kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Konsekvensen af Enhedslistens politik er – rigtigt – at hvis vi kunne bestemme, ville vi forbedre forholdene for for eksempel kontanthjælpsmodtagere. Vi ville også stemme for et rigtig godt forslag som det her, som øger beskæftigelsesmulighederne for udsatte grupper. Vi ville for eksempel så til gengæld ikke tage uansvarlige beslutninger som at sænke selskabsskatten. Vi ville heller ikke tage uansvarlige beslutninger som at sænke topskatten. Det giver stort set ikke nogen jobs, men det koster milliarder af kroner for statskassen. Vi ville heller ikke tage uansvarlige beslutninger om at købe nye dyre bombefly, som koster 1 milliard kroner stykket, og som koster milliarder af kroner i vedligeholdelse og drift de næste 20-30 år. Det kalder vi i Enhedslisten ansvarlig politik.

Svar:  Så lad os tage selskabsskatten: Det er jo sådan et eksempel på, at Enhedslisten ikke er i kontakt med den virkelige verden og måske egentlig ikke interesserer sig særlig meget for, hvordan skatter virker. Selskabsskatten betales af lønmodtagerne. Den betales af lønmodtagerne via lavere realløn, fordi den betyder færre investeringer i ny teknologi, nye maskiner ude i virksomhederne, som kan løfte produktiviteten og dermed løfte reallønnen for lønmodtagerne i virksomhederne. Det er dem, der betaler den. Det samme med topskatten. Topskatten vil også øge produktiviteten i Danmark. Det betyder højere reallønninger, ikke bare for dem, der får sænket topskatten, men også for andre mennesker, offentligt ansatte, og med den måde, vi regulerer overførslerne på, endda også for overførselsindkomstmodtagere, hvis man fortsætter med at regulere på den måde. Så igen: Enhedslistens politik vil ikke gøre nogen rigere, heller ikke dem med de mindste indkomster i samfundet. Den vil gøre folk fattigere. Enhedslistens politik er jo prøvet i mange lande og har ikke været en succes i noget som helst land på noget som helst kontinent, hvor den er afprøvet. Det er virkeligheden.
Kommentar:  Ministeren skøjter jo rundt i argumentationen. Der er ikke det mindste holdepunkt under andet end glatis. Ministeren siger, at det er regionernes ansvar, og på en og samme tid nærmest anklager hun SF for at ville noget helt andet end det, vi overhovedet vil i det her, nemlig at vi pludselig skulle have et ønske om at fratage regionerne ambulancedriften. Nej, det er ikke det, det handler om. Det handler om, at SF gerne vil sikre borgerne tryghed, så de har en ordentlig ambulancedrift, drevet af regionerne. Men når ministeren på en og samme tid siger, at det alene er regionernes ansvar, og at man alligevel godt vil bede om nogle redegørelser en gang imellem, er situationen åbenlys uholdbar. Så kunne man få ministeren til at rykke lidt videre end til bare at komme med nogle redegørelser?

Svar:  Rykke videre? Jeg har bedt om to statusser i to omgange. Hvis der måtte ske væsentlige ændringer i forhold til de to omgange statusser, jeg har modtaget fra Region Syddanmark, har jeg en forventning om, at Region Syddanmark orienterer mig om det som minister.
Kommentar:  Tak til ministeren for besvarelsen. Først til ministerens orientering: Undersøgelsen fra Princeton kigger faktisk isoleret set på ydelsernes effekt og går meget systematisk ind og tager andre udlændingestramninger, episoder i Mellemøsten og så videre væk og finder ud af, hvad den isolerede effekt er på ydelserne. Jeg kan også sige til ministeren, at forskerne har udtalt sig ikke bare om en afskaffelse af integrationsydelsen, men altså om flere penge i integrationsydelse, præcis som ministeren nu har gennemført. Ministeren har sagt flere gange i dag, flere gange før valget og flere gange mellem valget og i dag, at ministeren ønsker at begrænse tilstrømningen til Danmark. Hvilke initiativer har ministeren taget for at begrænse tilstrømningen til Danmark?

