kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Tak for det. Ja, jeg er enig i, at vi skal prøve på alle tænkelige måder på at sætte ind, langt mere, end vi gør nu. For det, det handler om, er jo, at hvis de ræser af sted, kan det være meget svært at identificere dem: Der var godt nok en vandscooter, men hvem var det? Og kunsten skulle så gerne være, at vi får nogle værktøjer, der gør, at vi kan registrere dem. For at kunne registrere dem ville det være godt, at der var sådan et slags nummerpladesystem, altså et lignende identifikationssystem. Det tror jeg kunne være med til det. Jeg tror også, at højere bøder og muligheden for, at vi kan konfiskere vandscooteren, kunne være en mulighed.

Svar:  Bare kort: Jeg vil sige tak for besvarelsen indtil nu. Og jeg vil så sige, at vi jo heller ikke skal straffe alle dem, der er lovlige, og det koster at registrere et fartøj. Men med hensyn til det vil jeg meget gerne være med i en gruppe sammen med justitsministeren om eventuelt at løse problemet på den bedste måde. Tak for det.
Kommentar:  Jeg gjorde det, at jeg i forbindelse med denne sag blandt andet drøftede forholdet om afpresning med Danmarks Restauranter & Cafeer. Jeg fik den besked, at de har kontaktet alle deres medlemmer, og oplevelsen var, at problemet ikke er synderlig stort i Danmark, men når der er sager, er det typisk på Nørrebro. De har konstateret i omegnen af 5-6 sager. Jeg er selvfølgelig optaget af, om der også skulle være et religiøst islæt i det, der foregår, men jeg bliver også nødt til at vente på den redegørelse, jeg får fra politiet, om, hvad der egentlig foregår, før jeg kan gå nærmere ind i det.

Svar:  Det er selvfølgelig klart. Men jeg vil alligevel spørge ministeren, om man kunne frygte, at der måske også er et mørketal. Altså, er der folk, som måske ikke går til politiet, fordi de ikke tør af forskellige grunde? Er det noget, man også er opmærksom på?
Kommentar:  Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 1-3, tiltrådt af udvalget? De er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg det som vedtaget. Det er vedtaget.

Svar:  Forhandlingen er åbnet, og jeg giver ordet til udlændinge- og integrationsministeren. Værsgo.
Kommentar:  Vi stemmer om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For lovforslaget stemte 111 (V, S, DF, SF, KF, RV, EL, LA og Christian H. Hansen (UFG)), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Der er ingen, der beder om ordet. Vi går til afstemning.
Kommentar:  Først kan jeg afkræfte, at det har været år efter år. Det er en ret kort årrække, hvor der har været det her 2-procentskrav. Men når det så er sagt, vil jeg starte med at sige, at man gør det jo godt i Nordjylland. Altså, man er god til at tiltrække elever til erhvervsuddannelserne; det er et skønt område. Jeg traf jo ordføreren i området for ganske nylig – i Kristi himmelfartsferien. Det er jo et område, hvor man også kan tiltrække elever til de muligheder, der er, som måske kommer fra andre områder. Måske er der elever, som går på en skole i omegnen af Aalborg, som kunne være interesseret i nogle af de spændende muligheder, der er på fordelsuddannelserne i jeres område eller længere nede i Jylland.

Svar:  Jamen så vil jeg da også benytte lejligheden til at sige tak for besøget på Sindal Marked. Det var jo en sand fornøjelse at have undervisningsministeren der, endda også i den socialdemokratiske bod. Det var jo virkelig noget, der ville noget. Ministeren siger, at det er forkert, at det er år efter år efter år. Altså, jeg står her med en oversigt over besparelserne på erhvervsuddannelserne i Nordjylland, hvor der jo i årene frem skal spares 300 million kroner Men der er det altså i 2016 bare på Aalborg Tekniske Skole 6,9 million kroner, i 2017 er det 13,3 million kroner, og i 2018 er det 19,8 million kroner Og så er der også årene frem. Det må da være år efter år efter år. Det er jo det, tallene her viser, nemlig at man skal spare. Kan ministeren helt udelukke, at det med pengene spiller ind på, hvor attraktivt det er at gå på de her uddannelser?
Kommentar:  Jeg er sådan set enig. Jeg synes også, at den sondring, man har lavet, er underlig. Det er noget andet, jeg ikke er enig i – men det var sådan set heller ikke, tror jeg, det, der lå i det – for jeg tror, vi er et sted, hvor man kan sige, at det her kan ikke alene være op til de sociale medier at sætte rammerne for. Jeg tror simpelt hen, man bliver nødt til politisk at lægge pres på og være med til at bestemme, hvad rammerne må være for så vigtig en samfundsaktør – ligesom vi jo gør i alle mulige andre sammenhænge.

