kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Jeg mener, man kan have fuld tillid til det danske beredskab. Man skal også huske på, at når der endelig går et sirenevarsel – og det gør der jo, som herre Troels Ravn selv er inde på, heldigvis ikke så ofte – så er hovedbudskabet netop: Gå inden døre, luk døre og vinduer og ventilationsanlæg og søg mere information. Det synes jeg er væsentligt lige at holde fast i. Hvad er hovedbudskabet til borgerne egentlig? Det er: Søg mere information for at høre, hvad det er, man skal gøre, og hvad det er, der pågår. Der vil man så ofte, afhængigt af hvad det er for en ulykke, få tilkendegivelser om, hvad man videre skal foretage sig. Det kan man ikke svare generelt på, for det afhænger selvfølgelig af, hvad det er for en ulykke, vi taler om. Man skal også være opmærksom på, at hvis det endelig handler om, at det er stærkt sundhedsskadelig luft eller forurening, der er tale om, så vil det næppe være tilstrækkeligt bare at slukke for ventilationen. Så skal man sådan set væk. Man skal evakueres eller søge væk ved egen hjælp. Det med »ved egen hjælp« er måske også en væsentlig pointe i den her debat. Det handler om, at når beredskabet udsender et varsel, er det jo ikke, fordi man ikke selv skal tænke sig om og prøve at finde løsninger på, hvordan man kan komme væk fra en given situation. Derfor savner jeg måske også i forbindelse med den her diskussion en melding fra herre Troels Ravn om, hvad det er, han mener der skal foretages.

Svar:  Nu vil jeg opfordre ministeren til at tage hjem og læse sit eget blad fra Beredskabsstyrelsen, som faktisk i en stor artikel fortæller om flammer over Fredericia, hvor der mirakuløst ikke skete nogen menneskelig skade, hverken i forbindelse med branden eller i forbindelse med de her groteske og meningsløse beredskabsmeddelelser. Det er udmærket, at ministeren spørger mig – der er spørger – om, hvad jeg tænker. Jeg tænker jo, at man gennem bygningsreglementet skulle sørge for, at der kan slukkes for ventilationssystemerne decentralt. Det ville kunne gøres relativt enkelt. Det her er meningsløst, og det giver utryghed. Flere og flere borgere henvender sig. Når vi agerer her i Folketinget, er det jo ofte på baggrund af nogle borgere, der har henvendt sig, og sådan er det også i den her sag. Det her skaber utryghed, og det er grotesk. Vi må som politikere påtage os et ansvar, og det forventer jeg sådan set også at forsvarsministeren vil og gør, når vi har beredskabsmeddelelser, der som i de her tilfælde fremstår fuldstændig groteske, ufuldstændige og meningsløse. Borgerne her bliver altså opfordret til at gå ind og lukke døre og vinduer, og samtidig fortsætter det automatiske ventilationssystem. Man kan meget enkelt gøre det her til noget decentralt. Det kræver sådan set bare en ændring af bygningsreglementet.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Der er ingen, der beder om ordet, og så går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte: 108 (V, S, DF, SF, KF, RV og LA), imod stemte: 2 (EL), hverken for eller imod stemte: 0. Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.
Kommentar:  Jeg benægter ikke, at det godt kan lade sig gøre i dag, jeg vil bare gerne diskutere, hvad der er mest praktisk og mindst bureaukratisk. De her biler er i forvejen købt uden afgifter, det vil sige at man ikke bare kan køre på stranden i den med personalet. Den er jo for dem, der bor på plejehjemmet, ellers ville det være ulovligt, alene fordi de biler er købt uden afgifter. Så det, som spørgsmålet egentlig går på, er: Når vi nu er i den heldige situation, at et stadigt stigende antal danskere frivilligt arbejder på plejehjem og får nogle af de ældre ud på ture, skal de så virkelig belemres med, at hver gang, de skal ud på en tur, skal de være sikre på, at fru Jensens handicapkort er med, og at hvis ikke det er med, skal de ligge og rode rundt efter det i skuffer og skabe? Kan vi ikke bare sige, at nu er vi i den situation, at de fleste, der bor på ældrecentre i Danmark, egentlig har ret til sådan et handicapkort, og derfor kan vi lige så godt lægge det i forruden i bilen og så lade det være tilknyttet institutionen?