Svar:  Jeg tror, at noget af det, der kommer til at have betydning, er, hvorvidt vi lykkes med at få sendt afviste asylansøgere hjem med succes og effektivt. For en af årsagerne til, at folk, der udmærket godt ved, at de ikke har noget beskyttelsesbehov, søger mod lande i Europa, er jo, at de satser på, at de i løbet af sagsbehandlingstiden vil kunne slå rødder i et samfund og måske efter et eventuelt endeligt afslag alligevel få mulighed for at opholde sig der. Så noget af det, jeg virkelig håber at vi kan få forbedret, er i forhold til, hvor mange af dem der er i en udsendelsesposition der så faktisk rejser hjem.
Kommentar:  Tak for det. Jeg vil bare spørge ordføreren, om det ikke gør indtryk, når organisationer står frem og siger, at når en gerningsmand for eksempel har tævet eller slået eller på anden måde ødelagt et offer, har gjort et offer bange, har såret en anden person, så betyder straf sådan set også noget i forhold til ofrene, og at det også er en form for retfærdighed, som samfundet skal udøve. Gør det ikke indtryk på ordføreren, siden ordføreren ikke vil være med til at lave det her om?

Svar:  Der er ingen tvivl om, at straf handler om retfærdighed, men straf handler også om, at kriminelle ikke fortsætter den kriminelle løbebane, men at de hurtigst muligt kommer ud af kriminalitet. Og jeg mener, at vi i stedet for at konkludere på et enkelt, tvivlsomt eksempel, som man slet ikke kender rækkevidden af – vi kender ikke indholdet af dommen, vi har ikke siddet med i retssalen – bør træffe beslutninger på baggrund af den solide forskning, der ligger på det her område. Og det er ikke bare enkeltpersoner, der har påstået, at det er godt med samfundstjeneste. Det er altså solid forskning på området, der viser, at samfundstjeneste får kriminelle til at blive mindre kriminelle, at de ikke fortsætter deres kriminelle løbebane, og at det på alle måder har en positiv virkning på kriminaliteten i vores samfund.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Da der ikke er nogen, der beder om ordet, går vi til afstemning.

Svar:  Vi stemmer om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte 111 (V, S, DF, SF, KF, RV, EL og LA), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.
Kommentar:  Tak. Vi har jo tidligere diskuteret disse ting, og det har vi gjort, fordi der er en lang række problemer med muslimske friskoler, som med jævne mellemrum dukker op i medierne. Og ministeren har jo hver gang svaret venligt og altid svaret det samme, nemlig at friskolerne, også de muslimske, skal leve op til loven, og det er jo rigtigt, det skal de, og det er fint, at hun påpeger det. Problemet er jo bare, at man kan formode, at nogle friskoler måske har to ansigter – et ansigt udadtil over for offentligheden og ministeriet og et andet ansigt indadtil over for eleverne og over for muslimske forældre, som sender deres børn i skole. Der er jo folk i miljøet, som har afsløret den slags. Vi kan henvise til Ahmed Akkari, den berømte muslim i Danmark, som jo har været friskolelærer på adskillige friskoler, og som netop har beskrevet de to ansigter, man havde i friskolemiljøet i de muslimske miljøer: et officielt ansigt udadtil, over for tilsynet, over for kommunen, der sagde alle de rigtige ord – plusordene: tolerance, rummelighed, vi lever op til loven, vi kan godt lide at være i Danmark, vi gør, som I siger – og så et andet ansigt, der arbejdede i den stik modsatte retning. Her har vi altså en friskolelærer, som i sin fritid arrangerer møder med imamer, der opfordrer til krig mod jøder, og samtidig underviser elever i 6. klasse. Synes ministeren virkelig ikke, at det er på tide at skærpe tilsynet, når vi gang på gang har disse sager? Der er en perlerække af enkeltstående tilfælde efterhånden med muslimske friskoler. Naji Dyndgaard, læreren, underviser altså på den her muslimske friskole. Giver det virkelig ikke anledning til at kigge den friskole nærmere i kortene?

