kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Tak. Som sagt skal vi jo spille sammen om det her, og jeg kan oplyse ministeren om, at vi i Transportudvalget har meget fokus på den her investeringsplan. Og noget af det, vi gerne vil hjælpe ministeren med at få udboret, er jo de kæmpestore gevinster for samfundet, der ligger og venter, hvis vi kommer i gang med de her projekter. Ud over at vi skal sikre beskæftigelsen i anlægsbranchen, ligger der nogle gevinster i form af mindre tab til trængsel – det er jo rigtig mange milliarder kroner, og vi må have udboret, hvad det egentlig koster samfundet. Er ministeren ikke også enig i, at der ligger nogle gevinster omkring arbejdsudbuddet, altså at arbejdsudbuddet bliver større, at der kommer flere hænder til det danske arbejdsmarked, hvis vi bygger nogle af de her veje, der er hårdt brug for, så vi sparer tid mellem hjem og arbejde?

Svar:  Det er i hvert fald klart, at hvis man kan minimere trængsel, kan man også minimere den tid, folk sidder på vejene. I sidste ende kan vi jo ikke her i Folketinget – heldigvis, fristes jeg til at sige – bestemme, om det så betyder, at folk får mere fritid eller mere arbejdstid. Men der er ingen tvivl om, at det at minimere trængsel også har en samfundsmæssig gevinst, og det er jo også derfor, at vi indregner det som sådan i de beregningsmodeller, der ligger til grund for de samfundsøkonomiske vurderinger af anlægsprojekter.
Kommentar:  Regeringen vil nedsætte et udvalg, der skal kigge på ikke alene taxametrene for de selvejende institutioner for at fremme det, som vi kalder et socialtaxameter, men også de geografiske forskelle. Så vi kommer til at give taxameterområdet et eftersyn. Og det gør vi, fordi der i forhold til de forskellige gymnasiale uddannelser, herunder erhvervsuddannelserne, af historisk politiske grunde er forskel på, hvordan man har givet udkantstilskuddet. Blandt andet er det sådan, at man for det almene gymnasium længe har haft et særligt tilskud til særlig små gymnasier, som man ikke havde for de andre gymnasiale uddannelser, og det kan være noget af det, der slår igennem i forhold til de to konkrete eksempler, som spørgeren har givet. Erhvervsskolerne fik et tilskud på finansloven for 2010, da man indførte et udkantstilskud til erhvervsskolerne, og hvis man tager VUC-centrene, er der en anden historik om, hvordan man har lavet udkantstilskud til dem, og de dækker jo så nogle af hf-uddannelserne. Så det er bare for at sige, at lige præcis på de udkantstilskud, der har været, er der forskel, og det er noget af det, som vi vil kigge på i forbindelse med et taxametereftersyn og socialtaxameteret for at se, om der er noget, vi skal overveje at gøre anderledes.

Svar:  I samme forbindelse kunne man måske også vælge at kigge på det med regionaliseringsfaktorerne, hvor det er på den måde, at det anvender man i erhvervsgymnasierne, men ikke i de almene gymnasier. Er det noget, undervisningsministeren også kunne tænke sig at drage ind i drøftelserne, når vi skal til at kigge på taxametertilskud?
Kommentar:  Jeg er bare nødt til ganske kort at stille udenrigsministeren spørgsmålet: Stoler udenrigsministeren nu –as we speak – på de oplysninger, som udenrigsministeren får fra den tyrkiske ambassade?

Svar:  Jeg stoler på, at de danske myndigheder nu undersøger sagen.
Kommentar:  Jeg kan simpelt hen ikke se, hvor spørgeren egentlig kommer fra – om det er fra Månen eller fra Jorden, for hvis jeg sidder og ser på serviceudgifterne på en lang række af de områder, som spørgeren også kalder for kerneydelserne, så er der ikke sket andet gennem de seneste år, end at udgifterne er steget år for år, også i forhold til de aftaler, man har lavet mellem regeringen og Kommunernes Landsforening. Så der er jo ikke tale om, at der er skåret i velfærden. Der er ikke tale om, at der er blevet brugt færre penge på dagtilbudsområdet eller på ældreområdet. Det er simpelt hen et forfejlet billede, som spørgeren giver af, hvordan det danske velfærdssamfund er. Niveauet er historisk højt, men man bliver nødt til også at kigge ud i Europa, hvor det simpelt hen er hamrende nødvendigt, at de går ind og kigger på, hvordan de bruger pengene, at de bruger pengene effektivt, og at de bruger pengene rigtigt, for vi er bare ikke i en tid, hvor man kan sløse med pengene.

