kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Først vil jeg glæde mig over, at ordføreren også mener, at der er behov for og at det er tiltrængt, at vi gør noget mere for naturen i Danmark, for det er jo dét grønne mandat, som danskerne også har givet, at der altså er behov for, at vi får vendt den udvikling i naturen, hvor vi kan se, at det går tilbage år efter år efter år. Og noget af det, som forskerne peger på, er, at vi er nødt til at have nogle af de her store græssere til at komme ud og rode i skovbunden, så de får sat gang i mange processer. Det giver plads til et mere varieret dyreliv, til svampe, til planter – til simpelt hen at få en bedre biodiversitet. Det er jo lige præcis derfor, vi gør det. Men selvfølgelig skal vi gøre det på en god, inddragende og dialogbaseret måde.

Svar:  Og det er jo dejligt. Så kan vi få et konkret tilsagn i dag fra ministerens side om, at den der meget store brugergruppe, der er fra Fussingø, med over 900 medlemmer allerede bliver inddraget ret meget, i forhold til hvordan og hvorledes man gør? Så der kan være en balance mellem, hvor de her store dyr skal gå, og hvor det så er, mennesker kan gå, så det ikke bliver til fare for de mange brugere af skoven ved Fussingø i dag.
Kommentar:  Jo tak, og tak til ministeren for besvarelsen. Jeg er ikke i tvivl om, at regeringen har en holdning om, at man skal undgå at få smitte ind i landet. Ikke desto mindre må vi bare konstatere, at det på regeringens vagt har været sådan, at der er kommet smitte ind over landets grænser, og jo ikke mindst fra starten af epidemien i Danmark, hvor der tilsyneladende kom rigtig mange turister tilbage fra Østrig, og hvor der ikke var grænsekontrol, og hvor der ikke var styr på tingene på det tidspunkt. Nu står vi så i en situation, hvor der er en række forskellige mutationer på spil. Senest i dag er det jo kommet frem, at den brasilianske variant også har vundet indpas i Danmark. Og det sker jo formentlig ved, at der kommer mennesker ind over vores grænser, der bærer den her smitte videre. Og derfor er grænsekontrol essentielt for at bekæmpe epidemier. Og det tror jeg egentlig også regeringen har erkendt. Men det er klart, at hvis man sidder i en spændetrøje fra EU, der siger, at det der må I ikke, og hvis I gør det, får I en bøde, så har vi et problem – et kæmpe problem. Og det er egentlig grotesk, at EU i deres iver for at pleje den her romantiske idé om, at vi skal kunne færdes frit over grænserne, selv i en pandemitid fastholder, at landene skal have bøder, hvis ikke de overholder nogle krav omkring grænsekontrol. Det burde dog være os selv, der besluttede det her. Det, jeg egentlig godt ville frem til, er: Kan regeringen og ministeren garantere, at det er Danmark selv, der også efter pandemien bestemmer, hvordan vi vil have vores grænsekontrol, og ikke lader sig kue af, at EU truer med bøder eller truer med det ene og det andet? Kan vi få en garanti her i Folketinget fra regeringens side, så der er ikke nogen forhindringer for, hvad vi selv gør, i forhold til at bekæmpe pandemier, terrorisme, islamister osv.?

Svar:  Apropos turister, som var noget af det, spørgeren slog på: Hvis jeg husker rigtigt, var spørgerens parti faktisk indstillet på at gå længere i åbningen af grænserne, end regeringen var, da det drejede sig om muligheden for at lukke turister ind, som skulle leje sommerhuse i Danmark. Og det illustrerer jo i virkeligheden, at verden ikke er så sort/hvid, som spørgeren vil gøre den til, nemlig at der er legitime hensyn, som kan begrunde, at folk skal have ret til at færdes på tværs af vores grænser, og at der er et liv, der leves over grænserne.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen er afsluttet. For stemte 93 (S, V, DF, RV, SF, EL, KF, LA, ALT,  Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 2 (NB). Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Kommentar:  Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 1-3, tiltrådt af udvalget? De er vedtaget. Der stemmes om ændringsforslag nummer 4 af et mindretal (S, EL, RV og SF), tiltrådt af et mindretal (ALT). Der kan stemmes. Værsgo. Afstemningen er sluttet. For stemte 53 (S, EL, ALT, RV og SF), imod stemte 57 (DF, V, LA og KF), hverken for eller imod stemte 0. [Ved en fejl er der registreret stemme afgivet af Ole Hækkerup (S). Afstemningen er retteligt foretaget af Kaare Dybvad (S).] Ændringsforslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 5, tiltrådt af udvalget? Det er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.

