kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Jeg kan ikke lige forestille mig, at det kan være en særlig grundig vurdering, da jeg for det første ikke har hørt om den og for det andet er den foregået ret hurtigt, må man sige. Jeg kunne godt tænke mig at spørge, om ministeren vurderer, at det er ansvarligt, at man afskaffer en ordning, inden man har et alternativ klar.

Svar:  Vi har et alternativ klar. Vi arbejder i øjeblikket på udarbejdelse af nogle BRIKS-strategier. Arbejde går meget snart i gang. Derudover prøver vi i øjeblikket at organisere et BRIKS-sekretariat i Udenrigsministeriet, så vi i virkeligheden får lavet den løbende koordinering mellem det, der sker i Udenrigsministeriet, og det, der sker på ambassaderne. Så skal man jo være opmærksom på, at det, vi laver ude på vores ambassader, i den grad er handelsrelateret. Vi har jo medarbejdere, der sidder og snakker med både kinesiske, brasilianske og indiske virksomheder for ikke alene at finde ud af, hvad der skal til for at hive investeringerne til Danmark, men så sandelig også for at finde ud af, hvad der gør det nemmere at få danske virksomheder ud på de her markeder, og det er ganske komplekst. Vi har mange forskellige ordninger, som jo har eksisteret et stykke tid. Dem kigger jeg på med nye briller, men mange af dem fungerer godt, og de får selvfølgelig lov til at fortsætte. Men vi skal hele tiden turde tage nye briller på. Bare fordi man har gjort noget altid, er det ikke nødvendigvis det bedste.
Kommentar:  Tak. Nu kunne jeg i forlængelse af ministerens svar så godt tænke mig at høre, hvad ministeren helt konkret agter at foretage sig for at nedbringe ventetiden og for, at behandlingsforløbene – som jeg hører det – skal kunne accelereres. Så fik jeg ikke svar på mit forrige spørgsmål: Hvornår er det helt præcis, at ministeren har tænkt sig, at der skal være ens ventetider for børn og unge, der skal i behandling i psykiatrien? Hvornår er det helt præcis, at der vil være ensartede ventetider, uanset hvorfra i Danmark man kommer?

Svar:  Hvad vi vil gøre? Jamen ud over det, der er blevet gjort i de tidligere år, som for eksempel satspuljeaftalerne – og der har været fælles fokus på det her i længere tid, hvilket er rigtig vigtigt og rigtig godt – har vi jo i den satspuljeaftale, der er indgået i det indeværende år, afsat en ny pulje, så vi kan få ventetiderne ned, og det vil i høj grad betyde noget, når den bliver udmøntet. Jeg vil sige, at jeg forventer, at alle regioner med regeringens og satspuljepartiernes håndsrækning vil sikre, at vi får nedbragt ventetiden. Og det gælder alle regionerne – her skal vi se resultater alle steder. Jeg kan i hvert fald love her i dag, at jeg med Sundhedsstyrelsens kvartalsvise opgørelser over ventetiden til psykiatrisk sygehusbehandling vil følge det her område meget tæt, for det er helt afgørende, at vores børn og unge ikke skal vente så længe på at få den hjælp, de har brug for, når vi snakker om psykiatri.
Kommentar:  Det kunne kirkeministeren bestemt have gjort, og det var bestemt også med i mine overvejelser. Men hvilket signal ville det også have sendt, når det nu netop er en balance, hvor vi både skal holde smitten under kontrol, men samtidig holde så meget som muligt af samfundet i gang? Vi har jo også lavet undtagelser ud over det her for arbejdspladser, altså for professionelle kunstnere, hvilket gør, at de stadig væk kan overleve og få brød på bordet. Vi har også lavet undtagelser, der muliggør, at børn og unge under 21 år stadig væk kan være aktive i foreningslivet. Det er den balance, som jeg gerne vil stå på mål for hele vejen igennem, for ellers kommer vi ikke igennem den her krise med både krop og sind i behold.

