kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Er det i overensstemmelse med ministerens opfattelse af ordene frit valg, når landets ældre ikke kan vælge tilkøbsydelser inden for den kommunale hjemmepleje, men kun hos de private aktører?

Svar:  Regeringen har indført frit leverandørvalg på et af de kommunale kerneområder, nemlig personlig og praktisk hjælp til borgere, som ikke selv er i stand til at udføre de her opgaver. Og det er regeringens klare holdning, at vi skal skelne mellem offentlige kerneopgaver, som kommunerne skal tilbyde, og så opgaver, der ligger ud over den offentlige service-forpligtelse. Vi er nemlig sikre på, at der er forskel på, hvad det offentlige er god til, og hvad det private marked dækker på bedste vis. Jeg er derfor ikke enig med spørgeren i, at der er en modsætning i at give borgeren et frit valg, når der er opstået et behov for hjælp, og så at tillade borgeren at købe sig til andre ydelser af private firmaer. At tillade kommunerne at tilbyde tilkøbsydelser vil netop være et brud med, hvad der traditionelt set er et kommunalt ansvarsområde, og det mener jeg ganske enkelt ikke er en god idé. Så vil jeg samtidig gerne understrege, at de gældende regler for frit valg jo ikke står i vejen for, at den enkelte borger sagtens kan modtage forskellige ydelser fra forskellige leverandører. At den ældre for eksempel gerne vil modtage sin personlige pleje fra den kommunale leverandør, forhindrer jo altså ikke samme borger i at få leveret den praktiske hjælp af en privat leverandør, der så også kan tilbyde borgeren andre ydelser.
Kommentar:  Mange tak for svaret. Vi er jo langt hen ad vejen rigtig enige med hinanden. Det, der er det allerallervigtigste i den her sammenhæng, er at undgå, at der er mennesker i vores samfund, som kommer i en helt uoverskuelig økonomisk gældsspiral. Det er det allervigtigste, og jeg tror også på, at der er politisk opbakning til, at det netop er det, som vi skal undgå. Jeg er rigtig tilpas med at høre, at ministeren nu vil være med til at undersøge, hvor udbredt det her er, for jeg er enig i, at det er dem, der gør det, der skal have en over nakken, og at dem, der ikke gør det, ikke skal have en over nakken. Det, jeg gerne lige vil spørge til, er: Kunne ministeren forestille sig, at man kunne lave det sådan, at alle, der udlåner penge, skal melde ind til det, der hedder KreditStatus, sådan at en udlånsvirksomhed kan se, hvad den borger i øvrigt har lånt andre steder, før man giver et hurtigt lån?

Svar:  Jeg er glad for at høre, at vi er meget enige om udfordringerne, og at vi skal være på forbrugerens side, også i den her sag. Det er jo derfor, at jeg gerne vil have undersøgt, hvor udbredt den her nye type af kreditter er, altså om reglerne virker efter hensigten. Det er vigtigt, synes jeg, at vi her i Folketinget kan blive enige om, at vi ikke indfører nye regler, uden at der er en god grund til det. Det var der på kviklånsområdet, hvor mange forbrugere, som spørgeren rigtigt var inde på, kom i klemme mellem høje renter og korte tilbagebetalingsperioder. Så hvis det er sådan, at reglerne omgås, skal vi selvfølgelig have set nærmere på det. Men i første omgang synes jeg, at vi skal få det undersøgt – også det konkrete spørgsmål fra spørgerens side om et egentligt register, hvor man kan gå ind og kigge på, hvad forbrugeren skylder i det hele taget.
Kommentar:  Jeg tror, at en af de faktorer, der er god, når det handler om at hive udenlandske investeringer til Danmark, blandt andet er vores kongehus. Når kongehuset tager rundtomkring i verden – når de for eksempel har været en tur i New York og snakket med udenlandske virksomheder og gjort dem opmærksomme på Danmark – måler vi jo ikke ligefrem bagefter på, hvad det præcis giver i kroner og øre, men vi ved, at det har en positiv effekt. Vi ved, det har en positiv effekt, at der tales om Danmark på en bestemt måde. Vi ved, at det, at den lille havfrue var i Kina, og at næsten alle kinesiske børn lærer om H. C. Andersen i folkeskolen, har en positiv effekt for Danmark. For det gør, at Danmark, som jo er et ganske lille land i den store verden, bliver noget særligt. Vi kan også blive noget særligt ved negativ omtale, og det er vi blevet i forbindelse med toldkontrolaftalen. Så vi må sige, at når man vægter, i forhold til hvor man skal lægge investeringer, kigger man altså også på, om landet er attraktivt at bo i. Hvis man synes, at man næsten fra starten af bliver stemplet som ikke ønsket, er det sværere at tage til det land. Og det indgår i virksomheders bedømmelse. Det kan jeg jo se helt klart, når jeg mødes med dem og diskuterer det her med dem. Men det er da korrekt, at det skal vi måle på, og vi laver faktisk også en måling på Danmarks omdømme i verden. Og så glæder jeg mig til at komme tilbage og snakke med spørgeren om det igen.