Svar:  Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.
Kommentar:  Jamen igen vil jeg sige, at man kan se i statistikkerne, at den ikkevestlige indvandring er problematisk. Det koster os 33 milliard kroner om året, og dertil er der jo så, kan man sige, en værdimæssig regning, der skal betales, ud over det. Den økonomiske regning er selvsagt svær at betale – 33 milliard kroner om året er meget – men der ligger bare en værdimæssig regning, der skal betales, som efter min mening kan være næsten ubetalelig, hvis man ikke får grebet godt fat om det her. Det er jo så også det, vi har gjort i fællesskab, fordi antal betyder noget, og derfor er det også helt afgørende, at vi for eksempel har fået nedbragt antallet af asylansøgere meget, meget drastisk.

Svar:  Jamen jeg er tilfreds med, at i forhold til blandt andet de krav, vi stiller for at opnå dansk statsborgerskab, er antallet fra muslimske lande gået dramatisk ned til lige omkring 20 procent, sådan plus/minus, fra oppe omkring 60-70 procent – et par og tres procent – det er jeg meget tilfreds med. Men i forhold til hele integrationsdebatten og hele det her spørgsmål om ikkevestlig indvandring synes jeg at der stadig væk er et opgør med islam, som bør tages, og det bliver vi nødt til, hvis det er sådan, at tingene skal lykkes.
Kommentar:  Jeg håber da, at der bliver lejlighed til, at herre Martin Geertsen og forhenværende socialdemokratiske trafikordførere mødes i et forsamlingshus et eller andet sted og får udvekslet de historiske minder og får diskuteret, hvad der lå bag det ene citat, og hvad der lå bag det andet citat. Jeg tror sådan set, at jeg har været meget præcis med, hvor jeg står henne i det her. Punkt 1: Det er fint, at Rigsrevisionen tilbage i 2006 kiggede på det her. Punkt 2: Det er fint, at Rigsrevisionen efter at have afsluttet sin rapport i 2006 sagde, at det var der nok anledning til at kigge på igen, når sagen var afsluttet. Det synes jeg er godt, det synes jeg er betryggende – også set med skatteydernes øjne.

Svar:  Nu kan man sige, at nu har ministeren rent faktisk i forhold til nogle af de citater, jeg anvendte i mit forrige spørgsmål, haft lejlighed til at forberede sig på lige præcis det her citat, for der er både tidsangivelse og kilde på. Jeg skal så bare afslutningsvis spørge ministeren om en enkelt ting, som er, om ministeren så vil tage initiativ til at tage en snak med medlem af Folketinget herre Rasmus Prehn om hans rejsen rundt med budskaber om, at man skal finde de personer, der kan drages til ansvar. Jeg vil måske i virkeligheden hellere spørge på en anden måde: Er det ikke trættende for ministeren, når partifæller rejser rundt og er bagudskuende, når ministeren her i dag har lagt utrolig meget vægt på, at man skal begrave fortiden og i virkeligheden kigge fremad?
Kommentar:  Jeg går ud fra, at udekøkkener hører under de overskrifter, som er sat i aftalen. Ellers går jeg ikke ud fra, at man ville bruge pengene på det.

