kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Er regeringen enig i, at Taleban kun er en mindre del af de grupper, der kæmper mod USA og NATO i Afghanistan?

Svar:  Ja, nu er der jo ikke tal på det. Jeg har set, at nogle kloge mennesker er kommet frem til, at det er 10 procent af de kæmpende, der er talebanere. Jeg gad vide, hvordan man er kommet frem til det tal, for hvordan går man ud til de kæmpende i bjergene og dem, der gemmer sig som guerillaer, og dem, der lægger vejbomber og skjuler sig og forsvinder efter at have lagt bomberne? Hvordan får man fat i manden og spørger: Sig mig, er du talebaner, eller er du ikke talebaner? Hvem hører du til? Så det er jo ret hasarderede tal. Men det har herre Frank Aaen heller ikke anført i sit spørgsmål. Der er mange forskellige grupper; der er narkobaroner, og der er krigsherrer, og der er alt muligt. Der er også folk, der foretager kidnapning. Der er mange forskellige ude at kæmpe og genere os. Der er også dem – selvfølgelig, det findes også – som ikke synes, at der skal være udenlandske tropper i landet, og så er der Taleban, som er den drivende kraft. Mit svar er det, som jeg sagde til sidst, at den situation havde vi også i 1990'erne. Det endte med, at Taleban fik banket dem alle sammen ned og fik indført sin orden. Den skal vi ikke have igen. Men til gengæld vil jeg gerne sige, at det også er positivt, at der er så mange forskellige grupper, for det giver jo mulighed for at trække disse andre grupper ud af kampen og for eksempel få dem til at blive en del af de regeringsvenlige militser, for eksempel sørge for, at den afghanske hær har en ordentlig løn. Det er så det, vi skal se på igennem NATO's Trust Fund.
Kommentar:  Tak. Der er jo ikke nogen grund til at lægge skjul på, at en del af baggrunden for det her spørgsmål er den sag, der har været omtalt fra Nyborg, hvor man har fået nægtet forlængelse af sin opholdstilladelse. Familien har fået nægtet forlængelse af sin opholdstilladelse, og så har man så søgt asyl, børnene har søgt asyl. Fordi de har gjort det, er der så mulighed for, at så kan de blive boende ude i kommunen, og man må antage, at der er nogle, der så betaler deres husleje, fordi de ikke må arbejde, fordi de ikke må modtage offentlige ydelser fra kommunen. Vil ministeren i den situation så mene, at der er behov for, at man siger, at de skal tage ophold på et center, gerne et udrejsecenter eller et asylcenter, og også mene, at der er behov for at understrege, at undervisningen ikke skal finde sted ude i en kommunal skole – de må gerne modtage undervisning, men undervisningen skal finde sted på et udrejsecenter eller et asylcenter og skal handle om, hvordan man ruster dem til at vende tilbage til deres hjemland – når nu myndighederne rent faktisk i første omgang har truffet afgørelse om, at de skal vende hjem?

Svar:  Som jeg nævnte i min indledning, er det jo sådan, at hvis man medvirker, er der ligesom ét sæt regler, og hvis man ikke medvirker, er der et andet sæt regler, blandt andet jo også for, hvor man skal bo, men man har ikke ret til at få sociale ydelser. Jeg må sige, at med de nye muligheder, der er for at inddrage og også de flere inddragelser, som vi kommer til at se, tror jeg, at tiden er kommet til at prøve at kigge nogle af de her regler igennem for at se, om de er tidssvarende med den virkelighed, som vi nu kommer til at leve i, hvor flere får inddraget deres opholdstilladelse.
Kommentar:  Igen tak for besvarelsen. Så lige et sidespring i forhold til det, emnet handler om: Ministeren nævnte, at man havde lavet en bredbåndsaftale. Jeg ved ikke, om det er 800 MHz-auktionen, hvor man havde sagt, at der skulle være 99,8 pct.s dækning ude i nogle af yderområderne, men det vil jeg godt korrigere, for det dækker faktisk ikke hele landet. Det er også et af de kritikpunkter, jeg har, for det er faktisk kun 207 postnumre ud af de cirka 1.050 postnumre, som bliver dækket af den der aftale. Så det er en ret skidt aftale, hvis man mener, at den dækker hele landet, for det er i hvert fald ikke det, der er tilfældet, når det kun er 207 postnumre, der dækkes. Men tilbage til det, det handler om, som er spørgsmålet om udflytning af statslige arbejdspladser. Der vil jeg godt prøve at nævne nogle tal. Det ser sådan ud i dag med placeringen af de statslige arbejdspladser, at 80.300 statslige arbejdspladser er placeret i Region Hovedstaden, og at der i Region Midtjylland er placeret 35.000 og i Region Nordjylland kun cirka 17.400. Og i Region Midtjylland skal man endda tage med i betragtning, at langt den største del af dem ligger i Østjylland. Så der er det jo, at det skærer lidt i mit hjerte, når jeg som vestjyde skal se, at man nu vælger at flytte endnu flere statslige arbejdspladser væk fra Vestjylland; vi har kunnet se i aviserne det sidste par dage, at Jylland og Fyn har mistet omkring 100.000 arbejdspladser under krisen, hvor København stort set er gået fri. Så der er jo netop behov for, at man rykker nogle statslige arbejdspladser den anden vej, og det håber jeg da ministeren kan se der er behov for.

