeriet, og heller ikke den udmærkede artikel, der er i Ugebrevet A4 i dag, som jo – i øvrigt med hjælp af en stribe af økonomer – afvæbner den der nødvendighedens politik i forhold til at skulle hæve pensionsalderen. Men nok om det. Jeg ser frem til, at ministeren og regeringen indkalder til vækstforhandlinger, for jeg tror, at det er tydeligt for enhver, at der bredt her i Folketinget faktisk er villighed til at tage nogle initiativer, måske nok ikke at til hæve pensionsalderen, men på mange andre områder, hvor vi formodentlig vil kunne blive enige om stort og småt. Der er der jo et flertal. Jeg går ud fra, at ministeren også godt kan se, at der er steder, hvor man kan finde konsensus.
Kommentar:  Tak. Det er jo utroligt, at man skal stå og høre en ordfører fra et forholdsvis nyt parti beklikke over 100 års socialdemokratisk historie med at forsvare menneskerettigheder og retfærdighed i verden. Socialdemokratiet er jo et af de partier, der grundlæggende har stået bag Danmarks indmeldelse i NATO og har ført en udenrigspolitik, hvor vi selvfølgelig altid har haft et godt, konstruktivt og fornuftigt forhold til USA, men hvor det helt afgørende spørgsmål er – og det vil jeg gerne spørge herre Søren Espersen om, for det er nemlig afgørende for Socialdemokraterne: Vil herre Søren Espersen opretholde gode, venskabelige forhold til USA og så acceptere, at man medvirker til at overtræde menneskerettigheder og internationale konventioner? Går herre Søren Espersen ind for tortur? Er det rimeligt, at der anvendes tortur, og skal man undertrykke sin protest imod, at der foregår tortur, for at holde sig gode venner med USA? Det kunne jeg godt tænke mig at høre herre Søren Espersens svar på.

Svar:  Det kan jeg svare kort på: Jeg er modstander af tortur, det er Dansk Folkeparti. Så kommer det egentlige: Hvad er det nu, der bliver sagt om, hvordan Socialdemokratiet forsvarer menneskerettigheder og fred og bare ønsker, at tingene skal gå på en ordentlig måde? Det er de samme toner, som vi hørte i fodnotepolitikken, det er de samme ting, der blev sagt dengang af Socialdemokratiets ordfører. Der er ikke noget, der har ændret sig. Det eneste, der har ændret sig her i forhold til Danmarks forhold til USA, er, at vi nu får en skriftlig garanti for, at det ikke forekommer. Dengang i fodnoteperioden kunne man have forsøgt at få en skriftlig garanti for, at USA ikke i fremtiden ville have atomvåben på de fartøjer, der sejlede ind i dansk farvand. Det ville man aldrig have fået. Hvorfor får vi en skriftlig garanti i dag? Hvorfor er det, at amerikanerne er utrolig beredvillige og klar til at imødekomme vores ønsker? Det er, fordi vi har sådan et fortrinligt forhold til dem. Det er, fordi de kan stole på os i alliancen, i modsætning til dengang Socialdemokratiet styrede med det der udenomsflertal i forhold til Schlüterregeringen. Da fik vi ingen garantier fra USA, da var man godt trætte af Danmark i USA, og det var alene Socialdemokratiets skyld.
Kommentar:  Jeg er i hvert fald enig i, at der var nogle problemer med deres system – KUDO, var det ikke det, det hed? Men vi har fået nogle møder ud af det alligevel. Men det glæder mig at høre. Så det er bare for lige at replicere: Det glæder mig at høre, at man tager det op, og at vi samlet kan støtte det her med at kigge på økonomien.