Svar:  Det er jo ministerens vurdering. Umiddelbart synes jeg ikke, udekøkkener falder ind under nogen af de her kategorier. Udekøkkener er jo det, som man laver ved sit parcelhus, hvis man gerne vil have mulighed for at stå udenfor en sommerdag og grille og ikke vil vandre frem og tilbage mellem køkkenet indenfor og verandaen. Men det kan være, jeg tager fejl her. Jeg vil dog alligevel give ministeren mulighed for at svare igen.
Kommentar:  Venstre vil gerne have, at flere borgere ejer deres egen bolig. Der er en særlig glæde ved at komme i en situation, hvor man kan eje sin egen bolig, hvis man ønsker det. Men det opnår man jo ikke ved at nationalisere en større del af boligmassen, tværtimod. Og det er kedeligt, at det er regeringens politik, og man kan blive bekymret for, hvad man ellers vil kaste sig over. Hvorfor skulle vi ikke i forhold til folk, der ejer en bil, regulere, at man skal samle passagerer op for at mindske CO 2 -udledningen? Altså, man kan forestille sig alle mulige mærkelige ting, hvis man følger den tankegang. Og derfor vil jeg gerne spørge ministeren en sidste gang, om ministeren ikke synes, at det er rimeligt, når man køber ejendom og man har købt og betalt for den, at så bestemmer man også selv, hvem man skal leje den ud til – ikke hvad lejen skal være, men hvem man skal leje den ud til.

Svar:  Jeg kan i hvert fald konstatere, at spørgeren har en livlig fantasi i forhold til at forestille sig, hvad der kunne foregå af andre ting. Lige nu diskuterer vi huslejereguleringen, som jo så, siden Venstre indførte den i sin tid, har været en fast del af det her lands lovgivning, som Venstre også har administreret i lange perioder. Og der er det sådan, at man ikke kan bestemme, hvem der flytter ind. Man kan ikke bestemme det, i forhold til hvis der er en, der vælger for eksempel at bytte. Man kan ikke bestemme, om man vil lade sin lejlighed stå tom; så kommer kommunen og anviser en. Og nu siger vi så, at der i enkelte tilfælde også kan være situationer, hvor kommunen kan anvise folk til en lille del af boligerne i de allerstørste ejendomme.
Kommentar:  Det sidste er vi jo sådan set enige i. Det er godt at øge samarbejdet med det private erhvervsliv, og det har vi sådan set også ret stor tillid til. Jeg synes, det er sjovt at høre en Venstremand tale for at lægge et pres på vores kommunalpolitikere, et statsligt pres på de politikere, der sidder i kommunerne, og så samtidig tale om det enkelte individs frihed til at træffe beslutninger. Jeg har det sådan med vores kollegaer i byrådene og regionsrådene, at jeg stoler ret meget på dem, og jeg stoler også på, at de er i stand til at gøre det, der er til gavn for borgerne, så vi ikke behøver at procesregulere med et statsligt pres herindefra. Jeg skal bare spørge ordføreren, om han kan bekræfte, at det her lovforslag giver mere frihed til den enkelte kommunalpolitiker, til den enkelte regionspolitiker om at gøre det, der er mest rigtigt i den kommunale sammenhæng, som vedkommende indgår i, og at det giver mere frihed til den enkelte i kommunalbestyrelserne.

Svar:  Nej, det, jeg sådan set kan bekræfte, er, at det her lovforslag fjerner fokus fra noget, som vi synes er væsentligt, hvilket jeg indledte med at sige, nemlig at flest mulige opgaver i den offentlige sektor konkurrenceudsættes, at man spørger til prisen, at man spørger til kvaliteten. Så det, jeg synes man kan bekræfte vedrørende det her lovforslag, er, at det fjerner fokus fra den mekanisme, som i virkeligheden er med til at drive en højere kvalitet og en større prisbevidsthed ind i den offentlige sektor. Jeg tror, vi må nøjes med at holde os til, at det er det, som kan bekræftes vedrørende det her lovforslag.
Kommentar:  Den bekymring deler jeg fuldt ud. Jeg deler fuldt ud bekymringen over, at børn kan være væk i en længere periode, uden at det netop bliver indberettet, og uden at der så også efterfølgende kan blive trukket i ydelserne, altså hvis det er tilfældet. Det kan jeg desværre ikke sige, for det ved jeg ganske enkelt ikke. Men det undrer mig, og jeg har nøjagtig den samme bekymring og undren, som fru Pernille Bendixen har. Så vil jeg altså sige, at forældre jo rent faktisk også, hvis de tvinger deres børn på genopdragelsesrejse, kan få op til 2 års fængsel, og det er heller ikke et hak for meget.

