kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Jeg går ud fra, at det, som spørgeren mener, er de lige økonomiske vilkår, for det er det korrekt at der har været en diskussion af. Det er jo sådan, at vi har som udgangspunkt, at der skal være lige vilkår, men lige vilkår betyder ikke, at de skal have den samme takst, og det er der nogle grunde til. For de gymnasiale uddannelser har en profil, der er ret forskellig, og lad mig komme med nogle eksempler på det. Hvis man tager det tekniske gymnasium, htx, kan man se, at det – det siger næsten sig selv – har en klar teknisk profil, men det betyder også, at det, for at de kan drive de linjer, der hører til htx, er en uddannelse, der er dyr at drive, fordi de i langt højere grad end for eksempel handelsgymansiet både skal have laboratoriefaciliteter og værkstedsfaciliteter. Handelsgymnasierne har så nogle andre studieretninger, som lokalemæssigt ikke er så omkostningstunge, og derfor kan man se, at der er en forskel på taksten i forhold til, hvad det tekniske gymnasium får, og hvad handelsgymnasiet får. Det samme gælder for den sags skyld det almene gymnasium, for de har nogle naturvidenskabelige retninger, og så har de for eksempel obligatorisk musik og idræt, der også er noget, som er dyrt at drive i forhold til de faciliteter, der skal være til rådighed. Men hvis man renser det for de forskelle, der er på uddannelsesretningerne, kan man se, at det alt andet lige er sådan, at de får det samme i takst. Der, hvor forskellen så kommer, ud over at der er nogle forskellige linjer, er ved, at overenskomsterne for lærergrupperne er forskellige, og det giver sig udslag i, hvad det koster at drive den ene eller den anden gymnasiale uddannelse. Men overenskomstforhandlinger er ikke børne- og undervisningsministerens bord.

Svar:  Tak for det. Jeg har nogle helt konkrete eksempler på noget, hvor jeg i hvert fald synes der er nogle urimelige økonomiske forskelle mellem de almene gymnasier og erhvervsgymnasierne. Jeg har et eksempel, som faktisk er fra min egen kreds, hvor Grindsted almene gymnasium og Erhvervsgymnasiet Grindsted ligger med 100 m afstand fra hinanden. Det er to gymnasier, som er lige store, det er to gymnasiale uddannelser, som er underlagt de samme betingelser, både hvad angår lærerkvalifikationer, adgangskrav, eksamensbestemmelser og undervisningsniveau, og de er begge studiekompetencegivende på samme niveau, men trods det har det almene gymnasium hvert år 8 million kroner mere at drive skole for. Og det vil jeg egentlig gerne høre ministerens holdning til.
Kommentar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut.  For stemte 82 (S, DF, V, LA og KF), imod stemte 23 (EL, ALT, RV og SF), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen er slut. For stemte 84 (S, DF, V, LA og KF), imod stemte 23 (EL, ALT, RV og SF), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Kommentar:  Nu må der jo nok være lidt forskel på, om man som statsminister mere eller mindre af egen drift i en debat i Folketingssalen siger, at det altid skal kunne betale sig at arbejde, eller om det er i en situation, hvor statsministeren er blevet passet op på gangen af en journalist. Det her er en helt principiel diskussion. Det er en diskussion, som statsministeren selv med brask og bram har taget del i, ikke bare her i Folketingssalen, men også andre steder. Det er sådan set derfor, at det også er ret og rimeligt, at statsministeren i Folketingssalen svarer på, om statsministeren stadig væk står ved den udtalelse, »at det selvfølgelig skal være sådan, at man tjener mere ved at gå på arbejde end ved at være på en ydelse«. Mener statsministeren stadig væk det – ja eller nej?

