kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Jeg kan forstå, at spørgeren bliver ved med at hæfte sig ved de 8 million kroner ud af et samlet budget i Roskilde Kommune på omkring 3,6 milliard kroner Jeg synes lige, man skal se tingene i de rette proportioner. Så synes jeg egentlig, at de spørgsmål, spørgeren kommer med, mere er rettet mod kommunerne. Hvordan og hvorledes vil man egentlig overholde de aftaler, som man indgår med regeringen, i forhold til hvordan økonomien skal udvikle sig? Jeg synes, det er meget interessant, at spørgeren siger, at Socialdemokraterne er optagede af social ansvarlighed. Så undrer det mig, at Socialdemokraterne egentlig ikke er kommet med noget svar på, hvordan man løser problemerne på kort sigt, for vi ved jo, at vi bliver nødt til at løse problemerne i forhold til de 24 milliard kroner og EU's konvergenskrav, som vi skal kunne leve op til. Vi skal vise, at vi er ansvarlige økonomisk, og derved få ro omkring økonomien i Danmark, sådan at vi fortsat kan få vækst og udvikling i vores land.

Svar:  Ministeren er jo udmærket klar over, at Socialdemokraterne og SF lige har fremlagt en økonomisk plan, som hedder »Fair Løsning«, hvor konvergenskravene er overholdt – det, ministeren hæfter sig ved. Jeg må bare konstatere, at den i hvert fald er økonomisk ansvarlig. Ministeren kaldte det faktisk socialt ansvarlig. Spørgsmålet er, om regeringen kan finde ud af både at være økonomisk ansvarlig og socialt ansvarlig på samme tid. Det er nemt at sidde og nedgøre problemet med høreapparater i Roskilde, men det er jo ikke kun i Roskilde, mennesker går med høreapparater; mig bekendt er de ikke mere døve i Roskilde end alle mulige andre steder. Og det er heller ikke kun høreapparater, vi taler om. Kommunerne er bundet på en meget, meget stor del af deres budgetter, og når regeringen så kommer og siger, at nu må de skære ned, så synes jeg, det ville være rimeligt, at regeringen også fortalte, hvad det er, borgerne, danskerne kan forvente. Hvad er det for en skole, danskerne kan forvente? Hvad er det for en ældrepleje, danskerne kan forvente? Skal vi alle sammen tage en time tidligere fri i stedet for at arbejde en time mere, en time tidligere fri for at passe vores gamle mor, fordi der ikke er hjælp til hende på plejehjemmet? Er det det, vi skal, i stedet for at sætte Danmark i arbejde?
Kommentar:  Man kan jo altid vælge at lade være med at svare på spørgsmålene og så selv stille et spørgsmål, for så kommer man så dejligt uden om det. Forholdet er bare det, at det er netop, når nogle har en meget lille andel af seerne, at der er så meget desto mere grund til at sikre, at der kan holdes liv i nogle af de stationer netop for at sikre pluralisme og mangfoldighed i det samlede mediebillede i Danmark, og for at sikre, at der også er nogle lokalt funderede aktiviteter, der kan bidrage til at bryde monopolet. Det er det, der er vigtigt, men Liberal Alliance vil tilsyneladende fastholde en øget monopolisering ved netop ikke at understøtte den pluralisme og mangfoldighed, som de lokale aktiviteter er et udtryk for.

