Kommentar:  Først og fremmest er jeg glad for, at vi nu nået til at få svar på det her spørgsmål, for gensidigt har vi jo skubbet spørgsmålets besvarelse ad et par gange. Dels kom der en regeringsrokade, som vi tog hensyn til, dels var det Europadag i sidste uge, og derfor er vi gensidigt blevet enige om at lade spørgsmålet ligge til i dag. Og nu kan vi så stå her i sommervarmen og glæde os over at kunne se på det. Men det betyder selvfølgelig også, at vi har mulighed for at kunne konstatere, at ministerens parti, Venstre, jo så i hvert fald ikke længere soler sig i at have et grønt logo. Jeg ved så ikke, om der eventuelt er en sammenhæng mellem regeringens økonomiske linje i forhold til de grønne investeringer og regeringspartiet Venstres manglende grønne logofarve; det holdt i hvert fald ikke i så lang tid, må man sige. Men bundlinjen er vel, herre minister, at ser vi på spørgsmålet om PSO'en og indregningen af PSO'en – også i forhold til det, som regeringen har lagt op til at diskutere med Folketingets partier – så er det vel ikke sådan, at der er blevet relativt flere penge at gøre godt med i forhold til velfærden. Og det er det, som mit spørgsmål til ministeren indledningsvis vedrører, al den stund at regeringens oplæg jo også klart og tydeligt viser, at man netop har tænkt sig at prioritere inden for den grønne sektor på det her område. Så spørgsmålet er altså: Er der så de facto blevet flere penge til velfærd, sådan som ministeren udtalte til Ritzau i april?

Svar:  Jamen der er blevet flere penge til det, vi gerne vil politisk. Og vi vil gerne fra regeringens side en grøn omstilling. Vi vil gerne investere – ikke bare de 2,5 milliard kroner, men faktisk endnu mere fra det økonomiske råderum – i en grøn omstilling, sådan at vi kan få mere vedvarende energi, en bedre udnyttelse af den energi, der allerede produceres, af den el, der produceres af vindmøller, af solceller og andet, sådan at vi får skabt en mulighed for, at den overskudsvarme, der i dag bliver spildt, rent faktisk bliver nyttiggjort. Det er ting, som vi gerne vil investere i. Og det betyder, at vi både skal arbejde med de afgifter, der i dag lægger hindringer i vejen for en effektiv udnyttelse af den energi, der er produceret, og at vi skal investere noget mere i at støtte produktionen af vedvarende energi. Det er for mig at se også et spørgsmål om velfærd; det er et spørgsmål om, at vi giver velfærd videre til kommende generationer, at vi sørger for at få lavet en ambitiøs energiaftale, der både giver mere vedvarende energi, arbejder med energibesparelser og sørger for, at vi ikke har dumme afgifter, der spænder ben for det, vi egentlig gerne vil politisk. Det økonomiske råderum, der er lavet, er jo ikke et råderum, der er bundet op på at skulle bruges på alene én type udgifter, altså alene på offentligt forbrug. Det kan man bruge på mange forskellige elementer. Man kan bruge det på offentligt forbrug, man kan bruge det på investeringer i infrastruktur, man kan bruge det på afgiftslettelser, man kan bruge det på flere forskellige elementer, man gerne vil. Man kan eventuelt bruge det på at øge offentlige ydelser, hvis man har lyst til det. Men bundlinjen er, at vi altså har valgt at sige, at en del af det råderum, der er, skal bruges til at prioritere den grønne omstilling.