Svar:  Jeg har ikke tallene med i dag, men jeg tror ikke, det er rigtigt, når herre Mattias Tesfaye siger, at de fleste, der bor på ældrecentre, har ret til et handicapkort. Det tror jeg faktisk ikke er rigtigt. Jeg tror, at det er de færreste, der har det. Dermed er den problemstilling, som herre Mattias Tesfaye prøver at gøre meget simpel, noget mere kompliceret end som så, for det ville jo så betyde, at bilerne kørte rundt for størstedelens vedkommende med personer, som ikke har ret til at parkere på handicapparkeringspladser. Det er lagt over til danske handicaporganisationer at vurdere, hvem der har ret til det, og når man har fået den ret, så har man et kort, som man kan tage med i bilen, eller som ens plejere kan tage med i bilen, og så kan man parkere på en handicapparkeringsplads.
Kommentar:  Når man laver en nedsættelse af bo- og gaveafgiften, som regeringen foreslår, og som der er flertal for, så kommer det jo store familieejede virksomheder til gavn, mellemstore familieejede virksomheder til gavn og små familieejede virksomheder til gavn. Og jeg har besøgt både de store, de mellemstore og de små – der er rigtig mange landbrug, som står over for et generationsskifte, og hvor det ikke regner med guld. Der står ikke masser af penge på landmandens bankkonto, og der bliver man nødt til at sælge jord fra eller pantsætte maskinerne for at betale bo- og gaveafgiften. Og så kan det godt være, at man kan udsætte betalingen nogle år, men det ender jo stadig væk med, at man skal betale. Det er det, der er problemet, og derfor foreslår vi, at pengene bliver i virksomheden i stedet for at ende i statskassen.

Svar:  Men alle mulige almindelige mennesker skal jo også betale arveafgift, når de arver nogle penge. Her har regeringen så fundet på et lovforslag, som skal give de her rige virksomhedsarvinger en massiv skattelettelse. For ministeren bliver ved med at sige, at det her handler om virksomhederne, men det gør det ikke. Det er en bo- og arveafgift til personer, til individer. Er det ikke korrekt, minister?
Kommentar:  Der ikke stillet ændringsforslag. Der er ingen, der beder om ordet. Vi går til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte 94 (V, S, DF, KF, RV og LA), imod stemte 17 (SF, EL og Christian H. Hansen (UFG)), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.
Kommentar:  Jamen tusind tak først og fremmest for lykønskningen. Det er jo to majbørn, der står her i dag endnu en gang og taler om spørgsmålet om cvr- og p-numre. Og det gør selvfølgelig indtryk at se sådan en annonce, og jeg tror egentlig måske, at vi har forståelse for de to sider, der er, af den her sag. Jeg forstår da godt, at der er et ønske om, at man skulle kunne opnå kompensation på butiksniveau, men jeg tror også godt, spørgeren ser udfordringen i det, hvis man kompenserer for meget, for så kommer man til at give en virksomhed, som samlet set ikke er tilstrækkelig hårdt ramt, for meget kompensation. Jeg tror også godt, man kan se udfordringen for vores sagsbehandling i Erhvervsstyrelsen, fordi man ikke har ligeså valide og solide data knyttet op på p-numre, som man har på cvr-numre. Så indtryk gør det jo selvfølgelig, men jeg tror godt, vi kan se det fra begge sider i den her sag.