Svar:  Så er det jo bare oplagt at spørge, om ministeren så kunne have en interesse i, at vi fik set nærmere på, hvad det er, der er gået galt i den konkrete sag, sådan at vi måske eventuelt kan lave nogle yderligere tiltag, for at den slags ikke sker igen, netop i forhold til fraværet og de manglende sanktioner over for familien, hvis det er tilfældet.
Kommentar:  Tak for svaret. Der var dele af svaret, som jeg synes på mange måder var meget rigtige, nemlig at det bedste, man kan gøre, selvfølgelig er at sikre, at folk har et arbejde. Men det, som jeg synes beskæftigelsesministeren også må forholde sig til, er jo spørgsmålet, om ydelserne ikke også har en betydning i forhold til ens arbejdsmarkedstilknytning. Altså, har det ikke også en betydning, hvor høje ydelserne kan være, når man sammenligner med, hvornår det er attraktivt at arbejde? Det er det første spørgsmål. Det andet spørgsmål drejer sig om det, som ministeren nu selv tager op, nemlig de 37 timer. Hvornår vil vi se et konkret forslag om det, kan man sige, løfte, som regeringen jo gav, da man var i opposition, om, at man nu vil lave en model med 37 timer for visse befolkningsgrupper?

Svar:  For at svare på de to spørgsmål – endnu en gang tak for spørgsmålene – vil jeg sige, at jo, selvfølgelig har det en betydning, hvor høje ydelserne er, i forhold til hvor stor en gevinst der er ved at være på arbejdsmarkedet. Og der er ikke nogen tvivl om – og det tror jeg i virkeligheden også spørgeren, den forhenværende minister, er klar over – at vi har et kæmpeproblem med især folk med ikkevestlig baggrund, som ikke i dag har en tilknytning til arbejdsmarkedet. Det er også jo derfor, at hele den her løsning er af midlertidig karakter. Det er et midlertidigt børnetilskud for at afhjælpe det problem, der er, og som vi har set vokse over de sidste mange år, nemlig at alt for mange børn efter vores mening lider alt for store afsavn. Dertil vil jeg også bare lige bemærke, at det, der jo er forudsat i de, hvad kan man sige, finansministerielle beregninger, er et mindsket arbejdsudbud på 225 fuldtidspersoner. Det vil altså sige, at det er meget, meget få mennesker, man vurderer ikke vil have en tilstrækkelig tilskyndelse til at arbejde, og det er, fordi mange af de udfordringer, som mange af de her familier har, er komplekse, hvad enten de er sociale, sygdomsmæssige, fordi de ikke kan sproget i tilstrækkelig grad eller ikke har de rigtige kvalifikationer. Det er meget mere komplekst end ene og alene økonomiske incitamenter.
Kommentar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For lovforslaget stemte 109 (V, S, DF, SF, KF, RV, LA og Christian H. Hansen (UFG)), imod stemte 2 (EL), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Der er ingen, der beder om ordet, og så går vi til afstemning.
Kommentar:  Det er jo noget, vi diskuterer rigtig meget i kulturkredsen, især i forbindelse med idrætsarrangementer. Man uanset hvor er det jo rigtigt, at der har været meget diskussion om forskel mellem indendørs og udendørs. Jeg spurgte også meget ind til det, men sundhedsmyndighedernes klare anbefaling er, at det handler om at begrænse antallet af mennesker, og hvor mange mennesker vi er samlet. Derfor er der grundlæggende tre tal, der styrer mange ting i vores samfund, herunder kulturlivet: Det er de 10 som begrænsning for voksne, de 50 som begrænsning for børn og unge under 21 år og de 500 som begrænsning, hvis man sidder nederst

