kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Nej, det er slet ikke det, der er mit ærinde. Altså, det, som Lene Kühle og Malik Larsen jo blandt andet citerer – jeg nævnte det i min tale lige før – er professoren fra Strasbourg, som opregner, hvordan det hele bliver orkestreret fra Tyrkiet. Det er ikke mit ærinde at sige, at man nødvendigvis bliver radikaliseret. Det er slet ikke den debat, vi ønsker her. Jeg ønsker en langt bredere debat, nemlig at sige, at selve meningspåvirkningen fra Erdogan i danske moskéer er uønsket.

Svar:  Tak, formand. Med dette beslutningsforslag foreslår Dansk Folkeparti at standse den tyrkiske regerings indflydelse på moskéer og islams udbredelse i Danmark gennem det tyrkiske religionsministeriums finansiering eller ledelse af moskéer og kulturhuse i Danmark. Vi har for nylig vedtaget et lovforslag, hvor vi vil forbyde udenlandske donationer fra blandt andet udenlandske statslige myndigheder og statsligt styrede organisationer, der har til formål at undergrave vores demokrati. Det skulle vi måske lige give lov til at virke, inden vi begynder på andre stramninger på det her område. Derudover husker jeg, at kirkeministeren i 2017 fremsatte et lovforslag, som blev vedtaget af et bredt flertal, herunder Dansk Folkeparti. Det drejer sig om den lov, der forpligter anerkendte trossamfund i Danmark til at være åbne om deres økonomi og donationer til trossamfund. Dansk Tyrkisk Islamisk Stiftelse er således anerkendt som trossamfund i Danmark, og derfor er den også underlagt de krav om åbenhed og om finansiering og tilsyn, der nu er fastsat i trossamfundsloven. Tilsvarende er der af flere omgange stillet skærpende krav til området med tilsynet med de frie skoler, og det synes jeg er helt fantastisk. Det gælder blandt andet åbenhed om donationer, for selvfølgelig er det vigtigt, at man også her kan se, hvor skolerne får deres penge fra, så vi på den måde kan få klarhed over, hvem der i virkeligheden står bag dem. Det er alt sammen et udtryk for en skærpet kurs over for udenlandsk indflydelse på dansk jord. Men det er også vigtigt for mig at understrege, at vi i SF er meget optagede af at bekæmpe politisk islam og andre antidemokratiske bevægelser i Danmark. Vi tænker bare samtidig, at støtte i sig selv ikke er problematisk. Det problematiske er, hvis det er støtte, der bidrager til at modarbejde og underminere demokratiet og grundlæggende friheds- og menneskerettigheder. Af samme grund mener vi i SF, at vi skal have en imamuddannelse i Danmark, så vi selv uddanner imamer og på den måde selv sikrer os, at imamer ikke kommer herop med en helt anden religiøs, kulturel og ikke mindst politisk agenda. Med disse bemærkninger vil jeg meddele, at SF ikke støtter beslutningsforslaget.
Kommentar:  Nej, det gør ikke indtryk, at Curt Liliegreen siger, at der ikke vil være flere boliger, for det er evident for enhver, at en regulering ikke i sig selv skaber flere boliger. Så nej, det gør ikke indtryk, for det vidste jeg godt i forvejen. Vi laver ikke flere boliger ved at regulere, hvem der flytter ind og ud, men vi håber på, at vi ligesom med parallelsamfundspakken kan ændre beboersammensætningen i de boliger, der er.