Svar:  Jeg er godt klar over, at regeringen jo hele tiden snakker om balance. Jeg har det bare sådan, at når nogle af restriktionerne er så modstridende, som jeg synes det her eksempel viser, så kan jeg simpelt hen ikke forstå, at ministeren ikke vender tilbage til ministeriet, som jeg egentlig opfordrede til for 2 uger siden, og kigger på, om det her nu også er den rette beslutning, der er truffet. For det bliver beskrevet, at man kan gøre det med god afstand. Man står uden for på torvene i blandt andet Esbjerg, og man vil gerne spille julemusik. Kan ministeren ikke godt forstå, at man derfor risikerer, at befolkningen simpelt hen bliver coronatræt?
Kommentar:  Men der er ingen tvivl om, at det optimale vil være at få nogle varige løsninger. Selvfølgelig skal en regering handle på den korte bane, når man nu bliver udfordret, men jeg vil bare gerne i gang. Ministeren og jeg har jo siddet i Folketinget sammen igennem rigtig mange år, og jeg tror, at vi begge to kan huske, at tilbage i 2007 tog den daværende statsminister Anders Fogh Rasmussen en tur til Berlin og talte med sin tyske kollega Angela Merkel. Der blev man enige om nogle retningslinjer, en aftale om, at der skulle bygges en bro over Femern, og så rejste man hjem. Man satte lige et par navne på et stykke papir, så kom man hjem, og så tog de respektive parlamenter, de faglige ministre, over og fik lavet en aftale – og vi er faktisk i gang med at bygge den bro. Vi må lave en eller anden form for en aftale for at komme i gang, minister.

Svar:  Jeg kan forsikre spørgeren om, at vi løbende er i dialog med de svenske myndigheder om de svenske indrejserestriktioner og transit til Bornholm. I den dialog rejser vi naturligvis også behovet for varigt at sikre en gnidningsfri transit til og fra Bornholm, og den foregår i flere spor, herunder også på ministerniveau, men også myndighed til myndighed. Jeg tror, at vi alle sammen i den her coronatid, vi er i, ville ønske, at der ikke var behov for sådanne restriktioner, eller at der blev sådanne restriktioner. Nu er de der bare, og vi har en dialog med Sverige om at finde en løsning, for vi vil selvfølgelig gerne finde en løsning for bornholmerne så snart som muligt.
Kommentar:  Der er stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.

Svar:  Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 1 af et mindretal (SF), tiltrådt af et flertal (det øvrige udvalg), om, at lovforslaget deles i tre lovforslag. Deling af lovforslaget i tre lovforslaget er vedtaget. Herefter er ændringsforslag nummer 6-9 til det udelte lovforslag bortfaldet. Der stemmes herefter om det under A nævnte lovforslag [Forslag til lov om ændring af lov om anvendelse af tvang i psykiatrien med videre, lov om retspsykiatrisk behandling med videre og sundhedsloven. (Anvendelse af kropsscannere og narkohunde, ambulant behandling af retspsykiatriske patienter på privathospitaler og justering af takster for psykiatriske færdigbehandlingsdage)]: Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 2 af et mindretal (SF), tiltrådt af et flertal (S, DF, V, LA og KF)? Det er vedtaget. Der stemmes herefter om det under B nævnte lovforslag [Forslag til lov om ændring af lov om anvendelse af tvang i psykiatrien med videre og retsplejeloven. (Ophør af tvungen opfølgning efter udskrivning)]: Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 3 og 4 af et mindretal (SF), tiltrådt af et flertal (det øvrige udvalg)? De er vedtaget. Der stemmes endelig om det under C nævnte lovforslag [Forslag til lov om ændring af lov om anvendelse af tvang i psykiatrien med videre og lov om autorisation af sundhedspersoner og om sundhedsfaglig virksomhed. (Udarbejdelse af udskrivningsaftaler og koordinationsplaner og sikring af straksbehandling af akutte abstinenser hos personer med et stofmisbrug)]: Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 5 af et mindretal (SF), tiltrådt af et flertal (det øvrige udvalg)? Det er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslagene går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.
Kommentar:  Nu havde jeg forleden dag glæden at debattere med herre Morten Bødskovs kampfælle, herre Ole Sohn. I den debat om de 15 milliard kroner sagde herre Ole Sohn, at efterlønnen også var i spil. Der var et langt katalog af ting og sager. Hvis herre Morten Bødskov synes, at det er en god måde at føre politik på, vil jeg sige, at jeg er uenig i det, for jeg synes, at hvis man har i tankerne, at der kan ske nogle ændringer i efterlønnen – det kunne også ske i dagpengene, det var heller ikke sikkert, at man ikke kunne diskutere det; man kunne også diskutere en time ekstra, man kunne også diskutere den femte ferieuge, der var mange ting, man kunne diskutere, ifølge herre Ole Sohn – er det så ikke trods alt, når alt kommer til alt, mere hæderligt at sige, hvad man vil gøre efter valget end ikke at ville sige det? Hvad synes herre Morten Bødskov?

