kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Jeg synes, det her er et meget relevant og også principielt spørgsmål at diskutere. Jeg vil godt sige, at regeringens mål med at stile et brev til Folketingets formand var at få rejst en diskussion om de principielle overvejelser om forholdet mellem regering og Folketinget, som jeg synes den her konkrete sag giver anledning til. For os har det egentlig aldrig handlet om den konkrete sag, og det er jo også derfor, at vi nu frigiver alle dokumenter, der måtte være i den her sag. Det har ikke handlet om den konkrete sag, men jeg synes, det er vigtigt, at Folketinget tager stilling til, hvad Rigsrevisionens opgave skal være i forhold til det lovforberedende arbejde. Jeg havde egentlig også regnet med, at Venstre ville være enig i, at det er en vigtig principiel diskussion, så vi sendte brevet for at få rejst denne principielle diskussion. Og vi er meget glade for det udfald, der tegner sig nu, netop at vi i den konkrete sag gør alt, hvad Rigsrevisionen sådan set beder om, og udleverer de relevante papirer, men at vi også får en principiel drøftelse af, hvordan Rigsrevisionen egentlig kan gå ind i det lovforberedende arbejde.

Svar:  Tak. Så meget for det principielle, som vi jo principielt godt kan diskutere på et tidspunkt. Men nu diskuterer vi så det konkrete. Nu sagde statsministeren, at det for hende ikke handler om den konkrete sag, men det gjorde mit spørgsmål netop – det handler om den konkrete sag. Det handler om det forhold, at der var et kæmpe hul i det lovforslag, som klima- og energiministeren lagde frem, som betød, at det eksploderede derude, og antallet af solcelleanlæg altså voksede fra 5.000 til 60.000 på kort tid med en milliardregning til danskerne til følge. Så forsøgte man at reparere det, så var der et hul mere, og så kom der et hul til, og man sad med det i månedsvis. Det, der umiddelbart, med det indblik, jeg har, kan ses, er jo også, at man har siddet nogle advarsler overhørig, og det er sådan set bare derfor, jeg spørger: Hvornår blev statsministeren første gang opmærksom på, at regeringens solcellelov medførte helt ukontrollerede meromkostninger?
Kommentar:  Det gør ministeren ikke. Jeg mener, at gravhøje og andre fortidsminder er en vigtig del af vores kulturarv. Jeg mener, at det præg, vores forfædre satte på vores land, er med til at minde os om, hvem vi er i dag, hvorfor vi er her i dag. Det skal vi mindes om en gang imellem. Det er det, der gør, at mennesker tager i krig og risikerer deres liv for det her land. Det er de værdier, der ligger spredt rundtomkring, blandt andet i gravhøje, i kongeriget Danmark. Dem er jeg stolt af.

Svar:  Jeg synes, at den afslutning var, som var den taget direkte ud af Dansk Folkepartis mund. Det er jeg glad for at høre, men jeg håber så samtidig, at ministeren tager det, at der er mennesker, der kommer i klemme, med sig; der er mennesker, som føler sig kørt over af systemet ved tilfældigheder, og man beskytter et hensyn, som de i den konkrete sag simpelt hen har svært ved at se formålet med. Og jeg håber, at ministeren på et tidspunkt vil være med til at lave en lempelse af administrationen. Tak.
Kommentar:  Tak. Som jeg hører ministeren, er en del af pengene altså brugt på det, som der er fastlagt i aftalen, altså energiforbrug, klimasikring, digitalisering, tilgængelighed, effektivisering af nybyggeri og drift, ny teknologi og bæredygtighed. Men derudover er en del af pengene blevet brugt på, jeg hørte blandt andet ordet udekøkkener og et par andre forhold, som der jo ikke står i aftalen her. Mener ministeren, at pengene er brugt hensigtsmæssigt, når de ikke er brugt på de emner, som er beskrevet i aftalen?

Svar:  Jeg går ud fra, at udekøkkener hører under de overskrifter, som er sat i aftalen. Ellers går jeg ikke ud fra, at man ville bruge pengene på det.
Kommentar:  Tak for det. Det må forstås på den måde, at det her selvfølgelig er noget, regeringen har noteret sig, men at det alligevel ikke gør det store indtryk. Nu har ministeren flere gange her i Folketingssalen i dag talt om den her ydelseskommission. Har ydelseskommissionen til opgave at komme med forslag til, at ydelserne skal være lavere end det nuværende niveau?