Svar:  Nu henviser spørgeren til, at det er noget, som jeg og andre har udtalt os om med brask og bram, og at det i øvrigt er noget, der står i regeringsgrundlaget. Den logik kan man jo ikke bruge, for hvis man bruger den logik, vil det jo føre til, at jeg skal besvare en endog meget stor del af de spørgsmål, som stilles til ministrene, fordi jeg udtaler mig om alle områder, der står i regeringsgrundlaget, og jeg udtaler mig forhåbentlig også med brask og bram om de områder, der står i regeringsgrundlaget. Men det må stadig være sådan, at spørgsmål, der vedrører de enkelte ressortministre, stilles til de enkelte ressortministre. Det har i hvert fald været det, der har været gældende praksis indtil nu. Det, jeg kan undre mig over – naturligvis i mit stille sind – er, hvorfor fru Inger Støjberg har ændret holdning på det her område, når min forgænger var så klokkeklar i sin afvisning af, at han skulle svare på alle spørgsmål.
Kommentar:  Herre Lars Løkke Rasmussen formår jo at komme hele vejen rundt, og derfor er jeg også nødt til i svaret at komme hele vejen rundt. Der er jo ikke nogen, der har sagt, at nulvækst er altings ende. Jeg tror ikke, det er et udtryk, jeg eller regeringen eller partierne nogen sinde har brugt. Men der er jo ikke nogen tvivl om, at nulvækst, som Venstre går ind for, og som man så må forstå er det, oppositionen går til valg på, vil betyde, at vi fremadrettet har råd til lidt mindre velfærd, end vi har med den vækst, som regeringen lægger op til. Det kan også gøres mere konkret: Det er 3 milliard kroner om året sådan rundt regnet, og så kan man begynde at spørge sig selv om, hvad man egentlig kan få for 3 milliard kroner Vi mener, at det betyder noget. Vi mener, det betyder noget, at man kan udbygge vores velfærd. Det er ikke guld og grønne skove, det vil jeg godt understrege over for Venstres formand og i det hele taget, men der er forskel på et stort rundt nul og så 3 milliard kroner om året. Der er forskel i den velfærd, som borgerne vil opleve. Det tror jeg bare er vigtigt at diskutere. Og vi venter jo stadig – stadig – på en plan fra Venstre for, hvordan man egentlig vil udmønte denne nulvækst. Hvad er det for en mindre velfærd, man skal have, og hvor mange færre ansatte skal man have i den offentlige sektor? Og det er jo ikke for meget forlangt, at Danmarks store liberale parti snart lægger en plan frem for, hvordan denne nulvækst egentlig skal forstås. Det mangler danskerne stadig at få et svar på.

Svar:  Jeg tror så ikke, vi når det med retsforbeholdet i den dialog, vi lige har med hinanden her. Jeg ved ikke, om statsministeren kan oplyse, hvornår regeringen fremlægger en plan, hvor man kan se, hvordan det her begrænsede råderum, regeringen har i sin økonomiske politik, disponeres på forskellige velfærdsområder. Vi mangler jo sådan en plan for at kunne tage en ordentlig diskussion. Udgiftsstop betyder jo ikke, at vi har mindre – det betyder, at vi har det samme. Og der er jo områder, hvor der kan disponeres anderledes. Altså, vi bruger 2½ milliard kroner mere på ulandsbistand, end vi er forpligtet til i vores internationale målsætninger. Udlændingepolitikken er vel en god milliard dyrere under den her regering, fordi man fører en mere slap politik. Der er jo masser af steder, hvor der kan flyttes rundt, og jeg tror i øvrigt også, det indgår i regeringens egen tænkning, at man kan disponere pengene anderledes. Derfor ville det jo, hvis vi skal have en ordentlig diskussion med hinanden, være interessant, om regeringen på et tidspunkt ligesom ville sige, helt præcist hvor de her 3 milliard kroner skal bruges. For i øjeblikket drøner regeringen jo rundt og skaber ligesom et indtryk af, at de kan bruges alle steder, og at alle kan gøres glade.
Kommentar:  Jeg er jo enig med ministeren i, at det altid er svært at flytte penge. Men jeg skal bare sådan stilfærdigt sige til ministeren, at der jo er steder i vores land, hvor det kulturelle fernis er så tyndt, at hvis man bare kratter en lille smule i det, er der ikke ret meget tilbage, før man er nede ved gulvbrædderne. Derfor opfordrer jeg også ministeren til at tage geografien med ind i overvejelserne og se på, hvor fernissen er knap så tynd, og have det med som et parameter i forhold til, hvordan vi sikrer et samlet Danmark på det kulturoplevelsesmæssige område.

