kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Tak for det, formand, og tak for spørgsmålet. Jamen der er da ingen tvivl om, at man bliver nødt til at se det i en sammenhæng med det samlede tryk, også økonomisk set. Jeg vil faktisk gerne oversende det om fiskernes holdning skriftligt til fru Lisbeth Bech Poulsen, for så vidt jeg husker – og nu må ordføreren så lige afvente den skriftlige oversendelse – har der i hvert fald fra dele af fiskeriet været positive tilkendegivelser om, at der kan fortsættes med råstofindvindingen. Der er givetvis også fiskeriinteresser, der er bekymrede for det, fordi der er nogle særforhold i forbindelse med Øresund. Men jeg mener, at den samlede vurdering, vi har fået, blandt andet med de undersøgelser, der er lavet, tilsiger, at man kan have råstofindvinding, samtidig med at man også har en beskyttelse af havmiljøet og også en beskyttelse af fiskeriinteresser.

Svar:  Det er jo tit sådan, at der er forskelligartede interesser i fiskeriet, men Søren Jacobsen, der er næstformand i Foreningen for Skånsomt Kystfiskeri, siger, at det kan være med til at true fiskeriet lokalt: »Som jeg læser det, bekræfter rapporten det, som vi fiskere hele tiden har sagt. Havbunden bliver dybere, muslingerne forsvinder, og de fjerner fiskens eksistensgrundlag.« I forhold til den her del med CO 2  – jeg tror, det var det, ministeren henviste til – kan man jo på andre områder lave CO 2 -reduktioner, hvis man har projekter, der øger det. Men vi kan ikke flytte det værdifulde havmiljø, som vi har, et andet sted hen. For det, vi har i Øresund, er enestående.
Kommentar:  Jeg deler opfattelsen af, at den gruppe, vi taler om, er en sårbar gruppe, og jeg deler opfattelsen af, at det er en gruppe, vi har pligt til at hjælpe. Det er en pligt, som kommunerne har i dag og også vil have, efter at loftet er gennemført. Allerede i dag ser vi, at der er problemer i en del af denne gruppe med for eksempel at betale husleje, og at der kan være prioriteringsproblemer, og derfor har kommunerne også i dag redskaber til og pligt til at hjælpe denne gruppe mennesker med at kunne prioritere deres dagligdag, således at de ikke kommer i sådan nogle deadlock-situationer, hvor de ikke får betalt husleje og så videre Men jeg anerkender ikke, at den lille korrektion, vi laver, i den mængde penge, man får udbetalt som kontanthjælpsfamilie, i sig selv skulle udgøre en stor risiko for, at man ikke kan have ordentlige boligforhold. En almindelig familie med tre børn får som nævnt i samlede ydelser fra det offentlige over 400.000 kroner Det skal kunne lade sig gøre både at have en ordentlig bolig overalt i Danmark og også et ordentligt liv for den beløbsramme. Men der kan godt være mennesker og familier, der har brug for støtte til prioritering og brug for støtte til at få sikret, at for eksempel huslejen bliver betalt, og kommunen har fortsat pligt til at hjælpe dem med det.