Svar:  Jeg er jo glad for, at det gør indtryk, men jeg kan faktisk ikke se den udfordring, at virksomheder kommer til at få for meget i kompensation. Der er tale om nogle butikker i butikscentre, som er tvangslukket, som i 2 måneder ikke har haft nogen indtægter, og som har nogle omkostninger. Og bare det, at der er en webshop eller en butik ude i en gågade et eller andet sted, gør så, at man ikke kan få dækket de omkostninger. Jeg kan simpelt hen ikke forstå, at det skulle være rimeligt, og at man ikke kan finde en løsning på det. Der er jo masser af detailbutikker, hvor der er fuldstændig vandtætte skodder imellem de enkelte butikker under samme cvr-nummer, og jeg har meget svært ved at se, hvorfor man ikke kan finde en løsning. Er de her regler ikke lidt for rigide? Kan man ikke i det mindste se på, om butikkerne så bare kan få dækket omkostningerne til leje eller til løn ud fra de enkelte butikker?
Kommentar:  Jeg tror sådan set ikke, at jeg forsøgte at skyde skylden på nogen, for det synes jeg ikke tjener noget formål. Jeg gør bare opmærksom på, at også den foregående minister og den foregående regering havde problemer på det her område; bare sådan også for historieskrivningens skyld gør jeg opmærksom på, at det ikke er noget, der lige er dukket op. Det var sådan set det eneste ærinde, jeg havde. Jeg er enig i, at der er et godt forlig, og derfor har vi også fælles gods på det her område, hvis jeg må udtrykke det på den måde. Så spørger spørgeren jo ind til det, som er det helt afgørende, nemlig DSB's generelle materielsituation. Det var også det, der fremgik af mit første svar. Jeg betragter det her som en nødløsning, som jeg ikke synes er optimal eller noget som helst, men det er den løsning, som DSB i den situation, DSB er i, har måttet vælge. Jeg er også meget glad ved at notere mig, at hvis materielsituationen ændrer sig, hvad jeg håber den gør, vil noget af det første, man så ændrer igen, være beslutningen om at indsætte MR-togene, så de kan komme tilbage på museum, havde jeg nær sagt. Jeg tror faktisk, at spørgeren og jeg har fælles ambitioner på det her område, nemlig at danske passagerer skal befordres så effektivt og så godt som overhovedet muligt. Men vi har en nødsituation lige nu, og jeg kan sige, at jeg tror, at jeg meget hurtigt kan vende tilbage, når det gælder hele den problematik med IC4-togene og den meget fornuftige rapport, vil jeg gerne understrege, som den tidligere regering rent faktisk har bedt om.

Svar:  I regeringsgrundlaget »Et Danmark, der står sammen« står der, at den nye regering vil arbejde for togforbindelser med væsentlig lavere rejsetid, og det er egentlig baggrunden for mit spørgsmål, for blandt andet den sidste aktion med hensyn til MR-tog mellem Esbjerg og Aarhus vil jo forlænge rejsetiden betragteligt. I dag er det også således, at hvis man vil direkte fra København til Aalborg, skal man i hvert fald påregne minimum 25-30 minutters ventetid på Aarhus Banegård, da der ligger et skift der. Vi har jo stort set ikke direkte tog til Aalborg mere. Jeg vil bare lige høre, om det her også er noget, vi skal skrive på i rækken af løftebrud, eller om man reelt har tænkt sig at arbejde for togforbindelser med væsentlig lavere rejsetid uanset materielsituationen – den kan vi jo ikke løse her, og det var jo sådan set også regeringen bekendt, da de udfærdigede deres regeringsgrundlag. Man kendte jo godt til situationen omkring IC4- og MR-tog og så videre
Kommentar:  Jo, men det, der er mit formål her, er sådan set at få afklaret, om vi kan forvente, at en regering med Venstre, hvor Venstre også er repræsenteret efter et valg, stadig væk har tankerne om at ville forlænge pensionsalderen med 6 måneder, for det hører jeg ikke finansministeren afvise. Han siger bare, at på nuværende tidspunkt er der ikke mulighed for det. Jeg spørger sådan set til, hvad man kan forvente af en regering, hvor Venstre også er med, i fremtiden.

