kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Forhandlingen drejer sig her i første omgang om de stillede ændringsforslag. Der er ikke nogen, der beder om ordet. Så er forhandlingen om ændringsforslagene afsluttet, og vi går til afstemning.

Svar:  Hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nummer 1 og 2 af økonomi- og erhvervsministeren som vedtaget. De er vedtaget.
Kommentar:  Vi har et meget klart fokus på hele det børnepsykiatriske område, og det ændres der ikke på, ved at vi er gået fra at være en Venstreregering til en trekløverregering. Og det er vigtigt at få fulgt op på den mistrivsel, som spørgeren refererer til. Jeg synes også, det er vigtigt at holde fast i, at det jo sådan set er et opgør med den silotænkning, hvor man hele tiden tænker på vores sundhedsvæsen som enten somatik eller psykiatri. Den aftale, som vi lavede i efteråret, og som gav patienter, uanset om de lider af en psykisk eller fysisk sygdom, ret til at blive undersøgt på et privathospital, hvis det offentlige ikke har kapacitet til at udrede dem inden for 30 dage, og hvis det er fagligt muligt, er jo i høj grad et signal om, at vi skal lade være med at tro, at det er et enten-eller. Det er i høj grad et både-og, og når vi taler om det samlede sundhedsvæsen, omfatter det både somatikken og psykiatrien. Derfor synes jeg sådan set også, det er vigtigt, at man, hvad enten vi taler lægedækningsudvalg eller det at sikre, at der også er specialister inden for områderne, holder fast i, at der jo er en lige så stor udfordring på det psykiatriske område, som der er på nogle af områderne inden for de somatiske felt. Og begge områder skal have vores fokus og har vores fokus.

Svar:  Tak for det. Vi kan være nok så enige om, at det her er et både-og, og at der skal være et opgør med silotænkningen, men når man ser på, hvor meget fokus regeringen har haft på somatikken, så kan det undre en, at psykiatrien som sagt ikke er nævnt én eneste gang med ét eneste ord i hele regeringsgrundlaget. Det er da lidt tankevækkende. Derfor kunne jeg også godt tænke mig at høre om ministerens tanker fremadrettet. Altså, når man ser, at en tredjedel af de psykiatriske patienter i 2015 oplevede at blive indlagt mere end en gang, er det så ikke noget, der bekymrer ministeren? Har ministeren har en ambition i forhold til at reducere antallet og gøre en indsats, og i så fald hvilken?
Kommentar:  Ja, det mener jeg. Og jeg vil gerne korrigere den vildfarelse, at der først er sket noget i denne sag med inddragelsen af kammeradvokaten, for det er ikke rigtigt. Ejendomsstyrelsen har siden kontraktstart i 2018 arbejdet for at få kontrakten med ISS til at fungere. Senest er der etableret et kontor i Ejendomsstyrelsen, hvor der på daglig basis og i koordination med ISS iværksættes tiltag til forbedring af ISS' serviceleverancer.  Ejendomsstyrelsens struktur har ikke været god nok, og derfor ændrede jeg den i foråret. Det indebærer, at der placeres lokale medarbejdere på tjenestestederne, der følger op på bestilte og leverede ydelser. Jeg har dog vurderet, at vi nu er kommet til punkt, hvor der er behov for at eskalere sagen yderligere, og derfor skal der findes løsninger, som rækker ud over den kontraktstyring, som Ejendomsstyrelsen har foretaget indtil nu.

Svar:  Mange tak. Vi hører jo historier om døde dyr i sengeskuffer, og vi hører historier om dårlig mad, dårlig rengøring og sæd på lagener. Vi ved også, at der i kontrakten er beskrevet en servicelevel, altså et serviceniveau, et rengøringsniveau, som hedder, at der skal se rent ud, men at der ikke nødvendigvis skal være rent. Hvordan forholder ministeren sig til det i en coronatid, og hvad har ministeren gjort for at udbedre dette?
Kommentar:  Det er absolut heller ikke Jyllands-Posten, der skal bestemme, hvilken beslutning vi træffer. Jeg giver jo justitsministeren en mulighed for at sige, om de oplysninger, Jyllands-Posten fremkommer med, er rigtige eller forkerte, og så fortælle hvorfor. Jeg synes egentlig, det er fair nok, at man får en chance for at blive foreholdt de oplysninger, som jo altså kommer til offentlighedens kendskab gennem pressen. Så det vil jeg gerne have en uddybning af. Jeg synes, det ville være helt fint, hvis ministeren sagde, om det var forkert eller rigtigt. Så vil jeg gerne spørge, hvordan regeringen har tænkt sig at overholde politiforliget, altså aftalen om, at en ny skole skal stå klar i 2018 – det var det, der blev aftalt, og det er der, vi stadig væk regner med at man selvfølgelig går i gang med at uddanne nye politielever i Vestdanmark.