Svar:  Jeg kan betrygge spørgeren i, at det er jeg fuldstændig opmærksom på.
Kommentar:  Det er jo klart, at for at få fredsbevarende styrker ind skal man have etableret en fred. Men det, der sker nu, er, at man etablerer en skarpere krig. Man skal være opmærksom på – og vi vender tilbage til det i næste spørgsmål – at langt de fleste af dem, der kæmpes imod, jo ikke er Taleban. Det er lokale styrker, lokale grupper, som simpelt hen bare ikke vil domineres af udlandet, og som ikke ønsker at blive domineret af en korrupt præsident, der er indsat ved valgsnyd i Kabul. Man ønsker en anden udvikling. Det er derfor, jeg synes, det virker så selvmodsigende at tro, at man kan komme tættere på en anden udvikling i Afghanistan ved bare at fortsætte og forstærke det, man har gjort nu i årevis. For jeg tror, vi er enige om, at det, der er gjort i Afghanistan indtil nu, specielt i Helmandprovinsen, men også i andre dele af Afghanistan, ser ud til at gå den forkerte vej. Derfor vil jeg spørge ministeren: Er det en god idé bare at mose på ad den samme vej med endnu mere magt, når man kan se, at resultatet faktisk har været tilbageskridt? Og der citerer jeg sådan set USA's øverstkommanderende, McChrystal, som siger, at det går den forkerte vej.

Svar:  Derfor sagde McChrystal jo også, at han havde brug for 30.000 flere mand, og han har også sagt her til morgen, at han måske beder om endnu flere om et års tid. Så hvis man synes, at McChrystal har ret i det ene, kan det jo også være, at han har ret i det andet. Vi kan jo konstatere, at de steder, hvor det har været muligt at fastholde et område, at få udvikling i området, at forhindre Taleban i at vende tilbage, kommer der udvikling. Vi kan se det med vores hvedeprogrammer. Der kunne for eksempel før være opiumsdyrkning, men hvis der er sikkerhed for, at Taleban ikke kan komme tilbage – for det er jo dem, der kræver opiumsdyrkning, det er dem, der tager skat af det – så kan der komme hvededyrkning, som vi har set det i Helmand. Så jeg tror, det er meget vigtigt, at vi har styrker, der er stærke nok til at befri et område og holde et område, så der kommer udvikling i området. Når den udvikling så er kommet, skal vi jo altså også sørge for, at afghanerne får ejerskab til det. Det er derfor, vi lægger så meget vægt på, at afghanske styrker kommer ind og bliver trænet, også af os, så vi kan trække os lidt mere i baggrunden. Jeg tror, det er meget vigtigt, og derfor var jeg også enig med herre Aaen tidligere i, at det er vigtigt, at der også kommer andre end vestlige tropper ind.
Kommentar:  Først vil jeg give spørgeren ret i, at vi har en transportsektor af meget høj kvalitet. Danske vognmænd har en god form for logistikforståelse, og de har nogle veluddannede chauffører, men når det er sagt, er jeg også enig med spørgeren i, at under den forrige regering, altså i tiåret frem til 2011, har vi oplevet en konstant faldende konkurrenceevne, og det er et problem. Det er faktisk så stort et problem, at den nuværende regering har sat sig for at ændre udviklingen. For vi har været i en situation, hvor vi har haft en relativt høj lønstigningstakt, mens vi har haft en relativt lav produktivitetsudvikling, og det gør, at dansk konkurrenceevne er blevet forringet. Derfor vil jeg også gerne lige benytte lejligheden til at kvittere for de faglige organisationers og arbejdsmarkedsparternes overenskomster, der netop er indgået, og som meget fint tager højde for, at vi er nødt til at ændre udviklingen. Men det helt afgørende er, at vi sætter fokus på konkurrenceevnen, for det er forudsætningen for, at der sker noget ikke bare inden for transportsektoren, som er meget konkurrenceudsat, men at vi generelt får ændret udviklingen og får genskabt en bedre konkurrenceevne, som også sikrer, at vi får både transportsektoren og produktionserhvervene til at vokse igen i Danmark.