Svar:  Nej, ydelseskommissionen får ikke til opgave at foreslå, at ydelserne skal være lavere, ligesom den heller ikke får til opgave at foreslå, at ydelserne skal være højere. Men den vil få til opgave at komme med anbefalinger til et nyt ydelsessystem, som tager hensyn til, at det set fra kassedamens perspektiv skal kunne betale sig at arbejde. Vi skal ikke have ydelser, som i sig selv betyder, at vi får en øget tilstrømning, for eksempel ved at de ligger markant over vores nabolandes, og at der bliver taget hensyn til, at de børn, der vokser op i Danmark, også vokser op under nogle forhold, som vi synes er rimelige. Det er jo nogle svære hensyn at balancere, og det er i hvert fald ikke lykkedes for det danske Folketing at finde den balance i de sidste 20 år, hvis du spørger os.
Kommentar:  Jeg ved ikke, hvad det er for en ideologi, der har været den førende i det her. Altså, det, vi primært kommer til at evaluere, er jo den lovgivning, der blev indført af den tidligere socialdemokratiske-radikale-SF-regering i 2013, og det er vel efter den, der primært har været et stigende antal konkurser. Så det er jo ikke noget, jeg selv som sådan har et nært så stort ansvar for som spørgeren. Jeg tror, det er vigtigt, at vi får borgeren i fokus. Jeg tror, det er vigtigt, når det sker, for selv om vi får lavet det bedre, tror jeg aldrig, vi kommer i en situation, hvor der slet ikke er nogen konkurser. Det tror jeg heller ikke spørgeren forestiller sig der aldrig vil være. Det, der er det vigtige, er selvfølgelig, at vi har borgeren i fokus, og at der bliver en ordentlig overgang i de få tilfælde, hvor det vil ske. Jeg har selv været ude og møde ældre mennesker, som har været i den situation, og som har sagt – det var for eksempel i Frederiksberg Kommune, som jeg har besøgt – at det foregik fuldstændig smertefrit, og at de overhovedet ikke opdagede, hvad der var sket. De fik stadig en god service.

Svar:  Det håber jeg da så sandelig også de har fået. Det kunne lige have passet andet. Udgangspunktet må være, at borgerne får en god service og gerne en bedre service end den, de har nu. Hvis vi kan gøre det, er det fremragende. Men jeg skal bare lige høre ministeren: Står ministeren her i Folketingssalen og sådan set indrømmer, at den der ideologiske snak, der har været, om, at vi kunne komme meget længere på literen ved lige at sende noget i udbud, i virkeligheden har været mislykket, i den forstand at man så har fået prisen presset hen et sted, hvor det var urealistisk i forhold til at løbe rundt? Altså, man svigter nogle borgere, fordi der er usikkerhed – overlever firmaet, eller overlever det ikke? – men man får jo også lokket nogle private aktører ud på tynd is, for hvis de presser prisen og gør det så billigt, som man har foregøglet at det kunne lade sig gøre, jamen så er det svært at få det til at løbe rundt. Så de priser, kommunen havde oprindelig, var måske de rigtige.
Kommentar:  Min definition af socialisme er ikke at redde banker. Min definition af socialisme er at redde befolkninger, og det er det, som min bekymring går på her. Vi binder os til at redde en pokkers masse banker, men vi kommer til at lade det gå ud over ganske almindelige mennesker. Det er det, der er problemet med finanskrisen. Det, jeg godt kunne tænke mig at høre fra SF, er, om de virkelig mener, at man kan tillade sig at sige ja til, at ikke bare danske, men også EU-bankdirektører i fremtiden skal reddes, uden at befolkningen bliver spurgt ved en folkeafstemning?