Svar:  Nej, Morten Bødskov synes, at det er uhæderligt, at det igen er dem, der har slidt og slæbt mest og har fået mindst ud af det, som skal betale regningen for regeringens uansvarlige økonomiske politik. For sandheden er jo den, at der er andre, som har tjent styrtende på den her regering i kraft af de store ufinansierede skattelettelser. De 100 rigeste i Danmark får med den skattereform, som regeringen har lavet, i gennemsnit 2,7 million kroner i skattelettelser om året. Der spørger man jo sig selv, om det er udtryk for et retfærdigt Danmark, at man mener, at de skal have kæmpe skattelettelser, og at regningen så skal tørres af på folk, som har slidt og slæbt, siden de var 14, 15, 16, 17 år, og som har indstillet deres liv på, at muligheden for at gå på efterløn var der, og at rammerne omkring folkepensionen var der, for de har lyttet til en regering, som de troede mente hvad den sagde, da den sagde det. Den gav klare løfter om, at der ikke ville blive rokket ved det forlig, som betød, at der var tryghed omkring efterlønnen og folkepensionen. Når finansministeren nu ikke vil svare på, om løftebruddet også betyder, at rammerne for folkepensionen nu bliver forandret – jeg kan så forstå, at den usikkerhed stadig hænger i luften – så kan finansministeren da give de her efterlønsmodtagere en undskyldning. Han kan jo sige: Undskyld, vi mente ikke det, vi sagde. Det var forkert af mig at sige det så klart, som jeg gjorde i Politiken i det førnævnte citat. Det passede ikke, da jeg sagde, at I trygt kunne regne med, at jeg stod bag den aftale, der var lavet i Folketinget. Derfor er spørgsmålet bare til sidst: Er det ikke på sin plads at give efterlønsmodtagerne den undskyldning nu?
Kommentar:  Den praksisfaglige UPV har vi sagt god for; den synes vi da er en rigtig god idé. Så det er helt klart noget, vi vil diskutere. Jeg vil gerne spørge ministeren, hvad  hun  vil gøre, når man lægger det mere op til eleverne selv, for at gøre erhvervsuddannelserne mere attraktive, sådan at vi når den målsætning, som vi i fællesskab har sat.

Svar:  Vi har et fælles ansvar. Vi har indgået aftaler og forlig, som mange partier er en del af, og dem skal vi hele tiden kvalificere. Og jeg er rigtig glad for at høre, at Socialdemokratiet siger ja til en praksisfaglig UPV. Det tror jeg bliver et vigtigt skridt i forhold til allerede i udskolingen at arbejde med, hvad det er for nogle kvalifikationer, man skal have, hvis man skal ind på en praksisfaglig uddannelse, og jeg tror, det vil motivere rigtig mange unge til at træffe det valg.
Kommentar:  Og til de faste omkostninger fra nu af, var jeg lige ved at sige, og også under hele den her krise har vi jo lavet hjælpepakker, også sammen med herre Peter Juel-Jensens parti, i forhold til netop at holde hånden under løbende. Det, som det handler om her, er jo også at huske, at de her begivenheder, i hvert fald som jeg ser det, både lever af penge, men jo også lever af simpelt hen at afvikle begivenhederne, fordi det er der, hvor man har kontakten til alle dem, man gerne vil være noget for. Og netop derfor er jeg også så forsigtig med at fremtvinge en beslutning for hurtigt, for tænk nu, hvis svaret blev et nej og tiden så viste – takket være en vaccine eller andres opfindsomhed – at man fandt en måde at gøre det på.