Svar:  Kommunerne har også en pligt, men det bliver svært, når man er en kommune og i forvejen skal prioritere både børn og ældre og også de psykisk sårbare, især med den her regerings meget, meget målrettede politik om at presse kommunerne maksimalt på økonomien. Så jeg synes egentlig, at det er lidt tankevækkende, at ministeren bare siger, at det er kommunernes pligt, især også når man tænker på, at der er nogle kommuner, som faktisk vælger at bruge et redskab, der hedder muligheden for at bygge billige boliger. For eksempel har man så også frataget kommunerne den planlov, som den tidligere regering indførte, der faktisk muliggjorde og gav kommunerne et redskab. Så det er lidt interessant, at man siger, at kommunerne skal finde nogle løsningsmuligheder, når man egentlig ikke giver dem de redskaber, der kan gøre det lidt lettere for kommunerne. Men jeg hører egentlig bare ministeren sige, at ministeren ikke deler KL's bekymring om, at den her målgruppe vil have meget svært ved at betale deres husleje, og at det vil være svært at finde billige alternative boliger til den her målgruppe. Det er ministeren uenig i?
Kommentar:  Mange tak til ministeren for at komme her og svare på mit spørgsmål. Jeg synes også, man fornemmer en mere opvakt og frisk minister end ellers, og det kan være, det er cykelturen med den amerikanske transportminister, Anthony Foxx, der har sat sine spor, for vi har jo læst i medierne, at hvis der er noget, der er godt for helbredet, så er det at cykle i hverdagen. Jeg så den anden dag i avisen overskriften »Tag cyklen – og tab dig 11 kg på et år« – hvis du cykler til hverdag. Det er godt for hjerte-kar-sygdomme, det er godt til forebyggelse af diverse andre sygdomme, og det er jo også godt for klima, miljø og trængsel. Så det, at vi cykler, er noget kolossalt positivt. Jeg tror også, det skal ses i det lys, at der er så mange politikere fra andre steder i verden, der rejser til Danmark for at se på, hvad det er, vi kan her. For historien om cykelpuljen er jo helt forrygende, for selv om Danmark heldigvis i mange, mange år, lang tid tilbage, har været kendt for at være et cykelland, havde vi en periode, hvor færre cyklede. Der var mere velstand, der blev flere biler, og der var måske flere både mænd og kvinder, der havde langt til arbejde, og derfor var der færre, der cyklede. Vi kunne også se blandt skolebørn, at der var en faldende tendens. Da vi så i 2009 bredt i Folketinget lavede den her cykelpulje, fik vi faktisk vendt den her negative udvikling, så flere nu vælger at tage cyklen til fordel for liv og helbred, men også til fordel for klima, miljø og alt muligt andet. Så det er jo positivt. Når jeg så tager spørgsmålet op igen, for det er rigtigt, at jeg før har taget det op, for vi Socialdemokrater er ivrige med hensyn til at komme i gang med det her, er det jo, fordi vi gerne vil være sikre på, at når nu vi går i gang med at fordele de her midler, er Venstre også med til at sætte penge af til det. Så jeg vil gerne høre ministeren, om ministeren kan give et håndslag på her i dag, at når vi sætter os sammen i den grønne forligskreds, vil Venstre også være med til at sætte penge af til en cykelpulje, som jo vel at mærke er en medfinansieringspulje, som kommunerne skal betale deres del af, så vi løfter i flok ifølge god dansk tradition.

Svar:  Jamen nu var det jo under den tidligere VK-regering i 2009, at vi afsatte pengene, og jeg er positiv over for cykling, man jeg er også nødt til at sige, at jeg har lært lektien med, at det er klogt, hvis man skal lave noget med sin ordfører og forligskreds, at man først diskuterer det med dem.
Kommentar:  Allerførst vil jeg sige, at ministeren var så venlig at ønske mig tillykke med fødselsdagen hernede i salen for 14 dage siden, og det har jeg jo så mulighed for at gengælde: Stort tillykke med fødselsdagen i dag! Så tilbage til spørgsmålet. Det er faktisk tredje gang, vi har den her debat i Folketingssalen om udfordringen med, at der gives kompensation til den samlede virksomhed efter cvr-nummer i stedet for kompensation til den enkelte tvangslukkede butik. Og det er ikke for at belemre ministeren, at jeg nu står her tredje gang med samme tema for debatten, for udfordringen er stor. Den er så stor, at 20 danske detailhandelsvirksomheder vælger at gå sammen i sådan en annonce i samtlige af landets store dagblade. Det gør i hvert fald indtryk på mig, men det undrer mig, at ministeren ikke siger, at det også gør indtryk på ministeren, at der er det her problem. Ministeren kender jo udmærket omfanget af problemet Regeringen har tvangslukket butikker i centrene og sagt, at de butikker, der er tvangslukket, kan få 100 procent kompensation, men faktisk er det kun knap hver tredje af butikkerne i landets indkøbscentre, der kan forvente at få den her kompensation. Og det er altså regeringen, der har tvangslukket butikkerne. Jeg har meget svært ved at se, hvordan det er rimeligt. Butikkerne mister millioner, fordi regeringen har tvangslukket dem og ikke giver mulighed for, at de kan få dækket de tab, som de har. Det er vel noget af det nærmeste, vi kommer på ekspropriation. Det er også kommet frem, at en række detailbutikker nu er i vanskeligheder. Ifølge erhvervsorganisationen Dansk Detail forventer 49 procent af butikkerne at skulle skære ned på medarbejderstaben. De peger selv på, at en af udfordringerne netop er, at man kun kan få kompensation efter cvr-nummer og ikke til de enkelte butikker. Derfor vil jeg høre, hvordan ministeren vil hjælpe de her butikker, og om man vil imødekomme opfordringen fra annoncen til at tage hjælpepakkerne retur og lige kigge på, om der ikke er noget, man kan forbedre.