Svar:  Hvis vi kunne lave en lov her i Folketinget, der hed, at nu vil vi forbyde fremtidige finanskriser, så var det jo helt fantastisk. Men ordføreren ved jo lige så vel som jeg, at der højst sandsynligt kommer kriser i fremtiden igen. Vi kommer ikke til at undgå det helt. Vores opgave her er, når vi ikke kan lave hele verden om i morgen, at lave nogle foranstaltninger, der gør, at kriserne bliver meget mindre, og at man i hvert fald har en fond på 410 milliard kroner, der er betalt af bankerne selv, før man overhovedet skal overveje at komme ind og kigge på, hvad man så skal gøre ved det. Det er rigtigt, at staterne er bagstoppere, men det var de jo i den grad også i den krise, der eksploderede i 2008. Jeg kan ikke forstå, at Enhedslisten ikke er med på at tage 410 milliard kroner af bankernes penge for at få en fond, som i første omgang kan rydde op.
Kommentar:  Forhandlingen drejer sig herefter om lovforslaget som helhed. Og da der ikke er nogen, der beder om ordet, går vi til afstemning.

Svar:  Vi stemmer om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte 110 (V, S, DF, SF, KF, RV, EL, LA og Christian H. Hansen (UFG)), imod stemte 1 (V) (ved en fejl), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Kommentar:  Som jeg også har sagt tidligere, synes jeg hverken, det er fantastisk, eller at det er en katastrofe. Jeg mistænker egentlig den tidligere Venstreledede regering for at mene nogenlunde det samme, for hvis det havde været så stort et problem, at man kunne sende en børnecheck ud af landet, hvorfor forsøgte man så ikke at ændre det, da man havde muligheden for det? Vi har jo ikke ændret på, at man kan sende en børnecheck ud af landet. Sådan var det jo også, da herre Lars Løkke Rasmussen var statsminister, så min personlige holdning er, at det er en stor udfordring, hvis det bliver et økonomisk problem, og som det er nu, er det ikke en katastrofe, men jeg synes bestemt heller ikke, at det er fantastisk. Derfor synes jeg, at det her med indeksering kan være en interessant idé. Problemet med det er bare, at vores jurister siger, at det ikke er lovligt, og det må vi så undersøge nærmere. Kan det være rigtigt, og hvis det ikke er lovligt i dag, kan det så blive lovligt, ved at man ændrer forordningen? Jeg synes, at vi i den her sag har lyttet ikke alene til Venstre, men også til den generelle diskussion, der er i den her sag. I virkeligheden tror jeg ikke, der er så store forskelle i de holdninger, man har i sagen. Det, der så bare er vores ekstra problem, er, at vi skal finde nogle løsninger, som også holder sig inden for lovens rammer. Min invitation i dag står ved magt. Jeg håber, at Venstre og De Konservative vil være med til det.

Svar:  Statsministeren svarede desværre ikke rigtig på mit spørgsmål. Altså, man begynder at lave en forkert udlægning af, hvad det var for lovgivning, vi lavede. Det er jo rigtigt, at man kunne sende børnechecken ud, når man havde optjent retten til den. Det, der var hele pointen, var, at når man havde været på det danske arbejdsmarked i 6 måneder, fik man en begyndende ret til noget af børnechecken, og efter 2 år fik man den fulde ret. Det, der er interessant, tror jeg – også for danskerne – er at få at vide, hvad statsministeren egentlig synes om det. Men man må jo forstå, at statsministeren ikke synes det ene eller det andet. Det er noget, man kan leve med. Det er vel også derfor, at man de facto har siddet på hænderne igennem 6 måneder uden at afdække alternativer. At man så øjensynligt nu vil gå i byen i forhold til Kommissionen med et eller andet, man øjensynligt ikke selv tror på, er jo ikke nogen særlig offensiv forhandlingsstrategi. Men altså, igen vil jeg sige, at jeg gerne vil vende mig mod et nyt emne, men det når vi nok ikke i dag. Vi møder op til alle de møder, vi bliver inviteret til. Vi synes, at regeringen har spildt mange gode måneder, hvor der kunne have været afsøgt alternativer, og jeg er nødt til at sige, at for Venstre vil det afgørende for vores opbakning til noget andet end det, regeringen allerede har lagt frem, være, at vi oplever, at det virker umiddelbart, altså at der opstilles noget, som kan være med til at værne om den danske børnecheck. Det er ligesom det, der vil være vores lakmusprøve på, om det er interessant eller ikke er interessant.
Kommentar:  Jeg synes da, at Venstres ordfører skal være glad for, at den her regering gennemfører det, som Venstres egen minister på området, herre Jakob Ellemann-Jensen, sådan set sagde han ville gøre, hvis ikke indsatsen virkede. Den virker ikke, vi er bagefter, og derfor skal der ske noget mere, og det er det, regeringen har taget initiativ til fra 2020, og det håber jeg at Venstre, når det kommer til stykket, vil bakke op om.