Svar:  Man kan så konstatere, at spørgeren ikke alene er profetisk, men også selvopfyldende profetisk. Man kan vælge ikke at svare på spørgsmålene, var den første sætning. Det var så det, der skete. Herre Lars Barfoed svarede sådan set ikke på spørgsmålet. Så det er jo fair nok. Så må jeg bare sige, at jeg tror, at spørgeren har tilbragt for lang tid i ministerkontorerne i de seneste år og slet ikke har været ude og prøve at tænde for tv-apparaterne og set, hvad der egentlig bliver sendt. Og jeg er dybt forundret over, at et parti som Det Konservative Folkeparti, som normalt forsvarer, at offentlige kroner skal bruges ordentligt, og at der skal bruges færre penge i den offentlige sektor, forsvarer, at man bruger et stort, tocifret millionbeløb hvert eneste år på, at nogle mennesker kan pleje deres hobby. Det havde jeg sådan set ikke forventet at skulle høre fra den kant. Jeg synes, man skal gå ind og prioritere. Jeg synes, at man skal gå ind og sørge for, at der er en reel mangfoldighed ved ikke at have en så massiv støtte til statslige radio- og tv-selskaber, men det betyder altså ikke, at enhver mand med et videokamera skal være på offentligt tilskud. Der må være grænser.
Kommentar:  Jeg vil sige til fru Pernille Frahm, at jeg også er glad for, at vi kan have en nuanceret debat om det, for jeg hører også fru Pernille Frahm sige, at noget af det, der er det vanskelige, sådan set er, at der er ting, man kommer til at gøre ubevidst, som gør, at man faktisk investerer i noget, man egentlig ikke ville investere i, men hvor man bare ikke kan overskue det, fordi virksomheden er bygget op på en sådan måde, at der reelt ikke er gennemsigtighed. Det er en af grundene til, at jeg tror på, at en hvilken som helst form for sortlistning altid vil være et værktøj, der en lille smule bliver et sløvt våben, fordi man hele tiden vil kunne lave nye selskabskonstruktioner og på en eller anden måde forsøge at gebærde sig ud af det. Jeg synes sådan set også, at erfaringerne fra Belgien, hvor man stadig væk nu 2 år efter overhovedet ikke er kommet ud af stedet, er et eksempel på, at det er en vanskelig vej at gå, hvis man tror, at det er det alene, der bekæmper det. Derfor tror jeg, at det er en kombination af at lave vejledninger og selvfølgelig også, som fru Pernille Frahm siger, at lægge et vist pres på virksomhederne for at påtage sig den ansvarlige og etiske holdning til deres investeringer fremover. Der tror jeg faktisk, at den ændring, vi lavede i årsregnskabsloven sidste år, så virksomhederne nu skal redegøre for deres samfundsansvar i deres årsregnskab, er noget af det, der gør, at der kommer offentlighed om, hvorvidt det er en problemstilling, de tager alvorligt eller ej, og det er i hvert fald det første, der skal ske, for at vi kan få de sidste presset med på den gode dagsorden.

Svar:  Nu er lovgivningen jo meget variabel, og på nogle områder betyder det her med fortsæt vældig meget, og andre steder er det, om man gør noget forsætligt, et meget bredt begreb, så næsten hvad som helst kan være forsætligt. For eksempel er terrorlovgivningen jo meget åben over for, at næsten hvad som helst kan være et forsæt. Hvis det er det, vi diskuterer, så er vi jo igen tilbage ved den vejledende liste. Og så vil jeg bare sige, at ministeren jo er supersuperheldig, for i det her land har vi nogle fantastisk dygtige ngo'er, som arbejder løbende med området, og udarbejdelsen af sådan en liste er jo ikke noget, man gør en gang for alle. Det er jo ikke noget, vi for eksempel skal sidde her og vedtage i Folketingssalen. Det er jo netop en vejledende liste, som ministeriet sørger for bliver udarbejdet, men hvor man selvfølgelig løbende er nødt til at justere, og det kan man jo gøre ved at bruge de her ngo'er, der arbejder med det: Folkekirkens Nødhjælp, Dansk Røde Kors, Danwatch og så videre og så videre Spørgsmålet er bare, om ministeren vil gå ind og bruge de her folk aktivt, også være aktiv i forhold til at sikre, at de har ressourcer, og – jeg ved godt, at vi slet ikke må sige sådan noget i det her Folketing og til den her regering, men nu gør jeg det alligevel – at de har penge til at udføre det stykke arbejde, der er samfundsgavnligt og vigtigt.
Kommentar:  Jeg vil bare sige, at ministeren tager fuldstændig fejl. Det, vi faktisk gerne vil, er at bryde den sociale ring, hvor børnene også havner i en kontanthjælp eller i anden offentlig forsørgelse. Det, vi mener, er, at man lige pludselig ikke kan bo det trygge sted, hvor man bor, men at man skal ud at finde sig et andet sted at bo, og man risikerer at blive flyttet langt væk fra de vante omgivelser. Så kan man starte forfra i en ny kommune, og hvad siger de kommuner? Der er jo kommuner, der er meget utilfredse med, at de får kontanthjælpsmodtagere, der flytter ud i de små landsbyer rundtomkring, hvor der ikke er det sikkerhedsnet, der skal være. Man prøver så på at få rettet op på det, og man fjerner den sociale arv fra de børn, så de kommer til at klare sig selv. Det er det, vi vil.