Svar:  Netop med henvisning til diskotekerne synes jeg ikke, der er nogen tvivl om, at man er nødt til at gøre noget, og man er nødt til at gøre det på en måde, så vi tager det med i billedet, at Facebook er blevet utrolig væsentlig for vores offentlige debat i Danmark, og derfor kan man ikke tillade, at der er nogen politisk korrekte Facebookejere, der skalter og valter med den opgave, som de sådan set har fået, ved at det er blevet så stort og dominerende et medie i dagens Danmark.
Kommentar:  Tak til spørgeren. Der skal findes en PSO-løsning, som er klar til den 1. januar 2017. Europa-Kommissionen har således givet Danmark indtil udgangen af 2016 til at finde en løsning på PSO-problemet. Der arbejdes målrettet på at finde en hensigtsmæssig løsning på det diskriminationsproblem, som Europa-Kommissionen har fremlagt. Dette er ikke nogen nem opgave. PSO-ordningen udgør en væsentlig økonomiske størrelse, og der er mange ting at tage hensyn til i forbindelse med en ændring af ordningens indretning. Det er derfor vigtigt, at kommende løsningsmuligheder analyseres grundigt, så vi kan finde den løsning, som tilgodeser Danmarks interesser bedst muligt og samtidig løser diskriminationsproblemet. Jeg vil gerne understrege, at regeringen ønsker at træffe det bedste valg for Danmark, danske virksomheder og danskerne. Den grønne omstilling skal ske på en omkostningseffektiv måde, som er fornuftig set i forhold til udviklingen i Danmark og verden omkring os. Derfor ønsker regeringen ikke at tage en forhastet beslutning. Regeringen arbejder fortsat på at finde en løsning, som kan træde i kraft fra den første januar 2017.

Svar:  Tak for det. Man må i hvert fald gå ud fra, at regeringen arbejder på at overholde EU-lovgivningen og den aftale, man har indgået med EU. Så den 1. januar 2017 burde være en rimelig fast dato. Derimod virker det, som om det er temmelig svævende med regeringens skattereform, i forhold til om man kan få enderne til at nå sammen i sit parlamentariske grundlag. Derfor spurgte jeg helt banalt, og så talte ministeren faktisk meget, meget længe uden at svare på det helt enkle spørgsmål: Kan man forestille sig en PSO-løsning uafhængigt af skattereformen?
Kommentar:  Tak for det. Det er jo mærkeligt, at man, når man mener, at det bedre skal kunne betale sig at arbejde, starter med at hæve ydelserne. Men jeg vil godt holde fast i den her undersøgelse, der nu er kommet, som jo viser, at ydelsesniveauet har afgørende betydning for, om flygtninge og indvandrere søger til Danmark. For jeg kan jo huske, hvordan fru Mette Frederiksen, der nu er statsminister, turnerede rundt før valgkampen og sagde, at hvis hun blev statsminister, så ville der ikke blive lempet i udlændingepolitikken, og ydelserne ville ikke blive hævet – for bare at fremhæve to centrale citater. Det, der jo så er mærkeligt, er, at regeringen som en af sine første gerninger går ind og gør det stik modsatte, altså lemper udlændingepolitikken på en række områder og starter med at sætte ydelserne op. Derfor vil jeg egentlig bare bede ministeren om at bekræfte, at regeringen sammen med den resterende del af venstrefløjen har indgået en aftale, som betyder, at man sætter ydelserne op for især ikkevestlige indvandrere, på trods af at Socialdemokratiet gik til valg på at love danskerne det stik modsatte.