Svar:  Jeg er fuldstændig enig i, at man sagtens kan rykke nogle arbejdspladser derud, der skal bare være en god begrundelse for at gøre det. Jeg er ikke afvisende over for, at man kan flytte statslige arbejdspladser ud. Jeg synes, at herre Dennis Flydtkjær mangler at fortælle, at det faktisk er sådan, at 60 procent af de statslige arbejdspladser ligger ude i provinsen; 40 procent af de statslige arbejdspladser ligger i København. Med hensyn til de store reduktioner med den 5-procents-besparelse, herre Dennis Flydtkjærs eget parti har været med til at vedtage for at finansiere boligjobordningen, kan jeg sige, at vi er ved at få lavet en samlet opgørelse – jeg skal vende tilbage, når vi har fået den – over, hvor mange arbejdspladser der bliver reduceret, og hvor man har reduceret de statslige budgetter, men de fleste af dem er i København. I forhold til det konkrete spørgsmål om Naturstyrelsen vil jeg råde herre Dennis Flydtkjær til at spørge miljøministeren – jeg forstår så, at det er sket – for jeg har ikke nogen konkret indflydelse i ministeriet, forstået på den måde, at det er ministeren selv, der prioriterer. Men vi har selvfølgelig drøftelserne i regeringen, hvor vi prioriterer vores landdistrikter, og det er det, der er foregået her.
Kommentar:  Jeg tænker på, om ikke det gør indtryk på ministeren med alle de historier, vi nu har set i pressen, og de henvendelser, vi har fået fra personer, som bliver nødt til at kriminalisere sig selv eller deres pårørende, simpelt hen fordi de ikke kan finde noget andet middel, der hjælper dem bedre, end en olie, som bliver lavet ulovligt i Danmark, eller som man indfører fra andre steder. Det er altså meget syge mennesker, der her er tale om – det kan være kræftsyge, eller det kan være sclerosepatienter. Vi har også set, at børn med epilepsi får det af forældrene, fordi der er forskellige former for olie, hvor man måske ikke får den her rus, som man ellers ville få ved at tage det på andre måder. Det bør da gøre indtryk på en sundhedsminister, der må sige: Jamen er det her ikke noget, vi skal se på, om vi kan få til Danmark eller få gjort lidt nemmere at få fat på, i stedet for at vi har borgere, der skal kriminalisere sig. Jeg ved jo, at SF tidligere har stemt for et forslag, nemlig i 2003, hvor man netop gik ind og sagde præcis det samme, som jeg står her og siger, så jeg synes, vi står lidt i en helt omvendt situation i forhold til 2003. Så derfor kunne jeg godt tænke mig at høre, om ministeren ikke kunne tænke sig at tage nogle initiativer på området.