Svar:  Nu er jeg helt uenig i den beskrivelse, som ministeren her giver af, hvordan det er gået i de sidste 10 år. Det er tværtimod, men det har vi for kort tid til at gå i dybden med her. Jeg er mere interesseret i at få at vide, hvad den nuværende regering konkret vil gøre for at ændre på den situation, jeg lige har beskrevet, med de her chaufførjob, som flytter til udlandet, noget, der, når det sker, er et stort problem og vil blive et endnu større problem for dansk økonomi og danske virksomheder. For det er jo således, at transportsektoren er krumtappen i væksten i et land som Danmark, hvor vi har en meget stor forbindelse med udlandet. Det er det ene. Det andet er, at senere i dag skal der, ikke under ministerens område, men under transportministerens område, behandles et lovforslag her i Folketinget, der drejer sig om, at det skal nedfældes i lovgivningen, at chauffører i dansk indregistrerede lastbiler skal være ansat på centralt forhandlede overenskomster. Det er det eneste land i hele Europa, i hele EU, hvor det bliver tilfældet, og det bevirker, at man igen prøver at presse omkostningsniveauet op på den ene eller den anden måde, så det går i modsat retning af det, ministeren lige har sagt. Men jeg vil gerne vide, hvad det er, regeringen helt konkret vil gøre fra nu og fremover for at forbedre konkurrenceevnen, også for transporterhvervene?
Kommentar:  Jeg tror, at det, jeg prøvede at sige om risikoen for at kunne få en høj kompensation, ikke nødvendigvis handler om den enkelte butik i storcenteret. Det handler om det samlede cvr-nummer. Hvis ikke den samlede virksomhed er særlig hårdt ramt, men man er særlig hårdt ramt inde i butikkerne, så vil man for den samlede virksomheds økonomi kunne risikere at komme i en situation, hvor man faktisk skulle betale penge tilbage på grund af statsstøttereglerne. Det var det, der var min bekymring her. Men jeg vil også bare sige, at det er en helt gængs og almindelig praksis, at vi arbejder med cvr-nummeret, og det fungerer jo sådan, at en virksomhed godt kan have flere forskellige butikker inde i et storcenter, ude i en gågade og ude i en by et andet sted, og så er det den virksomheds samlede økonomi, der afgør vurderingen af, hvordan den er kørende. Det betyder jo, at butikker, der er under samme cvr-nummer, også er en del af en koncern, der muligvis har noget at stå imod med ude i gågaden og ude i de andre byer, hvor man har en butik, hvilket kan opveje noget af det, man taber i den periode inde i storcenteret.

Svar:  Nu står vi bare i en situation, hvor det ikke er sådan, at den samlede detailhandelsbutik ikke er særlig hårdt ramt. Det er faktisk 49 procent, der forventer at skulle skære ned på medarbejderstaben, og det er jo ikke sådan, at bare fordi man stadig væk har én butik åben, kan det dække hele indtægten ind i de butikker, der måtte ligge i butikscentre. Så der er en reel bekymring. Kan regeringen i stedet for kigge på at indføre nogle krav til dokumentation eller nogle revisionskrav, så man kan imødekomme den bekymring, som ministeren har, i lyset af at der er forskel på cvr-numre og p-numre?
Kommentar:  Det er jo okkult. Normalt ville jeg jo aldrig stå her i Folketingssalen og sige, at man på nogen måde skulle indarbejde nogen som helst form for muslimsk lov i dansk lov. Det mener jeg sådan set heller ikke at man skal. Men jeg håber, at man kan indarbejde en forståelse for, hvor alvorligt en fatwa er, for lige nu er det ikke mit indtryk, at bare det at påkalde en fatwa for en person er sidestillet med opfordring til drab, hvilket det jo så i den muslimske kultur er. Så jeg håber, at ministeren vil tage det med tilbage til ministeriet og se på en opstramning, der netop vil kriminalisere det at påkalde en fatwa, som om det var en opfordring til drab.