Svar:  Jeg har blot lige et par enkelte kommentarer til det. Altså, vi kommer til sammen med partiet Venstre at sikre en lovgivning, der gør det muligt for Mint og andre familier at søge hertil. Det er da ikke en lempelse af udlændingepolitikken, det er sund fornuft. Kommer Venstre til at være imod, at børnefamilier kan tage maden med over på værelserne på vores udrejsecentre? Er Venstre imod, at Danmark igen bliver en del af kvoteflygtningesystemet? Før vi lige begynder at lave alle vores lister med lempelser, tror jeg, at vi skal starte med at forholde os til, hvor Venstre egentlig står på de her spørgsmål. Hvad angår ydelser, så har vi gjort præcis, hvad vi sagde før valget, nemlig indført et midlertidigt tilskud, indtil en ydelseskommission er færdig med sine anbefalinger.
Kommentar:  Tak for svaret. Det er også nogle af de ting, man kan læse i regeringsgrundlaget. Der står nævnt, som jeg læser det, to konkrete eksempler. Det ene er, at man vil lave sociale tiltag over for unge, og det andet er, at man vil sikre, at der er en ordentlig politidækning i de udsatte boligområder. Jeg er helt enig i, at det er meget vigtigt at få de ting klaret. Grunden til, at jeg spørger, er, at det jo er et problem, når man har en langsigtet målsætning om at få færre udsatte boligområder, at der ikke bliver færre, men, som ministeren rigtigt nok siger, at der er det samme antal. Målet med de indsatser, man laver, og de ekstra midler, der er afsat, skulle gerne være, at antallet falder ud fra de fem kriterier, som er sat. Af den tidligere regering, altså den rene Venstreregering, blev vi oplyst om, at der ville komme en ny plan for, hvad man skal gøre med udviklingen i de her områder. Allerede der var der gået halvandet år fra folketingsvalget. Det vil jeg egentlig gerne høre ministeren om. Hvad er status for det? Vil der komme en eller anden samlet pakke eller et udspil til, hvordan vi løser problemerne i de her områder, der nogle steder, må vi bare sige, er socialt meget belastede?

Svar:  Der er blevet gennemført mange ting. Og de mange ting, må man gå ud fra, vil alt andet lige føre til, at der bliver færre udsatte boligområder i Danmark. Men alt andet er jo ikke lige. I 2015 kom der som bekendt et meget stort antal asylansøgere til Danmark. De har jo i et eller andet omfang også fået asyl i Danmark i 2016 og er blevet placeret bestemte steder. Hvis nogle af de steder, de er blevet placeret, er gået fra at være ikkeudsatte boliger til udsatte boligområder, kunne det være en forklaring. Men jeg må ærligt indrømme, at jeg ikke har undersøgt, om det er sket. Jeg står bare og teoretiserer nu og her. Ud over det er det ikke sådan, at regeringen stopper nu og her. Det er rigtigt, at der er en boligaftale fra 2014, som handler om, at man også skal mindske antallet af udsatte boligområder. Regeringen har sat et arbejde i gang med at undersøge i Landsbyggefonden, hvilke midler man derfra kan bruge til en ny boligaftale. Denne boligaftale vil også kunne indeholde elementer, som kan reducere antallet af ghettoområder i Danmark.
Kommentar:  Tak til ministeren for hans opremsning af sagens karakter. Jeg noterer mig selvfølgelig, at ministeren ikke ønsker at gå i detaljer med den konkrete sag, men alligevel opremser ganske mange detaljer fra sagen. Mit spørgsmål her tager selvfølgelig udgangspunkt i den konkrete sag, men det er mere principielt, og det er spørgsmålet om en sagsbehandlingstid på over 9 år. Det er den, jeg prøver at få ministeren til at erkende ikke er rimelig. Det havde jeg håbet ministeren ville være enig med mig i, men sådan hører jeg det ikke. Jeg har en klar opfattelse af, at ansøgerne ikke har set den her proces som særlig hensigtsmæssig. Mit indtryk er ikke, at de synes, at det er rimeligt med 9 års sagsbehandlingstid, ikke mindst på baggrund, kan man sige, af de, hvad skal vi kalde dem, forhold, der har gjort sig gældende ved sagens behandling. Men frem for at snakke om marsvin og marinaer og bådpladser vil jeg egentlig hellere løfte den lidt højere op, og jeg vil gerne have ministeren til at indrømme, at den her sagsbehandlingstid ikke er acceptabel, hverken for en borger eller en virksomhed i det her tilfælde. Og jeg kunne godt stadig væk tænke mig at høre, hvad ministeren agter at gøre for at sikre, at virksomheder og borgere for fremtiden ikke står i den samme situation – den dag, du ønsker at få opført en lagerhal, kan du forvente en 10-års sagsbehandlingstid; den dag, du ønsker at få en udestue på dit hus, er det 3 års sagsbehandlingstid. Det kan ministeren da ikke mene er rimeligt. Det vil jeg gerne høre nogle lidt mere skarpe kommentarer til. Tak.