Svar:  Jeg vil gerne sige meget klart, at som sundhedsminister er jeg optaget af, om borgerne får tilbudt den bedst mulige behandling, som vi selvfølgelig også skal være sikre på er af en høj kvalitet, og at der er evidens for, at det virker, og at der er klar viden om bivirkningerne. På den måde vil jeg sige, at jeg ikke har nogen holdning til, om der er det ene eller det andet aktive stof i medicinen, og jeg kan da også konstatere, at der findes et markedsført lægemiddel, altså som har markedsføringstilladelse i Danmark, som bruger cannabisekstrakt, og hvor det er det aktive stof. Så det er bare for at sige, når spørgeren spørger, om det er muligt inden for lovgivningens rammer, at det er det. Selvfølgelig gør det indtryk på mig, hver eneste gang der er en patient, hvor man kan sige, at sundhedsvæsenet og den viden, vi har i dag – det, der er evidens for – kommer til kort. Sådan en person må jo aldrig opleve at blive ladt i stikken og stå alene tilbage af sundhedsvæsenet. Det vil jeg sige heller ikke er min oplevelse, altså at vores dygtige sundhedspersonale opfører sig på den måde.
Kommentar:  Jeg kan ikke umiddelbart sætte et kryds, men det var hensigten, at der skulle spares penge. Det er fuldstændig korrekt, at det var en af bevæggrundene. Man kunne se, at når det offentlige indkøbte høreapparater gennem Amgros, som er regionernes indkøbscentral, så kunne de få dem til en væsentlig lavere pris end den, de kunne købes til ude i de private klinikker. Og det gav naturligvis ikke nogen mening, fordi de private klinikker også fik et højt tilskud fra det offentlige. Så der blev sparet rigtig mange penge. Pengene blev sparet på et tidspunkt, hvor vores land i den grad manglede penge til at finansiere hele den offentlige drift, så jeg er af den fulde og faste overbevisning, at pengene er blevet brugt rigtig, rigtig godt. Her var tale om en overbetaling, og derfor kunne jeg selvfølgelig også godt mærke, dengang vi behandlede lovforslaget, at de private interessenter naturligvis var rigtig kede af, at tilskuddet blev sat nederst Men kigger vi på tallene i dag, kan vi jo se, at det er meget begrænset, hvor mange flere patienter der går til det offentlige, end der – stadig væk med udgangspunkt i datidens forhold – gik til det private.

Svar:  Jeg er med på, hvad Socialdemokratiets bevæggrunde var for deres lovforslag dengang, men det, jeg tænker på, er, at man jo ikke havde taget højde for det med ventelisterne. Det havde man simpelt hen ikke. 7.000 ville gå fra det private over i det offentlige, det stod der jo i lovforslagets bemærkninger, og derfor tænkte jeg bare – i forhold til de midler, som blev sparet – hvorfor man ikke havde gjort det sådan, at det med ventelisterne blev regnet ind, så de ikke blev så lange, som de er i dag, for det var netop bekymringen. Det er bare et opklarende spørgsmål til, om der skulle være nogle midler et eller andet sted, hvis vi skal finde nogle midler – hvis vi også fremadrettet skal have en bedre høreomsorg.
Kommentar:  Nu er det jo faktisk sådan, at Socialdemokraterne og SF er kommet med et udspil om en mandekommission. Når man kigger på, hvad det er for nogle risikofaktorer, der er forbundet med at være mand i det danske samfund i dag – man dør tidligere, man er mere syg, man har større risiko for at blive misbruger, man sidder mere i fængsel, hvis man er mand end hvis man er kvinde og så videre – er det jo meget relevant, at det ikke kun er akademikere med lang uddannelsesbaggrund, der sidder i en mandekommission eller et mandepanel og skal komme med gode anbefalinger til, hvad der skal ske.  Det kan godt være, at akademikerne også har en formodning om, hvorfor de ikke sidder i fængsel, hvorfor de ikke er blevet misbrugere og så videre, men vil Dansk Folkeparti ikke give SF ret i, at det ville være meget smartere, hvis man også havde repræsentanter fra de grupper af samfundet, som faktisk har været ude i tovene, så man måske kunne finde ud af, hvad de havde haft brug for, og så måske ad den vej løfte ligestillingen på det her område?

