Kommentar:  Som jeg også nævnte lige før, anser jeg det som dybt problematisk, at der jo findes nogle her i Danmark, for eksempel børn og unge, der vokser op i Danmark, der mener, at Koranens anvisning skal følges fuldt ud. Som jeg også sagde tidligere, er det kun – og  kun  – danske love og dermed demokratiske love, der gælder her. Det betyder også, at selve fundamentet omkring frihed og ligestilling er det fundament, man skal bygge sit liv på, og det skal man tage til sig. Ligesom jeg gjorde før, vil jeg også fuldstændig anerkende, at vi har parallelsamfund, men det er jo parallelsamfund, som vi netop også sammen med Dansk Folkeparti i høj grad er gået i gang med at bryde op. Vores ambitiøse mål er jo, at der ingen ghettoer skal være i 2030, og det vil jo sige, at det ikke bare er fysiske parallelsamfund, men det er også mentale parallelsamfund, vi skal have gang i at få brudt op. Det er jo også for at sende et klart signal om, at det her vil vi ikke. Derudover har vi jo sammen også indgået en forkynderaftale, hvor der er taget nogle initiativer, der også sender et klart signal om, at antidemokratiske værdier ikke er velkomne i Danmark. Det har vi jo blandt andet gjort ved at gøre det strafbart efter straffeloven udtrykkeligt at billige terror og drab, voldtægt, voldshandlinger, incest, pædofili, frihedsberøvelse, tvang og flerkoneri, hvis det er som led i en religiøs oplæring. Til sidst: Den nationale sanktionsliste, som vi har indført, forbyder jo, at udenlandske religiøse forkyndere med fanatiske holdninger overhovedet kan komme til Danmark. Så jeg vil sige, at opgøret med parallelsamfund og med den tænkning, som også fru Marie Krarup henviser til her, er et opgør, der skal tages på mange fronter, og der mener jeg jo at vi er godt i gang, og at vi er godt i gang sammen.

Svar:  Tak for svaret. Jeg er enig i, at imamloven, ghettoplanen, den nye finanslovsaftale er redskaber, som forhåbentlig vil kunne reducere det her problem på længere sigt. Jeg synes, at det er interessant, at ministeren er – hvad skal man sige – åben over for, at vi måske i et samarbejde forsøger at beskrive målet for integration bedre, og i den forbindelse mener jeg også, at det er vigtigt at lave nogle måleinstrumenter for integrationen. Jeg har tidligere kritiseret integrationsbarometret, som jeg ikke mener er et seriøst bud på en måling af integration i virkeligheden. Jeg kunne godt tænke mig, at Integrationsministeriet i højere grad lavede nogle undersøgelser på det her område, som så bagefter måske kunne bruges til forskellige måleinstrumenter. Jeg har for nylig stillet spørgsmål om, hvornår man sidst har undersøgt indvandreres ægteskabsmønstre, og det glæder jeg mig til at få svar på. Det mener jeg er en af de ting, som man bør kigge på, men jeg mener også, at man løbende bør følge udviklingen i værdier, fordi de undersøgelser, der ligger som en del af integrationsbarometret, jo er uden en vurdering af de værdier, der indgår. Der ville løbende værdimålinger, som bliver lavet en gang imellem, men som slet ikke laves regelmæssigt, være en meget, meget stor fordel, tror jeg. Så nogle klare mål og nogle klare praksisser kommunikeret ud til integrationsapparatet, samtidig med at man kunne have nogle undersøgelser, der kunne måle det her i højere grad, mener jeg kunne gavne det praktiske arbejde med de mennesker, der er i Danmark, som skal integreres – som der selvfølgelig stadig væk vil være nogle af. Men selv om vi har sat alle de her ting i gang, så der vil blive færre af dem, er det jo alligevel vigtigt, at de færre, der så er her, får muligheden for at blive integreret.