Kommentar:  Det er da lidt underligt at skulle opleve statsministeren stå og belære mig om grundloven. Alt det dér ved jeg jo hjemmefra. Jeg har jo gjort mit hjemmearbejde. Jeg prøver på at finde ud af, hvor regeringen er politisk. Vi har en regering, der, da vi senest havde lejlighed til at diskutere europolitikken med regeringen – og det er 2 måneder siden – ikke var villig til at gå ind i en diskussion om velfærdsturisme. Og nu har vi så en europaminister, der tager en billig overskrift i Berlingske. Så prøver jeg bare at finde ud af: Er der indhold i det? Regering gjorde knæfald i forbindelse med børnechecken uden overhovedet at prøve det af. Man afventede ikke engang en åbningsskrivelse. Hvad er indholdet? Hvad er det, regeringen konkret planlægger at tage af initiativer i Bruxelles for at sikre, at regeringens øjensynlige nye holdning når længere end blot forsiderne af danske morgenaviser? Vil statsministeren rejse det her tema på topmødet den 19.-20. december, når hun skal mødes med de øvrige stats- og regeringsledere, altså samle op på den debat, som blandt andet Cameron har igangsat? Vil Danmark stille det som et krav, når Danmark skal være med til at vælge en ny kommissionsformand, at vedkommende tager det her problem alvorligt og nok står vagt om den fri bevægelighed, men altså ikke står vagt om, kan man sige, friheden til bare at forgribe sig på et hvilket som helst velfærdsgode? Det er det, jeg prøver på at finde ud af. Og så antyder jeg bare, at det ville være befordrende for at få en europapolitisk aftale med os. Min læsning af de politiske holdninger her i Folketingssalen er sådan, at jeg også tror, at der er andre partier, der er interesseret i det her. Politik foregår jo på den måde, at man mener nogle ting, og så prøver man på at finde nogle kompromiser, og hvis de er tilstrækkelig stærke, kan det også trække andre ting med sig. Det er blandt andet derfor, at vi lavede en aftale med regeringen sidste tirsdag, selv om den jo ikke på alle punkter matcher vores eget finanslovsforslag. For det, vi fik, var så godt, at vi gerne ville lægge ryg til det, vi så måske bryder os mindre om. Sådan fungerer det jo.

Svar:  Det, der er vanskeligt i den her diskussion, er at få begreb om, hvad Venstre egentlig mener i den her situation. Nu henviser man til Cameron og gør åbenbart ham til det nye orakel i forhold til den her debat. Men er Venstre enig med premierminister Cameron i den artikel, han har skrevet, eller bruges det bare til at trække frem nu og så starte en debat? Er Venstre enig i det? Det skylder man jo egentlig svar på, når man fremfører det. Det er jo klart, at der kører nogle debatter i Europa, som vi også har bakket op om. Der er lande, som har vendt sig mod svig og misbrug af nogle af velfærdsydelserne; det bakker vi op om. Vi følger nøje den debat, der foregår i Tyskland og i Storbritannien om det her spørgsmål og regner også med, at det er noget, vi skal drøfte på et topmøde på et tidspunkt. Vores holdning er jo klar: Vi ønsker den fri bevægelighed, men vi ønsker jo også at passe på vores velfærdsydelser med den universelle model. Og det betyder, at den mest håndterbare måde at tage fat på det på vel er, at man kigger på det ydelse for ydelse og så overvejer, om der er noget, som man tidligere har gjort, der skal ændres, sådan som vi også har kigget på det i fællesskab i forhold til SU. Det kan også være lovgivning, hvis det er relevant, og hvis det virker, men jeg vil også advare Venstre mod at komme med på en bølge, hvor man gennemfører lovgivning, som så viser sig bagefter ikke at være lovmedholdelig. Det er jo faktisk det, der er sket i nogle af de tilfælde, hvor Venstre har haft mulighed for at få indflydelse.