Svar:  Tak. Hvad siger ministeren i forbindelse med forslaget om de såkaldte forebyggelsesområder til overborgmester i København, Lars Weiss’, kommentar om, at »med det her forslag risikerer vi at presse mennesker med ringe økonomi og dårlige sociale vilkår ud af vores by, og det ønsker jeg ikke«?
Kommentar:  Altså, jeg har som sagt rejst sagen de steder, som jeg nu har omtalt, og har flere gange svaret, at jeg har gjort det, at det er på højt niveau, og at det er blevet gjort i meget klar tale. Som sagt er det også op til de kompetente myndigheder så at undersøge sagerne. Jeg vil ikke foregribe deres vurderinger, for hvordan skulle jeg også kunne det? Det gælder også i spørgsmålet om, hvorvidt en ambassade har gjort noget, som ligger uden for lovens rammer. Jeg vil bare gentage det, som jeg nu har sagt flere gange, nemlig at jeg to gange, så snart der er blevet fremlagt nye informationer om konkrete forhold, har sørget for, at Tyrkiets regering har fået klar besked om, at den danske regering ser med stor alvor på de forlydender, der er, om uautoriseret indsamling og registrering af informationer om borgere i Danmark, og at vi forventer, at den tyrkiske regering  ikke  medvirker eller opfordrer til ulovligheder i Danmark. Det er, hvad jeg kan gøre og bør gøre i sagen på det nuværende grundlag. Hvis myndighedernes nærmere undersøgelse af, hvad der faktisk er foregået, så munder ud i noget konkret, skal vi selvfølgelig tage sagen derfra.

Svar:  Det forstår jeg sådan set også godt, men det, jeg ikke forstår, er, at de eventuelle ulovligheder, som måtte være begået, og det, at der er blevet løjet over for den danske udenrigsminister i ministeriet, er for så vidt ikke noget, som det tyrkiske udenrigsministerium i hvert fald direkte har noget med at gøre, for den, der, om jeg så må sige, har løjet over for udenrigsministeren, er en tyrkisk chargé d’affaires ved ambassaden i København. Derfor synes jeg måske det  netop  af den årsag er rimeligt, at man tager en samtale med den pågældende chargé d’affaires.
Kommentar:  Jeg synes, at det ville være en fordel, hvis der blev lavet nogle bedre undersøgelser. Jeg mener ikke, at dem, der er lavet indtil videre, er tilstrækkelige, og jeg mener heller ikke, at de sender de rigtige signaler, for når man laver den her undersøgelse af medborgerskab og for eksempel giver udtryk for det her med, at medlemskab af enhver form for organisation er et plus, er det jo en dårlig form for kommunikation, for det er ikke et plus for integrationen, hvis man melder sig ind i en salafistisk organisation eller noget andet. Så der er også brug for rent kommunikationsmæssigt at lave nogle undersøgelser, som viser, hvad vi mener integrationen rent faktisk er, og at det så måles i henhold til det.

Svar:  Nu vil jeg som udgangspunkt ikke mene, at det i forhold til foreninger tæller med, hvis man melder sig ind i en salafistisk organisation, for de fleste af dem løser man mig bekendt ikke medlemskort til. Derfor tror jeg ikke, at det kan gøres op på den måde. Men det ændrer ikke på, at der er nogle, der har tankesættet – og om det er med medlemskort eller ej, er jo lige skadeligt, kan man sige. Så der er helt klart nogle ting, det ville være godt at få undersøgt.
Kommentar:  Fra socialdemokratisk side respekterer vi selvfølgelig den ydmyghed, som ministeren lægger for dagen. Det er jo klogt at lytte til, hvad det er, andre ordførere siger. Når det er, vi skal have et forlig, er vi jo mange, der skal blive enige. Men kunne ministeren ikke bare løfte en flig af sløret for, hvad Venstres position er i det her? For vi har gang på gang hørt Venstre sige, at nu er det bilernes tur. Og vi kan vel godt være enige om, at der er mange veje, vi har lyst til at investere i, og at der er mange vigtige projekter derude – havnetunnelen i København, udvidelse af E 45 og alt mulig andet, mange vigtige projekter. Men vil Venstre ikke her i dag sige, at når det her emne med cykelpulje kommer op, vil Venstre være positiv?