Svar:  Nu vil jeg igen understrege, at det arrangement, der er skrevet om i BT, ikke har haft noget som helst med en muslimsk friskole at gøre. Det er foregået et andet sted. Men det ændrer ikke ved, at den undervisning, der foregår på en muslimsk friskole eller på alle mulige andre friskoler, altså skal stå mål med folkeskolen på det faglige indhold og leve op til demokrati, ligestilling og så videre – det er jo det, der er det vigtige i kernen af den frie grundskolelov, vi har. Og hvis der er en mistanke om, at den ikke gør det, er der en række mekanismer, der kan sættes i spil. Der er den tilsynsførende, der kan være et eksternt tilsyn, og vi kan som tilsynsførende også gå ind med et anmeldt eller et uanmeldt tilsyn, hvis vi bliver tippet om, at man vurderer, at der kan være problemer. Så der er jo en række mekanismer, der kan sættes i spil. Men den konkrete sag i BT har faktisk ikke noget med en muslimsk friskole at gøre.
Kommentar:  Tak for spørgsmålet. Spørgerens eget parti har været i regering i godt og vel 3 år. I hele den periode var der også en diskussion om Maabjerg, og man kan jo egentlig med den iver, som spørgeren har, undre sig over, at spørgeren så ikke tidligere har sørget for at få skaffet de rette rammebetingelser, hvis det havde så høj politisk prioritet. Vi har valgt at analysere det her grundigt, og vi har også i modsætning til den tidligere regering valgt at inddrage interessenterne i den undersøgelse. Det er korrekt, at vi i løbet af de kommende måneder forventer at have færdiggjort det arbejde, således at vi på en eller anden led kan sikre, at vi får truffet beslutning om, om der skal skabes de her rammer eller der ikke skal, og hvad det koster.

Svar:  Så det er altså en bekræftelse af, at Maabjerg får en afgørelse inden den 1. april. Det er jo sådan set første skridt. Jeg synes ikke, at regeringen står sig specielt godt ved at sige, at den synes, den tidligere regering skulle have løst det her problem. Jeg synes, at regeringen ville stå sig godt ved at tage imod den hånd, som vi har rakt frem. Vi har sagt, at vi i hvert fald gerne fra Socialdemokratiets side vil støtte det her som et led i vækstforhandlingerne, og regeringen har jo også selv lagt op til, at det skulle være et led i vækstforhandlingerne. Derfor er spørgsmålet sådan set bare: Hvordan vil regeringen sikre, at det her bliver til virkelighed? For det er jo ét skridt på vejen, at man træffer en beslutning inden deadline, men det skulle også helst være den rigtige beslutning for Holstebroområdet.
Kommentar:  En clearingcentral er et sted, hvor spekulanter mødes og udveksler værdipapirer. Og de skal have tillid til, at clearingcentralen ikke snyder dem, og det vil sige, at der også er mulighed for at kunne lave spekulation i en clearingcentral. Det vil så være i strid med lovgivningen. Men vi har set så meget i strid med lovgivningen. Lige præcis fordi der er det problem i den her spekulantverden, vil ministeren have, at Finanstilsynet skal holde øje med dem og eventuelt rejse til et fjerntliggende land for at prøve at se, om de kan se, hvad det er, der foregår. Det er den konstruktion, jeg ikke synes er klog. Det er slet ikke klogt, man udvider den, og det er det, jeg kalder, at det er et sted, hvor spekulanter leger, og det behøver vi ikke at hjælpe dem til at kunne flere steder, end de allerede kan.