Svar:  Hvad angår det med Jyllands-Posten og beregninger, så må vi vende tilbage til det. Det kræver lige, at jeg har det materiale, de har lagt til grund. Med hensyn til politiforliget og det, der står om, hvad der skal ske i 2018, så tror jeg, det kommer meget an på, hvordan vi opfatter det – altså om det skal stå klar i 2018, eller hvor langt man skal være kommet med det i 2018. Det er i hvert fald noget, vi kommer til at diskutere mere og snakke mere om. For uanset hvilken løsning vi vælger, uanset om vi vælger at bygge nyt eller at ombygge noget eksisterende, så er det, der skal laves, så omfattende, at man simpelt hen ikke kan nå at bygge det om. Derfor er det jo vigtigt, at vi får en forventningsafstemning med hinanden, for en ting er, hvad vi går efter, men en anden ting er, hvad der kan lade sig gøre i den virkelige verden. Det kræver, at det kan lade sig gøre. Altså, det er jo mange, mange ting, der skal laves om, også ved eventuelle eksisterende bygninger. Det er jo også et stort våbenlager. Det er jo virkelig meget, der skal ske, og derfor er det ikke bare sådan, at uanset om man vælger den ene eller den anden løsning, kan det bare lige nå at blive færdigt. Men der er da noget af teksten, som jeg ved at man i forligskredsen tolker forskelligt, og derfor er det godt, at vi får et møde, hvor vi kan diskutere, hvordan man tolker det. Der kan vi jo starte.
Kommentar:  Det første, spørgeren siger, om, at vi skal op på 1,25 procent af bnp til forskning, er jo en enormt flot ambition. Det står bare i skærende kontrast til, hvad spørgerens parti selv gjorde, da man var i regering, og altså, det er da spændende, hvis man fuldstændig har ændret politik på det. Jeg tror, at forskning er afgørende for vores samfund. Det er også derfor, regeringen har prioriteret det højt. Jeg tror også, det er afgørende i forhold til for eksempel vores grønne omstilling, og derfor har vi også gjort historisk meget dér. Vi forsker for 24 milliard kroner i år, og selvfølgelig er det vigtigt for mig, når vi prioriterer de penge af vores skattekroner, at de så også kommer ud og arbejder. Derfor har vi både medfinansieret nogle af forlængelserne, og vi har hele vejen siden før sommer givet fleksible rammer til, at man ude på universiteterne har kunnet vurdere, hvem der har haft brug for at komme ind for ikke at blive forsinket.

Svar:  Det er rigtig godt, at der er fokus på det. Nu har jeg bare de her seneste tal, også fra ph.d.-studerende, som henvender sig. De er bekymrede nu, fordi de ser, at det har så store konsekvenser for deres faglighed, og de ønsker en hjælpepakke a la den, vi lavede i efteråret, bare større, fordi det må omfatte flere ph.d.-studerende. Er det muligt, at det også kan bringes til forhandlingsbordet?
Kommentar:  Arh, men jeg tænker, at nu er det jo foregået i en moske. Islamisk Trossamfund er et godkendt trossamfund i Danmark, og derfor tænker jeg det er relevant at spørge ministeren, for det er trods alt inden for ministerens ressortområde, om ministeren måske deler bekymringen om, at det er foregået i en moske under Islamisk Trossamfund, vel vidende at Islamisk Trossamfund i dokumentarudsendelsen »Moskeerne bag sløret« direkte fraråder folk at gå til myndighederne, hvis de har været udsat for vold og voldtægt. Er ministeren bekendt med det, og deler ministeren bekymringen for, at Islamisk Trossamfund har været med ind over noget, som myndighederne ikke ved hvad er?

