Kommentar:  For SF er det rigtig vigtigt at sætte offeret i centrum. Når der bliver begået en kriminel handling, og når det går ud over en anden person, er der først og fremmest en situation, som der skal rettes op på i forhold til offeret. Jeg tror, at når vi snakker rigtig meget om straf i Danmark, er det, fordi det nærmest er det eneste, offeret står tilbage med, når der er sket en kriminel handling. Jeg synes, vi er alt for dårlige i Danmark til at tilbyde den hjælp, der skal til, for at offeret kan komme over de her hændelser. Når det så er sagt, vil jeg sige, at vi selvfølgelig kan støtte lovforslaget. Vi er glade for, at vi på nogle områder er blevet imødekommet i forhold til vores ønsker. Vi har længe villet, at der, når en gerningsmand bliver løsladt, kan ske en underretning af offeret. Det har været en del af vores retspolitiske program i årevis, og det er jeg selvfølgelig glad for at regeringen nu har taget på sig og fået fremlagt her som en mulighed. Jeg er også glad for, at restorative justice-tankegangen, det, vi på dansk kalder genoprettende ret, på en eller anden måde sniger sig lidt mere ind i det danske retssystem, i forbindelse med at det nu bliver muligt for offeret i højere grad end tidligere at give udtryk for sin oplevelse af sagen. Det synes jeg er utrolig vigtigt, for retssager, som de kører nu, er måske ikke særlig egnede til, at ofret kan komme frem med sin oplevelse af sagen, fordi retssagen først og fremmest er et mellemværende mellem staten og gerningsmanden. Jeg synes, det er utrolig vigtigt, at offeret også får den mulighed, og det ville jeg i virkeligheden gerne arbejde meget, meget mere med. Derfor er jeg en lille smule skuffet over, at man ikke vil udvide konfliktrådsordningen, fordi man lige har gjort den til en landsdækkende og permanent mulighed. Jeg synes faktisk, vi skal komme i gang med at få nogle erfaringer med at have det som et alternativ til retssagen også. Ellers må jeg sige, at det jo er lidt spinkelt, hvad der er kommet ud af de mange gode forslag, der blev stillet af Socialdemokraterne og SF. Jeg ærgrer mig lidt over, at man ikke har fundet en plads til selve offerfonden. Det tror jeg kunne være et rigtig godt forslag at tage fat i, når vi nu også snakker om, at det måske skal være nemmere at få eftergivet straffesagsomkostningerne. Så kunne jeg godt se, at det her kunne være en slags afløsning for det system. I Sverige, står der noget om i betænkningen, har man valgt at lave en offerfond, fordi staten ligesom stiller sig på offerets side. Det vil jeg da håbe at staten også gør herhjemme, og jeg synes, det ville være et væsentligt bidrag. Jeg kan ikke forstå, at det sådan administrativt og økonomisk ikke skulle kunne lade sig gøre herhjemme, når det kan i Sverige, så det tror jeg er et forslag, vi kommer til at arbejde videre med. Så er der vores forslag om bistandsadvokaterne. Jeg synes, det er nødvendigt at se på, om de ikke kan få en lidt mere aktiv rolle i voldtægtssager. Som Dansk Folkepartis ordfører nævnte, er det sådan, at der, hvor der er beskikket en bistandsadvokat, fører det faktisk til flere domfældelser. Men der er også en form for skævhed i en retssag om voldtægt, for de er lidt specielle ved, at der kun har været offeret og gerningsmanden. Der er rigtig mange af de her sager, der falder. Gerningsmanden har en forsvarsadvokat med, som han har kunnet tale med i fortrolighed, og mange af spørgsmålene går jo på at underminere offerets troværdighed. Offeret har ikke på samme måde en, som kender offeret og er rigtig godt inde i omstændighederne. Der er selvfølgelig anklageren, men det er ikke helt det samme som at være repræsenteret af en, der er tættere på en, og der mener jeg faktisk at vi bør give bistandsadvokaterne en mulighed for også at stille spørgsmål, så det højner offerets troværdighed i de her retssager. Vi er nødt til at styrke offerets retsstilling i de her retssager, for der er rigtig mange af de sager, der falder. Så er der forslaget om psykologhjælp. Der må jeg have et naivt håb om, at vi kan gøre det bedre og skabe en form for flertal for det. Jeg håber meget, at Dansk Folkeparti er interesseret i at lave en beretning om lige præcis den del. Så bliver jeg nødt til at nævne offerrådgivningerne som det sidste, for det var også en del af vores forslag. Vi havde rigtig gerne set, at det blev styrket noget mere. Jeg er glad for, at der er kommet et sekretariat nu, og at det er muligt at aflønne offerrådgiverne, så de i hvert fald får dækning for deres transportudgifter. Men jeg synes stadig væk, at det simpelt hen er for tyndt, at vi i Danmark synes, at al den her hjælp til ofrene nærmest skal ligge i frivilligt regi. Det mener jeg faktisk godt vi kan gøre bedre. Det er ikke en underkendelse af, at offerrådgiverne faktisk gør et fantastisk stykke arbejde, for det mener jeg de gør, men vi skal også passe på med, hvor meget der bliver lagt ud i frivilligt regi. Det er utrolig spinkelt, hvis det er, at man pludselig i en periode ikke kan finde offerrådgivere. Hvad gør man så? Så er der ingen hjælp at få. Så det synes vi kunne gøres bedre. Overordnet: Ja tak til forslaget, men lad os nu se på, om vi ikke i fællesskab kan nå frem til, at der er nogle af de her punkter, som vi kan lave et lille alternativt flertal for.

Svar:  Jeg kunne egentlig godt tænke mig at returnere spørgsmålet om det her med psykologhjælp. Kender ordføreren de nuværende muligheder? Det er den ene ting. Og hvad skal loftet være? Det er jo rigtigt, at hvis man har brug for psykologhjælp kan det nogen gange være kortvarigt, og andre gange kan det være langvarigt, og det kunne jo være ønskværdigt, hvis alle bare fik den hjælp, de nu engang skulle have, men så må vi tilbage til virkelighedens verden, for sådan er det jo ikke nødvendigvis, for såre simpelt har vi også en vis økonomi, som vi er nødt til at tage hensyn til. Men jeg kunne godt tænke mig at spørge: Hvad skal loftet være?