Svar:  Jeg vil sige, at jeg grundlæggende er uenig med herre Frank Aaen, og jeg har jo faktisk gjort en hel del ud af – også i mit svar her i dag i Folketinget – at fortælle, hvad det er for præmisser, der skal være til stede, for at Finanstilsynet vil godkende en udenlandsk clearingcentral uden for EU. Så jeg har altså meget, meget svært ved at se, at det her skulle være noget, man overhovedet kan puste op til at være et problem. Det er jo også meget åbenlyst, at når alt andet glipper, benytter herre Frank Aaen sig af den gammeldags måde at argumentere på, nemlig: Jamen selv om vi laver lovgivning, så er der nogle, der vil bryde lovgivningen, og hvorfor så lave lovgivningen? Jamen vi lovgiver altså nogle gange, fordi vi tror på, at det er rigtigt, at der skal være nogle retningslinjer for, hvad man må, og hvad man ikke må. Og det er faktisk i tillid til, at folk overholder reglerne. Hvis de så ikke overholder reglerne, jamen så er der sanktioner, og så kan man komme efter de pågældende. Det er en mærkelig argumentation at sige, at man ikke er tilhænger af et lovforslag, fordi man tror, at folk vil bryde loven. Altså, man må have en holdning: Går man ind for lovforslaget eller ej?
Kommentar:  Altså, jeg vil gerne sige, at det jo er svært at opfordre til noget, der allerede er omfattet af lov, men det er sådan set det, jeg gør. Jeg henviser til, at loven er der, og indskærper selvfølgelig, at man skal undersøge, om man på alle måder dækker det tilsyn, som man skal. Det, som jeg tror vi må se i øjnene, er, at der har været noget forvirring hos nogle kommuner om, hvornår man er ansvarlig for tilsynet. Er det, når man er anbringende kommune, eller når man er stedlig kommune? Der er nogle kommuner, der har fundet ud af at løfte nogle af de her opgaver ved at gå sammen i klynger, ved at sørge for, at der er systematik, at der er faglig tyngde, og at der er en meget, meget stor grundighed i de tilsyn. Andre steder er tilsynsopgaven ikke blevet udført med samme ildhu, og derfor tror jeg sådan set, at når jeg sammen med Kommunernes Landsforening sender sådan et brev til kommunerne, så ved de jo godt – de har jo også set fjernsyn og set nogle af de her meget grelle eksempler på kommuner, der virkelig har betalt rigtig mange penge for noget, der slet ikke er i orden, noget, jeg tror forarger os alle sammen – at der er mennesker, der på den måde kan sidde og spekulere i at suge penge ud af systemet, når de i virkeligheden skulle sørge for at passe på vores svage borgere.

Svar:  Så kunne jeg godt tænke mig at høre, om ministeren har tænkt, at man, når nu man har gennemført den her opfordring og der er gået en rum tid, måske et halvt år, så vil følge op på det og bede samtlige kommuner i landet om at melde tilbage om, hvordan de egentlig har ageret i forhold til den her opfordring. For jeg er jo godt klar over, hvordan lovgivningen egentlig er indrettet, men problemet er bare, at kommunerne ikke efterlever den lovgivning. Så der vil det jo være væsentligt at få bekræftet – eller afkræftet – at ministeren vil tage en kontakt til samtlige landets kommuner for at høre, om de nu også lever op til det, de skal.
Kommentar:  Ja, vi skal gøre noget ved det. Men det er forkert at sige, at alle undersøgelser viser, at det ikke nytter noget med en aldersgrænse. Forebyggelseskommissionen, som talte for lige nøjagtig et år siden, siger med meget, meget stor tydelighed, at tilgængelighed af alkohol er med til at fremme forbruget og misbruget. Er det ikke tydelig tale? Så har jeg et andet spørgsmål til fru Liselott Blixt: Hvis nu alkoholprocentgrænsen var blevet sat til 22 procent – og nu taler jeg altså lidt ud fra den erfaring, jeg selv har som salg- og marketingsmand, inden jeg kom i Folketinget – kunne fru Liselott Blixt ikke godt forestille sig, at de producenter, der er på markedet, nok skulle sørge for at gøre alt for at sikre produkter, som ligger lige under 22 procent, og som reklamemæssigt bliver blæst ud, og som smager af sukkervand, hvilket altså har den meget markante negative effekt, at de bliver solgt og drukket rigtig meget?