Svar:  Tak for det, og det er så også i forlængelse af det andet. Hvordan vil ministeren sikre, at andre muligheder end fremrykning af krav om efterafgrøder længe inden aftaleperiodens udløb med store konsekvenser for landmændene, hvilket er meget dårligt, afprøves først?
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag, og der er ingen, der beder om ordet, så vi går til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte: 108 (V, S, DF, SF, KF, RV, EL og LA), imod stemte: 0, hverken for eller imod stemte: 0. Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.
Kommentar:  Det er jeg sådan set meget enig i. Men når vi skal tage styringen tilbage, samtidig med at jeg også hører, at vi skal give friheden tilbage til lærerne til at kunne have et bredere valg, ligger der jo et dilemma – vi kan kalde det en handlingsplan eller en strategi; jeg er sådan set bare interesseret i, at der sker noget – og den styring, vi skal tage tilbage, er jo så ikke styringen af kommunerne, for kommunerne skal stadig væk have friheden, men hvad er det så for en styring, vi skal tage tilbage?

Svar:  Det handler jo i virkeligheden om at tage styringen tilbage på den måde, at vi giver friheden tilbage. I dag bliver det jo styret af alle mulige andre aktører, blandt andet af det, at der i virkeligheden er så få muligheder. Hvis man først er gået ind på det spor at bruge de digitale læremidler, er der i virkeligheden meget få valg, man kan træffe, om, hvilke undervisningsmaterialer man gerne vil benytte. Jeg synes, at det går helt tilbage til spørgsmålet om, hvad skolelærerens rolle egentlig er. Og for mig at se er lærerens rolle også at organisere indholdet i fagene som et led i den almene dannelse af eleverne. Det kræver jo en frihed til at vælge egne undervisningsmaterialer. Når vi har ladet digitaliseringen gøre så hurtigt et indtog i skolerne, har vi jo også udfordret lærernes frihed til selv at vælge undervisningsmaterialer og selv organisere indholdet i fagene, så det passer til den enkelte gruppe elever, og så det passer ind i den dannelsesopgave, som lærerne har.
Kommentar:  Selvfølgelig er al form for vold ubehageligt, men jeg tænker, at det her i voldtægtssagerne må være ekstremt ubehageligt at skulle sidde og anmelde og genopleve de ting, man har været udsat for – ikke fordi jeg siger, at alt andet ikke også er. Men det her må være helt særlig ubehageligt. Jeg hæfter mig sådan lidt ved, at der bliver sagt, at politiet skal trænes i mere empati og forståelse. Og der kunne jeg godt tænke mig at høre ministeren, om der – ud over alle de tiltag, som er blevet omtalt – er noget særligt på vej om, hvordan man kan træne empati og forståelse for personer i den her situation. Er det noget, vi kan forvente fra ministeren?

Svar:  Jamen det er der. Altså, vi har snakket om minimumsagsbehandlingsskridt i politiet – det er et initiativ, som er færdigimplementeret. Vi forventer, at den her materialesamling over traumereaktioner er færdig her i sommeren i år. Så snakker vi om videoafhøringer af ofre; det er noget af det, som vil indgå i den flerårsaftale for politiet, vi skal til at forhandle. Så er der det, vi kalder traumeinformeret praksis, som vi også skal arbejde videre med, der er revision af ...
Kommentar:  Tak for det svar, som jo var, om man så må sige, et på den ene side og på den anden side-svar. Vil regeringen følge det forskningsprojekt, der nu meget klart dokumenterer, at lavere ydelser har en betydning for tilstrømningen af flygtninge og udlændinge til Danmark?