Svar:  Hvis ikke man vil høre det, kan det også være svært. Så lad mig bare sige det helt kort. Venstre har ikke nogen planer om at øge pensionsalderen, hverken på den her side eller på den anden side af et folketingsvalg. Vi har et ønske om at øge arbejdsudbudet, og så er der nogle, der laver et portræt af, at det at øge arbejdsudbudet kun kan gøres ved at lave nedskæringer. Det kan faktisk også gøres ved at gøre vilkårene bedre; bedre for hurtigere at komme ind på arbejdsmarkedet; bedre for at blive noget længere tid på arbejdsmarkedet i stedet for at trække sig tilbage; eller bedre for at yde nogle flere timer, mens man er på arbejdsmarkedet. Der er altså mange måder at øge arbejdsudbudet på, og vi arbejder fra regeringens side på at bruge flest mulige af de måder for at gøre Danmark rigere.
Kommentar:  Tak til skatteministeren for besvarelsen. Grunden til, at jeg har rejst det her spørgsmål i dag, er jo, at det har vist sig, at langt flere, end Skatteministeriet havde regnet med, bliver ramt af den her såkaldte smartphoneskat, altså beskatning af fri telefon. Skatteministeren har sagt, at den gamle multimedieskat ramte 550.000 personer, og at den nye ordning kun ramte 130.000, og at man kun ville få et begrænset provenu i forhold til tidligere. Nu viser nye tal så, at det er i nærheden af at være det samme antal mennesker, som stadig væk bliver ramt. Det er det rigtig ærgerlige ved det her. Det, jeg håber på at få ud af det her, er, at skatteministeren vil tilkendegive, at vi kan kigge på det. Det her er jo en beskatning af fremtidens teknologi. Det er derfor, at den bliver kaldt smartphoneskatten. En smartphone er jo et arbejdsredskab i dag. Det er jo ikke bare en telefon, som man sidder og ringer privat fra i sin fritid. Det er et arbejdsredskab, hvor folk kan se deres mail, deres kalender, og de kan sidde og tjekke internetnyheder. Vi politikere kan måske sidde i toget og tjekke dagens nyheder, inden vi kommer ind på arbejde. Jeg synes, det er ærgerligt, at man har over 420.000 danskere, der nu bliver ramt af den her smartphoneskat, når intentionen egentlig var et meget lavere tal. Jeg vil høre skatteministeren, om han er interesseret i, at vi kan lave en ændring, så der ikke er så mange danskere, der bliver ramt af det, og i det hele taget, om det ikke er et problem, at man har en skat på et arbejdsredskab.

Svar:  Det ville da være et problem, hvis det begrænsede udbredelsen af det pågældende arbejdsredskab. Men de nye tal viser jo tværtimod, at der er mange flere, der bruger fri telefon, end vi skønnede i sin tid. Det er rigtigt, at der var nogle forkerte skøn i sin tid, men det forhold, at der er langt, langt flere, der faktisk bruger den her ordning, er da præcis udtryk for, at det har været en succes, i den forstand at vi har fundet den rigtige balance, og at man jo ikke oplever det som en begrænsning på at bruge det her arbejdsredskab. Så det, som jo var diskussionen, var, om beskatningen ville forhindre, at man, om jeg så må sige, kunne bruge sin telefon i fritiden. Men det gør den faktisk ikke. Så i den forstand er det da en succes.
Kommentar:  Det er en kompleks sag, men så lad mig prøve at stille et egentlig rimelig simpelt spørgsmål: Hvorfor underrettede departementet ikke den daværende justitsminister om sagen, før den daværende justitsminister, der var fungerende justitsminister på det tidspunkt, kunne læse om sagen i pressen?

Svar:  Det er jo heldigvis et spørgsmål, som jeg får lejlighed til at vende tilbage til i forbindelse med nogle de andre spørgsmål, som er stillet i dag, og det handler jo grundlæggende om, hvad for en rolle en minister har i den situation, hvor der er udskrevet valg, eller hvor en regering er trådt tilbage og man er et forretningsministerium og ikke længere et ministerium i den traditionelle forstand.
Kommentar:  Det er rigtigt, at Enhedslistens ordfører tidligere lovede mig et spørgsmål, og jeg har da i sandhed gået og været spændt på, hvad der nu ville komme fra Enhedslistens side. Jeg vil bare sige til Enhedslistens ordfører, at for os i Venstre er det vigtigt, at vi får styrket det frie valg, at vi får sat borgeren før systemet, og at vi får mere sundhed for pengene. Jeg kan bare sige til ordføreren, at jeg i den grad har glædet mig over at læse de positive høringssvar, som der jo blandt andet ligger fra Børnerådet, fra Ældre Sagen, fra Tandlægeforeningen, fra PTO, altså de praktiserende tandlægers organisation, og fra Landsforeningen af Kliniske Tandteknikere, som jo netop peger på, at det er helt rigtigt set at styrke det frie valg.

