Kommentar:  Mig bekendt er der ikke nogen, der er blevet sendt af sted mod sin vilje. Det er rigtigt, at Danmark har truffet beslutninger om at lade soldater rejse af sted. De folk, der har meldt sig til missionerne, har meldt sig frivilligt. Men det glæder mig da et eller andet sted at høre ordføreren, fru Marie Krarup, fortryde, at hun sagde ja til, at danske soldater skulle sendes i krig i Irak, fordi det viste sig, at grundlaget var fejlagtigt. Det er netop den slags ting, der gør, at vi skal tænke os godt og grundigt om, inden vi sender nogle af sted en anden gang, og have et langt større og bredere grundlag end det, der var tilfældet i forbindelse med Irakkrigen. Så meget håber jeg at man har lært. Men vi ønsker altså ikke at ændre forsvarsloven.

Svar:  Tak. Hvad er det danske forsvars formål? Det lyder som et dumt spørgsmål, hvor svaret er givet på forhånd: at forsvare Danmark, selvfølgelig. Men sådan er det desværre ikke. Faktisk har forsvaret også ansvaret for at fremme fred og sikkerhed i verden og respekten for menneskerettighederne. Det står der i loven om forsvarets formål. Faktisk er et militært forsvar af Danmarks territorium kun det næstøverste af de tre formål, som loven siger at forsvaret har. Det første formål er at forebygge konflikter og krig – og det siges ikke i hvilke områder af verden. Det andet er at hævde Danmarks suverænitet og sikre landets fortsatte eksistens og integritet. Og det tredje er at fremme en fredelig udvikling i verden med respekt for menneskerettighederne. Der er flere problemer i den lov. Derfor ønsker jeg med dette beslutningsforslag, at loven ændres. For det er selvfølgelig det andet formål, altså at hævde Danmarks suverænitet, der er det rigtige formål for det danske forsvar. Formål nummer 1 om at forebygge konflikter og krig giver også mening, hvis det indsnævres til vores nærområde. For hvordan og hvorfor skal dansk forsvar dog forpligtes til at forebygge konflikter i fjerne områder som for eksempel Afrika eller Sydamerika? Det giver kun mening, hvis vi taler om vores nærområder som Arktis eller det baltiske område. Det tredje formål er simpelt hen helt forkert. Selvfølgelig kan det da ikke være det danske forsvars opgave at fremme en fredelig udvikling i verden med respekt for menneskerettighederne, og da slet ikke, hvis det forstås sådan, at man ved at sprede menneskerettighederne fremmer en fredelig udvikling i verden. Hvis dette virkelig var forsvarets opgave, ville danske soldater være forpligtet til at kæmpe over hele jordkloden for indførelse af menneskerettigheder, og det mener vi jo ikke seriøst. Hvem ønsker sin søn sendt i krig for menneskerettigheder i Yemen eller Sudan? Og ville en sådan menneskerettighedsmission netop ikke føre til flere konflikter i verden? Man må sige, at den nuværende lov om forsvarets formål fra 1993 er en rest af den såkaldte liberale verdensorden, som er ved at blive afmonteret for øjnene af os. Den liberale verdensorden er navnet på den optimistiske indstilling til en verden, der vandt indpas efter den kolde krigs afslutning. Francis Fukuyamas idé om historiens afslutning blev gængs tænkning hos de fleste beslutningstagere og intellektuelle. Nu var kommunismen forsvundet med Sovjetunionen, og demokrati og menneskerettigheder ville brede sig over jordkloden og skabe fred og frihed for alle. Det ville næsten gå af sig selv. Men dog ikke helt, så man var nødt til at have væbnede styrker, der kunne hjælpe med til at give de lande, der var lidt langsomme til at ændre sig, et puf i ryggen, så de kunne komme i gang med den nødvendige demokratiske og menneskeretslige udvikling. Det er her, vores lovgivning fra 1993 kommer ind. Med Trump i Det Hvide Hus er Fukuyamas æra afsluttet, og det realistiske verdensbillede vil forhåbentlig brede sig. Det realistiske verdensbillede går ud på, at man anerkender, at forskellige kulturer og lande har forskellige værdier. Men anerkender ikke de såkaldt universelle menneskerettigheder som universelle. Man ser dem som et udtryk for dele af den vestlige kultur, altså for partikulære værdier udsprunget i en helt særlig sammenhæng og historie. Man behøver ikke at frygte andre kulturer og værdier, hvis blot man kan få en ordning, hvor man anerkender andre landes ret til at bestemme deres eget system og indenrigspolitik. Husk på, Vesten er jo ikke som Sovjetunionen, der faktisk følte en forpligtelse til at udsprede sin kommunistiske verdensrevolution til alle lande. Det var ret uhyggeligt. Det realistiske verdensbillede skal kombineres med de westfalske principper om suverænitet og ikkeindblanding i andre landes interne anliggender. Det giver stabilitet. Kan man få andre lande til at acceptere denne opførsel, er vi nået langt. Den liberale verdensorden er destabiliserende i sit væsen, fordi den giver os som bærere af de liberale værdier en forpligtelse til at udbrede dem i andre områder af verden. Det er det, der står i denne lov om forsvarets formål. Derfor er det vigtigt at få ændret. Med dette forslag om ændring af forsvarets formål til det helt logiske og realistiske at det er forsvarets opgave at forsvare det danske territorium og at forebygge konflikter og krig i Danmarks nærområde, vil vi være med til at afmontere utopien i den liberale verdensorden og geninstallere sund fornuft og pragmatisme i loven om forsvaret. For selvfølgelig kan vi ikke forpligte danske soldater til at sætte deres liv på spil for politiske utopier udtænkt kort efter Murens fald. Selvfølgelig kan vi kun bede dem sætte livet på spil, når der er alvorlige trusler imod Danmark og danske interesser. Det siger sig selv. Og derfor vil jeg naturligvis opfordre Tingets øvrige partier til at se positivt på forslaget. Tak.