Svar:  Det, herre Jan Johansen står og gør nu, er i virkeligheden, at han taler det Danmark, der ligger uden for de store byer, nederst Det forstår jeg ikke. Jeg har da for eksempel haft en tryg barndom, og jeg har boet langt væk fra de store byer. Jeg har haft en ganske tryg barndom, og jeg kan da sige, at der også er arbejdspladser derude. Ja, det er ikke sikkert, at det er lige, hvor man bor – det kan godt være, at der er lidt længere til arbejde – men der er sandelig også mange danskere, der pendler for at passe deres arbejde. Så jeg begriber ikke, at Socialdemokraterne ønsker at opbygge et system, hvor det ikke altid kan betale sig at arbejde. Det må dog være en selvstændig værdi, at man kan forsørge sig selv og sin familie.
Kommentar:  Det er godt, at vi er enige om, hvad vi gerne vil. Det ville bare være rart at vide, om vi også kunne blive inddraget i, hvordan vi så gør det. For jeg tror ikke, det er så enkelt, og derfor ville det måske være godt at have en drøftelse i en bredere kreds, hvor udenrigsministeren ikke bare siger, at man er på sagen, men også giver os lidt mere forvisning om, hvad det så er for en sag, man er på. Når jeg i mit spørgsmål specifikt spørger til det med EU, er det jo, fordi man kan frygte en stråmandssituation, hvor man, hvis vi forbyder overførsler til Danmark, bare overfører dem til Sverige og så dér finder en eller anden dækorganisation, der fører dem videre til Danmark.

Svar:  Jamen det er jo netop derfor, jeg i mit svar til spørgeren også understreger, at det er rigtig vigtigt, hvad vi gør i Danmark, men det er også noget, vi løbende diskuterer i EU-kredsen og kommer til at forholde os til. Det er jo vores europæiske demokrati og vores grundlæggende rettigheder, der er på spil. Så det er noget, vi står sammen om, også med de andre EU-lande. Og jeg er af den helt klare overbevisning, at står vi sammen flere lande, står vi i Europa sammen omkring de ting her, altså omkring frihedsrettigheder, demokrati og ytringsfrihed, så står vi meget stærkere, end hvis vi står alene.
Kommentar:  Skal jeg forstå ministeren på den måde, at man simpelt hen vil lave et system, hvor kommunerne eksempelvis kan få lov til at betale mindre, hvis de bygger den type boliger, som regeringen ønsker der skal bygges flere af?

Svar:  Altså, en tilgang kunne være, at der simpelt hen er en differentieret kommunal finansiering, afhængigt af om man beslutter, om det skal være store eller små boliger. Men jeg vil ikke her fortælle, hvad der foregår i de forhandlinger – som jeg i øvrigt ikke deltager i. Det er jo finansministeren, der fører de forhandlinger.
Kommentar:  Tak for svaret. Svaret og spørgsmålet ligger ganske rigtigt i forlængelse af det tidligere spørgsmål og det beslutningsforslag, som vi havde i salen her for 2 uger siden. Der sagde ministeren, som ministeren også gentager nu, at det forslag vil koste 850 million kroner Det var nye tal, der kom på bordet for 2 uger siden. Jeg har så efterfølgende spurgt ind til det i udvalgsspørgsmål, altså hvad det rent faktisk koster at videreføre bundfradraget, så de billige elbiler under 400.000 kroner fortsætter med at være afgiftsfritaget. Og der er svaret altså 250 million kroner Det er bare, for at vi har de rigtige tal. Det har ministeren selv svaret på i forbindelse med et udvalgsspørgsmål. Så tilbage til mit spørgsmål om, hvornår man forventer at få klarhed omkring registreringsafgifterne i 2021. Jeg forstår svaret sådan, at man afventer Transportkommissionen, og vil det så sige, at vi først kan begynde at forhandle om afgifterne for 2021 hen mod finanslovsforhandlingerne i november og december 2020?