Svar:  Nu vil jeg så sige med et blink i øjet, at jeg også tror, at der er mange, der går op i en ny Limfjordsforbindelse, og det bliver jo nok til biler. Så vi er altså nødt til at sige til hinanden, at der vil komme mange ønsker. Jeg er meget tilhænger af det her med cykler, og jeg vil da også godt sige, at en af de første ting, jeg lavede sammen med herre Rasmus Prehn, var jo, at vi fik ordnet det sådan, at vi for eksempel på Bornholm fik lavet en anden tilskudsprocent, så vi bedre kunne få udnyttet pengene. Så vi er positive over for det.
Kommentar:  Jeg er ikke lige enig med ministeren i det med: bare fordi vi har gjort det altid. Det er en ordning, der har eksisteret i 4 måneder. Den har ikke rigtig fået mulighed for at vise, om den fungerer, og hvor godt det fungerer. Ministeren ønsker så at have nogle AC'er, eller hvad ved jeg, ude på ambassaderne til at gøre arbejdet. Det er netop i de lande, hvor man ved, at det er særlig vigtigt at have ambassadører, personer, til at bane vej, som har en lidt tung fortid, og det er positivt ment – altså nogle, som har et godt image, og som kan åbne døre. Jeg kan gennem pressen forstå, at ministeren vurderer, at det er ministeren selv, der skal ud at åbne døre. Hvordan kan man påstå, at en ordning, som har eksisteret i 4 måneder, er noget, som man altid har gjort? Og vurderer ministeren, at ministeren selv kan komme ud og åbne lige så mange døre, som de fire ambassadører?

Svar:  Nu tror jeg, at spørgeren mener de fem eksportambassadører. Jeg mener, at de alle fem er meget kvalificerede personer, men man skal være opmærksom på, at i den udenrigsministerielle verden og i diplomatiet, som de jo skulle agere i, er der ikke nogen kendte definitioner på en eksportambassadør. I lande som BRIKS-landene ved man godt, hvad en ambassadør er. Man ved også, hvad en minister er. Og på en eller anden måde må man jo sige, at en eksportambassadør stod som et underligt skisma for nogle de her lande: Hvad er det egentlig, at vedkommende kan bidrage med? Vi har ganske dygtige ambassadører i de her lande. Vi har desuden også folk ansat, der er lokale, og noget af det, vi oplever i et land som Kina, er, at det har utrolig stor betydning, at det er et vedvarende engagement, at vedkommende er der hele tiden og ikke er en, der flyver ind og ud af landet, men netop kan være der hele tiden, for eksempel på ambassaden, som så kan følge op på de løbende sager, som en eksportvirksomhed vil opleve med problemer eller udfordringer, og som kan melde tilbage ikke bare til den danske virksomhed, men så sandelig også til de kinesiske forbrugere om, hvad det er, der skal til. Det kræver altså lange, seje træk. Det har vi sagt at vi bliver nødt til at bruge nogle flere ressourcer på, fordi vi vil have, at Danmark også skal være til stede på de her markeder. Og det tror jeg at vi er helt enige om.
Kommentar:  Det er jo ikke så overraskende, at Enhedslisten er imod dette lovforslag. Seks ud af ti privatansatte i Danmark er ansat i en familieejet virksomhed, og bare lige for at være på den sikre side vil jeg spørge: Når Enhedslisten går ind for at brandbeskatte de familieejede virksomheder, er det så, fordi de seks ud af ti privatansatte bare ikke vil være ansat i familieejede virksomheder? Er Enhedslisten bare imod familieejede virksomheder og ønsker en anden ejerform?

Svar:  Næh, det er vi ikke. Brandbeskatte – altså, vi snakker om de eksisterende skatteforhold, og det, som er diskussionen i dag, er jo, om vi skal give en skatterabat til nogle virksomheder, så de ikke skal bidrage til fælleskassen, til velfærdskassen på linje med alle os andre. Det kalder jeg ikke at brandbeskatte, det kalder jeg sådan set, at man i øjeblikket er ved at give en skatterabat, en unødvendig skatterabat til nogle virksomheder, som godt kan klare sig, hvis de er veldrevne, og lave et generationsskifte, hvis de er veldrevne. Det er jo altid sådan, at når vi skal have penge i fælleskassen, når vi skal bruge penge på velfærd, når vi skal bruge flere penge til pædagoger i børnehaverne, når vi skal bruge flere penge til folkeskolelærere i folkeskolen, når vi gerne vil ansætte flere sygeplejersker på hospitalerne, så skal pengene jo komme et sted fra. Og hvorfor skal det kun være almindelige mennesker, som skal bidrage? Hvorfor skal virksomheder ikke bidrage? De er jo også en del af det her samfund, og derfor bør de også bidrage, og derfor skal de ikke have en skatterabat.
Kommentar:  Når jeg taler med de her mennesker, som har henvendt sig til mig, så er noget af det, der går igen, når de fortæller om det, at de krav, der nu er stillet, er mere eller mindre ens, uafhængigt af om det er forholdsvis små byggeprojekter eller enormt store byggeprojekter. De siger, at de godt kan forstå, at der selvfølgelig skal være nogle ret restriktive krav, også brandsikkerhedsmæssige krav, hvis man bygger et supersygehus, men der, hvor de undrer sig, er jo, at også forholdsvis simpelt byggeri bliver belastet på den her måde, og at der kommer så store regninger – jeg kan som et eksempel nævne en rundbuehal til nogle kreaturer – og så bliver de rystet. Er ministeren ikke enig i, at man på en eller anden måde burde differentiere, i forhold til hvad det er for størrelser af byggeri, som man skal have godkendt?