Svar:  Tak for de opfølgende kommentarer her. Det var derfor, jeg startede med at sige, at jeg jo sådan set i udgangspunktet er enig med herre Claus Kvist Hansen, når han siger, at det ikke kan passe med sådan en lang periode. Det er derfor, jeg opridser sagens forløb. Den sag, jeg ikke vil forholde mig til, er den verserende klagesag, som er i gang nu. Men når jeg opridser hele forløbet af selve sagen, er det for at skitsere, at der altså er tale om tre forskellige sager med en række forskellige instanser involveret. I Kystdirektoratet bestræber man sig selvfølgelig på at kunne levere nogle hurtige svar, særlig fordi nogle af de spørgsmål, man får i det direktorat, er stærkt forbundet til årstiderne, hvilket vores benyttelse af kysterne her i landet ofte er.
Kommentar:  Jeg vil sige, at jeg glæder mig over noget af det, herre Per Dalgaard siger, nemlig at herre Per Dalgaard nu pludselig siger, at det er et godt forslag, fordi man i virkeligheden skulle putte penge ind her. Når der nu ellers ikke er så meget at glæde sig over, kan man i hvert fald glæde sig over det, vil jeg sige. Den anden del af spørgsmålet er, at jeg mener, at vi skal leve op til de aftaler, som vi indgik ikke bare i København, men som vi allerede for 2 år siden indgik på COP13 på Bali, om, at det skulle være oven i vores ulandsbistand. Det er jo sådan set, hvad vi har lovet udviklingslandene og resten af verden, og det mener jeg bare at vi skal stå ved. For øvrigt er jeg ikke enig i herre Per Dalgaards referat af Paldams analyser, selv om der selvfølgelig også er noget at kritisere i ulandsbistanden.

Svar:  Jeg forstår da så udmærket, at ulandene vil have flere penge – endnu flere penge. Det var sådan set også det, der fremgik meget af COP15, når de talte, at det faktisk for deres vedkommende handlede om penge. Hvis det så samtidig kunne medføre, at de befolkninger derude, den almindelige mand eller dame derude, fik det bedre, synes jeg, det var fint. Men igen: Når vi kan se, at det ingen effekt har, hvorfor kan vi så ikke tage nogle af de midler og putte over i det her? Og det er så ikke, fordi jeg lige pludselig nu støtter forslaget, det er slet ikke det, det handler om, men derimod de der projekter, som har et godt formål. Frem for at putte penge i noget, der ikke virker, kunne vi flytte dem over til noget, som vi tror på kan komme til at virke.
Kommentar:  Nu skal jeg nok passe på med at drage for vidtrækkende konklusioner, men vil jo bare sige, at jeg, som finansministeren enten allerede har opdaget eller vil opdage, i dette konkrete spørgsmål så faktisk deler opfattelse med hele magistraten i Aalborg Byråd, hvor der kun sidder én fra Enhedslisten, mens de andre er fra andre partier, hvoraf i hvert fald et par stykker eller tre i princippet er meget venligsindede over for finansministeren. Men jeg vil bare have bekræftet, at det er sådan, at finansministeren faktisk  ikke  synes, at vi skal opretholde de her regler, hvis det er sådan, at kommunerne og KL kan påvise, at det sådan set er til skade for borgerne, og det er til skade for kommunerne, og at det gør livet mere besværligt. Hvis bare vi kunne få det tilsagn fra ministeren, ville det være godt. Så skal vi bare have afklaret, om det er mig og Magistraten i Aalborg, der har ret, eller det er reglerne, der har ret.