Svar:  Jeg må sige, at jeg selvfølgelig havde håbet på, at kulturministeren var parat til at prøve at gå tilbage og undersøge, om der kunne være nogle muligheder for at justere nogle ting. Og det kan jeg godt høre er svært at komme igennem med til ministeren her i aften. Jeg synes, det er ærgerligt, for jeg tror, at vi alle sammen gerne vil følge restriktionerne. Men jeg er også ked af, hvis man ikke vil være parat til at kigge på, om der er nogle af de her restriktioner, som simpelt hen ikke giver mening.
Kommentar:  Så bare en afsluttende kommentar: Det er jo trods alt ikke sådan,  hvis der er en pensionsalder i Danmark, som giver en ret til at gå på for eksempel folkepension, at så ønsker ministeren eller undertegnede en situation, hvor vi tvinger nogen til at trække sig tilbage på det givne tidspunkt. Det kunne næsten lyde, som om det, ministeren forsøger at udlægge, er, at Socialdemokratiets ønske om at kunne tilbyde og give folk den ret at have en differentieret pensionsalder er det samme, som at vi vil tvinge dem til at trække sig tilbage på et givet tidspunkt. Jeg må understrege, at det er det altså ikke.

Svar:  Jamen jeg er helt enig. Altså det, der er tilfældet med Socialdemokratiets udspil, er, at der ikke rigtig er nogen, der ved, hvem det gælder. Det, der er sikkert ved Liberal Alliances 2030-plan, er, at alle danskere, der går på arbejde, får flere penge mellem hænderne, og dermed kan de selv vælge, om de vil gå tidligere på pension. Fuld frihed – du kan bare gå på pension 1 år, 2 år, 3 år tidligere, hvis det er det, du har lyst til. Det vil du nemlig have råd til med Liberal Alliances politik. Med Socialdemokratiets politik er der ingen, der aner, om det er dem eller nogle andre.
Kommentar:  Altså, det er jo mennesker som min far på 87 år, der aldrig nogen sinde har haft et arbejde, som har givet pensionsmidler med sig. Når nu ministeren ikke vil forhøje ældrechecken, vil ministeren så forklare bare lidt mere om, hvad det er, man har i tankerne med hensyn til en ændring af pensionen.

Svar:  Målet, som det fremgår af regeringsgrundlaget, er at søge at udvikle vores pensionssystem på en sådan måde, at flere af de mennesker, der i dag slet ikke sparer op til pension, på den ene eller på den anden måde bliver omfattet af den gruppe af mennesker i Danmark i dag, som sparer op til pension, således at vi ikke får en udvikling i pensionssystemet, der indeholder for store spændinger.
Kommentar:  Så vil jeg bede regeringen og meget gerne med ministeren i spidsen om at komme med en handlingsplan, som jeg vil rykke for her i Folketinget, og det behøver ikke nødvendigvis være i den mundtlige spørgetid, det kan også være på et samråd, eller hvad ved jeg, hvor ministeren kommer mere konkret ind på, hvad det er for nogle lande, vi giver den her bistand, samtidig med at det er lande, som ikke vil tage imod egne borgere, og hvor konkret ministeren og regeringen vil være i forhold til at sige: Nu smækker vi altså pengekassen i, uanset om det er den ene eller den anden form for bistand. For det er jo også sådan, at selv om der bliver sagt, at det er humanitær bistand, så ved vi også udmærket godt, at det i mange tilfælde – desværre – også går i de forkerte lommer.