Svar:  Jeg kan slet ikke forestille mig, at svaret bliver nej. For regeringen, som ministeren er en del af, har jo lige netop kunnet sidde og finde 900 million kroner til Danmarks Radio. Er der nogen, som måske er knap så meget udfordret af den her pandemi, så er det vel Danmarks Radio. Så går jeg da ud fra, at man har nogle penge i baghånden til at sikre, at der er en pose penge til at holde de begivenheder flydende, der binder os sammen som et folk, som binder land og by sammen og også sørger for, at der sker ting og sager ude i vores landdistrikter. For ellers er det en meget, meget dårlig disponering af regeringen. Og ellers går da ud fra, at regeringen har nogle penge i baghånden netop til at sikre, at alt det, vi holdt af inden pandemien, kan vi genoptage efter pandemien.
Kommentar:  Som vi har berørt sporadisk i det sidste spørgsmål, og som det også er spørgeren bekendt, så er det helt almindelig praksis, at offentligheden og berørte parter har mulighed for at kommentere arbejdet og komme med bidrag undervejs i forbindelse med VVM-undersøgelser. Borgerinddragelse er altså et vigtigt princip i forbindelse med VVM. Det er fuldstændig efter den faste køreplan og procedure, at Banedanmark har udarbejdet debatoplæg til det, der hedder idefasehøring om niveaufri udfletning øst for Ringsted. Deraf fremgår det – og jeg citerer: Alle henvendelser og ideer vil blive vurderet. Den måde, vi gør det på, er helt standard, og jeg synes også, det er fornuftigt, at man inddrager borgere. Jeg ved, at det her projekt netop er sat i gang efter en borgerhenvendelse. Det viser en politisk interesse for sagen, men det viser sådan set også, at det er fint med borgerhenvendelser, og at vi tager dem alvorligt, hvis de har realisme i sig. Nu vil vi undersøge det her. Men til den her sag: Idefasehøringen skal sammen med den gennemførte VVM-undersøgelse eksternt kvalitetssikres som led i at sikre det bedst mulige beslutningsgrundlag, og rammerne for den her eksterne kvalitetssikring er nærmere beskrevet i en opgavebeskrivelse udarbejdet af Transportministeriet. Heraf fremgår det, at alle indkomne løsningsforslag vurderes. Så både debatoplægget og opgavebeskrivelsen er den 8. januar sendt til Transportudvalget og forligskredsen. Så det er helt klart for alle, at vi selvfølgelig gør det, som man gør i de her processer, nemlig at når der kommer løsningsforslag fra borgere – og her var det en professor, en ekspert – og naboer og andre kommer med ideer, så vil de alle sammen blive vurderet, og så kan man jo så slå op og se dem. Det kan jo være – det tror jeg der er noget der tyder på – at vi har ret i, at lige det her forslag har alt for mange ulemper og ikke løser det problem, som det egentlig er projektets formål at løse. Men det kan vi jo se på, når vi har den her – hvad kan man sige – vurdering af forslaget her.

Svar:  Tak for det. Jeg er jo helt med på, at der er en høringsfase, og vi kan jo ikke have indflydelse på, hvem der kommer med et høringssvar. Det er alle velkomne til. Det er hele ideen med en høring. Mit spørgsmål mere går i retning af, om det er mere end bare et høringsnotat. Det er spørgsmålet om, hvorvidt man vil gå videre og gå i gang med at undersøge en løsning, som jeg mener er politisk urealistisk, som ikke lever op til de konkrete ting, som vi politisk har aftalt, blandt andet at der skal være en jernbane mellem Ringsted og København. Mit spørgsmål går på, om ministeren vil sikre, at vi ikke begynder at spilde skattepenge på at undersøge en løsning, som alligevel ikke er politisk realiserbar. Det, vi jo her står og bliver enige om, er, at det her ikke er en politisk realiserbar løsning, og så er der jo heller ikke nogen grund til spilde penge på det. Lad os hellere undersøge nogle af de løsninger, der er gode, og som er forskellige løsningsforslag til, hvordan vi mindst muligt skader de forskellige folk, der bor der, og hvordan vi sikrer den bedst mulige togdrift fremover.