Svar:  Det, jeg kan sige, er, at dansk lovgivning skal overholdes. Uanset hvad det er for borgere, der er i dette land, så skal dansk lovgivning overholdes. Hvor folk færdes, og hvor de opholder sig, og hvordan forældre tager fat i deres børn, vil jeg sådan set ikke gå ind at blande mig i som minister. Det, jeg synes er væsentligt, er at slå fast, at forældre  har  et ansvar over for deres børn. De skal sørge for at opdrage dem, de skal sørge for at danne dem, så de overholder dansk lovgivning. Jeg ønsker ikke en parallellovgivning i forhold til dansk lovgivning. Det er de danske domstole, som er vores retsinstans i Danmark, og det forholder jeg mig til, og det ønsker jeg ikke ændret på nogen måde.
Kommentar:  Beslutningsforslaget var delt i tre, og den første del handlede om bindende kommunale folkeafstemninger. Nu står socialdemokraternes ordfører – og det er jeg jo selvfølgelig glad for – og siger, at man er for det. Derfor er det naturlige spørgsmål: Hvad har bevirket, at socialdemokraterne nu går ind for det? Jeg er bare oprigtigt nysgerrig. Der må have været nogle argumenter undervejs, der har gjort, at man er gået fra at være skeptisk til at være tilhænger. Det er ikke for at hænge ordføreren ud, det er af oprigtig interesse.

Svar:  Svaret ligger formentlig nok i det spørgsmål, som ordføreren fra Dansk Folkeparti stiller, nemlig når ordføreren siger, at det her var en tredjedel af indholdet i det forslag, man diskuterede for et år siden, hvor vi var imod. Det, der så er forskellen til det her forslag, er, at de to tredjedele er røget ud af forslaget. Det, der kun er tilbage her, er den del, der handler om, at det, hvis et flertal vælger at sende spørgsmål til folkeafstemning, så også kan være en bindende folkeafstemning. Og den del af det er glimrende, for vi har ingen eksempler på, at man ikke følger resultatet af befolkningens afstemning alligevel.
Kommentar:  Det nytter jo ikke noget, at spørgeren bare vil have det svar, som spørgeren selv gerne vil have. Svar skal jo være korrekte, og det er de svar, jeg giver. Der er hjemmel, og der skal ikke i den her sammenhæng gives en ordre fra mig. Der skal ikke gives en ordre fra forsvarsministeren til at udføre den her type opgaver. Det, der også er gældende her, er, at der ikke er foretaget noget ulovligt. Og det er den præmis, spørgeren bliver ved med at abonnere på, nemlig at der skulle være varetaget opgaver, og at forsvaret skulle have gjort noget, der ikke er lovligt. Det er ikke tilfældet. Der er fuld lovhjemmel. Det er altså forsvarets top, der har det operative ansvar og dermed sender soldater ud, og det sker, uanset hvor det er henne i verden. Men det er klart, at jeg har interesseret mig for, om der var lovhjemmel, og det er der.

Svar:  Tak. Jeg kan simpelt hen ikke forstå, at ministeren nægter at svare på mit spørgsmål. Det er et meget simpelt ja-nej-spørgsmål. Så nu prøver jeg en anden vinkel. Politiet har blandt andet brugt de her såkaldte actioncards. Politiet har selv erkendt, at de ikke havde lovhjemmel. Er der nogen fra forsvaret, der har ringet på baggrund af politiets actioncards?
Kommentar:  Jeg ved nu ikke, om jeg er blevet voldsomt meget mere afklaret. Jeg havde forstået, at det står to forskellige steder – det ene sted nemlig som økonomisk politik, altså en finansieringskilde, og det andet sted som et middel til forebyggelse. Jeg skal bare være helt sikker på, at jeg forstår ministeren korrekt. Altså, vi kan være helt sikre på, at der kommer disse forhøjelser på cigaretter, øl, vin, sukker, fedt og anden usund mad. Det står fast, at den forhøjelse kommer. Hvor meget den så skal bibringe til finansieringen af regeringens politik henstår som mere uklart. Er det sådan, jeg skal forstå ministeren? Det andet, jeg skal forsøge at få en større afklaring af, er, hvis vi ser på skattestigninger og afgiftsstigninger som et middel til forebyggelse, har man så indregnet i sine konsekvensberegninger, hvis det nu rent faktisk viser sig at virke, altså hvis øgede afgifter på øl, vin, sukker, anden usund mad, cigaretter med videre, virker, sådan at befolkningen holder op med at forbruge disse varer i samme omfang som tidligere, om det provenutab, der derved ville opstå, er indregnet i regeringens økonomiske politik? Det synes jeg også kunne være rart at få ministerens holdning til.