Svar:  Jeg vil gerne præcisere det, fordi det jo er dejligt at få et spørgsmål. Jeg vil gerne sige, at jeg er valgt i Skagen, Sæby og Frederikshavn, og Læsø er også en del af mit valgområde. Det er et rigtig dejligt område. Jeg kan se, at man mishandler det lidt, fordi man siger et og gør noget andet. Lige så snart man kan komme i gang med at fjerne arbejdspladser inden for forsvaret og alle mulige andre steder, gør man det. Men man har selvfølgelig en retorik, der handler om, at snart skal den ene, snart skal den anden statslige institution flytte ud til Nordjylland eller et andet sted, hvor der behov for det. Det, vi bare kan se, er, at i mellemtiden forsvinder statslige arbejdspladser. Kommunerne har så ringe en økonomi, at de er nødt til at skære ned og fyre folk, og de private virksomheder tager ikke nogen ind, for de er også i knæ. Det her sker i samme moment, hvor regeringen bare siger: Vi bruger mange flere penge, end vi nogen sinde har gjort, og serviceniveauet er så og så højt. Regeringen kommer ikke på et eneste niveau og siger, hvor det er, de pågældende kommuner har brugt for mange penge.
Kommentar:  Hvis det bliver ved med at gå den anden vej – for jeg har jo lige antydet, at vi faktisk ikke rigtig ved, om det er et tilfældigt årligt udsving – så kan jeg i hvert fald love, at jeg vil bringe sagen op i hele satspuljekredsen, og selvfølgelig også over for fru Liselott Blixt, som jeg ofte mødes med, for at drøfte, hvad vi gør ved det her. Men jeg står ikke her og lover en aborthandlingsplan. Jeg står og lover, at jeg vil være med til at kigge på, hvad vi kan gøre ved problemet, hvis det fortsat består – og det skal vi lige konstatere først.

Svar:  Jeg vil spørge: Hvad er ministerens holdning til, at hospitalernes børneafdelinger ikke kan overholde behandlingsgarantien på 1 måned, så børn, der behøver ikkeakut undersøgelse i slutningen af året, oplever ventetider på op til 2-3 måneder ind i det nye år?
Kommentar:  Grundlæggende er det jo en kunstig modsætning, for pengene skal tjenes og primært tjenes i dansk erhvervsliv, sådan at finansministeren også har noget at rutte med. Så vi har brug for den vækst, også for at vi kan have et godt uddannelsessystem, et godt sundhedssystem og et godt socialt sikkerhedsnet, som jeg bakker varmt op om at der skal være. Det, jeg bare er nervøs for, er, at Danmark i den internationale situation, vi har, ikke kan holde nogle ordentlige vækstrater. Derfor har vi jo brug for at gøre vores erhvervsliv mere konkurrencedygtigt, blandt andet gennem en lavere selskabsskat og ved måske at gøre noget i forhold til aktieavancebeskatning og iværksættere.