Svar:  Jeg tror, vi alle sammen er interesserede i – og det tror jeg ikke kun er i præsidiet, men i hele Nordisk Råd – at vi prøver at kigge på de her muligheder. Ikke sådan, at vi aldrig mødes, for det synes jeg vi skal, og det må så koste lidt at komme af sted til møder i de forskellige hovedstæder. Men vi er nødt til at prøve at kigge på, om ikke vi kan forbedre vores arbejde og måske hver anden gang mødes elektronisk, for så sparer vi jo både hoteller, rejser, og hvad ved jeg. Det er i øvrigt også billigere at få tolket, hvis man har tolkene med elektronisk, i stedet for at de er fysisk til stede. Så jeg tror også, at der i fremtiden vil ligge en besparelse, når først vi får styr på det her elektronik.
Kommentar:  Så er det jo heldigvis sådan, at i februar 2012 fremsatte Dansk Folkeparti et forslag om, at man skal inddrage forældrenes opholdstilladelse, når de sender deres børn på genopdragelse. Det er så nu 5 år siden, at det blev hældt ned ad brættet med lange taler om forebyggende indsatser, og så står vi alligevel her i dag med den ene sag og for eksempel de 25 mennesker, der opholder sig i udlandet. Mener ministeren så, at det er godt nok med det forebyggende arbejde, når vi alligevel har konkrete sager? Eller kunne man genoverveje det forslag, som Dansk Folkeparti fremsatte?

Svar:  Tak. Det er bare desværre ikke så let, så man bare lige kan inddrage en opholdstilladelse. Men jeg mener ikke, at forebyggelse er nok. Jeg mener også, der skal andet til. Det er jo for eksempel de initiativer, som vi satte i gang, også i fællesskab, sidste år med blandt andet indberetningspligt for skoler og stramning af regler om børnetilskud, så ydelsen afhænger af, om barnet rent faktisk opholder sig i Danmark. Er man kontanthjælpsmodtager efter de gunstige forsørgelsesregler, som vi har her, bliver kontanthjælpen selvfølgelig også nedsat.
Kommentar:  Tak for svaret, som var af både åndelig og verdslig karakter. Som jeg har forstået det, er det sådan, at EU-systemet forbyder medlemslandene at stille krav om mærkning, for så vidt angår slagtemetoderne. Finder ministeren, at det er et liberalt princip? Er det forbrugervenligt? Og er ministeren i det hele taget enig i den regel?

Svar:  Tak for spørgsmålet. Vi følger jo den generelle lovgivning i forhold til mærkning, og jeg har ikke noget specielt ønske om at skulle ændre på det. Vi er i regeringen optaget af, at forbrugerne kan tage åbenlyse og klare valg, og nogle er modstandere af halalcertificeret kød, andre er ikke, og det frie valg står danskerne jo med, og det mener jeg også er fuldstændig i overensstemmelse med de principper, der er i det europæiske princip.
Kommentar:  Det er jo fuldstændig forfærdende at høre. Jeg har udtalt mig mange gange om vold i skolen, og jeg mener som sagt, det er vigtigt at gøre sig klart, at der er en hverdag på de fleste skoler i Danmark, hvor man fint kan håndtere de episoder, der nu måtte være imellem elever. Og så er der de decideret voldsramte skoler, og det er der, jeg mener, vi skal have en særlig indsats og også en bevidsthed om, at den inkluderende danske pædagogik, kan man sige, også har en grænse. Altså, hvis der er en grænseoverskridende adfærd, bliver vi også nødt til at sætte ind med nogle værktøjer, der beskytter klassefællesskabet, beskytter den tryghed, der er i skolen.

Svar:  Hvad tænker ministeren så om, at det tilsyneladende går helt galt med kommunikationen, i forhold til at forældrene jo bliver ved med at sige, at de gentagne gange har rettet henvendelse, og vi så har en skole, der siger, at der kun er sket én voldsepisode, og en skolebestyrelse, der mener, at de slet ikke har haft noget kendskab til de her episoder? Så må der jo være gået noget gruelig galt i forhold til kommunikationen.
Kommentar:  Når nu ministeren hører fra forskellige virksomheder, at det her altså ser ud til at gå den stik modsatte vej af det, der er regeringens hensigt, er regeringen så positiv over for at gå ind og bremse sukkerafgiften, altså hvis vi kan se, at det går ind og skaber en øget arbejdsløshed, som virksomhederne er så bekymrede over, en bekymring, som vi også deler i Dansk Folkeparti?