Svar:  Jamen tusind tak først og fremmest for lykønskningen. Det er jo to majbørn, der står her i dag endnu en gang og taler om spørgsmålet om cvr- og p-numre. Og det gør selvfølgelig indtryk at se sådan en annonce, og jeg tror egentlig måske, at vi har forståelse for de to sider, der er, af den her sag. Jeg forstår da godt, at der er et ønske om, at man skulle kunne opnå kompensation på butiksniveau, men jeg tror også godt, spørgeren ser udfordringen i det, hvis man kompenserer for meget, for så kommer man til at give en virksomhed, som samlet set ikke er tilstrækkelig hårdt ramt, for meget kompensation. Jeg tror også godt, man kan se udfordringen for vores sagsbehandling i Erhvervsstyrelsen, fordi man ikke har ligeså valide og solide data knyttet op på p-numre, som man har på cvr-numre. Så indtryk gør det jo selvfølgelig, men jeg tror godt, vi kan se det fra begge sider i den her sag.
Kommentar:  Først vil jeg sådan set notere mig, at det historiske rids jo var meget parallelt med det, jeg gav for ikke så forfærdelig lang tid siden her i salen. Jeg vil bare konstatere, at jeg er glad for, at vi får Atkinsrapporten, for det vil forhåbentlig betyde, at vi så får et overblik over, hvad det er for nogle politiske beslutninger, der skal træffes efterfølgende. Det, jeg vil garantere herre Pihl Lorentzen, er, at stort set samtidig med at jeg måtte få den, vil jeg sørge for, at også Transportudvalget bliver informeret om den, for lige præcis konsekvenserne af IC4-sagen er måske noget af det vigtigste, vi skal beslutte her i den kommende tid. Så jeg håber, at både spørgeren og jeg inden for ikke så forfærdelig lang tid bliver klogere på den her situation. Jeg håber og beder til, at IC4-togene rent faktisk kan komme til at fungere, for ellers har jeg en fornemmelse af, at vi alle sammen står med et ganske, ganske alvorligt problem.

Svar:  Jamen det tilsagn er jeg meget glad for. Vi politikere kan sagtens blive klogere, endda meget klogere, og det bliver vi så forhåbentlig i denne sag, så vi kan få grundlag for at træffe nogle beslutninger. Men jeg vil godt vende mig lidt til Italien, fordi vi oplever i denne barske tid en accelererende gældskrise, specielt i den sydlige del af Europa, og her er også Italien kommet i svære økonomiske vanskeligheder. Desuden har der i pressen været rygter om, at den italienske IC4-leverandør, Ansaldo Breda, er kommet i alvorlige økonomiske problemer, ja, nogle gisner endda om en truende konkurs. Derfor vil jeg bede ministeren om at oplyse, om DSB i sine kontrakter med Ansaldo Breda har taget højde for en eventuel konkurs hos leverandørerne af IC4, og hvad en eventuel konkurs kunne betyde for fremtidige leverancer af reservedele til IC4-togene.
Kommentar:  Jeg synes, jeg kan høre på tonen hos SF's ordfører, at man er klar over, at man ikke har en meget god sag her. Jeg vil koncentrere mig om det, vi diskuterer i salen i dag, nemlig boligjobordningen, og hvordan den skal finansieres. Hvis det, jeg hører SF sige, er, at de garanterer, at den finansiering, der bliver fundet de næste 2 år, ikke kommer fra stramninger på asylområdet eller ulandsbistanden, så er jeg en glad mand, når jeg går herfra.

