Kommentar:  Tak. Jeg vil med det samme kvittere for, at ministeren og ministeriet har planer om at få udarbejdet et sæt regler, som gør, at virksomhederne er lidt bedre stillet. For det her drejer sig jo om, at vi for over et år siden har været med til at underskrive en konvention om at forbyde klyngevåben. Og vi har for et halvt år siden haft en debat i Folketingssalen, hvor ministeren, så vidt jeg husker, også var til stede og var meget positiv over for tankerne om, hvordan vi skulle komme videre med hensyn til at leve op til konventionens bestemmelser. For det drejer sig jo ikke kun om, at vi ikke skal bruge klyngevåben; det drejer sig også om, at der faktisk i konventionens tekst er en ordlyd, der forbyder, at man hjælper, tilskynder eller foranlediger andre til at deltage i aktiviteter, som er omfattet af konventionens bestemmelser, og det gælder for eksempel produktion af klyngevåben. Så der er ingen tvivl om, at hvis Danmark skal leve helt og fuldt op til konventionens bestemmelser – og det går jeg ud fra at vi alle sammen er fuldstændig enige om at vi skal, det er jo våben, der fortrinsvis går ud over tilfældige civile og meget, meget ofte børn; det er der masser af undersøgelser der viser – må vi også gerne gå lidt foran for bedre at trække tingene i gang, fordi vi er et af de lande, der kan sådan noget. Nu viser det sig jo så, at vi har en række syndere herhjemme. Vi har en række syndere, som, når de bliver taget i synderne eller selv opdager – det kan faktisk også være tilfældet – at de har overtrådt konventionens bestemmelser ved at investere i virksomheder, der fremstiller klyngevåben, så vælger at slutte de her investeringer. Det er derfor, den vejledning er så vigtig. Forskellen mellem at lave et forbud og lave en vejledning er jo efter min opfattelse ganske beskeden, for jeg tror faktisk, virksomhederne gerne vil det her. Derfor vil jeg endnu en gang spørge, om ministeren kunne tænke sig at uddybe sådan en vejledning, måske i samarbejde med organisationen DanWatch, så vi er sikre på, at vi giver vores virksomheder de bedste betingelser.

Svar:  Jeg vil starte med at sige til fru Pernille Frahm, at jeg faktisk er enig et meget langt stykke hen ad vejen. Jeg tror, et af problemerne er, at det nogle gange er vanskeligt for de virksomheder, vi taler om, faktisk at gøre det gode, de gerne vil. Det kan være private virksomheder, men sådan set også offentlige virksomheder, der i den gode sags tjeneste, simpelt hen fordi de ikke kender nok til det, kommer til at investere i virksomheder, der har en produktion, de faktisk generelt overhovedet ikke bryder sig om; der er måske et enkelt produkt, de synes er udmærket. Derfor vil jeg sige, at regeringen overordnet finder det meget vigtigt, at investorerne inddrager samfundsansvar i deres investeringer, og at de skal tage udgangspunkt i FN's principper for ansvarlige investeringer. Vi anerkender som sagt, at det kan være vanskeligt at afgøre, hvilke retningslinjer det så er, man skal følge, hvis man vil opføre sig ansvarligt – og det gælder både investorer, der ønsker at undgå at investere i producenter af klyngevåben, og sådan set også dem, der går videre og siger: Vi vil i det hele taget investere ansvarligt. Derfor tror jeg, at den rigtige vej at gå, ikke mindst i forhold til små virksomheder, der måske er lidt utrygge ved, hvordan de overhovedet skal bevæge sig rundt inden for det her meget komplicerede område, er at lave en vejledning. Den skal være af så generel karakter, at den kan bruges til alle typer ansvarlige investeringer, og den vil som sagt basere sig på FN's principper for ansvarlige investeringer. I forbindelse med at vi vil udarbejde vejledningen, vil vi både prøve at få de relevante parter med – forsikring og pension er helt oplagte, for det er nogle af dem, DanWatch har haft i søgelyset – og vi vil også involvere organisationen i FN, altså UNPRI, i det. Derudover har vi jo Rådet for Samfundsansvar, som jeg har etableret, og som jeg meget gerne vil have også skal spille en aktiv rolle i det videre arbejde.