Svar:  Jeg vil starte med at sige, at jeg er glad for spørgerens interesse for det her. For jeg synes, det er vigtigt, og jeg vil virkelig opfordre til at stille nogle skriftlige spørgsmål om lige præcis det, som spørgeren henviser til her. Den del af det, der handler om, hvem der ikke vil tage imod deres egne statsborgere, kan jeg i hvert fald svare på, og den del, der handler om, hvor vi bruger udviklingspenge, kan udviklingsministeren så svare på, og så har vi et udmærket grundlag for en kvalificeret diskussion. Og regeringens holdning vil være, at hvis det virker, skal vi gøre det.
Kommentar:  Det er min oplevelse, at jeg har redegjort for, hvad det er for nogle initiativer, vi har, og at vi faktisk gør noget. Jeg har nedsat en hurtigtarbejdende arbejdsgruppe, som skal komme med forslag til løsninger. Det her er jo ikke nogen ny problematik; det er en problematik, der også har gjort sig gældende i løbet af de sidste 10 år, men man må jo bare sige, at der har vi desværre ikke set den store handling i forhold til rent faktisk at ville gøre noget. Jeg har selv stået her i salen mange gange til debatter med forskellige ministre, som har sagt: Jamen vi vil overhovedet ikke gå ind i den debat, fordi det der med, at de pågældende ikke er blevet skilt, jo bare er noget, de leger. Og derfor kan vi ikke gå ind og gøre noget ved det. Vi har en anden holdning til det. Jeg er sådan set meget enig i, at et shariavelsignet ægteskab ikke nødvendigvis har juridisk gyldighed, men vi bliver nødt til at anerkende, at de mennesker, der bliver ramt af nogle af de her konflikter, faktisk oplever at stå med problemer. Og derfor har jeg jo nedsat den her arbejdsgruppe for lige præcis at kunne komme med nogle forslag til, hvad det er, vi gør. Og der vil jeg sige, at det jo havde været rigtig dejligt, hvis sådan en arbejdsgruppe havde været nedsat for mange år siden. Det har den så ikke været. Nu har jeg nedsat den, og der kommer svar til foråret.

Svar:  Men ministeren har jo dermed blåstemplet det; godkendt at det fungerer, at det eksisterer, og at hjemlandenes shariaopfattelse griber så meget ind i familiens virke, at selv om familien i dag bor i Danmark, er det sådan, at hvis en mand kommer ned og  er  skilt i Danmark og ønsker at blive gift med en anden i det tidligere hjemland, så kan det ikke lade sig gøre, fordi man siger, at han ikke er skilt, selv om han juridisk set har haft sit liv og virke i Danmark efter den danske grundlov. Sådan en sag synes jeg er ganske, ganske alvorlig, og jeg synes faktisk ikke, at jeg hører andet, end at ministeren siger: Jo, jo, men nu undersøger vi så, hvad det er, og vi kan måske se, om vi kan gøre lidt. For mig lyder det som en blåstempling og en godkendelse: Jo, jo, det er jo sådan, det er. Vi har jo de her shariavelsignede ægteskaber, og de fungerer ligesom de i Danmark indgåede ægteskaber. Det bliver aldrig sådan, jeg ser på sagen, men nu vil jeg jo så gerne høre, hvad ministeren siger.
Kommentar:  Der er kun en halv millimeter hen til at sige ja, for ordføreren vil egentlig gerne sige ja til indholdet, men vil ikke stemme for ved afstemningen. Så jeg vil spørge, om ordføreren ikke er enig i sigtet i det, som vi har lagt frem her fra Venstre og Konservatives side. Er sigtet ikke rigtigt, altså at når man i forvejen omorganiserer et område, er det fint at prøve at tage en overvejelse med i det og så eventuelt placere det uden for København? Er ordføreren enig i sigtet?

Svar:  Jeg tror, at samtlige partier i det her Folketing er enige om, at vi skal yde landdistrikterne en stor hjælp, og det er det, vi gør hver evig eneste gang vi flytter en arbejdsplads, og hver gang vi tænker på at flytte dem ud. Og derfor er overvejelserne selvfølgelig, hvordan vi kan sikre arbejdspladser ikke bare i København, men også ude i provinsen, og vi tænker særlig over det, når vi flytter arbejdspladser fra provinsen.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.

Svar:  [Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse]. Der kan stemmes. Vi slutter afstemningen. For stemte 100 (S, DF, V, LA, ALT, RV, SF og KF), imod stemte 9 (EL), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.