Svar:  Jeg skal lige være helt sikker på, hvad der bliver spurgt om. Bliver der spurgt, om vi vil følge forskningen? Jeg følger jo med i forskningen og interesserer mig for den, og det er ikke det første studie, der forsøger at finde ud af, hvad sammenhængen er, og hvorfor folk søger mod bestemte destinationslande. Jeg følger også asyltilstrømningen til forskellige europæiske lande, og der kan jeg i hvert fald konkludere, at man ikke en til en kan sætte en sammenhæng mellem, at jo højere ydelser, jo flere asylansøgere. Der må også være andre forhold, der gør sig gældende, for eksempel muligheden for familiesammenføring, muligheden for at få et illegalt arbejde, hvis man får afslag på asyl, og hvor hurtig sagsbehandlingstiden er. Ydelserne er helt sikkert en komponent, men jeg vil bare advare imod, at vi stirrer os blinde på den ene komponent.
Kommentar:  Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.

Svar:  Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 1-3, tiltrådt af et flertal (udvalget med undtagelse af Radikale Venstre og Alternativet)? De er vedtaget. Hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nummer 19 uden for betænkningen af justitsministeren som vedtaget. Det er vedtaget. Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 4, tiltrådt af et flertal (S, DF, V, LA, SF, KF og IA), om ændringsforslag nummer 5-15, tiltrådt af et flertal (udvalget med undtagelse af RV og ALT), om ændringsforslag nummer 16, tiltrådt af et flertal (S, DF, V, LA, SF, KF og IA), eller om ændringsforslag nummer 17 og 18, tiltrådt af et flertal (udvalget med undtagelse af RV og ALT)? De er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.
Kommentar:  Mange tak. Jeg kunne ikke være mere enig med ministeren i, at det er rigtigt, at vi har set en stigning i antallet af flygtninge og indvandrere, der kommer ind på arbejdsmarkedet, men med hensyn til kvinderne ser tallene meget beskedne ud. Danmarks Statistik har været ude med nogle tal, som viser, at for kvinder fra primært Syrien, Irak, Somalia og Libanon er det 7 ud af 10, der står uden for arbejdsmarkedet. Ergo er det rigtig, rigtig mange mennesker. Ministeren havde et indlæg, et interview tilbage i januar måned, hvor jeg syntes der var nogle rigtig gode overvejelser med hensyn til integrationsområdet. Og der var næsten ingen grænser for, hvad ministeren ville gøre for at få alle med, og der var ikke nogen, der skulle stå udenfor. For eksempel var første punkt: Når indvandrere kun halvhjertet tilegner sig sproget, forsvinder deres bekymringer og drømme ud af den fælles samtale, og det duer ikke, for sådan bliver de aldrig medborgere. Det synes jeg er interessant, og for at blive ved det første punkt kunne jeg godt tænke mig at spørge om noget. Nu nævner ministeren det her med kravet om de 37 timer, og det synes jeg er fint, men ministeren siger jo også, at det her gælder for nyankomne. De problematikker, vi har ude i nogle bestemte områder, altså i ghettoområderne, handler jo ikke om nogen af de nyankomne, for det er jo nogle, der har boet der, hvor det er blevet en norm, og hvor børn vokser op i det. Så jeg kunne godt tænke mig at spørge lidt mere om det: Alle dem, som ikke er her helhjertet – hvad vil man gøre ved dem?