Svar:  Tak, formand. Det plejer vi ikke at gøre, men det vil vi gerne gøre i dag. ( Anden næstformand  (Kristian Pihl Lorentzen): ...[Lydudfald]...). Okay, jeg har været på barselsorlov, og der kan ske alt muligt her i Folketingssalen af fornyelse, kan jeg forstå, det er rigtig fint. Nu kom der jo en hel række af paradeslogans igen, men ordføreren forholder sig jo ikke til, hvad der er det egentlige indhold i lovforslaget, nemlig at det koster – vi må så ikke få oplyst, hvor mange – penge at indføre det her, på trods af at der ikke er nogen som helst sundhedsgevinst for de borgere, det handler om. Tværtimod betyder det mere bureaukrati for kommunerne, uden at der er nogen, der får nogen glæde af det. Helt ærligt, det er jo ren ideologi.
Kommentar:  Der er ingen tvivl om, at vi i Venstre mener, at for den grønne omstillings skyld er det vigtigt med en lav registreringsafgift for elbiler, men frem for alt, at der er klarhed omkring registreringsafgifter for elbiler. For hvis vi skal arbejde hen imod et klimaneutralt Danmark, bliver vi nødt til at have grønnere biler, og heraf udgør elbiler en stor del. Men lige nu er der jo ikke sikret ordentlige vilkår. Bundfradraget står til helt at forsvinde næste år, og registreringsafgiften står til at stige markant fra 20 procent til 65 procent Branchen har længe sagt, at de har ønsket klarhed om reglerne, og i Venstre har vi også lagt pres på, for at det skulle ske, blandt andet ved et beslutningsforslag her i Folketingssalen, som desværre blev stemt ned, inklusive af Socialdemokratiet. Det mener vi selvsagt er skidt for salget af elbiler. Nu siger ministeren så godt nok, at det ser godt ud med basisfremskrivningen, og jeg kunne da godt tænke mig at få det lidt uddybet. Altså, hvad er det helt præcis, basisfremskrivningen for elbiler siger? Nu er Energistyrelsen jo kommet med deres forventninger til salget af elbiler. Kan ministeren fortælle, hvordan salget ser ud fremover, altså hvordan man forventer at salget ser ud? Og hvornår regner man med, at niveauet for elbilsalget her i 2020 vil være det samme igen?

Svar:  Det sidste forstod jeg simpelt hen ikke, altså det med, hvornår niveauet for elbilsalget i 2020 vil være det samme igen. Det forstår jeg simpelt hen ikke hvad der menes med, så det må spørgeren lige uddybe. Energistyrelsens basisfremskrivning ligger frit tilgængeligt på nettet. Vi har ovenikøbet, selvfølgelig, også sendt den over, og vi kan også sagtens klare en teknisk gennemgang ved eksperterne, hvis det ønskes. Det, den viser, er, hvad man forventer med frozen policy, altså med den politik, der allerede er nu, plus selvfølgelig under hensyntagen til forskellige tendenser på markedet, og at andet vil ske. Men jeg har udtrykt mig forkert, hvis spørgeren har fået det indtryk, at jeg synes, det er nok. Det synes jeg ikke. Jeg konstaterer bare, at det allerede nu ser bedre ud med denne regering i sædet, efter kun et år, end det gjorde, da spørgerens parti havde magten.
Kommentar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes nu. Afstemningen slutter. For lovforslaget stemte 58 (V, DF, KF, LA og Christian H. Hansen (UFG)), imod stemte 49 (S, SF, RV og EL), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.

Svar:  Forhandlingen drejer sig i første omgang om de stillede ændringsforslag. Her er der ikke nogen, der beder om ordet, og så går vi til afstemning.
Kommentar:  Jeg hører sådan set, at spørgeren og jeg har en fælles intention om, at der skal være tilstrækkeligt materiel til at befordre passagererne, og at vi har en målsætning, som allerede blev aftalt i 2009, om at elektrificere. For jeg tror, vi begge to er bekendt med, at det, at vi ikke har elektrificeret, gør, at vi materielmæssigt er i en sværere situation. Som jeg har forstået det, er det sådan, at der ikke bare holder tog og venter på at blive købt eller lejet rundtomkring i verden, det er faktisk en meget vanskelig situation. Derfor må jeg sige, at den Atkinsrapport, som er bestilt, og som er tæt på at være der, bliver lidt afgørende for det videre forløb her. Det andet, der bliver afgørende, er, om der er et Folketing, som bredt kan stå sammen om at sikre en fortsat elektrificering af banesystemet, men der er bare det at sige til det, at vi her taler om meget store beløb. Jeg vedgår mig arv og gæld, jeg synes bare desværre, der er lige rigeligt med gæld ovre i ministeriet, i hvert fald kan jeg konstatere, at der ikke ligger store summer, så man kan ikke bare gå i gang med en række af de infrastrukturprojekter, som jeg tror rigtig mange ønsker sig i Danmark.