Svar:  Dér, hvor jeg tror vi kan mødes, er i vores fælles ønske om at styrke dansk erhvervsliv. Der er ingen tvivl om, at for at vi kan have et godt og velfungerende velfærdssamfund, skal vi også have et godt og velfungerende erhvervsliv. Det, der er den fantastiske historie om Danmark, er jo, at man har kunnet kombinere de to ting. Fra regeringens side tror vi så, at en af de helt afgørende forudsætninger for, at vi har et erhvervsliv, der fungerer, er, at vi ikke sparer på de uddannelser, hvor vores unge mennesker skal uddannes. Det, man så under den tidligere regering, var, at den også sparede på erhvervsuddannelserne, og det er jo noget af det, erhvervslivet også har kritiseret. Nu går vi fra den her regerings side ind og siger, at vi vil investere mere i uddannelse, end den tidligere regering ville. Til gengæld bliver der ikke råd til at give lige så mange skattelettelser, som den tidligere regering ønskede at give.
Kommentar:  Først vil jeg da gerne starte med at slå fast, at det er en myte, at omprioriteringsbidraget betyder, at kommunerne har færre penge til serviceydelser. For det er ganske enkelt ikke korrekt. Det, jeg så ikke nåede at svare på i min foregående besvarelse før, da formanden så ud, som om vi skulle til at slutte, var, at værdighedsmilliarden jo har den indbyggede forudsætning i sig, at midlerne i 2016 skal lægges oven i det serviceniveau, som den enkelte kommunalbestyrelse politisk har fastlagt og besluttet. Budgetterne i kommunerne blev lagt, inden finanslovsaftalen blev indgået, og det vil sige, at de midler, der prioriteres via værdighedsmilliarden, skal lægges oven i kommunernes budgetter for 2016. Derfor skal kommunerne også skriftligt bekræfte, at de anvender midlerne til aktiviteter på ældreområdet, som ligger ud over kommunernes vedtagne budgetter for 2016. På den måde sikrer vi også, at værdighedsmilliarden går til nye aktiviteter eller en udvidelse af eksisterende aktiviteter på ældreområdet.

Svar:  Så er det jo også, som jeg tidligere har nævnt, sådan, at hvis man i budgettet, fordi man rent faktisk skal aflevere de her penge i omprioriteringsbidrag, har lavet besparelser på ældreområdet, så er den del af værdighedsmilliarden, som kommunen får, med til det. Så er det rigtigt, som ministeren siger, at det bliver lagt oveni, men hvis det bliver lagt oven i noget, der er mindre, når man jo status quo, som jeg nævnte i mit tidligere spørgsmål.
Kommentar:  Altså, de dilemmaer, der bliver beskrevet her, er dilemmaer, som vi er meget opmærksomme på, og dilemmaer, vi tager meget alvorligt. Og jeg er enig i, at et meget væsentligt fundament for, at børn kan få et godt liv og undgå skævvridninger i deres liv, er, at deres forældre har et så godt fundament for deres liv som muligt. Jeg er opmærksom på, kan vi sige, at vi i behandlingen af psykisk syge – i al fald ofte i starten – er i en situation, hvor der kan være usikkerhed hos den enkelte om, hvad der er pres, og hvad der er hjælp. Vi er også opmærksomme på, at kommunerne har en forskellig evne eller kapacitet til at håndtere denne grænse. Målet med det hele er at hjælpe mennesker til et aktivt liv; det er ikke at gøre nogle mere syge eller give dem et dårligere fundament for deres liv.

Svar:  Ministeren nævner, at det er nogle svære dilemmaer. Det er ikke bare dilemmaer; det er faktisk konkrete vilkår, som nogle psykisk sårbare og deres familie oplever i hverdagen. Og de frygter netop, hvad konsekvenserne vil være af det her loft. Men Bedre Psykiatri og SIND, som jo om nogen har fingeren på pulsen i forhold til de her mennesker, siger det meget klart og tydeligt: at det her loft ikke er et effektivt middel til at øge beskæftigelsen blandt den her gruppe. Jeg vil bare lige høre: Er ministeren enig i det? Og hvad kan vi i så fald gøre for at undgå den her negative spiral ved at presse dem ind i et arbejde, som egentlig ikke gør dem mere arbejdsparate, men tværtimod stresser dem endnu mere og også påvirker de pårørende, altså familien. Har ministeren nogle helt konkrete tiltag til, hvormed vi kan hindre det her?
Kommentar:  Det var da et rigtig, rigtig dejligt svar, og det har vi ventet på. Jeg har mange henvendelser fra de unge studerende derude, der har fulgt diskussionen, vi havde tilbage i februar måned, hvor ministeren jo også sagde, at han var positiv, og jeg ved, at de har lavet aftaler med vognmænd, der kan køre dem. Betyder det tilsagn, jeg nu har fra ministeren, at jeg kan melde tilbage til dem og sige, at de godt kan regne med, at de kan køre studenterkørsel, når vi nu kommer frem til juni måned og de bliver færdige med deres uddannelser? Og hvad vil der i givet fald ske? Skal de gøre noget for at sikre, at deres vognmænd nu får den rigtige tilladelse, eller hvordan bliver proceduren for at sikre det? For det her skal jo gå lidt stærkt.