Svar:  Som jeg sagde før, så synes jeg, at fru Pernille Vigsø Bagge har en pointe. Jeg synes, det kunne være smart at hive folk, som netop har oplevet barriererne i uddannelsessystemet, ind. Jeg tror bare også, at når man sammensætter sådan et panel, skal det også handle om, hvem der har overvundet de barrierer, og det har jeg en formodning om at de her mennesker har, og det synes jeg også er en pointe. Så det må blive mit svar.
Kommentar:  Tak for svaret, minister. Det glæder mig, at vi deler interessen for det her felt. Der er ingen tvivl om, at hvis vi skal nå det mål i 2050, som alle partier her i Folketinget jo har stillet sig bag i forbindelse med energiaftalen sidste år, så skal der tages nye teknologier i brug, hvor det netop både handler om, hvordan man kan lagre CO 2  fra kraftværker eksempelvis, og også hvordan man kan lagre energi fra vedvarende energi, sådan at den meget fluktuerende produktion af strøm – fordi produktionen afhænger af vind og vejr – kan lagres til de perioder, hvor solen ikke skinner, og hvor der ikke er nogen vind. Så det glæder mig at høre, at det er et felt, som regeringen vil tage fat på. Så jeg vil høre ministeren: Er det et felt, som regeringen fremadrettet vil prioritere at der afsættes forskningsmidler til? For det er klart, at det er en teknologi, som er i sin, kan man sige, spæde begyndelse, hvor man først lige har set konkrete resultater i Storbritannien, men som stadig væk kræver et godt stykke arbejde og forskning, før man er i mål med at kunne rulle det ud i stor skala. Så er det noget, som regeringen vil prioritere forskningsmidler til?

Svar:  Det vil jeg gerne give tilsagn om. Jeg synes, det her er meget, meget vigtigt. Herre Mikkel Dencker har ret i, at vi har udfordringer både med hensyn til at lagre CO 2 , hvad det her handler om, men generelt også med at kunne lagre energi, herunder ikke mindst el. I takt med at vi bygger en energiforsyning op, hvor vi i stadig stigende grad bliver afhængige af, om vinden blæser og solen skinner, så er vi også i perioder afhængige af at kunne lagre energi. Derfor er det oplagt at se på, hvilke erfaringer der er andre steder. I dag må man sige, at lagring er relativt dyrt. Der mangler de rent teknologiske løsninger i den størrelse, vi gerne vil have, men jeg er enig med spørgeren i, at det skal vi arbejde på, og derfor kræver det også, at vi sætter penge af til forskning på området.
Kommentar:  Ja, det er der. Det her er jo noget, vi skal holde øje med, for ganske vist har vi set en relativt stor øgning i Ribe Å, men det er altså en ganske sårbar bestand. Det er noget, som vil blive fulgt op hvert andet år, hvor der altså vil blive lavet ikke en optælling, men en estimering af, hvor stor bestanden her er. Det er klart, at man, når man løbende laver den her estimering, så samtidig laver vurderingen af, hvad det er for tiltag, vi skal tage. Vil det for eksempel på et tidspunkt være relevant med en genbank?

Svar:  Jeg tror undtagelsesvis ikke, jeg har så mange yderligere spørgsmål. Jeg synes, det var virkelig, virkelig fantastiske og positive nyheder, der kom fra ministeren i dag. Det er jo en kendt sag, at vi har brugt 150-160 million kroner på snæblen, som vi har et kæmpe ansvar for. Forskellige regeringer har brug enormt mange penge, enormt mange ressourcer og enormt mange kræfter, og også lokalt er der brugt mange ressourcer, og vi har jo bare ikke kunnet se resultatet af den indsats igennem mange år. Derfor er det positivt, at vi nu ser et resultat, og det er faktisk også lidt overraskende. Det var jo noget frustrerende, tror jeg, for alle implicerede at opleve, at vi kastede penge i det og brugte meget tid på det ude i Varde Å-systemet, og at der ligesom ikke rigtig kom noget resultat. Men jeg håber virkelig, at det er robuste resultater, og at fremgangen for arten vil fortsætte.
Kommentar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen er afsluttet. For stemte 95 (S, V, DF, RV, SF, EL, KF, NB, LA, ALT, Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.

