kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Se, nu var problemet, at de friske tal i forhold til at nå målet om, at 85 procent af de unge har gennemført en ungdomsuddannelse, jo ikke lå der, da vi forhandlede. De kom først i løbet af december måned. Det er der, hvor vi har været inde og tjekke det, og vi kan konstatere, at vi er langt fra at nå det mål. Det må jo rejse nogle spørgsmål om, hvad det er, der skal til, for at vi rent faktisk får flere til at gennemføre en ungdomsuddannelse, og det, der har været svaret her fra ministeren, er: Nej, nej, det er i virkeligheden rigtig fint, at måske færre gennemfører en ungdomsuddannelse, men i stedet for sniger sig udenom og gennemfører en videregående uddannelse. Det er jo helt meningsløst, når opgaven er, at man rent faktisk skal gennemføre en ungdomsuddannelse. Derfor vil jeg bare gerne bede ministeren bekræfte, at ministeren og regeringen ikke har fremsat et forslag om at ændre målsætningen, mens vi forhandlede det.

Svar:  Nu kom fru Christine Antorini til at komme med to forkerte påstande. Den ene var, at vi ikke havde tal, da vi forhandlede. Sådan noget snak. Det har jo været klart i meget lang tid, at på grund af højkonjunkturen ville vi ikke kunne nå de 85 procent Der har været al mulig anledning for Socialdemokratiet til at føre det frem under forhandlingerne, og jeg har på intet tidspunkt sagt, at det var fint, at der var færre, som tog en ungdomsuddannelse – tværtimod. Jeg havde håbet på, at vi i det mindste som en positiv bivirkning af den aktuelle krise kunne få en højere uddannelsesprocent, og det er også det, vi får nu. Jeg har på intet tidspunkt sagt, at det var fint, at der var færre, som fik en ungdomsuddannelse. Så skal vi nu ikke lige – som det hedder på jysk – skal vi nu ikke lige …
Kommentar:  Jamen der er ingen tvivl om, at det også på det her område er sådan, at vi i regeringen læner os op ad sundhedsmyndighedernes, Statens Serum Instituts, vurderinger. Og nu har vi fået en vurdering, der tilsiger, at der kan bevares noget genetisk materiale, altså et begrænset antal levende mink i Danmark, for på et tidspunkt at kunne sætte mink i verden, når man igen kan gøre det. Det afhænger jo af, hvordan coronaen udvikler sig, hvornår det igen måtte være muligt. Det er jo også der, vi vil lytte til sundhedsmyndighederne. Men muligheden er til stede, og det støtter regeringen.

Svar:  Jamen når regeringen siger, at det kan lade sig gøre, at det ud fra de meldinger, man får nu, vil være sundhedsmæssigt forsvarligt, og at det egentlig også er regeringens holdning – det er jo regeringen, der har nedlagt branchen, sådan som vi har set det hidtil – er det så et projekt, regeringen vil gå ind i, og vil man sige, at på baggrund af at regeringen har fjernet branchen, som den er nu, kunne det være godt at give dem den her lille mulighed? Er det noget, regeringen vil gå ind i, så der kunne komme, om jeg så må sige, en statslig medvirken til, at man kan få sikret den her arvemasse? Det er jo ikke noget, der bare sådan lige kommer med et knipstag. Eller er det noget, man bare tørrer af på erhvervet selv?
Kommentar:  Tak for det. Så vil jeg godt spørge ministeren om følgende. I eksemplet er der jo oplyst, at hvis den pågældende på kontanthjælp finder et job til 19.000 kroner, vil den pågældende, inden man betaler til transport, og inden man får passet børnene uden for åbningstiderne og så videre, have ekstra til sig selv om måneden 1.000 kroner Det er, hvis man finder et job til 19.000 kroner Hvis man nu finder et job til 17.000 kroner – til HK's mindsteløn, 17.470 kroner – hvad er gevinsten så? Og synes ministeren så, at det er rimeligt? Jeg vil bare sige, at jeg vil gætte på, at gevinsten er mindre end de 1.000 kroner, og så har vi her et problem. Finder ministeren så, at vi er i mål, når vi taler om at gøre det mere attraktivt at arbejde?