Svar:  Nu skal kommissionen have tid til at gøre sit arbejde. Den tidligere regering med spørgerens parti i spidsen har jo nedsat kommissionen, og jeg går ud fra, at man ønskede, at det skulle være et grundigt arbejde, hvilket der er god grund til at det skal være. For hvis man lader være med at gøre noget, lader være med at omstille afgifterne, i takt med at man omstiller transportsektoren, er det jo et svimlende milliardbeløb, vi kommer til at mangle. Det har den tidligere regering også selv påpeget, og derfor nedsatte man jo kommissionen til at finde ud af, hvad man så skulle gøre. Det arbejder de med nu, og jeg håber, at vi kan finde hinanden i en bred aftale. Venstre har jo committed sig, som det hedder, tilsluttet sig målsætninger for den grønne omstilling, og transportsektoren bliver nøglen til det. Så det håber jeg Venstre er klar til.
Kommentar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte: 107 (V, S, DF, SF, KF, RV, EL og LA), imod stemte: 0, hverken for eller imod stemte: 0. Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag, og vi går til afstemning.
Kommentar:  Jeg synes måske ikke helt, ministeren svarer på det, der egentlig er, hvad skal man sige, hovedspørgsmålet her – og det har ministeren jo sådan set haft kendskab til i hvert fald i nogle dage – som handler om, at statsministeren under partilederdebatten her i torsdags sagde, at alt det, der ligger til grund for genåbningen, sådan set er lagt frem. Må jeg ikke bare citere professor og overlæge på Rigshospitalet Jens Lundgren – han er en af de forskere, der har undret sig over den manglende gennemsigtighed i Statens Serum Instituts beregninger, og som, selv om SSI onsdag offentliggjorde de efterspurgte data, ikke føler sig mere oplyst, efter at han og en række studerende på Rigshospitalet har gransket dem – som nogle dage efter, at statsministeren havde sagt det, sagde: »Jeg mangler stadig svar på, hvordan man er kommet frem til de antagelser ... Bygger de på data, og hvad er det for data? Det er den slags åbenhed, der skal bruges, for at man kan få en ordentlig faglig diskussion, og for at både forskere som jeg, men også offentligheden som sådan, skal kunne gå myndighederne efter i sømmene«. Det siger Jens Lundgren, og jeg skal bare høre: Hvordan kan det være, at både forskere og politikere og andre i den grad har skullet trække de her informationer ud af regeringen og ud af regeringens styrelser? Og kunne ministeren så ikke gøre sig den ulejlighed at svare på, hvorfor der, efter der har været partilederdebat, og trods det, at statsministeren sådan set har stået i den partilederdebat og sagt noget andet, fortsat er forskere og andre ude at sige: Vi har simpelt hen ikke de nødvendige data til at kunne lave en ordentlig faglig diskussion af de ting og resultater, der kommer ud fra Statens Serum Institut?

Svar:  Men det var jo præcis det, som lå i mit svar. Altså, vi har fra regeringens side et ønske om fuldkommen transparens, som jeg kan forstå at hele Folketinget har – det synes jeg er glædeligt – men vi er jo nødt til at operere på lovens grund her. Og når en del af det, som ligger til grund for de beregninger, er personfølsomme oplysninger, så skal vi jo sikre os, at det ikke kan identificeres på individniveau. Det siger sig selv, at det, når vi udtaler os – om det er i en partilederdebat, eller det er her i Folketingssalen eller andre steder – er en fuldstændig grundlæggende forudsætning, at vi jo selvfølgelig med det overholder rigets love. Det forventer vi selvfølgelig også at Statens Serum Institut gør, og det er så også det, de har gjort.
Kommentar:  Tak, herre formand. Spørgsmålet lyder: Hvilke aktive handlinger har ministeren, ministerens embedsmænd og menige gruppefæller fra Venstre taget for at så tvivl og indirekte opfordre til indsigelser mod opførelsen af havvindmøller, som ministeren kan læne sig op ad, for så i næste ombæring at fortælle, hvor grøn regeringen er?