Svar:  I forhold til de 5 milliard kroner, som vi har sat op som ramme, der igennem målrettede skatte- og afgiftsstigninger kan bidrage til finansieringen af bedre velfærd, vil det helt klart fremgå af vores finanslovændringsforslag, hvordan de her skatter og afgifter vil blive skruet sammen. Det vedrører også de afgiftsstigninger på usunde fødevarer. Det vil helt klart fremgå, hvordan de bidrager til finansiering af for eksempel bedre sygehuse i forbindelse med finanslovfremlæggelsen. Hvad angår spørgerens andet spørgsmål om, hvorvidt der er taget hensyn i provenuberegningerne for adfærdsændringer, er svaret, at vi anvender de beregningsmetoder, som er anerkendt, og som den tidligere regering også benyttede sig af.
Kommentar:  Jamen man har i kommunerne jo netop lige så meget muligheden for at sige, at det vil man ikke have her. Det kan man jo bare vedtage i sin lokalplan. Der er da ikke meget ved at være kommunalbestyrelsesmedlem, heller ikke for Dansk Folkeparti, hvis ikke man har noget at beslutte og ikke har noget at bestemme over. Jeg må sige, at jeg har så stor tiltro til Dansk Folkepartis medlemmer af kommunalbestyrelserne, at de nok skal sætte foden ned, og det mener jeg i øvrigt også at Venstrefolkene vil gøre. Så jeg ser altså ikke for mig lige nu, at man skal lovgive. Men det er klart, at det, hvis det hele skrider, jo er noget, man kunne gøre. Men jeg mener bare ikke, at det er nu og her. Jeg mener, at det er en opgave, der ligger lokalt, og jeg mener simpelt hen ikke, at vi skal sidde herinde og lovgive om alting. Hvorfor søren, undskyld, skulle Dansk Folkepartis medlemmer så sidde i kommunalbestyrelserne?

Svar:  Der er jo masser af andre ting at tage sig af i kommunalbestyrelsen, og jeg så faktisk meget gerne, at der kom et klart signal herindefra med hensyn til minareter og kalden til bøn, så det ikke længere var et kommunalt anliggende. Jeg mener stadig væk, det er en glidebane uden lige. Formanden for medieudvalget i Dansk Islamisk Råd siger, at det vil være upassende at kalde til bøn i Danmark. Ja, det siger han nu, men lur mig, om 10 år er det en hverdagsbegivenhed for os.
Kommentar:  Det er jo i virkeligheden samme problemstilling, vi kredser om igen, og det er et interessant juridisk spørgsmål, og i virkeligheden ville jeg ønske, at spørgsmålene var stillet på en måde, så vi kunne komme ind i den egentlige juridiske diskussion af det og koble det fra det, der er vores uenighed, nemlig spørgsmålet om, hvad for en forpligtelse der udsprang af mødet i covid-19-udvalget, som vi også snakkede om i sidste uge. For jeg ender jo samme sted. Jeg er jo ikke enig med spørgerens antydning af, at der skulle have været ministre, som holdt sig i bevidst uvidenhed.