Svar:  Man kan sige, at de konkrete afgifter jo er vedtaget og er effektueret. Men jeg er meget bekymret over, at vi har mistet produktionsarbejdspladser. Jeg er sådan set også interesseret i, hvordan det går inden for levnedsmiddelindustrien, og jeg har i den forbindelse faktisk også besøgt en af de virksomheder i Danmark, som producerer en hel del chokolade, for at få en fornemmelse af, hvilke udfordringer man står over for. Så jeg deler som sagt bekymringen. Men dansk erhvervslivs fremtid afhænger ikke af, om man har en afgift, som er lidt større eller lidt mindre. Det helt grundlæggende er, at vi skal have ændret den udvikling, som har været i gang igennem de sidste 10 år, hvor der har været en nedgang i antallet af produktionsarbejdspladser. Den skal vendes, så vi igen bliver et land, hvor det er attraktivt også at etablere produktionsarbejdspladser. Jeg glæder mig faktisk over, at der indimellem dukker historier op – eller i stigende omfang dukker historier op – om, at virksomheder, som har lagt produktionen i udlandet, er begyndt at vende tilbage igen, også produktion, hvor det er ufaglært og faglært arbejdskraft, der benyttes. Det er jo et tegn på, at vi kan vende udviklingen, hvis vi strammer os an.
Kommentar:  Tak. Det er sådan sjovt, når ministeren har en anden holdning, end man havde forventet, for så falder alle de der spørgsmål, jeg havde forberedt, lidt til jorden. Men det er jo dejligt, og jeg kan fornemme, at ministeren er meget engageret lige præcis også i den sag. Så det leder mig så hen til spørgsmålet: Har ministeren taget særlige initiativer i forhold til Borupgårdskolen? For det er jo rigtig nok et ledelsesansvar, og det er også kommunalbestyrelsens ansvar, men over de led sidder jo ministeren i den sidste ende.

Svar:  Tak for spørgsmålet. Jeg kun glad for at blive spurgt om det her emne, som ligger mig meget ekstremt meget på sinde. Havde satspuljen godkendt de 30 million kroner, var vi nu i gang med at lave en indsatsgruppe fra ministeriets side, som kunne tage ud på voldsramte skoler og bidrage med råd og vejledning. Det er jo kommunernes ansvar at sætte ind her, det må vi slå fast. Men med den stigning, vi ser i forhold til vold mod lærere, mener jeg vi har brug for også et nationalt niveau. Derfor har jeg også sagt, at vi skal have undersøgt området bedre. Vi skal sørge for også at vide, hvor mange skoler der er i rød, kan man sige, altså hvor mange skoler der er decideret voldsramte.
Kommentar:  Jeg har blot lige et par enkelte kommentarer til det. Altså, vi kommer til sammen med partiet Venstre at sikre en lovgivning, der gør det muligt for Mint og andre familier at søge hertil. Det er da ikke en lempelse af udlændingepolitikken, det er sund fornuft. Kommer Venstre til at være imod, at børnefamilier kan tage maden med over på værelserne på vores udrejsecentre? Er Venstre imod, at Danmark igen bliver en del af kvoteflygtningesystemet? Før vi lige begynder at lave alle vores lister med lempelser, tror jeg, at vi skal starte med at forholde os til, hvor Venstre egentlig står på de her spørgsmål. Hvad angår ydelser, så har vi gjort præcis, hvad vi sagde før valget, nemlig indført et midlertidigt tilskud, indtil en ydelseskommission er færdig med sine anbefalinger.

Svar:  Nu er det ministeren, der er i spørgetid, og ikke fru Sophie Løhde, der er i spørgetid, så det kunne være rart også at få svar på de spørgsmål, vi stiller. Det bemærkelsesværdige er jo, at man har lovet danskerne: Vi vil ikke hæve ydelserne for flygtninge og indvandrere, hvis I stemmer på Socialdemokratiet. Det første, man gør, er at brænde 300 million kroner af på at sætte ydelserne op for især ikkevestlige indvandrere. Ifølge regeringens egne tal, som I selv har lagt ud, vil en integrationsydelsesmodtager, som er ramt af kontanthjælpsloftet, og som har tre børn, nu fremover få 2.700 kroner ekstra skattefrit hver måned som følge af den aftale, regeringen og venstrefløjen har lavet. Tror ministeren, at det fører til, at flere eller færre synes, det kunne være attraktivt at søge mod Danmark?
Kommentar:  Jeg kan lige starte med at læse det op, som angår folkeskolen, fra det første afsnit, jeg gennemgik: Prioriteringen af folkeskolen er fortsat meget høj. De budgetterede udgifter per elev har således i de senere år udgjort mere end 70.000 kroner per elev. Derudover er der ikke afsat færre midler til de kommunale serviceområder end under den tidligere SR-regering.