Svar:  Tilsagnet om dialog er givet, og det står ved magt, og ved siden af det står jo det med en udtømmende redegørelse for det, synes jeg, logiske ræsonnement, der ligger bag ved, at reglerne er, som de er, og de er vedtaget, som de er, af et bredt flertal i Folketinget. For der  er  forskel på at have pligt til at modtage al sin post fra det offentlige digitalt på den ene side og på den anden side at være forpligtet til at betjene sig af digitale selvbetjeningsløsninger, når man i øvrigt er i stand til det, vel vidende at de er af forskellig karakter.
Kommentar:  Det er ikke nogen ideologi at mene, at man skal forhindre, at folkeslag bliver udryddet, at folk bliver slået ihjel, at kvinder bliver massevoldtaget. Og at man vil forhindre, at nogle forsøger at udrydde bestemte grupper af mennesker rundtomkring i verden, er ikke nogen ideologi. Det står simpelt hen over ideologi, at man ønsker at forhindre et folkemord. Og jeg må så sige, at den kritik, fru Marie Krarup kommer med her, kunne man rette mod amerikanerne i anden verdenskrig – hvor upatriotisk af dem at blande sig i europæiske forhold og forsøge at forhindre folkemord i Europa; hvor ukonservativt og upatriotisk var det at gå ind i den krig. Jeg synes, det er meget ekstremt, og jeg synes, man skal passe på, også når man er konservativ, at man ikke dyrker det ekstreme og ser det som et mål i sig selv, at man skal være så outreret som muligt, og det føler jeg lidt at fru Marie Krarup er i de her debatter om forsvarspolitikken.

Svar:  Jeg synes, det er ufatteligt, at forsvarsordføreren ikke kan forstå, at det danske forsvar ikke kan fremme gode forhold over hele verden. Det kan ganske enkelt ikke lade sig gøre. Hvis man gør det, kommer man til at svigte sin egen opgave. Det var det, jeg prøvede at udtrykke med billedet af et ægteskab: Hvis man har som ønske at gøre alle kvinder i verden lykkelige, kunne det godt være, at ens egen kone blev lidt ulykkelig. Man  kan  gøre sin egen kone lykkelig, og det var måske en god idé at koncentrere sig om det. Desuden vil jeg sige, at USA jo deltog i anden verdenskrig, fordi de blev angrebet, og gudskelov for os deltog de på vores side, og det skal vi da være dybt taknemlige for.
Kommentar:  Altså, det, man kort kan sige, er jo, at de vognmænd, der skal til at køre, ved det. De ved godt, at de skal rette henvendelse til og få tilladelse hos politiet, men det er bare sådan, det plejer at køre. Så det er akkurat den samme model, og det har også noget at gøre med, hvor hurtigt man må køre på landeveje og i bykørsel og så videre Men de skal bare rette henvendelse, og så kører det, som det har gjort før. Nu er det bare alle, der har været til eksamen på de grundlag, som jeg sagde her, med de 2 år, der kan få lov til det, og ikke kun studenter.

Svar:  Det er kun rigtig glædeligt. Jeg vil stadig væk gerne lige have noget præciseret en anelse. Ministeren siger, at man netop er færdig med arbejdet, og at det her vil træde i kraft den 1. juni. Jeg hører det ikke, som om der er sendt noget ud til politiet i dag. Så igen vil jeg sige, at vognmændene ved, hvor de skal spørge, men lige nu får de nej. Så hvornår vil de kunne spørge igen og få et ja? Det kunne være rigtig rart lige at få en helt klar bekræftelse på, hvornår det er.
Kommentar:  Det er fint, men ministeren kører meget på, hvad skal man sige, de mere menneskelige og mere følelsesmæssige aspekter i det. Jeg vil altså også gerne i det her spørgsmål koncentrere mig rigtig meget om økonomien, for vi har hørt kommunerne sige, at de har en dårlig økonomi. Jeg vil så godt høre ministeren, om ministeren mener, at kommunerne har en dårlig økonomi. Er det ikke bare et spørgsmål om, at de bruger pengene forkert? Jeg ved, at den daværende opposition, altså den nuværende regering, i valgkampen var ude med store løfter om, at kommunerne kunne få flere penge, så hvis det nu viser sig, at kommunerne har en dårlig økonomi, er ministeren så rede til at gå ind og give yderligere ressourcer? Jeg kan somme tider blive lidt forvirret i forhold til det der med kommunernes økonomi: Er den god, eller er den dårlig? Og hvis den er dårlig, er det så, fordi man forvalter de penge, man har, forkert?