Svar:  Altså, det, man kort kan sige, er jo, at de vognmænd, der skal til at køre, ved det. De ved godt, at de skal rette henvendelse til og få tilladelse hos politiet, men det er bare sådan, det plejer at køre. Så det er akkurat den samme model, og det har også noget at gøre med, hvor hurtigt man må køre på landeveje og i bykørsel og så videre Men de skal bare rette henvendelse, og så kører det, som det har gjort før. Nu er det bare alle, der har været til eksamen på de grundlag, som jeg sagde her, med de 2 år, der kan få lov til det, og ikke kun studenter.
Kommentar:  Tak. Jeg kan som opfølgning på spørgsmålet sige, at vi jo sådan set i Enhedslisten meget gerne vil være solidariske over for andre lande, og vi vil meget gerne bidrage til, at de danske erfaringer med at opbygge et vedvarende energisystem, som fungerer hver eneste dag, og som har sikre leverancer af både gas og el og varme, er en eksportartikel, som ministeren kunne stå i spidsen for, i stedet for at der bliver satset på fossile energileverancer fra Norge til Polen. Jeg synes, den her sag også viser, at vi har en mangel i vores planlægning i Danmark. Altså, vi har Energinet, som ligesom må forholde sig til at planlægge ledningsforbindelser – det kan både være gas og el – men som ikke har fokus på, at vi står over for, at vi skal have et andet samlet energisystem, hvor vi skal håndtere, at der bliver mere og mere vedvarende energi, og hvor vi skal have fjernvarme og el og gas til at spille meget bedre sammen, og hvor det jo nemt kunne være, at det er andre investeringer end nye ledninger, man skulle prioritere, for eksempel store varmepumper, at satse på geotermi, at udbygge ny vedvarende energi, få store brintanlæg op at stå. Altså, det er nogle helt andre investeringer, som ville være bedre for det samlede energisystem end at bygge en polsk gasledning til fossil energi. Jeg noterer mig, at ministeren vil forholde sig til de lokale gener og forsøge at påvirke Energinet til at tage hensyn til de lokale beboere. Men vi er altså i en situation, hvor en gasledning af den kaliber, som skal hen over Jylland, hen over Fyn og hen over det sydlige Sjælland, selvfølgelig vil have nogle gener. Jeg kunne godt tænke mig at høre, om det er sådan, at det her projekt er noget, som ministeren kommer til at se igen, eller om den, hvad skal man sige, videre sagsbehandling kører hos andre myndigheder.

Svar:  Til det sidste vil jeg sige, at det da klart er en sag, som jeg løbende er i dialog med Energinet om. Det er også derfor, jeg har sendt et meget klart og tydeligt signal til Energinet om at lytte mest muligt, at tage ud i marken, havde jeg nær sagt, og mødes med lodsejere. Og derfor er jeg jo også meget tilfreds med, at det er lykkedes Energinet at mødes med 500 lodsejere og at have holdt syv borgermøder. Det er nemlig helt afgørende, at der er en stærk lokal dialog. I forhold til det spørgsmål, som herre Søren Egge Rasmussen også var inde på, om behovet for den her ledning, vil jeg bare sige, at Polen altså står et helt andet sted end Danmark. Jeg kunne godt ønske mig, hvis muligheden var der, at invitere herre Søren Egge Rasmussen med på en tur til Polen – jeg ved også, at han har været der – for 80 procent af Polens energiforbrug er i dag baseret på kul. Det tror jeg vi har en fælles interesse i at få udfaset – så langt tror jeg trods alt vi er enige. Skal det lykkes, er man nødt til at finde et alternativ, som er stabilt. Og der må man bare sige, at der er naturgas et alternativ, og det er også sådan, at naturgas har en CO 2 -udledning, som er cirka det halve af kuls.
Kommentar:  Men det er ikke rigtigt. Man kan jo godt få et barn hen over et niveauspring på 10-20 cm eller sågar en hovedtrappe. Det kan man godt. Man kan løfte barnet og kørestolen hen over, selvfølgelig kan man det. Jeg synes simpelt hen ikke, det er rimeligt, at vi påfører ganske almindelige familier en udgift, fordi herre Søren Egge Rasmussen har en idé om, at de skal forberede deres hjem til at få besøg af bestemte personer, når man i situationen godt kan hjælpe disse bestemte personer med at komme ind ad døren alligevel. Jeg synes, det er at skyde gråspurve med kanoner. Jeg anerkender, at det ville være godt, hvis alle steder i landet havde meget nem adgang for handicappede, men hvis omkostningen er meget stor og gevinsten ved det er meget lille, fordi vi har at gøre med bygninger, hvor der kun sjældent eller måske aldrig nogen sinde kommer gangbesværede, så anerkender jeg ikke, at det er det, man skal gøre.