Svar:  Tak for spørgsmålet. Det er vigtigt at have respekt for den modstand mod kystnære havvindmøller, som vi møder rundtomkring i Danmark. Jeg er bekymret for, om modstanden vil gå ud over befolkningens opbakning til den grønne omstilling. Det er vigtigt for regeringen, at udbygningen med vedvarende energi sker med kommunens opbakning, ikke mindst, når det gælder kystnær havvind. Jeg går ud fra, at spørgsmålet henviser til det brev, jeg sendte til Frederikshavn Kommune den 11. oktober, hvori jeg gjorde kommunen opmærksom på deres indsigelsesret. Jeg vurderede, at det var hensigtsmæssigt at gøre kommunen opmærksom på den ansøgning, der var indkommet, da ministeriet ikke havde hørt andet fra kommunen end to linjer om miljøtekniske krav. Da jeg igen intet hørte fra kommunen, talte min særlige rådgiver med et lokalt byrådsmedlem for at forhøre sig om, hvad der er op og ned i sagen. Mine embedsmænd har været i dialog med embedsmænd i kommunen med henblik på at aftale tidsfrister og gøre dem opmærksom på processen. Da vi kunne forstå, at den første tidsfrist var for stram for kommunen, sørgede vi for en forlængelse frem til den 17. december
Kommentar:  Så vil jeg gerne vide, om det generelt er en ting, at man er fuldstændig ligeglad med negative frihedsrettigheder, som jo er de rettigheder, man har uden at krænke andres ret til samme – den private ejendomsret er en af dem. Der findes jo også andre, for eksempel forsamlingsfriheden, som jo også er krænket i øjeblikket. Er det sådan en generel politik, at man er ligeglad med de negative frihedsrettigheder?

Svar:  Nej, det er ikke en generel politik.
Kommentar:  Ministeren siger, at der kommer en rapport til næste år. Den jeg glæder mig meget til, for mange af de tal om aborter, vi har i dag, er gamle. Så tænker jeg, at når nu den her rapport kommer og vi vil se en fortsat stigning i antallet af aborter blandt de unge mennesker, kunne ministeren så tænke sig, at vi måske gik ind og kiggede på at få lavet en aborthandlingsplan, sådan som der engang har været?

Svar:  Hvis det bliver ved med at gå den anden vej – for jeg har jo lige antydet, at vi faktisk ikke rigtig ved, om det er et tilfældigt årligt udsving – så kan jeg i hvert fald love, at jeg vil bringe sagen op i hele satspuljekredsen, og selvfølgelig også over for fru Liselott Blixt, som jeg ofte mødes med, for at drøfte, hvad vi gør ved det her. Men jeg står ikke her og lover en aborthandlingsplan. Jeg står og lover, at jeg vil være med til at kigge på, hvad vi kan gøre ved problemet, hvis det fortsat består – og det skal vi lige konstatere først.
Kommentar:  Der stemmes om ændringsforslag nummer 1 af et mindretal (DF, EL, ALT, RV og SF). Afstemningen er slut. For stemte 44 (DF, EL, ALT, RV og SF), imod stemte 55 (S, V, LA og KF), hverken for eller imod stemte 0. Ændringsforslaget er forkastet.

Svar:  Forhandlingen drejer sig derefter om forslaget som helhed. Er der nogen, der ønsker at udtale sig om forslaget? Herre Christian Juhl, værsgo.
Kommentar:  Tak. Jeg skal blot spørge ordføreren: Er ordføreren enig i, at de tiltag, som det her lovforslag reelt handler om, altså de overjordiske tiltag, er billigere og samfundsøkonomisk bedre løsninger, end hvis man håndterer oversvømmelser gennem jorden og rørsystemer?

Svar:  Jeg vil sådan set henvise Venstres ordfører til blandt andet høringsnotatet, hvoraf det også fremgår – og jeg tror også, at det er kommet med i lovforslagets bemærkninger – at det, for at man kan gå ind i det her, selvfølgelig altid skal sandsynliggøres, at det rent faktisk er den billigste løsning, og man skal derefter også dokumentere, at de udgifter, der så er for spildevandsselskaberne, rent faktisk vedrører håndtering af tag- og overfladevand. Jeg er ikke så meget tekniker, at jeg kan sige, at det altid vil være billigere. Det kan godt ske, at det en gang mellem vil være en anden løsning under jorden, der er billigere. Det, vi som politikere bare skal sørge for, er, at vi ikke står og dikterer, hvilke løsninger der skal være. Vi skal bare sørge for at sætte rammerne for, at man kan lave den mest omkostningseffektive, den mest intelligente og den bedste løsning lokalt, og det er de rammer, vi sætter nu. Så har jeg stor tiltro til, at kommunerne og de lokale spildevandsselskaber kan finde ud af, hvordan man håndterer det her bedst og billigst.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 93 (S, DF, V, LA, RV, SF og KF), imod stemte 14 (EL og ALT), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Kommentar:  Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.