Svar:  Jo, det er jeg enig i, og det mener jeg sådan set også allerede ligger i den her ordning, altså at der er forskellige krav, alt efter hvor store byggerier det er, og hvor avancerede de er. Men det kan sagtens være, at vi ikke har ramt det rigtigt, sådan som det ligger – det er jo en fælles aftale mellem Socialdemokratiet, Venstre og en række andre partier. Jeg var da også overrasket over, at der, når Foreningen af Rådgivende Ingeniører, og hvem der ellers var rådgivende brancheorganisationer, for 5 år siden stod og sagde, at det nærmest ikke kun gå for hurtigt med at få indført den her ordning, så efter 5 år stadig for få. Og det er jo ikke, fordi der skal bruges tusindvis. Vores vurdering er, at der skal bruges 250 statikere og 250 brandrådgivere, og det har man altså ikke fra branchens side kunnet lykkes med på de 5 år, på trods af at man havde meget travlt med at få det her indført. Jeg synes da, at det maner til eftertanke, at der er så langt et aftræk på sådan en ordning.
Kommentar:  Det her spørgsmål ligger jo meget i tråd med det tidligere spørgsmål, og det gør ministerens svar også. Egentlig vil jeg tillade mig at sige, at ministeren i sit samlede svar jo har sagt, at inden for meget kort tid kommer parterne til en eller en løsning, og at ministeren gerne kigger på, om der så kan være tale om dispensation i en længere periode og ikke bare i en kortere periode, hvis det er det, parterne kommer frem til, og at det i virkeligheden skal være en fortsættelse af undtagelsen fra rimelighedskravet til socioøkonomiske virksomheder. Det tillader jeg mig lidt sådan at konkludere ud fra det, ministeren siger, og så håber jeg jo bare, at parterne kommer i mål inden for kort tid. For det handler om rigtige mennesker, der er kommet forfærdeligt i klemme, bare fordi de er nedslidte. De vil rigtig gerne arbejde. Når man besøger Rosenbedet i Brande, vil man notere sig en ting, der er forskellig i år i forhold til tidligere år, og det er nemlig, at de tidligere har haft kontanthjælpsmodtagere i arbejdsprøvning. Det har de ikke længere. Og de stillede det meget klare spørgsmål til mig: Er det egentlig lovgivningen, der hindrer, at vi kan have kontanthjælpsmodtagere i arbejdsprøvning – er det på grund af den nye kontanthjælpsreform – eller er det, fordi kommunen har rigide regler? Og jeg er godt klar over, at det ligger under det der »m.fl.« i spørgsmålet, men jeg håber, at ministeren kan klargøre, at det nok mere handler om kommunal praksis, end det handler om lovgivningen.