Svar:  Det synes jeg er en helt relevant bemærkning.
Kommentar:  Jeg synes stadig væk, det er meget uklart, for hvis vi ser på, hvordan niveauet er på kommunernes område, så er det historisk højt på 230 milliard kroner Jeg kan simpelt hen ikke forstå, at spørgeren ikke selv finder, at det er meget naturligt, at man, når man har et område, hvor der er færre borgere, man skal hjælpe, hvor der er færre børn, man skal passe, så går ind og justerer budgetterne. Jeg kan simpelt hen ikke forestille mig, at spørgeren vil synes, at man skal have daginstitutionspladser, som står tomme, fordi man ikke blot kan skære dem væk og reducere i budgetterne, når der er færre børn. Man bliver nødt til at tilpasse, i forhold til hvordan udviklingen er lokalt med hensyn til demografien, om der bliver færre eller flere ældre, færre eller flere børn. Det er da kun naturligt, at man ude i de enkelte kommuner sørger for at prioritere rigtigt og prioritere borgernes penge, så de bliver brugt bedst muligt.

Svar:  Vil ministeren redegøre for, om de 300 million kroner i besparelser – 43 million kroner inden for social- og børneområdet alene – som Sønderborg Kommune lægger op til i sit budget for 2011-2014 lever op til regeringens mål om, at Danmark skal være blandt de bedste til at skabe lige muligheder?
Kommentar:  Vi stemmer om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte 111 (V, S, DF, SF, KF, RV, EL og LA), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.

Svar:  Forhandlingen drejer sig i første omgang om de stillede ændringsforslag. Herre Benny Engelbrecht som ordfører. Værsgo.
Kommentar:  Som nævnt er det sådan, at vi nu ændrer SU’en, sådan at man får SU til den normerede tid. Altså, når en uddannelse er normeret til 5 år, er der SU til 5 år. Og vi har lige været omkring, at hvis man bliver færdig før tid, er der også mulighed for en bonus. Når det gælder sommerskoler og øvrige tiltag, der kan fremme, at man kan blive færdig før tid, så fremgår det jo også af regeringens SU-oplæg, at vi vil nedsætte nogle arbejdsgrupper, der skal prøve at kigge på de muligheder. Vi vil simpelt hen skabe et overblik over, hvad der er i dag, og hvor meget de muligheder bliver benyttet, og om der er nye initiativer, vi kan iværksætte. Så der kommer et øget overblik over de ting. Men jeg vil sige, at der altså i dag er gode muligheder for på universiteterne, ikke mindst i form af sommerskolerne, at tage ekstra fag, så man kan nå at blive færdig før tid.

Svar:  Jeg er lidt nysgerrig efter at få at vide, om videnskabsministeren eller Videnskabsministeriet har undersøgt, hvor mange studerende der rent faktisk gennemfører hurtigere end på normeret studietid, når de starter på en videregående uddannelse. For mig bekendt er det kun ganske få, der gør det. Og fred være med de få, der gør det. Det kan vi sagtens kigge på en ordning om. Men det er jo ikke interessant i forhold til det store politiske billede. Det, der er den store politiske sag, som vi er optaget af hos Socialdemokraterne, er, hvordan vi får mange flere unge til at starte tidligere på en videregående uddannelse og gennemføre den så hurtigt som muligt, herunder på normeret studietid. Derfor vil jeg spørge, dels om ministeren har tal på, hvor mange der gennemfører hurtigere end på normeret studietid, dels om ministeren gør sig nogle overvejelser om en bonus, hvis man gennemfører på normeret studietid, men ikke hurtigere end på normeret studietid.
Kommentar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 33 (DF, EL og SF), imod stemte 62 (S, V, LA, RV, KF og 1 SF (ved en fejl)), hverken for eller imod stemte 4 (ALT). Lovforslaget er forkastet.

Svar:  Værsgo til herre Martin Henriksen, Dansk Folkeparti.
Kommentar:  Tak for spørgsmålet. Jeg må dog lige korrigere om den aftale, vi har lavet med hinanden, på de 100 million kroner: Det er til dem, der står over for at færdiggøre deres uddannelse, hvor de har praksiselementer. Vi har ikke alle studerende med i den aftale, og derfor har vi jo også netop meget klogt lovet hinanden, at det næste, vi gør, hvad vi jo sidder og forhandler om og drøfter i øjeblikket, og som der kommer forhandlinger om forude, netop skal være for alle vores studerende. For det bekymrer mig, vi skubber et frafald foran os. Jeg vil godt sige, at jeg er dybt imponeret over vores studerende, de 258.000 studerende på videregående uddannelser landet over, som ikke er faldet fra. Men det at give dem en udsigt til – både fagligt og socialt – at der ligger en særlig indsats for dem forude, er det, vi skal forhandle med hinanden om, og det tror jeg er vigtigt i forhold til at mindske frafaldet.