Svar:  Når det er sådan, at den offentlige vækst er lavere, er det jo klart, at det må være en benægtelse af, at man har færre penge i folkeskolen. I Socialdemokratiet vil vi rigtig gerne have en fingrene væk-reform. Vi har tillid til lederne, vi har tillid til kommunerne, og den tillid vil jeg gerne høre om ministeren også har, idet man skal have økonomien helt ud i klasserne. Jeg vil gerne spørge ministeren: Hvad fører det helt konkret til? Hvad skal det til for? Og hvad er ministerens budskab, med hensyn til at det skal være så bureaukratisk helt ud i klasserne?
Kommentar:  Ministeren er ikke enig i, at der er ministre, som har holdt sig i bevidst uvidenhed, men vi ved, at på det tidspunkt, man afgiver en ordre om at aflive alle mink, altså også uden for de pågældende zoner, har der ikke været hjemmel til det. Og vi ved fra sidste uges debat, at mere end en måned før vidste man i covid-19-gruppen, at det skulle afklares, hvorvidt der var en hjemmel til det. Det forstår jeg ganske enkelt ikke, minister. Da godt være, det bliver for konkret, fordi vi har hele den her debat, og der er også nogle samråd, der kører og sådan noget, så vi kan jo abstrahere det ud i en anden sammenhæng. Hvad nu, hvis en integrationsminister får at vide af sin departementschef, at et ønske om at adskille ægtefæller, hvor den ene er mindreårig, muligvis strider mod nogle internationale forpligtelser, og ministeren så siger: Uha, det vil jeg helst ikke vide noget om; vi kører videre, men jeg holder mig bevidst i uvidenhed, for på den måde kan jeg jo ikke vide, at jeg krænker loven, konventionen, eller hvad det nu rent hypotetisk måtte være? Er justitsministeren ikke enig i, at den helt hypotetiske situation klart er en kompromittering af ministeransvarlighedsloven, hvis man på den måde siger: Det vil jeg slet ikke vide noget om? Det kunne jeg da godt tænke mig at høre. Og nu taler vi slet ikke om minksagen, men bare om et andet tænkt scenarie.

Svar:  Det, der irriterer mig ved den her i øvrigt gode debat, er, at der bliver lagt nogle præmisser ind, som vi så bliver nødt til at snakke om, før vi når frem til kernen. Jeg er ikke enig i, at der blev afgivet en ordre, og derfor falder præmissen for spørgsmålet jo væk. Hvad er det for en ordre, som er afgivet, og som er ulovlig? Så kan vi ikke nå ind til kernen i det, som jeg tror spørgeren i virkeligheden gerne vil diskutere.
Kommentar:  Hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nummer 1-4 af skatteministeren som vedtaget. De er vedtaget.

Svar:  Forhandlingen drejer sig herefter om lovforslaget i sin helhed. Der er ingen, der beder om ordet, og vi går til afstemning.
Kommentar:  Det besvarer jo sådan set ikke mit spørgsmål om, hvorvidt det er en erklæret målsætning, at der skal ske en yderligere tvangsudlicitering. Det her handler jo ikke om, hvorvidt man laver nogle hensigtserklæringer. Som jeg forstår det, har regeringen og ministeren da tidligere stået på, at man ikke blot skulle komme med tilkendegivelser, men også have nogle egentlige målsætninger, herunder at stille krav til kommunerne. Er det noget, som også vil være en del af det, som Liberal Alliance og regeringen går til valg på?