Svar:  Jeg synes, det har været interessant at se debatindlæg fra Dansk Byggeri, som har opfordret til at tænke langsigtet, og som har agiteret imod den her ændring af bygningsreglementet. Jeg kunne forstå på ministeren i en tidligere debat her, at der er forskel på fejl. Der er hændelige fejl, og så kan der være ondsindede fejl. Jeg betragter det her som en ondsindet fejl, hvis det er sådan, at man vil lave et bygningsreglement, som sådan set gør, at handicappede og gangbesværede får et dårligere liv i Danmark. Så det her er en af de ondsindede fejl, som jeg håber der bliver luget ud i, når man har kigget på, hvad der er kommet ind af høringssvar – og når man skal leve op til de konventioner, Danmark har tilsluttet sig.
Kommentar:  Jeg vil gerne præcisere det, fordi det jo er dejligt at få et spørgsmål. Jeg vil gerne sige, at jeg er valgt i Skagen, Sæby og Frederikshavn, og Læsø er også en del af mit valgområde. Det er et rigtig dejligt område. Jeg kan se, at man mishandler det lidt, fordi man siger et og gør noget andet. Lige så snart man kan komme i gang med at fjerne arbejdspladser inden for forsvaret og alle mulige andre steder, gør man det. Men man har selvfølgelig en retorik, der handler om, at snart skal den ene, snart skal den anden statslige institution flytte ud til Nordjylland eller et andet sted, hvor der behov for det. Det, vi bare kan se, er, at i mellemtiden forsvinder statslige arbejdspladser. Kommunerne har så ringe en økonomi, at de er nødt til at skære ned og fyre folk, og de private virksomheder tager ikke nogen ind, for de er også i knæ. Det her sker i samme moment, hvor regeringen bare siger: Vi bruger mange flere penge, end vi nogen sinde har gjort, og serviceniveauet er så og så højt. Regeringen kommer ikke på et eneste niveau og siger, hvor det er, de pågældende kommuner har brugt for mange penge.

Svar:  Det er jo sådan set det, Kommunernes Landsforening er blevet bedt om at finde ud af: Hvordan kan det være, man inden for en række områder – fordi det jo faktisk er meget klart, hvad det er for nogle områder – ikke har holdt budgetterne? Hvordan kan det være, at man ikke har kunnet holde budgetterne? Hvordan kan det være, at man ikke kan holde budgetterne på børneområdet, på dagtilbudsområdet, når man har færre børn, men alligevel overskrider budgettet med 0,7 milliard kr.? Det må da vække til eftertanke. Vi mener blot ikke i regeringen, at løsningen er at lade de offentlige udgifter eksplodere endnu mere i forhold til, hvordan vi løser den situation, at vi skal have noget mere vækst og velstand og vi skal komme ordentligt igennem og over på den anden side af den økonomiske krise, vi har været i. Vi kan se i de andre lande, at det jo ikke bare duer at øge de offentlige udgifter. Nej, man skal have styr på de offentlige udgifter. Man skal vise de finansielle markeder, at man kan stole på det enkelte land, sådan at de tør investere, og sådan at vi kan se, at der kommer vækst og udvikling i de enkelte lande. Det løser man ikke ved at øge de offentlige udgifter eksplosivt.
Kommentar:  Lad mig først og fremmest gentage noget af den diskussion, vi netop har haft på et andet spørgsmål. Jeg og regeringen synes som udgangspunkt, at det selvfølgelig skal kunne betale sig at arbejde; det er et sundt, vigtigt og nødvendigt princip. Samtidig med det vil vi også gerne være sikker på, at vi har sociale ydelser i det her land, der kan afhjælpe, når mennesker står i en svær situation som for eksempel arbejdsløshed. For langt de fleste mennesker er der en klar økonomisk tilskyndelse til, at man går fra overførselsindkomst til arbejde, og således gælder det, at for 98 procent af vores arbejdsstyrke vil der være en gevinst på mere end 1.000 kroner om måneden ved at træde ud på arbejdsmarkedet. Nu har der jo tidligere været en diskussion her i Folketingssalen, om 1.000 kroner er lidt eller meget. Jeg forstår, at Venstre ikke mener, at 2.000 kroner om måneden er et beløb, der har betydning i mange familier, og det tror jeg der kan være grund til at få dementeret så hurtigt som overhovedet muligt, for med den økonomi, mange danske familier har, spiller både 1.000 kroner og 2.000 kroner en forskel i husholdningsbudgettet og i de rammer, man i øvrigt har som familie. Så lad os lige få slået fast, inden vi bevæger os videre i diskussionen, at for 98 procent af danskerne er der en økonomisk tilskyndelse til at gå på arbejde.