Svar:  Nu skal se, om jeg forstår spørgsmålet rigtigt. Med hensyn til tilgængelighed er det jo korrekt, at tilgængeligheden betyder noget. Men tilgængeligheden er der jo også, når det er forældrene eller vennerne, der køber, og det er uanset hvor det bliver solgt, eller hvilken procent det har. Så længe man har nogle, der kan købe det for en, er der jo ikke ændret noget som helst, og derfor er det stadig væk tom snak. Spørgsmålet om de 22 procent tolker jeg på den måde, at fabrikanter så vil lave nogle produkter, der ligger på 20 procent, og som smager af sukker. Ja, selvfølgelig vil de det. De har jo alle dage lavet nogle ting, der skal få de unge til at købe produktet. Jeg er da også fuldstændig enig med ordføreren i, at der er nogle problemer med de sukkervand, man kan købe i dag og drikke som sodavand. Jeg har også taget det op forskellige steder. Men hver gang jeg har taget problemet op, har problemet været EU, så der løber jeg ligesom panden mod en mur.
Kommentar:  Nej, det er naturligvis helt uacceptabelt, når kommuner ikke får det, de betaler for, og sådan set også, når det betyder, at udsatte børn og voksne ikke får den tilstrækkelige indsats. Og derfor har jeg også taget initiativ til det partnerskab, som jeg omtalte i det sidste spørgsmål, og det første, der bliver taget hul på med partnerskabet, er lige præcis styrkelsen af kommunernes tilsyn. Det er det første vigtige skridt. Dernæst kan jeg sige, at jeg også er gået i gang med i det hele taget at se på en gennemgang af reglerne, hvilket eventuelt også kan resultere i ny lovgivning. Men indtil videre vil jeg sige, at det er partnerskabet, som jeg tror skal være nøglen til at få løst de her problemer.

Svar:  Det synes jeg også lyder positivt sådan på længere sigt, men lige nu står der jo en masse skatteborgere, som synes, det virker fuldstændig urimeligt, at man betaler så mange penge i skat, og at det så faktisk ender med, at man i en udsendelse på tv kan få oplyst, at regnskaberne overhovedet ikke stemmer, at opholdsstederne ikke kontrolleres, og at tallene ikke dækker de faktiske udgifter, der har været i forbindelse med en anbringelse. Et af eksemplerne var jo, at det kunne ses på nogle lønsedler, at man havde fået 30.000 kroner, men på det samlede regnskab til kommunen stod der 54.000 kroner Hvor er den difference så endt? Ja, den er nok endt i de forkerte lommer. Og der kan man jo sige, at det er dårlig moral hos anbringelsesstedet – det kan vi sikkert blive helt enige om – men jeg synes faktisk også, det er sjusk fra kommunens side, at man ikke fører noget mere opsyn med, hvad pengene går til. Én ting er, at der er nogen, der ikke får det, de er berettiget til og visiteret til, noget andet er, at der faktisk bliver nogle penge væk i systemet, og at der sidder nogle bagmænd, der kan tjene en masse på nogle sarte sjæle. Og det kunne jeg egentlig godt tænke mig at høre ministerens kommentar til, for jeg synes, det er meget problematisk, at man har så mange embedsfolk i kommunerne, og at der så ikke, når man får et regnskab fra et opholdssted, sidder nogen bagefter og lige tjekker igennem, om det nu også er helt realistisk, at de får så og så meget i løn for eksempel
Kommentar:  Jeg er ikke i tvivl om, at fru Rosa Lund er villig til at invitere utrolig mange mennesker hertil, men hvis nu vi skulle prøve at forholde os til det på en måde, hvor præmissen var, at vi var nødt til at hjælpe folk ude i verden, fordi det drejer sig om millioner af mennesker, så er sagen jo en anden. Og her er det bare min oplevelse, at man blandt andet i Enhedslisten især drager omsorg for det, der sådan lige har mediernes bevågenhed for tiden, og det er det, der undrer mig. Og samtidig var det i gennemsnit 25 mennesker om ugen, mener jeg det var, der druknede sidste år, fordi de tog af sted på faldefærdige tømmerflåder. Altså, hvordan tror man det tal vil udvikle sig, hvis man skaber en incitamentsmodel, hvor flygtninge, hvis de først når Grækenland, så kommer direkte videre op til fru Rosa Lund?