Svar:  Jeg synes, at spørgeren roder lidt rundt i det med udlicitering og konkurrenceudsættelse. Det, som har været regeringens position og stadig er det, er, at vi ønsker mere konkurrenceudsættelse og ikke tvangsudlicitering. Ved konkurrenceudsættelse kan det jo både være et privat firma og det offentlige, der står for opgaven. Pointen er, at vi har sagt til KL, at vi nu laver en aftale om, at de skal sørge for at få gang i konkurrenceudsættelsen, og hvis ikke de gør det, vil vi vende tilbage og have et ønske om at lave lovgivning. Det er regeringens position – det var det ved dens tiltrædelse, det har det været i hele valgperioden, og det er fortsat regeringens position.
Kommentar:  Nu kan jeg ikke helt forstå, at spørgsmålet her skulle falde uden for rammerne af et § 20-spørgsmål, for det er jo i almindelig offentlig interesse, at togene kører, som de nu skal. Så derfor vil jeg godt fortsætte med at sige, at der stadig væk er store problemer. Det er rigtigt, at den tidligere minister har været med til at se på problemerne på både Borup og Viby Stationer, men der er stadig væk meget store problemer. Så sent som i fredags – det var, efter at jeg havde indsendt spørgsmålet her – var der også problemer; da udeblev et tog simpelt hen i forbindelse med morgenafgangen. I mandags – altså i forgårs – var det således, at der var et tog, der var så fyldt, at omkring 30-50 personer simpelt hen blev efterladt på stationen på stedet. Det er jo utilfredsstillende, og derfor vil jeg høre: Hvad er det, ministeren helt konkret vil gøre? Det er jo ikke nok at snakke med nogle kommuner og snakke med nogle strækningnsansvarlige inden for DSB. Nu skal der slås i bordet, nu må der gøres noget, for det er et problem, der har stået på igennem længere tid.

Svar:  Jeg kan jo kun sige til herre Flemming Damgaard Larsen, at jeg vil forsøge at gøre det her bedre end min forgænger.
Kommentar:  Der hørte jeg ministeren sige  jo  lige først, så ministeren kan jo bekræfte her i den sidste runde, at hvis det nu stod til ældreministeren, så skulle plejehjemmene nok også have været nævnt i aftaleteksten, for at det her kunne give et retvisende billede. Ellers må ministeren jo – og jeg kan se, at ministeren sidder og laver ansigtsudtryk – sige nej, når hun får ordet. Altså, burde plejehjemmene ikke være nævnt i den aftaletekst, for at den kunne give et retvisende billede af, hvad det er for nogle grupper, der har allermest brug for større nærhed i vores sundhedsvæsen? Burde plejehjemmene ikke være nævnt? Det er et ja eller nej-spørgsmål.

Svar:  Så skulle jeg ikke have sagt  jo , men  jamen , for jeg mente simpelt hen, at det er sådan, at de stadig væk er der.
Kommentar:  Jeg mener rent faktisk, at det er ret vigtigt at have en politifaglig vurdering ind over. Det var vist også det, jeg startede med at svare, altså at det er en politifaglig vurdering, der langt hen ad vejen skal ligge til grund. Der må man altså bare sige, at der kan være situationer – mig bekendt – hvor baglandskontrol er lige så effektivt som grænsekontrol. Det er klart, at grænsekontrol i en tid, hvor der er en meget stor tilstrømning af for eksempel asylansøgere eller folk, der ønsker at rejse igennem Danmark for så måske at komme til Sverige eller andre steder, så godt kunne være det foretrukne, og det er jo så det, vi har nu. Vi har grænsekontrol nu, og vi har lige forlænget det.

Svar:  Tak for det. Spørgsmålet lyder:  Er det ministerens opfattelse, at der er styr på de ydre grænser, og at »Den kontrol, der er i dag ved de ydre grænser, er rigtig god«, sådan som Venstres fungerende udlændinge- og integrationsordfører, Jan E. Jørgensen, siger til Jyllands Posten den 10. maj 2017, og i bekræftende fald, hvorfor fastholder ministeren så, at der er behov for grænsekontrol ved den dansk-tyske grænse?