Svar:  Det er korrekt. Men i 2013 er der 48.000 mennesker, som har mindre end 1.000 kroner ud af at gå på arbejde, og dem synes jeg sådan set også regeringen bør være optaget af. Men det lyder ikke sådan, når jeg lytter til ministerens svar. Der er 48.000, som har mindre end 1.000 kroner ud af at stå op om morgenen, cykle eller tage bus på arbejde, sidde i kassen i Netto 37 timer om ugen, og de har altså mindre end 1.000 kroner ud af at gå på arbejde. Er det tilfredsstillende?
Kommentar:  Jeg tror ikke, at herre Frank Aaen eller nogen anden ordfører vil kunne få mig til at stå og sige her fra talerstolen, at vi i finansloven vil gøre noget, der er dårligt for beskæftigelsen. Jeg tror, det er et fælles ønske og det primære formål for os alle sammen at få styr på det problem, vi står over for, og som vi synes er et af de allerstørste, nemlig antallet af ledige og mangelen på job. Det er vores hovedfokus at adressere det problem i alt, hvad vi gør fra regeringens og SF's side.

Svar:  Det tror jeg sådan set også gerne på. Problemet er bare, at det lovforslag, vi behandler i dag, jo er med til at stramme økonomien og dermed også med til at skade beskæftigelsen. Den vækstplan, der er lavet, giver jo ikke beskæftigelse hverken i 2014 eller i 2015 – den gør det lidt i 2014 på grund af håndværkerfradraget, men ellers er der negativ beskæftigelse. Det er derfor, jeg mener, at der er lidt modsætning mellem gerne at ville gøre noget for beskæftigelsen og så tilslutte sig det her lovforslag, der behandles i dag, men jeg bøjer mig for, at det åbenbart er logik, når man sidder i regeringen.
Kommentar:  Så skal jeg gøre det ekstremt kort, så vi indhenter tiden. Kan ministeren bekræfte, at Venstre hele tiden under de forhandlinger, der har været for eksempel på arbejdsmarkedsområdet, har kæmpet for, at incitamentet til at arbejde skal blive større?

Svar:  Det, jeg kan bekræfte, er, at med den politik, der er ført under den her regering, vil der over de kommende år ske en gradvis reduktion i andelen af danskere, som har en svag tilskyndelse til at arbejde. Det skyldes ikke mindst den skattereform og en række af de andre reformer, vi har lavet, som jo i hvert fald gør, at tingenes tilstand, hvis man er optaget af den her problemstilling, som vi nærmer os udgangen af den her valgperiode, er bedre, end den var, da vi gik ind i den. Jeg sad jo ikke med dengang, man under VK-regeringen lavede skattereform, men kan da bare konstatere, at dengang stod problemstillingen i hvert fald ikke så højt på dagsordenen, at man for alvor gjorde noget ved det. Men hvorfor ikke bare slutte af med at give hinanden håndslag på, at det er en vigtig problemstilling, som man selvfølgelig også skal forfølge i de kommende år, præcis som vi i den her regering har gjort med en række af de reformer, som Venstre heldigvis har valgt at deltage i?