Svar:  Altså, hvad angår penge, der er fundet ved stramninger på asylområdet, som den tidligere regering, SR-regeringen med De Radikale, foreslog, er det så det råderum, der nu bliver talt om vi skal bruge? Er det det råderum, som SR-regeringen ville skabe, da man sagde, at der skal gå 1 år, før man kan blive familiesammenført, så børn i krigszoner ikke kan blive familiesammenført med deres forældre? Er det det råderum, man ville skabe, da man sagde, at man ville skære i ulandsbistanden? Og det blev kun en mindre besparelse, fordi SF og Enhedslisten gik ind i det. Er det den finansiering, man nu er så bekymret for? Jeg kan godt love, at SF ikke kommer til at stemme for forringelser, men det er altså ikke unormal praksis, at man laver en aftale, der bliver finansieret på en finanslov. Det har De Radikale gjort tusind gange.
Kommentar:  Tak for spørgsmålet. Når politiet har lukket en del af grænseovergangene, skyldes det kort og godt, at det har været nødvendigt at sikre, at politiet kan føre den nødvendige kontrol med de indrejsende. Det handler om at gøre det muligt for politiet at udføre den kontrol, som er nødvendig. Nu har vi et sted, hvor vi kan begynde at åbne op igen, men vi er nødt til stadig at holde øje med, hvem der indrejser. Alle indrejserestriktioner er ikke ophævet; vi er fortsat i gang med genåbningen. Politiet skal selvfølgelig kunne udføre kontrol, så længe vi har indrejserestriktioner, og det skal også meget gerne ske uden at skabe massive kødannelser til gene for danskere på vej hjem, beboere i grænselandet og besøgende udefra. Derfor følger myndighederne også udviklingen ved grænserne tæt. Det skal gerne være sådan, at beboere i grænselandet oplever en nogenlunde normal hverdag, og at danskerne på vej hjem fra ferie ikke skal holde i kø i flere timer. Jeg ved også, at politiet har fokus på det, og derfor har de også allerede åbnet yderligere to grænseovergange i dagtimerne, så nu fem grænseovergange er åbne i dagtimerne. Herudover vil politiet overgå til stikprøvekontrol, hvis det trafikale pres gør det nødvendigt.

Svar:  Jeg kan rigtig godt lide, at ministeren indleder alle sine besvarelser med at sige: »Tak for spørgsmålet.« Det er yderst venligt, men jeg er til gengæld sikker på, at ministeren ikke mener det. For hvis ministeren mente det, ville man jo også gå mere ind i så egentlig at svare på spørgsmålet. Det hænger jo ikke sammen, når ministeren taler om, at man gerne vil undgå lange kødannelser, og at folk skal vente i flere timer, og man så samtidig ikke vil åbne de øvrige grænseovergange. Vi har beboere i grænselandet, som nu har fået en omvej på 30 km, fordi ministeren insisterer på at holde de mindre grænseovergange lukket: 30 km! Det er rigtig meget i forhold til den færden, man ellers er vant til hen over grænsen i lokalområdet. Når man nu siger alt det her og så også begrunder det med, at det er et spørgsmål om, hvor mange flere der vil komme til landet, så er mit spørgsmål til ministeren: Hvor mange flere ville der komme til landet, hvis man åbnede de resterende, mindre grænseovergange?
Kommentar:  Jamen det er jo en næsten rørende omsorg, som man forstår man skal føle fra Venstres ordførers side, og tak for det. Jeg vil sige, at det forslag, vi lægger frem, er jeg glad for bliver til virkelighed nu. Har der været forhandlet om det tidligere? Ja, det er vel ikke nogen hemmelighed, at der har været det. Det er ikke noget, Venstre har haft nogen lyst til at være med til at indgå en aftale om. Og som jeg sagde i min ordførertale, lærer jeg nok aldrig helt at forstå Venstres modvilje mod noget af det, der er helt grundlæggende i det danske samfund, nemlig at mennesker organiserer sig for at skabe et bedre arbejdsliv for sig selv og for andre. Og det er jo det, der er kernen her. Det her er det bedste værn, altså at sørge for, at vi har en stærk fagbevægelse, at vi har de kollektive modeller, vi har i Danmark. Og det er det bedste værn mod social dumping, mod, at der er nogen, der slår bunden ud af det danske arbejdsmarked, mod arbejds- og lønvilkår, som man ellers for årtier siden har kæmpet sig væk fra. At Venstre har den modvilje mod det, efterlader i hvert fald mig med en tvivl om, hvor meget man skal lægge i, at herre Claus Hjort Pedersen, tror jeg det var, for nogle år tilbage kom til at drømme om muligheden for at konkurrere med tyske lønninger. Og jeg vil bare sige, at det aldrig nogen sinde kommer til at stå på Socialdemokraternes program at nærme os en tilstand, hvor man kan være »arm trotz Arbeit«. Og det er det her altså med til at sikre os imod. Måske er det det, Venstre mener der skal til. Det synes jeg er en uhyggelig vision.