Svar:  Det synes jeg er en totalt relevant diskussion, for det er nogle mennesker, som er kommet hertil, og som i mange år har været på passiv, offentlig forsørgelse, og hvor det er blevet normen og kulturen og dermed også den kultur, der videregives til næste generation, at penge er noget, der kommer fra kommunen, og det er ikke noget, der kommer, fordi man er stået op om morgenen og er gået ud ad døren med en madpakke under armen. Det er det sidste, vi skal hen til. Hvis du for eksempel tager integrationsgrunduddannelsen, kan den i dag benyttes af nyankomne. Men hvorfor egentlig kun nyankomne, for den viser sig jo at være en succes? Det kunne jeg godt tænke mig at diskutere med arbejdsmarkedets parter, for måske kunne nogle af dem, der har været her i mange år, også få mulighed for at benytte sig af den, som vi kan se er en succes.
Kommentar:  Når jeg kigger på tallene, kan jeg konstatere, at det er korrekt, som spørgeren siger, at der kom flere udlændinge til Danmark i 2010, end der gjorde i 2001. Jeg er til gengæld ikke enig i de tal, spørgeren nævner. Vi taler ikke om, at 80.000 kom til Danmark i 2010 – vi taler om, at der alt i alt af både tredjelandsborgere og EU-borgere i 2010 kom lidt over 21.000 til Danmark for at arbejde. Jeg tror faktisk, at både spørgeren og jeg har en interesse i, at vi får arbejdspladser til Danmark, så vi kan klare os i den internationale konkurrence, og at vi ikke, som vi gør i dag – og det gør vi – skal opleve, at man vælger at investere i Sverige, Tyskland og Storbritannien, bare for at nævne nogle af vores nærmeste markeder. De lægger arbejdspladserne der, og det betyder, at vi i virkeligheden taber arbejdspladser i Danmark, og det gjorde vi de sidste 10 år under den borgerlige regering, hvor vi tabte 100.000 arbejdspladser. Den problemstilling tager vi fat på, for vi mener ikke, at Danmarks velfærdssamfund kan eksistere på sigt, hvis vi ikke også sørger for, at der kommer arbejdspladser. Og en af problemstillingerne her er blandt andet spørgsmålet om, hvorvidt det er nemt at få visum eller ej, og der må vi erkende, at de danske regler for at få adgang til at få visum ikke er de samme som for eksempel i Tyskland og Sverige; de er mere besværlige og kringlede, end de er i vores nabolande.

Svar:  Tak. Jeg håber jo så bare, at ministeren til trods for den her uenighed vil anerkende – så kan vi diskutere tallene bagefter over en kop kaffe – at der har aldrig nogen sinde været flere udlændinge, end der er nu, som er kommet for at uddanne sig eller få et arbejde i Danmark. Der har aldrig været flere i Danmark, end der er nu ifølge de nyeste tal, vi har til rådighed. Danmark har aldrig været mere tilgængeligt, end Danmark er i dag, og det synes jeg at ministeren skal have med, når ministeren blandt andet til Berlingske Tidende siger, at det er 10 års forkert politik, som har gjort, at Danmark er et lukket land. Det synes jeg er en ganske grov form for overdrivelse, som ministeren giver udtryk for, og det er derfor, jeg har ønsket den her præcisering i dag. Men jeg vil trods alt gerne takke for svaret.
Kommentar:  Tak. Det var da dejligt at høre, at Dansk Folkepartis ordfører erkender, at Dansk Folkeparti har været med til at bruge 10 milliard kroner af lejernes opsparede midler i Landsbyggefonden på nybyggeri frem for renoveringer. Mit opfølgende spørgsmål er egentlig ganske kort og klart: Vil Dansk Folkepartis ordfører ikke give mig ret i, at når Dansk Folkeparti er med til at bruge pengene på nybyggeri, er der også færre penge for lejerne til at bruge på renoveringer? De 10 milliard kroner, som Dansk Folkeparti har været med til at tage fra lejerne til nybyggeri i de seneste år, havde været gode at bruge i dag på at renovere hos de selv samme almene lejere, så derfor er mit spørgsmål: Er Dansk Folkepartis ordfører ikke enig med mig i, at hvis man ikke havde brugt pengene på nybyggeri, havde der været mange flere penge til at renovere boliger for her i 2010, i 2011, i 2012 og i årene fremover?

Svar:  Nej, jeg er sådan set ikke enig med herre Thomas Jensen. Og herre Thomas Jensen har jo selv været med til at bruge de penge, men det glemmer herre Thomas Jensen bare at sige, nemlig at Socialdemokraterne har deltaget. Men jeg er da enig i, at det er en god investering, som man har lavet, i nybyggeri, for når lånene i det nybyggeri, vi laver, bliver uamortiseret, går en del af dem til Landsbyggefonden, så det er jo en investering, vi foretager. Det kan Socialdemokraterne måske ikke se, men nu er det altså oplyst.