Svar:  Når det drejer sig om det udvalgsarbejde, der foregår nu, om socialøkonomiske virksomheder, så er det et udvalgsarbejde, der kigger på rimelighedskravet i forhold til beskæftigelse af førtidspensionister. Jeg mener, det er meget afgørende, at der bliver fundet en løsning på det. Når det drejer sig om rimelighedskravet i forhold til andre typer af ydelsesmodtagere, er det også noget, der drøftes med parterne ved forskellige lejligheder, senest i forbindelse med de igangværende trepartsforhandlinger. Men jeg overdriver ikke, hvis jeg siger, at det er langt mere komplekst i forhold til andre ydelsesmodtagere, end det er i forhold til førtidspensionister.
Kommentar:  En interessant tanke, siger man – lidt for interessant, synes jeg. Men det er selvfølgelig meget betegnende, at Enhedslisten ikke kunne give et konkret svar på, hvordan det skulle fungere, for Enhedslistens privilegium er jo, at man kan kritisere, men sjældent stiller noget i stedet. Med hensyn til den her fremtidsmusik, som vi taler om, med QUEST kan jeg altså bare oplyse om, at Rigspolitiet har oplyst, at for så vidt angår implementeringen af QUEST, er det Tyskland, Estland, Spanien, Finland, Grækenland, Litauen, Slovakiet og Polen, der har haft adgang til et testmiljø i QUEST. Og Rigspolitiet har endvidere oplyst, at Estland og Spanien forventes snarest at kunne tage systemet i brug operationelt. Så QUEST og den direkte adgang for politiet er altså i en noget nærmere fremtid end Enhedslistens drømmescenarie om et politifrit samfund.

Svar:  Ja, og det var så også derfor, at vi ændrede vores linje – så det kan herre Jan E. Jørgensen jo ikke bruge som argument. Men jeg vil så spørge: Hvad er det, man får adgang til via QUEST? Er det alle oplysninger? En af de få ting – jeg tror, at det er to eller tre ting – man får adgang til via QUEST, altså når det nu bliver udrullet, for det er jo stadig væk på forsøgsstadiet, er for eksempel oplysninger om våben. Og undskyld, hvad er problemet i, hvis man har fat i et våben, at kontakte via de kanaler, vi nu kan kontakte via, og høre, om det våben er efterlyst? Hvad er problemet? Eller forestiller herre Jan E. Jørgensen sig, at man skal eftersøge virtuelle våben – våben, som man ikke har hånd om, som man ikke har fat i? Det er fuldstændig latterligt, for at sige det ligeud. Og derfor fungerer det system i forhold til våben hundrede procent lige så godt, som QUEST kommer til at fungere.
Kommentar:  Vil ministeren så mene, at det ikke er på grund af Europol-samarbejdet, at Frankrig kan få arresteret folk i deres terrorsag i Bulgarien via det bulgarske politi? Er det ikke Europol-samarbejdet, der gør dette? Kan ministeren oplyse mig om det?

Svar:  Altså, det er en mærkelig diskussion, og jeg går ikke ind i helt konkrete strafferetlige spørgsmål. Der er lavet en europapolitisk aftale. Jeg er helt med på, at spørgeren ikke har deltaget i forhandlingerne derom og ej heller gør det i det analysearbejde, der pågår lige nu, hvor vi har aftalt en fuldstændig klokkeklar plan for, hvordan vi ønsker at møde danskerne i vores fælles politiske bestræbelse på at få omdannet det danske retsforbehold. Vi har netop indgået aftalen, det er kort tid siden. Vi sidder med analysearbejdet lige nu, og jeg vil opfordre Venstre til fortsat at bakke op om den proces, vi i fællesskab har aftalt, fordi det er afgørende, at Danmark fortsat kan deltage i Europol-samarbejdet.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen er slut. For stemte 112 (S, DF, V, EL, LA, ALT, RV, SF og KF), [imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0]. Lovforslaget er enstemmigt vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Kommentar:  Oplysning er selvfølgelig godt, men ikke godt nok. Det handler jo også om inddragelse. Det handler også om at sørge for, at de eventuelle problemer, der kunne opstå, bliver løst, før de bliver et problem. Det kunne blandt andet være sådan noget som at sikre, at der er nogle dyr, som i hvert fald ikke er farlige, eller som ikke bliver set som farlige. Jeg vil jo være meget, meget ked af, hvis vi kommer i en situation, hvor der lige pludselig er mange brugere af Fussingøskov, der ikke tør komme ud i skoven, fordi de simpelt hen er utrygge ved situationen. Så vil hele idéen med naturnationalparker efter min opfattelse også forsvinde. Er ministeren ikke også bekymret for, at det kunne ske, og at det derfor er vigtigt, at vi sørger for at inddrage alle i alle processer?