Svar:  Jamen jeg tror, at hvis fru Astrid Krag har undladt at lytte til, hvad hendes både tidligere og nuværende partikollega herre Ole Sohn siger, kan man jo selvfølgelig godt have det synspunkt, at hvad der sker i verden omkring os, har ikke nogen betydning. Men jeg må bare konstatere, at Socialdemokratiets ordfører jo så heller ikke kan sige, at det her forslag på nogen måde bidrager til, at vi får flere i beskæftigelse, at det gør det mere attraktivt at være i arbejde. Og jeg synes bare, det er ærgerligt, at regeringen har en finanslovsaftale på 31 sider, som er klinisk renset for vækstinitiativer, og så vælger man det her. Og jo, så kan det da godt være, at det er polemisk sagt, at man ikke engang indfrier sine egne valgløfter, men det må fru Astrid Krag jo så selv stå ved og forklare de folk, der stemte på Socialdemokratiet og SF, hvorfor dette løfte ej skulle tages helt så bogstaveligt.
Kommentar:  Jeg tror ikke, at vi skal skjule for nogen, at det er forandringens vinde, der blæser, også fordi kriminalitetsformerne langt hen ad vejen er noget andet. Nu er det jo sådan, at vi med vores pas og kørekort går på borgerservice, og det gør jo, at politiet har nogle opgaver, som kan være mere specialiserede, og så har jeg det jo sådan, at jeg hellere vil have, at betjentene bliver disponeret, så de er på gaden, de er der, hvor kriminaliteten sker, end at det nødvendigvis skal handle om murstenene. Det vigtige i min verden må være, hvordan vi sikrer tryghed for borgerne, og der er jeg fuldstændig enig i, at der er brug for, at vi styrker vores politi, der er brug for, at der er mere politi i Danmark, men det er så lige en anden diskussion, og der er man i gang med at uddanne nogle flere, som vi jo har lavet en god aftale om i fællesskab med Dansk Folkeparti.

Svar:  Det, jeg godt kunne tænke mig at spørge ministeren om, er, at nu har der for eksempel på Fyn været eksempler på, at nogle har fundet punge med kontanter eller en A-nøgle eller noget andet vigtigt, og når de så ringer til politiet, får de at vide, når de først er kommet igennem det der med at trykke 1, 2, 3, 4 eller 5, at de jo bare på et tidspunkt må rette henvendelse for eksempel til Odense eller et andet sted, selv om borgeren måske bor et sted, hvor de ikke har transportmuligheder. Det sjove af det er, at politiet først griber ind, når pressen kommer ind over, og så er det, at jeg så vil spørge ministeren: Er det den form for service, borgerne skal have fremadrettet, altså, at hvis politiet skal gribe ind, er det først, når borgerne går i medierne?
Kommentar:  Hvis man indførte et krav om, at der også skulle være tilgængelighed hen over grunden til enfamilieshuse, ville det betyde en yderligere fordyrelse af byggeriet for ganske almindelige mennesker, der gerne vil have deres eget hus at bo i. Det synes jeg ikke er rimeligt, når vi har at gøre med huse, hvor der ikke er nogen stor sandsynlighed for, at der kommer til at bo en gangbesværet på et tidspunkt. I de fleste familieboliger bor der jo ikke gangbesværede mennesker. Til gengæld kan man, i tilfælde af at man bliver boende og bliver gammel og bliver gangbesværet, bygge for eksempel en rampe til den tid. Og det er ikke umiddelbart dyrere, end at man bygger det fra begyndelsen. Det er ikke sådan, at det, at man forhøjer med rampe op til indgangen, bliver dyrere, fordi man gør det, i tilfælde af at der kommer en gangbesværet og bor i huset, frem for hvis man gør det fra starten. Så derfor er der ingen grund til at pålægge alle danske familier, at de skal have den fordyrelse af deres hjem, når de gerne vil bygge deres drømmehus. For man kan tage omkostningen på det tidspunkt, hvor der måtte flytte en gangbesværet person ind i huset.