Svar:  Ministeren er ikke enig i, at der er ministre, som har holdt sig i bevidst uvidenhed, men vi ved, at på det tidspunkt, man afgiver en ordre om at aflive alle mink, altså også uden for de pågældende zoner, har der ikke været hjemmel til det. Og vi ved fra sidste uges debat, at mere end en måned før vidste man i covid-19-gruppen, at det skulle afklares, hvorvidt der var en hjemmel til det. Det forstår jeg ganske enkelt ikke, minister. Da godt være, det bliver for konkret, fordi vi har hele den her debat, og der er også nogle samråd, der kører og sådan noget, så vi kan jo abstrahere det ud i en anden sammenhæng. Hvad nu, hvis en integrationsminister får at vide af sin departementschef, at et ønske om at adskille ægtefæller, hvor den ene er mindreårig, muligvis strider mod nogle internationale forpligtelser, og ministeren så siger: Uha, det vil jeg helst ikke vide noget om; vi kører videre, men jeg holder mig bevidst i uvidenhed, for på den måde kan jeg jo ikke vide, at jeg krænker loven, konventionen, eller hvad det nu rent hypotetisk måtte være? Er justitsministeren ikke enig i, at den helt hypotetiske situation klart er en kompromittering af ministeransvarlighedsloven, hvis man på den måde siger: Det vil jeg slet ikke vide noget om? Det kunne jeg da godt tænke mig at høre. Og nu taler vi slet ikke om minksagen, men bare om et andet tænkt scenarie.
Kommentar:  Jeg spørger ikke til Socialdemokraternes generelle skattepolitik eller Socialdemokratiets begrundelser for den. Jeg spørger om, hvorfor Socialdemokratiet ikke vil svare på, hvor mange mennesker der bliver ramt af den, og det er det, jeg gerne vil have svar på. Nu har ministeren gentaget sig selv gang på gang og talt om, hvad motiverne er bag den politik, man har. Det er ikke det, jeg spørger til. Jeg spørger til, hvorfor vi ikke kan få et tal oplyst.

Svar:  Det står spørgeren fuldstændig frit for at stille opfølgende og uddybende spørgsmål, hvis man gerne vil det. Det, jeg har svaret på her, er, hvorfor vi gør det, og jeg nævnte, hvilke konsekvenser det selvfølgelig også vil få for folk, der ryger, eller som køber engangsservice eller andre plastikprodukter, for eksempel plastikbæreposer. Hvorfor gør vi det? Det er, for at vi gerne vil skåne flere børn og unge mod rygning, og at vi gerne vil gøre mere for den grønne omstilling. Det er derfor, vi har svaret, som vi har gjort. Det er klart, at hvis man ryger, vil man opleve en afgiftsstigning, og hvis man hver eneste gang køber bæreposer af plastik, vil man også opleve en afgiftsstigning.
Kommentar:  Men det, jeg bare gerne vil have, er et tilsagn om, at regeringen i lyset af den praksis, som den østrigske regering har fået – Østrig, der altså er bundet af de samme internationale konventioner som Danmark – vil afsøge nyt terræn, nye muligheder. Det er jo hævet over enhver tvivl, at der er moskéer i Danmark, hvor prædikanter ægger til had og til vold og til terrorisme. Det er hævet over enhver tvivl, at der er moskéer i Danmark, hvor man udklækker jihadister og syrienskrigere. Det går jeg ikke ud fra vi skal diskutere; det er et faktum. Det, der er det interessante, er det nye felt, den østrigske praksis, hvor man altså lukker radikale moskéer i Østrig. Hvad giver det felt af muligheder for os, justitsminister?

Svar:  Jeg synes nu altså også, det er ganske interessant, hvad der er af muligheder med grundloven, ikke mindst fordi vi jo i øjeblikket har en sag, der kører, med at forbyde Loyal To Familia ved dom. Det er lykkedes langt hen ad vejen, og nu må vi se, om den sag også skal i Højesteret. Men lad os nu antage, at den kommer til at stå med det, der er præjudikatet nu, for så vil det jo være en anledning til at kigge rundt og se, om der på de præmisser så er andre foreninger, som vi mener vi skal forbyde.
Kommentar:  Det er jo rigtig godt at høre, at ministeren allerede har fået lovning på, at der også er midler til at lukke de faglige huller, og så er der et godt, klart mandat til mødet på fredag. Vi mener jo, at der er behov nu for faglige hjælpepakker. Nu har der været økonomiske hjælpepakker, men der er brug for faglige hjælpepakker, for vi står til at tabe flere årgange på gulvet, hvis vi ikke sætter ind nu, og det vil, som ministeren siger, have langvarige konsekvenser. Der er vi fuldstændig på linje. Men er det med i ministerens overvejelser så simpelt hen at gennemføre ekstraundervisning, altså at gå ind at se, hvor de huller er, og så lave en plan for ekstraundervisning, for eksempel om lørdagen, eller hvis man alligevel ikke kan komme nogen steder i uge 7, kan man bruge uge 7, altså vinterferien, eller hvad er det, ministeren tænker om, hvordan vi skal dække de her faglige huller?