Svar:  Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 1-7, tiltrådt af udvalget? De er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.
Kommentar:  Jamen jeg bliver altså nødt til bare at gentage det, for jeg tror virkelig, at det her meget beror på en misforstået opfattelse af reglerne på det her område. For de private leverandører bliver altså afregnet til en pris, der fuldstændig svarer til, hvad det koster den kommunale leverandør at levere hjælpen. Der ligger jo heri, at kommunen netop kender sine omkostninger og tilpasser sine priskrav til de faktiske omstændigheder. Der kan for eksempel ske effektiviseringer, eller at kommunen ændrer i sine kvalitetsstandarder, og hvis flere borgere så vælger en privat leverandør, vil det naturligvis jo også komme til at betyde, at kommunen så må tilpasse sin egen leverandørvirksomhed. Og det gælder jo netop også de administrative udgifter, som der er ved at skulle levere hjælpen. Så man kan sige, at tilpasser kommunen sin leverandørvirksomhed til for eksempel tilvæksten af private leverandører, sådan som reglerne jo helt klart foreskriver man skal gøre det, vil der altså ikke være tale om stigende omkostninger. Det er altså min klare forventning, at det også er i kommunernes interesse, at hjemmehjælpen organiseres så omkostningseffektivt som overhovedet muligt.

Svar:  Jeg kan ikke lade være med at synes, det er lidt hård kost her at høre af en minister, der står i Folketingssalen, at det er udtryk for, at den konservative borgmester i Lyngby-Taarbæk og den konservativt drevne socialforvaltning simpelt hen kommer med falske svar. Altså, det, de giver udtryk for, er, at når der er færre, der vælger privat hjemmehjælp, sparer kommunen penge. Hvis der er flere, der vælger privat, skal kommunen af med flere penge, fordi der er en forskel i prisen. Og de siger altså, at de har taget højde for den omkostning, der er til administration. Jeg har jo spurgt ind til, hvordan det ser ud i andre kommuner. Det har jeg så ikke fået svar på, for ministeren siger, at svaret beror på falske præmisser. Men det er da lidt besynderligt, at der rent faktisk er en konservativ kommune her, som sort på hvidt giver udtryk for, at de sådan set har en regnskabsmæssig, økonomisk fordel ved, at folk vælger det kommunale frem for det private, og at frit valg derfor bliver en øget udgift for kommunen. Det er det, som svaret fra konservative Lyngby-Taarbæk siger her.
Kommentar:  Man kan jo vælge at indtage et rent liberalt synspunkt og sige, at det hele skal udliciteres til private. Det ville jeg måske godt have en personlig svaghed for. Man kan vælge at tage et rent socialistisk udgangspunkt og sige, at det offentlige skal tage sig af alt. Det har jeg en meget lille svaghed for. Så kan man vælge at tage det, som er regeringens politik, og som er den, jeg som økonomi- og indenrigsminister står på mål for, nemlig at der er en konkurrenceudsættelse, hvor både offentlige og private aktører kan byde ind. Den er altså renset for ideologi, men sørger for bedst kvalitet til de laveste priser til gavn for borgerne. Det var pointen med de citater.

Svar:  Tak for det. Nu er det jo sådan, at de sidste tal viser, at omkring 26 procent af de kommunale opgaver i dag konkurrenceudsættes. Og jeg kan forstå på ministeren, at han mener, at det er for lidt, og at han gerne vil op i nærheden af de 33 procent Hvad er det for områder, ministeren forventer at vi skal konkurrenceudsætte ude i kommunerne, som ikke i dag bliver konkurrenceudsat af de byråd, som jeg jo går ud fra – og det håber jeg også at ministeren går ud fra – sådan set vælger de bedste løsninger til den bedste pris, om det så er kommunalt eller privat?