Svar:  Nu er det jo mig, der har stillet spørgsmål til ministeren i forventning om måske at få nogle løsningsforslag, men det skal da ikke gøre, at jeg ikke kan være behjælpelig med løsningsforslag. Jeg har jo tidligere over for ministeren tilkendegivet, at man kunne droppe den her betalingsring med det store underskud, som den nu vil lave i statskassen, og så bruge pengene på en elektrificering. Så har jeg da i hvert fald været så flink i dag, at jeg har foreslået ministeren en finansiering. I øvrigt glæder det mig, at vi har det samme mål, men det er jo ikke sikkert, vi er helt enige om, hvordan vi når derhen. Problemet med materiellet får vi jo ikke løst her og nu, det har jeg meget forståelse for, men derfor kan man godt have nogle visioner og ideer om, hvordan man får løst det på sigt. Jeg fik ikke rigtig svar på mit spørgsmål: Kunne en af mulighederne være øget udlicitering?
Kommentar:  Jeg vil sige tre ting. For det første er det korrekt forstået, at vi ønsker, at folketingsmedlemspensionsalderen skal være identisk med folkepensionsalderen. For det andet vil jeg sige om optjening, at som jeg har læst de her beslutningsforslag, ser det umiddelbart ud, som om man vil gøre det sådan, at der er forskel på, hvornår man begynder at optjene til henholdsvis folketings- og ministerpension. Vi er ikke enige i, at der skal være forskel på den tidsmæssige ramme for, hvornår man starter med at optjene pension for henholdsvis folketingsmedlemmer og ministre. For det tredje vil jeg sige, at det er korrekt forstået, at vi mener, at der skal være en omlægning af løn, pension og eftervederlag på den måde, at vi vil tage pengene fra nedsat pension og begrænset eftervederlag og putte over på løndelen, så den bliver højere, så vi i større grad kan tiltrække folk fra topstillinger i det private erhvervsliv og man får sin aflønning, mens man gør en indsats, i stedet for når man er færdig med at gøre en indsats.

Svar:  Så vil jeg egentlig bare gerne have, at herre Simon Emil Ammitzbøll lige fortæller til den måbende befolkning, hvor meget et folketingsmedlem får i løn i dag, altså den løn, der øjensynligt skal være højere.
Kommentar:  Nej, jeg synes ikke, det er præcis det samme princip at sige, at en lejer, der bor i en lejlighed i forvejen, kan udleje for eksempel til sine børn, hvis man er død og børnene har boet der, eller på anden vis, eller man kan bytte lejligheder. For det er jo nogle lejerettigheder til nogle, der i forvejen er lejere i ejendommen. Men det her er et spørgsmål om, at ministeren vil bestemme, at nogen helt udefra kan komme ind og bosætte sig i 10 procent af lejemålene i en privat udlejers ejendom, og hvis det ikke er et indgreb i den private ejendomsret, så har jeg simpelt hen svært ved at se, hvad det er.

Svar:  Jamen så undrer det mig jo, at herre Jan E. Jørgensen ikke har protesteret imod almenlejeloven. Hvorfor skal en privat stiftet forening uden statsstøtte som AAB, der byggede sine første afdelinger lige præcis i spørgerens egen kommune, tage imod anvisning, hvis det er så stort et overgreb, i forhold til hvordan man ser det? Altså, de er jo stiftet helt uden offentlig støtte, og der tager man imod 25 procent fra kommunen, og det går jeg også ud fra at spørgeren som kommunalbestyrelsesmedlem på Frederiksberg selv udøver. Hvad er den principielle forskel på de to ting?