Svar:  Den ene ting, jeg er bekymret for, er, at vi står midt i en naturkrise. Det er det ene. Det andet, jeg er bekymret for, er, at vi i dag har nogle børn og unge, som er halvt så meget ude i naturen som deres bedsteforældre. Så vi har altså behov for både at passe bedre på naturen, men også at sørge for, at vi som danskere har god adgang til naturen, at vi bliver inviteret ud i naturen og kender vores natur bedre. Jeg tror også, at de processer, vi får omkring naturnationalparkerne i hele Danmark med lokal involvering, også kan være med til at vise, hvad det er for en fantastisk natur, vi har lige uden for vores hoveddør, som vi gerne vil have formidlet vedrørende, hvor der skal være stier, og hvor der skal være adgang, men man bliver selvfølgelig også konkret nødt til at kigge på, hvordan vi kan sikre , at der bliver en god balance.
Kommentar:  Der stemmes om ændringsforslag nummer 2 af et mindretal (EL og SF), tiltrådt af et mindretal (ALT). Der kan stemmes. Afstemningen er slut. For stemte 19 (EL, ALT og SF), imod stemte 84 (S, DF, V, LA, RV og KF), hverken for eller imod stemte 0. Ændringsforslaget er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nummer 3 af et mindretal (EL), tiltrådt af et mindretal (SF og ALT). Der kan stemmes. Afstemningen er slut. For stemte 18 (EL, ALT og SF), imod stemte 85 (S, DF, V, LA, RV og KF), hverken for eller imod stemte 0. Ændringsforslaget er forkastet. Herefter er ændringsforslag nummer 1, stillet og tiltrådt af de samme mindretal, bortfaldet. Jeg foreslår, at forslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg det som vedtaget Det er vedtaget.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget. Der er meget, meget uro i salen. Det er derfor, at jeg venter med den sidste anden behandling. Enten må man forlade salen, eller også må man sætte sig ned og tie stille.
Kommentar:  Jeg synes, at jeg faktisk ret tydeligt sagde, at det er ganske udmærket at bevæge sig i skolen, og det bør man gøre. Så der er ikke nogen grund til at fortolke det anderledes, for det er, hvad jeg sagde, og det er det, jeg mener. Jeg Med hensyn til PISA tror jeg nok, at de forskere, der har lavet undersøgelsen – og de fleste forskere i det hele taget – vil sige, at vi må vente til næste gang, der kommer en PISA-undersøgelse, med at sige, hvordan det står til med folkeskolereformen. Den har simpelt hen haft for lidt tid til at virke, før PISA-undersøgelsen blev lavet, til at man kan sige, at der er en evident sammenhæng.

Svar:  Jeg vil stadig væk spørge ministeren, om hun synes, det er en dårlig idé med mere bevægelse og aktivitet i skolen, som skolereformen netop lægger op til. Mener ministeren stadig væk, at der ikke er nogen beviser for, at det gør, at børnene får en bedre læring? Så vil jeg gerne spørge til allersidst: Når ministeren ikke længere har ministerbilen, vil hun så vende tilbage til den gamle retorik og sige, at det hele er noget skidt?
Kommentar:  Fra Udvalget til Valgs Prøvelse har jeg modtaget indstilling om, at 1. stedfortræder for Radikale Venstre i Vestjyllands Storkreds, Sanne Bjørn, godkendes som midlertidigt medlem af Folketinget fra og med den 31. januar 2017 i anledning af Andreas Steenbergs orlov. Er der nogen, der ønsker ordet? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om udvalgets indstilling. Afstemningen er slut. ( Christian Juhl  (EL): Der er ingen afstemning hernede.) Er der ingen afstemning? Så må vi lige prøve igen. Alle skal have mulighed for at stemme, så vi må lige tage den en gang til. Vi tager afstemningen om, for nu skulle det virke, sådan at alle kan stemme. Vi prøver lige en gang til. Værsgo, nu kan man stemme. Så er afstemningen slut. Udvalgets indstilling er vedtaget enstemmigt med 108 stemmer. [For stemte 108 (S, DF, V, EL, LA, ALT, RV, SF og KF), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0].