Svar:  Jeg har respekt for spørgeren, jeg har respekt for Folketinget, og jeg har respekt for ministeransvarlighedsloven. Det er simpelt hen ikke modvilje, vil jeg sige til herre Hans Andersen, men jeg kan ikke i hovedet huske den situation, hvad der måske er af specielle forhold i forhold til den enlige forsørger, som herre Hans Andersen omtaler, og derfor i respekt for de ting, som jeg sagde før, er det ikke modvilje, men så vil jeg bare meget nødigt gå ind i den debat. Når jeg er klædt på til det, vil jeg selvfølgelig gerne gå ind i debatten.
Kommentar:  Det glæder mig. Der er ikke mange områder, hvor Dansk Folkeparti og Det Radikale Venstre kan blive enige om ret meget, men netop på det her område vil jeg gerne have lov til at kvittere for at vi er helt enige. Tak.

Svar:  Jamen selv tak. Det er godt, hvis man kan blive enige om lidt en gang imellem.
Kommentar:  Nu har jeg bemærket, at Adoption og Samfund sådan set er tilfredse med den her lovændring og det, at det altså også bliver muligt nu for homoseksuelle at fremmedadoptere. Lad os sige, at vi har en gruppe forældre, der skal vurderes i forhold til, om de kan adoptere. Når man så tæller opfyldelsesgraden af alle kriterierne sammen, viser det sig, at det homoseksuelle par rent faktisk er dem, der boner mest ud på skalaen; det er dem, der har de bedste vilkår – økonomisk, socialt, uddannelsesmæssigt – at tage imod det pågældende barn på. Mener ordføreren så, at man skal vælge nogen længere nede på listen – altså en af de familier, der har dårligere kvaliteter og har færre points i forhold til at kunne tage sig af barnet – bare fordi det så er et heteroseksuelt par?

Svar:  Det var da sjovt, for nu spurgte ordføreren mig jo, om jeg kendte nogen undersøgelser, der viste, at homoseksuelle par skulle være ringere forældre, og der sagde jeg: Nej, det kender jeg ikke til. Men jeg tror heller ikke, der er nogen, der kender til nogen undersøgelse, der siger, at man har svært ved at skaffe adoptivforældre i Danmark, der er egnede. Det er faktisk sådan, at vi kan skaffe de familier; der er masser af familier, der gerne vil have børnene. Det er børnene, der er problemet. Så man kan ikke sige, at det her gør, at der nu vil komme flere børn fra fattigdom til Danmark og få en god opvækst. Det gør det ikke. Det her gør det, at der er nogle homoseksuelle par, som får lov til at adoptere et barn, fordi de ønsker det. Og det er jo da en helt reel diskussion at tage. Vi siger bare: Jamen vi vil gerne varetage barnets tarv. Hvad mener vi, er bedst for barnet? Vi mener som udgangspunkt, det er bedst for barnet at have en mulighed for at have en far og en mor. Og det er fuldstændig korrekt, som det blev nævnt i det tidligere spørgsmål, at der er masser af familier, der lever anderledes. Men som udgangspunkt bør man da som barn have mulighed for at få de oplevelser, som en mand og en kvinde kan give.
Kommentar:  Jeg er glad for at høre, at Konservative her melder sig på banen i forbindelse med den kommende sundhedsaftale. Jeg vil godt strække mig langt for det, for det er uholdbart, at kronjuvelen i vores samfund skal rykke rundt og være afhængig af, hvad der kommer ud af forskellige folketingsvalgsresultater. Så en bred aftale vil være vigtig for mig. Det, vi tager fat på nu, er fase to, altså den inddragende fase, hvor vi høster alle de gode eksempler og ideer, men også ser på, hvad der er galt, og så kommer fase tre, og den glæder jeg mig til at tage fat i.