Svar:  Tak. Jeg synes alligevel ikke, jeg får svar på det, hvad det er, man konkret vil gøre – ja, de 100 million kroner var til dem med det praksisnære, men vi fandt jo ud af, at der også er praksisnært på andre videregående uddannelser end professionsuddannelserne og de maritime uddannelser. Men kunne ministeren forestille sig, at vi for eksempel afsatte en pulje til ekstra studerende, mentorer, vejledning – lige nu er det jo svært at komme ind og få vejledning og få at vide, hvor man er henne – altså få ansat nogle ekstra kræfter til alle dem, der har spørgsmål? Og der kunne man svare på: Hvor er jeg henne fagligt, hvor er mine huller, hvordan kan jeg blive løftet op og komme på rette spor?
Kommentar:  Forhandlingen er afsluttet, og vi går til afstemning om de fremsatte forslag til vedtagelse. Der foreligger to forslag. Der stemmes først om forslag til vedtagelse nummer V 51 af Jeppe Jakobsen (DF), Jane Heitmann (V), May-Britt Kattrup (LA) og Brigitte Klintskov Jerkel (KF). Afstemningen er slut. For stemte 55 (DF, V, LA og KF), imod stemte 51 (S, EL, ALT, RV og SF), hverken for eller imod stemte 0. Forslag til vedtagelse nummer V 51 er vedtaget. Herefter er forslag til vedtagelse nummer V 52 af Astrid Krag (S), Stine Brix (EL), Pernille Schnoor (ALT), Lotte Rod (RV) og Kirsten Normann Andersen (SF) bortfaldet. Hermed er forespørgslen afsluttet.

Svar:  Forhandlingen er sluttet, og vi går til afstemning om de fremsatte forslag til vedtagelse. Der foreligger to forslag. Der stemmes først om forslag til vedtagelse nummer V 50 af Lennart Damsbo-Andersen (S), Bent Bøgsted (DF), Hans Andersen (V), Christina Egelund (LA), Rasmus Helveg Petersen (RV), og Erik Lund (KF). Afstemningen er slut. For stemte 87 (S, DF, V, LA, RV og KF), imod stemte 18 (EL, ALT og SF), hverken for eller imod stemte 0. Forslag til vedtagelse nummer V 50 er vedtaget. Herefter forslag til vedtagelse nummer V 49 af Christian Juhl (EL), Ulla Sandbæk (ALT) og Karsten Hønge (SF) bortfaldet. Hermed er forespørgslen afsluttet.
Kommentar:  Det er et problem, hvis de frie skoler og folkeskolerne ikke i tilstrækkelig grad inddrager børnene. Det skal de gøre, og hvis de ikke er opmærksomme på, hvad det er for et ansvar, de har, så må vi gøre dem opmærksom på det. Jeg mener, at det materiale, vi er i gang med at udarbejde, bør være så klart, at man kan se, hvad det er, man skal gøre, og der har jeg en forventning til, at de frie skoler tager tråden op og gør det, at de inddrager børnene efter deres alderstrin og udvikling i øvrigt.

Svar:  Jeg har bare lige to spørgsmål, for jeg tror, det er min sidste runde nu, og det er for det første: Ved ministeren, hvornår det nye vejledningsmateriale er klar? Det synes jeg vil være interessant at få et svar på. Det er hurtigst muligt, har jeg hørt, men kan vi få et tidspunkt sat på? For det andet var jeg i dag inde på ministeriets hjemmeside og finde det vejledningsmateriale, som der er nu, og der står, at hvis en elev oplever, at man ikke bliver inddraget, sådan som man har krav på, så kan man kontakte Folketingets Ombudsmands Børnekontor. Er det ikke lidt sjovt, at det står i folderen, samtidig med at man så ikke vil lave regler, der er klare nok, til at Folketingets Ombudsmand rent faktisk kan gå ind og behandle de her sager? For det siger han jo at han ikke kan nu, på grund af at reglerne ikke er klare og bindende nok.