Svar:  Jamen altså, jeg må bare gentage mit svar fra tidligere: Jeg tror desværre, det kommer til at stige, hvis Frontex bliver ved med at opføre sig, som Frontex opfører sig. Og jeg kan berolige herre Rasmus Stoklund med, at vi i Enhedslisten også er optaget af det, der ikke lige rammer medierne. Derfor har vi faktisk brugt noget tid på at undersøge de her ting, herre Rasmus Stoklund. Så jeg deler ikke den bekymring, som man har i Socialdemokratiet, og jeg kan bare garantere, at vi i Enhedslisten vil blive ved med at være optaget af de mange mennesker, som er på flugt rundtomkring i verden. Det er derfor, vi går ind for en højere klimabistand og en højere udviklingsbistand.
Kommentar:  Vi stemmer om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For lovforslaget stemte 101 (V, S, DF, SF, KF, LA og Christian H. Hansen (UFG)), imod stemte 7 (RV og EL), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Der er ingen, der beder om ordet, så vi går til afstemning.
Kommentar:  Det var da en ufattelig sur og sådan trist tilgang til det, som jeg simpelt hen må sige jeg ikke forstår. Altså, det er sådan noget med, at hvis problemer ikke er løst, skal man heller ikke løse dem. Jeg forstår slet ikke den attitude. Jeg tror, jeg sagde til statsministeren, før statsministeren blev statsminister, at hvis man bliver kaptajn på broen, må man jo sejle skibet herfra. Så kan man ikke bare skyde løs på fortiden. Det har statsministeren jo gjort, og statsministeren har også gjort alt det, statsministeren ikke ville gøre før valget – efterløn og dagpenge – og fint med det. Her er der så faktisk noget, som statsministeren gerne ville i sit regeringsgrundlag, og som jeg nu står konstruktivt og samarbejdsvilligt og siger at det vil jeg også gerne. Til forskel fra historien er der nu den særlige situation, at vi glider ud af Europolsamarbejdet, hvis ikke vi får vores forbehold gjort om, så vi kan vælge os til. Og det gør vi altså i en situation, hvor der er problemer med grænseoverskridende kriminalitet, pædofili og andet, en utryghed i befolkningen, en utryghed, som nogle så forsøger at indkassere til lidt hurtige synspunkter om grænsebomme og al den slags ting, men som vi jo mere begavet kunne gøre noget for ved at fastholde os i det her samarbejde. Helt ærligt: Hvis vi i fællesskab kunne opbygge den positive stemning, at vi får danskerne til at stemme rigtigt ja til patentdomstolen, så er fremtiden jo banet. Så skulle vi jo stille os oven på det og sige, at så tager vi den næste afstemning. For vi kan ikke glide ud af Europol – det er at give de kriminelle frit spil.

Svar:  Jamen jeg er godt klar over, at Venstre bliver irriteret, når man minder dem om, at de skifter argumenter, alt efter hvordan situationen ser ud. Men det er jo også min opgave at minde Venstre om, at det i hvert fald er sådan, det ser ud for rigtig manges vedkommende. Men det ændrer ikke på, at det ville være rigtig godt for Danmark at få afskaffet forbeholdet. Det ville være rigtig godt for Danmark at gå helt ind i Europol, for den situation, vi har nu, betyder jo, at de kriminelle får frit spil. Og jeg kan da godt ærgre mig over, at Dansk Folkeparti ikke aktivt vil være med til at bekæmpe, at de kriminelle får frit spil, og sige klart og tydeligt, at det ville være meget bedre for Danmark og de lovlydige borgere i Danmark, hvis vi undlod at give de kriminelle frit spil og gik helhjertet ind i Europol. Så jeg er helt enig i, at vi skal afskaffe forbeholdet. Jeg tror ikke, at det er tiden og stedet til at sætte en dato, men jeg er da glad for, at Venstre tilbyder, at man på et hvilket som helst tidspunkt er parat til at sætte en sådan dato.
Kommentar:  Jamen jeg ønsker sådan set bare, at Venstres ordfører forholder sig til Venstres finanslovsforslag. Er det rigtigt, at man deri vil hente 1,5 milliard kroner i kommunernes og regionernes budgetter, og at det, som Økonomi- og Indenrigsministeriet har beregnet, er mere end 360 million kroner på sundhedsområdet i 2015. Er det rigtigt, eller er det forkerte tal? Altså, kan Venstres ordfører bekræfte, at det er Venstres finanslovsforslag?

Svar:  Jeg kan i allerhøjeste grad bekræfte, at Venstre afsatte 1 milliard kroner til sundhed i 2015. Det forslag har vi lagt frem, og det står vi ved. Så har vi også fra Venstres side talt for et udgiftsstop, og det betyder jo i virkeligheden bare, at man kan købe det samme i morgen, som man ville kunne købe i dag, hvis vi stod med nøglerne til Statsministeriet.