Svar:  Det var jo ikke mere konkret end som så. Det er jo godt nok med de der forskellige faser, men der skal jo ligesom være noget at debattere, og der skal også være noget at sende i høring, og jeg savner et svar på, hvornår der eventuelt kommer et udspil, som man ligesom kan få sendt ud og få kvalificeret rundtomkring. Det var jo ikke sådan, at det udspil, som jeg formoder stadig væk ligger i ministerens skuffe, ikke var kvalificeret, for man havde selvfølgelig været ude og tale med forskellige interessenter på området, sådan at man kunne få det kvalificeret og få belyst problemerne.
Kommentar:  Jamen det er fuldstændig klokkeklart, at de frihedsrettigheder og det demokrati, som vi kæmper for, som også spørgeren er inde på, er noget, vi står sammen om. Og jeg vil gå endnu videre end spørgeren i den her debat og sige, at begynder man først at tage de her værdier og rettigheder for givet – og det kan man nogle gange have en oplevelse af i den verden, vi lever i – så tror jeg allerede, man begynder at miste det. Vi skal kæmpe for det her hver dag. Og det er heller ikke nogen hemmelighed, at vi lever i en verden – det oplever jeg også som udenrigsminister – hvor de her værdier er under pres. Og i Danmark har vi ytringsfrihed, og vi har selvfølgelig et demokrati, vi værner om. Derfor er det også vigtigt, at vi kigger på at lave et egentligt forbud mod visse donationer. Og det er noget, regeringen vender tilbage med.

Svar:  Det er godt, at vi er enige om, hvad vi gerne vil. Det ville bare være rart at vide, om vi også kunne blive inddraget i, hvordan vi så gør det. For jeg tror ikke, det er så enkelt, og derfor ville det måske være godt at have en drøftelse i en bredere kreds, hvor udenrigsministeren ikke bare siger, at man er på sagen, men også giver os lidt mere forvisning om, hvad det så er for en sag, man er på. Når jeg i mit spørgsmål specifikt spørger til det med EU, er det jo, fordi man kan frygte en stråmandssituation, hvor man, hvis vi forbyder overførsler til Danmark, bare overfører dem til Sverige og så dér finder en eller anden dækorganisation, der fører dem videre til Danmark.
Kommentar:  Tak, herre formand. Herre Flemming Bonne var lidt inde på det der med sygehusstruktur og også læger og politi, nemlig at det selvfølgelig er vigtigt, at vi har styr på de ting i Danmark. Jeg vil gerne spørge ordføreren om herre Villy Søvndals udtalelser om det samme emne, som man blandt andet kan læse i B.T. i dag: Bølgen af fyringer på vores sygehuse fortsætter med uformindsket styrke, regeringen og Dansk Folkeparti taler så smukt om flere ressourcer til sundhedsvæsenet, men virkeligheden er massefyringer på vores fælles sygehuse. Det siger herre Villy Søvndal på Facebook den 22. marts og i Politiken den 3. marts. Jeg vil gerne spørge SF's ordfører: Deler SF's ordfører den påstand?

Svar:  Jeg har ikke nogen grund til at rejse tvivl om det, min formand har udtalt sig om.
Kommentar:  Men det, der står i artikel 6bis, punkt 4, sidste punktum, og som oplister det, man forstår ved specialister, er – og igen med formandens tilladelse – folk, der har kendskab til virksomhedens »production, research equipment, techniques, processes, procedures or management. Det er altså produktion, udvikling, teknik, processer, procedurer og management. Det sidste tror jeg ikke der findes et dansk ord for, formand. Er det ikke en meget, meget bred vifte af folk, der altså nu kan komme ind på det danske, europæiske, EU's arbejdsmarked uden om de almindelige visumregler?