Svar:  Der er ingen af de ting, ordføreren sagde, der ikke allerede står på bruttolisten. Der er ikke taget stilling til, hvad det er, vi samlet set skal gøre endnu. Det ville vi jo skulle gøre i fællesskab, så jeg tror sådan set, spørgeren ville blive temmelig fornærmet over, hvis jeg bare sådan havde sat hak ved noget og sagt: Vi tager det der og det der. Det mener jeg vi skal gøre i fællesskab, bredt. På uddannelsesområdet skal nærmest alt gøres i brede, brede forlig, og den tradition synes jeg sådan set vi skal fortsætte med. Det, jeg forestiller mig, er, at vi dels får lavet bruttolisten længere med de idéer, som spørgeren og de andre ordførere kunne have, dels at vi begynder at kigge ind i, altså område for område, hvad vi gør med indskolingen, hvad vi gør med mellemtrinnet, hvad vi gør med udskolingen, og hvad gør vi med stx'erne, hhx'erne, htx'erne, eux'erne og så videre derudad, altså simpelt hen får afdækket, hvor problemerne er, og så får sat gang i de forskellige, nu kalder ordføreren det for faglige hjælpepakker, og det kan man godt kalde dem. Jeg er helt enig i det, jeg lytter mig til ordføreren mener med det. Der er behov for, at vi indholdsmæssigt går til, hvordan vi får samlet op på børn og unge, som har haft for nogles vedkommende jo rigtig lang tid med nedlukning. Det er i øvrigt ulige fordelt, alt efter hvor lang tid der lokalt har været lukket nederst Den opgave skal vi tage på os, og det kommer vi til at bruge rigtig mange kræfter på i de her vintermåneder i fællesskab med hinanden.
Kommentar:  Jeg forstår godt, at spørgeren meget gerne vil have mig til at komme med et meget konkret svar på, hvad vi vil gøre. Men som jeg sagde, også da vi stod her for 2 uger siden, så er det et spørgsmål, der må drøftes i su-forligskredsen, men som samtidig også – og det tror jeg egentlig også spørgeren vil være enig i, når vi drøfter det i fællesskab – kan løses bedre, end det blev løst under den tidligere regering; for vi  har  områder, hvor vores virksomheder råber på arbejdskraft, og det tror jeg kan gøres mindre firkantet, end vi gjorde. Derfor vil jeg i første omgang senere på efteråret drøfte de her su-udgifter til vandrende arbejdstagere og engelsksprogede uddannelser med netop su-forligskredsen.

Svar:  Det lyder rigtig godt, men som sagt er det, der bekymrer mig, at man i henhold til forståelsespapiret vil fjerne den begrænsning af engelsksprogede studerende, som jo var det svar, som man i forligskredsen nåede frem til som værn mod stigende su-udgifter til vandrende arbejdstagere. Det bekymrer mig, at ministeren blot siger, at det må vi drøfte, uden at ministeren selv har noget bud på, hvad der skal træde i stedet for den værnsregel, som den tidligere regering indførte.
Kommentar:  Jeg tænker, om ministeren kan forstå, hvis nogle af hendes soldater måske står med opfattelsen af, at de har bidraget til noget ulovligt her. Der er også udtryk for, at det kan blakke soldaternes ry og rygte i den danske befolkning, at de har deltaget i det her. Og hvad vil ministeren gøre, for at denne tillid opbygges, og at ministeren ikke i fremtiden er med til at sende sine soldater ud på ulovlige missioner?

Svar:  Ingen soldater har været udsendt på ulovlige missioner. Ingen soldater har været udsendt på ulovlige opgaver. De eneste, der påstår det, er Konservative Folkeparti. Og derfor vil jeg på det kraftigste opfordre til ikke at turnere rundt med påstande, der ikke er rigtige. For det er jo det, der i givet fald kan blakke Forsvaret og soldaternes ry. Der er heller ikke nogen soldater, der kan have været i tvivl om beføjelserne. De opgaver, de har løst, står beskrevet i soldatens kort, og derfor kan jeg opfordre til, at man stopper med at turnere med noget, der simpelt hen ikke er rigtigt. Der har været fuld lovhjemmel til de opgaver, som Forsvaret har udført: forsvarslovens § 7.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen er slut. For stemte 109 (S, DF, V, EL, LA, ALT, RV, SF og KF), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0 Lovforslaget er enstemmigt vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Kommentar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 103 (S, DF, V, EL, LA, ALT, RV, SF og KF), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er enstemmigt vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.