Svar:  Lovforslaget er gået tilbage til fornyet udvalgsbehandling. Derfor er dette punkt udsat til lidt senere i dette møde, og vi går til det næste punkt på dagsordenen.
Kommentar:  Jamen jeg har mange spørgsmål. Jeg vil gerne blive lidt i det her, for i Enhedslisten forstår vi ikke – jeg ved ikke, hvordan jeg skal formulere det – at Liberal Alliance ikke anerkender, at når man har en kronisk sygdom, eller når man er handicappet, så har man nogle andre udfordringer end andre studerende har. Det her handler ikke om, at studerende med handicap eller studerende med en kronisk sygdom skal have det nemmere end alle mulige andre. Jeg tror i øvrigt også, at der er mange andre samfundsgrupper, som får det svært med den her SU-reform. Anerkender Liberal Alliance ikke, at man har nogle særlige udfordringer, hvis man har et handicap, eller hvis man har en kronisk sygdom? Anerkender Liberal Alliance ikke, at der er nogle ting, der kan være lidt sværere, især når man tager en lang videregående uddannelse?

Svar:  Naturligvis gør vi det. Men det er nu sådan, at vi har en række tilbud i dette land netop til handicappede. Nu har ordføreren rigtig mange gange i løbet af debatten været inde på at nævne folk med kroniske handicap, muskelsvindramte og andre. Og der er det jo så viseligt indrettet, at vi har en sociallovgivning, som tager særlig sigte på, at dem, som har varige handicap, kan få nogle specielle vilkår, som bestemt ikke er dårlige i dette land. Jeg tror ikke, der er ret mange steder i verden, hvor man behandler de handicappede bedre, end vi gør i Danmark.
Kommentar:  Jeg tror altså kun, at det er inde i herre Alex Ahrendtsens hoved, at en styrket indsats, hvor der skal bruges flere personressourcer, kan være en billigere løsning for politiet. Det regnestykke må herre Alex Ahrendtsen i hvert fald komme og lægge frem for mig, fordi alle tilkendegiver jo, at der er behov for flere ressourcer. Men ordføreren svarede jo ikke på mit spørgsmål. Da vi forhandlede politiforlig, afsatte ressourcer til politiets virksomhed, stillede Dansk Folkeparti da et konkret forslag om en styrket indsats på det her område og flere personaleressourcer på det her område – ja eller nej?

Svar:  Jeg er ikke retsordfører. Jeg er kulturordfører, og jeg vil bare henvise til London og Sverige, hvor man har puljet midlerne, og man har sparet og fået en bedre enhed ud af det med specialister. Det er helt uforståeligt, at man ikke vil betjene sig af de erfaringer, der er fra vores nabolande. Det er mig komplet uforståeligt. De kan både forstå dansk og engelsk de steder.
Kommentar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 91 (S, DF, V, LA, RV, SF og KF), imod stemte 14 (EL og ALT ), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Kommentar:  Tak for spørgsmålet. Jeg og, tror jeg, alle, der har taget toget mere eller mindre regelmæssigt, kender situationen med et aflyst tog – og så vil man gerne hurtigst muligt med det næste tog. Jeg kan bare sige, at min forventning da er, at togoperatørerne, i det her tilfælde DSB, gør, hvad de kan for at rydde op efter forskellige brud. Det kan jo være noget, de ikke er herre over. Det kan være signalfejl, som vi ofte har, eller det kan være nedfaldne køreledninger eller andet. Altså, DSB gør, hvad de kan for at få samlet folk op inden for de rammer, de har, for man skal hurtigst muligt tilbage i køreplanen igen, og der er jo hver gang en afvejning af, hvad man bedst muligt kan gøre. Men vi kan forvente og regne med og kræve, at man gør det bedst mulige for at sikre, at man hurtigst muligt får ryddet op af hensyn til de passagerer, der står og venter.