Svar:  Med fare for at gentage mig selv er bestemmelserne netop indskrænket til investors koncerninterne udstationeringer for en snæver gruppe af højt kvalificeret personale. I øvrigt står der sort på hvidt i aftalen, at – jeg citerer – artiklen ikke finder anvendelse på foranstaltninger, der påvirker fysiske personer, der søger adgang til modpartens arbejdsmarked.
Kommentar:  Tak for det. Det er jo ærgerligt, at diskussionen skal komme til at stå om dokumentation for det her. Jeg ville jo meget hellere, at det her var et spørgsmål om holdning og et spørgsmål om ansvar. For at man kan tage ansvar for og have en holdning til noget, skal man se på det med klare øjne. Når jeg kigger på de unge i dag, og jeg ser på mængden af alkohol, de drikker, så er det klart for mig, at vi har et sundhedsmæssigt problem. Der er også et adfærdsmæssigt problem blandt mange unge. Jeg vil blot spørge Dansk Folkepartis ordfører: Ser Dansk Folkeparti ikke klart, at vi har et stort problem, og mener Dansk Folkeparti ikke, at når man har et stort problem, er man også forpligtet til at gøre alt, hvad man kan, hvis det vel at mærke er et stort problem? Så jeg spørger også ordføreren: Er det her et stort problem, eller er det bare et lille problem?

Svar:  Jeg er ikke klar over, om ordføreren ikke hørte min ordførertale, for jeg sagde netop, at det er et problem, og at det er noget, vi skal gøre noget ved. Men i Dansk Folkeparti mener vi ikke, at det at hæve aldersgrænsen løser problemet. Alle undersøgelser viser, at det ikke hjælper noget at hæve aldersgrænsen. Det er netop, som ordføreren selv var inde på, holdninger blandt forældrene, på skolerne, blandt grupperne og blandt de unge selv, man skal påvirke. Der er også forslag til, hvordan man skal gøre. Man skal forske i, hvad det er, der kan gøre, at de ikke drikker. Det er det, vi skal arbejde videre på. Det andet er tom politik.
Kommentar:  Nej, det kan ordføreren ikke bekræfte. Min forargelse stammer egentlig fra en række artikler i forskellige tabloidaviser, hvor dømte østeuropæiske kriminelle udtaler, at det faktisk ikke er særlig ubehageligt at sidde i fængsel i Danmark, og at de egentlig ser frem til opholdet, kontra hvis de var blevet taget og puttet i fængsel i hjemlandet. Så jeg tror ikke, at vi skal ændre standarden i danske fængsler, men jeg ønsker at sende et signal om, at bliver man taget med et indrejseforbud, kan man se frem til en strengere straf, end tilfældet er i dag.

Svar:  Jeg er glad for, at Venstre trods alt ikke har fraveget det synspunkt, som de oprindelig havde, om netop indsattes forhold i danske fængsler. Mit supplerende spørgsmål går på, om ordføreren helt alvorligt tror på, at man ved at sætte en minimumsstraf på 1 år, som er det, som forslaget lægger op til, vil sende et så afskrækkende signal. Domspraksis viser jo, at det trods alt kun er ganske få måneders forskel. Så jeg vil blot høre, om ordføreren har et tal for, hvor mange han mener vil kunne blive afskrækket af denne strafskærpelse.
Kommentar:  Der kommer jo ikke nogen løsning ud af at italesætte det. Altså, vi er nødt til at være konkrete her. Jeg kom med to konkrete forslag, et fra Luxembourgdomstolen, et fra Strasbourgdomstolen, og ministeren har endnu til gode at kvittere for eller afvise dem begge to. Kunne det ikke være en idé at undersøge, om vi virkelig skal respektere såkaldte domme, der er afsagt af måske en eller syv personer i Strasbourg, af folk, som overhovedet ingen erfaring har fra højesteretter, landsretter, eller hvad det nu måtte hedde i deres lande, altså som overhovedet ikke er i nærheden af den samme saglighed, som vi kender fra dansk Højesteret?