Svar:  Om tilsynet vil jeg sige, at indsatsen  skal  blive bedre. Det kan der ikke sættes spørgsmålstegn ved, det er en bunden opgave, og den skal løses. Når det drejer sig om kommunernes økonomi, vil jeg sige, at vi, ud over at vi har indført et forsigtighedsprincip, som jeg tror vi lancerede på tredjedagen i valgkampen, også har sørget for at have et råderum, så der eksempelvis også vil være penge, når der skal laves en ny kommuneaftale. Det har vi jo gjort, fordi vi blandt andet har sat nogle skatter i vejret, og det er så en politisk beslutning. Når spørgeren spørger om, hvorvidt vi har god økonomi i kommunerne eller ej, vil jeg sige, at jeg tror, der er meget stor forskel. Der er nogle kommuner, der har været dygtige til i tide at omstille sig, og andre, der ikke har været lige så gode, har haft en gammel gæld eller har haft andre forudsætninger. Så jeg tror, at situationen i kommunerne er meget forskellig. Men jeg er sådan set enig med spørgeren i den argumentationsrække, der handler om, at man skal få mere ud af de penge, der bliver brugt. Det tror jeg sådan set også vi kan ved lige præcis at satse på det, der er punkt to i partnerskabsaftalen, nemlig at sørge for, at det er de indsatser, der virker, der kommer til at sprede sig, sådan at vi ikke har mange indsatser, der fægter i alle mulige retninger, men at vi har fokus på det, som vi ved har effekt.
Kommentar:  Fru Anne Baastrup kommer jo længere og længere ud, og jeg synes bare, at man må anerkende, at man nogle gange tager munden lidt for fuld. Det er i øvrigt sådan, at man har stemmeret i den kommune, som man har bopæl i, og det kan jo ikke komme som en stor overraskelse. Jeg synes bare, at det er noget mystisk noget at stå nede i Folketingssalen og sige, at partier, som rent faktisk har været med til at gennemføre nogle fornuftige initiativer – nu nævnte jeg helt konkret ungdomsuddannelsen, og den har mig bekendt også SF stemt for; det må have været meget hårdt for SF at stemme for det, når det kom fra Dansk Folkeparti – betragter dem, som de ønsker at lave en ungdomsuddannelse til, som undermennesker og som genstande. Altså, det er jo en absurd måde at argumentere på, og hvis det er den måde, man argumenterer på, er det måske bare en afsløring af, at man reelt ikke har nogen argumenter. Pointen er, at vi i dag står med et lovforslag – det kunne også være meget rart at diskutere det lovforslag, vi står med – som går ud på, at man afbureaukratiserer, fordi man frigør nogle ressourcer ude i kommunerne, som de blandt andet kan bruge til at lave forbedringer for handicappede og på ældreområdet, og det har SF og Socialdemokraterne og alle mulige andre efterlyst i lang tid. Nu får man jo det, som man har efterlyst, og hvad vil man så? Altså, hvad vil man med det her? Det frigør ressourcer ude i kommunerne, som man kan lave forbedringer for.

Svar:  Jamen jeg har jo heller ikke sagt, at vi stemmer imod, jeg har bare påpeget over for herre Martin Henriksen, at det undrede mig, at Danske Handicaporganisationers høringssvar overhovedet ikke blev nævnt i herre Martin Henriksens ordførertale. Det slog mig blot, at det ikke blev nævnt, og det er en af de tre svage grupper, der har rettet henvendelse, og som påpeger nogle konkrete ting, som de er bange for kommer til at ske. I øvrigt vil jeg sige, at Susanne Olsen ikke har stemmeret i Randers Kommune, hun bor i Furesø, men fremover bliver det Randers Kommune, der skal bestemme over hende. Det er jo lige præcis et af hovedproblemerne med den lovgivning, så herre Martin Henriksen ramte plet – hovedet på sømmet, flot klaret. Han overværede end ikke førstebehandlingen. Det var et af de temaer, vi netop diskuterede en hel del. Så det var rigtig godt klaret.
Kommentar:  Hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nummer 1 og 2 af socialministeren uden for betænkningen som vedtaget. De er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Det er godkendt.

Svar:  Forhandlingen er åbnet, og herre Per Clausen beder om ordet. Værsgo.