Svar:  Det undrer mig også, at ministeren i det svar, han gav, sagde, at der ikke var overfyldte tog. Det var sådan set det, ministeren sagde. For ifølge de meldinger, jeg får fra pendlere på den pågældende strækning, er der i myldretiden tale om overfyldte tog, og om, at man ikke kan få en siddeplads, samtidig med at man kan se, at der kører tomme hurtigtog forbi, hvor der er masser af siddepladser. Den her situation er jo stærkt utilfredsstillende for pendlerne, og derfor vil jeg godt spørge ministeren, om ministeren vil gøre noget ved det, således at der bliver en større udligning imellem de tog, der er tomme eller næsten tomme, og så dem, der er overfyldte.
Kommentar:  Fra Udvalget til Valgs Prøvelse har jeg modtaget indstilling om, at 1. stedfortræder for Venstre i Sydjyllands Storkreds, Hans Christian Thoning, godkendes som midlertidigt medlem af Folketinget fra og med den 1. marts 2017 i anledning af Ellen Trane Nørbys orlov. Er der nogen, der ønsker ordet? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om udvalgets indstilling, og der kan stemmes. Afstemningen er slut. Udvalgets indstilling er enstemmigt vedtaget med 96 stemmer. [For stemte 96 (S, DF, V, EL, LA, ALT, RV, SF og KF), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0].
Kommentar:  Så vil jeg håbe, at regeringen ser med velvilje på det forslag, SF har taget med til finanslovsforhandlingerne, om at stille energirenoveringskrav til kommunerne og regionerne, for det vil uomtvisteligt give et kæmpe bidrag til energieffektiviseringen her i Danmark. Jeg vil bare afslutningsvis bede ministeren om at se på den pointe, der jo er fremført fra blandt andet energianalyseinstituttet EA, som siger, at vi kan få halveret vores regning til at nå 70-procentsmålet ved at nå maksimal på energieffektiviseringsområdet. Så ser ministeren det også som en vigtig brik i vores klimaomstilling, at vi altså ikke er ødsle med energien, men sparer endnu mere på energien?

Svar:  Ja, det gør jeg helt sikkert. Jeg er nogle gange derude i debatten stødt på det standpunkt, at det der med energieffektivitet ikke er så vigtigt længere, eftersom al vores energi snart er grøn. Jeg kan bare afvise, at det skulle være regeringens holdning, tværtimod. Vi mener, at energien både skal være grøn, men også at vi skal spare på den.
Kommentar:  Jeg vil gerne sige, at siden jeg blev minister, synes jeg, der er dukket mange rapporter op, som har vist, at der er plads til forbedring. Der har været børn, der er blevet hjemtaget fra anbringelse, og som ikke har fået samtaler, og der har været rigtig mange rapporter og problemer fremme, der har dokumenteret, at det ikke altid løftes godt nok i kommunerne. Det tager jeg som socialminister selvfølgelig rigtig alvorligt, for det er børn, det er udsatte, det er handicappede, det er folk med svære problemer, som vi tit taler om, der kommer til at betale prisen for, at der eksempelvis ikke er tilsyn, eller at man ikke lever op til de regler, vi har sat i lovgivningen. Derfor har jeg indgået et partnerskab med KL, som består af tre delelementer: for det første en understregning af, at kommunerne naturligvis skal leve op til loven; for det andet en forpligtelse for mig til at blive bedre til at tydeliggøre over for kommunerne, hvad det er for nogle indsatser, der virker, så man kan tage de gode eksempler; og for det tredje i fællesskab at tilvejebringe et bedre datagrundlag. Dernæst har vi aftalt at have opfølgende møder, så vi skal mødes en gang i kvartalet, og lige præcis det her med tilsyn er noget af det, jeg vil tage rigtig, rigtig meget fat på.

Svar:  Det er jeg meget glad for at høre, for der er jo ikke nogen tvivl om, at de konsekvenser, der kan være af, at man ikke fører det fornødne tilsyn, kan være katastrofale, ikke bare for barnet og den unge, men også for plejefamilien for eksempel, som ikke får den fornødne støtte. For jeg synes jo også, det er vigtigt, at når vi snakker tilsyn, skal det ikke lyde, som om det er en kontrol. Altså, jeg opfatter det egentlig mere, som om det er støtte og vejledning, både til den anbragte og til den plejefamilie, som faktisk yder en fantastisk stor indsats i hverdagen i forhold til at have et barn med store problemer eller et ungt menneske med store problemer i sit eget hjem. Så jeg håber virkelig, det er noget, som ministeren vil følge rigtig meget op på. Men jeg synes, det er problematisk, at vi i dag hører, at der er tal, der viser, at fire ud af fem kommuner faktisk ikke lever op til det, som de er forpligtet til, og derfor vil jeg egentlig godt høre ministeren måske præcisere lidt mere: Vil det sige, at vi om et halvt år kan forvente, at samtlige kommuner lever op til de her krav, og at vi ikke vil se de her forfærdelige sager på tv-skærmen eller blive konfronteret med dem som landspolitikere?