Svar:  Jeg håber – givet vores dialog – at spørgeren ikke opfatter det, som om jeg prøver at krybe udenom svarene. Jeg bliver jo nødt til at holde mig inden for den relativt begrænsede tidsfrist, som jeg har til at svare på spørgsmålene. Jeg siger bare, at en af de måder, hvorpå man kan adressere det grundlæggende problem, som ikke umiddelbart står til at ændre, og som i hvert fald har virket i forhold til Den Europæiske Menneskerettighedskonvention, er, at det bliver italesat. Jeg er enig i, at vi også kan søge efter andre værktøjer; det må vi så gøre ved en anden lejlighed.
Kommentar:  Jeg er ikke helt sikker på, hvad det var for en ekspert eller udsagn fra den pågældende ekspert, der blev refereret til der. Men det er jo ikke noget, vi kan diskutere eller ikke diskutere, altså hvorvidt det bygger på en evaluering af noget, der var gældende politik sidste år, eller noget, der er gældende politik nu. Det er et faktum, at den bygger på den indberetning, som var i 2019, lang tid før vi fik gennemført mange af de tiltag, vi har gennemført, hvor spørgerens parti jo heldigvis har været med. Betyder det, at vi er i mål? Nej, langtfra. Vi kommer da til at skulle lave flere tiltag også på energieffektivitet i fremtiden.

Svar:  Men det centrale spørgsmål til klimaministeren er jo så, om klimaministeren mener, at det er tilstrækkeligt, hvad der er gjort på energieffektiviseringsomådet, på energirenoveringer, med den klimaaftale, der er lavet i juni, eller mener ministeren, der skal gøres mere, for eksempel at man skal gøre det, som Europa-Kommissionen anbefaler, nemlig at vi bruger coronamidlerne til blandt andet at renovere regionale og kommunale bygninger?
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 107 (S, DF, V, EL, LA, ALT, RV, SF og KF), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er enstemmigt vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Kommentar:  Tak. Håbet er jo lysegrønt stadig væk. Men det, jeg jo spørger til, er: Hvis det er, man ikke får brugt de her penge i 2018, som det blev aftalt i februar måned i år, kan pengene så videreføres i 2019? Det synes jeg jo er interessant, nu da det har taget så lang tid med planlægningen og alle de her forskellige ting og sager. Man har haft rig lejlighed til at komme i gang noget tidligere. Så jeg er jo interesseret i på vegne af sommerhusejerne i Hjørring Kommune at sørge for, at de penge her ikke er spildt. Det håber jeg ministeren er enig i.

Svar:  Jeg deler fuldstændig betragtningen. Det her er jo nogle penge, vi har afsat, fordi vi vurderer, at det her er vigtigt, og fordi det er en del af den samlede indsats, som jo altså også har med resten af Vestkysten at gøre. Så det her er en opgave, som skal løses, og vi skal ikke undskylde noget med, at det var nogle penge fra sidste år.
Kommentar:  Tak. Hvis Det Konservative Folkeparti kunne bestemme alene – jeg ved, det er et lidt hypotetisk spørgsmål – ville det så være sådan, at licensen ville være lavere, eller ville den være det samme? Arbejder Det Konservative Folkeparti for at nedsætte licensen i det kommende medieforlig, der skal laves om halvandet år?