Svar:  Tak. Der er bare den store forskel, at hvis udgiften først tages på det tidspunkt, hvor en beboer i det hus har behovet, er det kommunen, som skal betale. Det er for mig at se en meget stor forskel. Derudover synes jeg, at det er en forkert tilgang, ministeren har, for det skulle jo gerne være sådan, at alle gæster kan komme ind i det hus. Hvad nu, hvis man har en børnefødselsdag, og der sidder et barn i kørestol? Så kan det barn ikke komme til den børnefødselsdag i det hjem, der ikke er bygget på en måde, så man kan komme ind. En ting er, at vi har nogle forældede huse, men noget andet er, hvad vi kan arbejde med målrettet for at sikre, at de huse, vi får opført i Danmark, er tilgængelige for alle mennesker.
Kommentar:  Der stemmes om ændringsforslag nummer 4 uden for betænkningen af Jakob Sølvhøj (EL). Afstemningen er slut. For stemte 15 (EL og ALT), imod stemte 90 (S, DF, V, LA, RV, SF og KF), hverken for eller imod stemte 0. Ændringsforslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 1-3, tiltrådt af udvalget? De er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling, og hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg det som vedtaget. Det er vedtaget.

Svar:  Forhandlingen er åbnet. Der har været god mulighed for at forlade salen, hvis man ikke skal være her. Så nu går vi videre med behandlingen. Det er først finansministeren.
Kommentar:  Altså, er der en grænse for, hvad borgerne må vælge? I det øjeblik, man sætter en grænse, siger man også, at der er nogle, der ikke må vælge. Og jeg gad godt vide, om man i Socialdemokratiet har sådan en grænse. Spørgsmålet er så, hvad man skal gøre, for at folkeskolen bliver attraktiv og mange forældre gerne vil have deres børn der. Der tror vi jo i regeringen på, at det, det handler om, er at give lidt friere rammer, så man lokalt føler, at det er vores skole. Og det er noget af det, der skal til, for at flere har lyst til at være i folkeskolen. Man kunne også have den indstilling, at man skal straffe de frie skoler ved at tage noget økonomi fra dem. Det tror vi ikke er vejen.

Svar:  Altså, jeg vil slet ikke blande mig i de enkelte forældres frie valg, men jeg mener godt, man kan have det synspunkt, samtidig med at man har et synspunkt om at ville værne om folkeskolen som hele folkets skole. Der fornemmer jeg lidt, at ministeren mener, at de to ting er modsætninger. Det mener jeg ikke. I regeringsgrundlaget står der jo, at regeringen ønsker at øge tilskuddet til de frie skoler yderligere. Og der kan jeg jo godt være lidt bekymret for, at det vil føre til en yderligere styrkelse af den udvikling, der har været, hvor flere og flere har valgt friskoler og færre og færre folkeskolen. Jeg kan være nervøs for, at det vil svække kvaliteten i fremtidens folkeskole, hvis den udvikling fortsætter. Hvad er ministerens holdning? Hvis man øger tilskuddet, vil det så få flere eller færre til at vælge friskolerne til på bekostning af folkeskolen? Og hvad er ministerens sådan ideelle koblingsprocent, for fra næste år kommer den jo til at være 75 procent, og regeringen vil øge den yderligere. Derfor synes jeg også, det er interessant at høre, hvad ministerens ideelle koblingsprocent er. Hvor skal den ligge? Skal den være 76 procent, skal den være 80 procent, 90 procent eller måske 100 pct.? Hvad er ministerens drømmescenarie.