Svar:  Det Konservative Folkeparti arbejder naturligvis for, at tingene i det her land skal foregå så effektivt som overhovedet muligt og med så få omkostninger som muligt. Så hvis licensen kan være lavere og vi kan få den samme kvalitet, ville det være godt. Men det afgørende for os er, at vi tager afsæt i, hvad det er for nogle medier, vi gerne vil have, hvad det er for en medieverden, vi gerne vil have, og ikke mindst hvad det er for et Danmarks Radio, vi gerne vil have. Det er det, der er styrende, og så skal det ske med så lave omkostninger som muligt. Derfor ville det da være godt, hvis licensen kunne være lavere. Men vi står ved det forlig, der er indgået, og dermed også det licensniveau, som ligger for de kommende år.
Kommentar:  Tak. Det er jo sjældent, man hører nogen udtrykke et mere pessimistisk syn end det, herre Mogens Jensen lige er kommet med, for sjældent har man da hørt, at så mange dårligdomme skulle være samlet i et lovforslag, som sikrer så meget ekstra public service til danskerne. Og jeg vil bare gerne spørge om én ting, nemlig om public service-puljen, som herre Mogens Jensen refererer til som værende noget, man giver til kommercielle stationer. Skal jeg forstå det sådan, at herre Mogens Jensen er fuldstændig ligeglad med de kreative indholdsproducenter i Danmark, som har nydt rigtig god gavn af den public service-pulje, vi har haft, fordi den har været med til at støtte dansk dramatik, danske dokumentarprogrammer? Vi kan nævne alt fra »Lærkevej« over »Lulu & Leon« til den fantastiske dokumentarserie, der hedder »Armadillo«, som handler om de danske soldaters ageren i Afghanistan. Det er sådan nogle programmer, som herre Mogens Jensen ikke længere ønsker at danske seere skal have, og det synes jeg egentlig er udtryk for et kultursyn, der er ærgerligt, nemlig at man ikke fokuserer på seerne, men at man fokuserer på, hvad det er for nogle stationer, der viser dem. Og derfor vil jeg blot spørge herre Mogens Jensen, hvilken størrelse public service-puljen skulle have, hvis herre Mogens Jensen skulle have siddet for bordenden.

Svar:  Jeg synes, det er fint, at vi har en public service-pulje, som kan gå til at producere fornuftigt og godt indhold, uanset om det er drama eller dokumentar. Den skal bare for det første have en fornuftig størrelse, og for det andet skal den efter min opfattelse gå til de tv-stationer, som overholder dansk lovgivning, herunder også dansk reklamelovgivning. Det synes jeg sådan set er det klare svar på det. Jeg synes, at problemet i dag er, at det, når man vælger at bruge så mange millioner licenskroner på at lave dansk indholdsproduktion, så skal gå til kasserne i de store internationale medievirksomheder, frem for at vi får produceret det i regi af vores egne public service-medier, som vi alle sammen er med til at betale til. Derfor er det vores klare opfattelse, at vi skal have en public service-pulje. Den skal bare være på et rimeligt niveau. Der er absolut ingen grund til at fordoble det i en situation, hvor Danmarks Radio og andre så må skære ned for at kunne finansiere det.
Kommentar:  Jeg må virkelig sige, at jeg synes, at ministeren kører meget overfladisk hen over, at det her er ganske almindelige menneskers liv, det handler om. Det handler om sygeplejersken, det handler om kontorassistenten, det handler om helt almindelige mennesker, der måske qua den arbejdsplads, de har, eller qua det pensionsselskab, de har, har været skrevet op til en lejebolig i den private udlejningsmasse. Det virker bare, som om ministeren siger: Nå ja, men det er da også ligegyldigt, og de må da bare selv finde ud af det. Jeg synes ikke, der er nogen konkrete svar fra ministeren her. Ministeren må da kunne forstå, at det her giver en kæmpe bekymring og en kæmpestor uro hos ganske almindelige mennesker.

Svar:  Det er jo altid ambivalent at stå her i dag efter at have siddet med samme ordfører i går til forhandlingsmøde, når ordføreren i går godt kunne stille spørgsmålene helt stille og roligt, men nu skal man puste sig op til et stort teater. Pointen er sådan set den samme, for vi er enige med Venstre i, at der skal bygges meget mere, og vi er enige med Venstre i, at der skal gøres noget ved de mest udsatte boligområder, det, som i dag hedder ghettoområder, men vi mener så også, at vi skal bede de private udlejningsselskaber om at tage en del af ansvaret. Det vil selvfølgelig betyde, ligesom det gør alle andre steder, hvor man har kommunal anvisning, at der er nogle, der lidt senere vil få deres bolig, end de ellers ville have gjort.