Svar:  Jeg synes jo, det er fint, at vi har en minister fra Socialistisk Folkeparti, som også kerer sig om kongehuset; det var måske lidt nye toner. Men hvis nu vi tager udgangspunkt i dagbladet Licitationen, er de kommet med nye tal så sent som den 26. september. Ifølge deres seneste opgørelser har Danmark inden for det seneste år fået 5.000 nye job. Men det er vel at mærke udenlandske håndværkere, som har fået job i Danmark. Altså, antallet af udenlandske ansatte inden for håndværksfag i Danmark er steget med 5.000, og samtidig skønner man, at 1.000 danske håndværkere så til gengæld har mistet deres arbejde. Det er jo faktuelt, og jeg synes måske, at ministeren – i stedet for at snakke om kongehus, havfruer og alt muligt andet, som er vældig hyggeligt – skulle prøve at tage udgangspunkt i de faktuelle konkurrencemæssige vilkår, de store udfordringer, som vores håndværkere og vores arbejdsgivere faktisk har med, at de bliver udkonkurreret af blandt andet østeuropæisk arbejdskraft. Det fremmer jo ikke væksten inden for det, som ministeren er minister for. Det fremmer ikke antallet af eksportordrer, at arbejdskraften i Danmark bliver udkonkurreret af østeuropæisk arbejdskraft og alt muligt andet. Jeg synes jo, at ministeren skulle prøve at tage det med ind i sine overvejelser og så have fokus på de her helt velbegrundede saglige problemstillinger.
Kommentar:  Tak. Jeg vil starte med at læse spørgsmålet op: Hvad er ministerens holdning til, hvem der skal eje en tandlægeklinik i fremtiden, og hvordan det sikres, at der bliver uddannet et tilstrækkeligt antal tandlæger?

Svar:  Ejerskab af tandlægeklinikker er reguleret i tandlægeoverenskomsten, som er indgået mellem Danske Regioner og Tandlægeforeningen. Af den overenskomst fremgår det, at tandlægepraksis kan drives både som et personselskab, et kapitalselskab og som en enkeltmandsvirksomhed, og alle tre virksomhedsformer kan betegnes som et tandlægeselskab. I forhold til ejerskab har parterne – og altså ikke os herinde politisk – besluttet, at over 50 procent af anpartskapitalen af et tandlægeselskab skal ejes af tandlæger. For mig som minister og for os som regering er det sådan set ikke afgørende, hvem der har ejerskabet. Det er afgørende, at der er en ordentlig kvalitet, en høj kvalitet, og at de ansatte, der er, også leverer tandlægeydelser af så høj kvalitet, at borgerne kan være trygge ved de tandlæger, som de besøger. Jeg har også indhentet et bidrag til besvarelsen fra uddannelses- og forskningsministeren, fordi der også bliver spurgt til det her med dimensioneringen, altså om vi får uddannet tandlæger nok. Da tandlægeuddannelsen ligger under uddannelses- og forskningsministerens ressort, har jeg spurgt, hvad der ligger til grund for det dimensioneringsniveau, som de har på nuværende tidspunkt. Og det er blevet fastlagt i 2015, at der uddannes 130 tandlæger årligt; Sundhedsstyrelsen anbefaler, at man uddanner cirka 130 tandlæger årligt – og der er i perioden 2013-2015 uddannet 128,7 tandlæger. Så i forholdet mellem det antal, vi uddanner, og det antal, vi har behov for, er der i hvert fald lige nu overensstemmelse, altså mellem prognoserne og det antal, der bliver uddannet. Men jeg vil sådan set gerne, foranlediget af det her, bede Sundhedsstyrelsen også drøfte den seneste tandplejeprognose med henblik på at afklare, om der kan være behov for at ændre på tallene.
Kommentar:  Forhandlingen er sluttet, og vi går til afstemning om de fremsatte forslag til vedtagelse. Der foreligger tre forslag. Der stemmes først om forslag til vedtagelse nummer V 44 af Martin Henriksen (DF), Mads Fuglede (V), Joachim B. Olsen (LA) og Naser Khader (KF) som omtrykt. Afstemningen er slut. For stemte 55 (DF, V, LA og KF), imod stemte 51 (S, EL, ALT, RV og SF), hverken for eller imod stemte 0. Forslag til vedtagelse nummer V 44 er vedtaget. Herefter er forslag til vedtagelse nummer V 45 af Mattias Tesfaye (S) og forslag til vedtagelse nummer V 46 af Søren Søndergaard (EL) bortfaldet. Hermed er forespørgslen afsluttet.

Svar:  Forhandlingen er sluttet, og vi går til afstemning om de fremsatte forslag til vedtagelse. Der foreligger to forslag. Der stemmes først om forslag til vedtagelse nummer V 47 af Martin Henriksen (DF), Karen J. Klint (S), Mads Fuglede (V), Joachim B. Olsen (LA) og Naser Khader (KF). Afstemningen er slut. For stemte 87 (S, DF, V, LA, RV og KF), imod stemte 14 (EL og ALT), hverken for eller imod stemte 4 (SF). Forslag til vedtagelse nummer V 47 er vedtaget. Herefter er forslag til vedtagelse nummer V 48 af Søren Søndergaard (EL), Carolina Magdalene Maier (ALT) og Andreas Steenberg (RV) bortfaldet. Hermed er forespørgslen afsluttet.
Kommentar:  Tak til fru Eva Flyvholm. Som dansk udenrigsminister vil jeg ikke stå her og vurdere, om en siddende præsidents opførsel i forbindelse med valget er acceptabel. Det er jo op til det amerikanske folk i et demokrati. For så vidt angår valgets legitimitet, vil jeg sige, som jeg har sagt før, at jeg har tillid til det amerikanske valgsystem. Nu vil jeg lade de amerikanske valginstitutioner gøre deres arbejde færdigt. Vi har fra statsministerens side og min egen side ønsket den nye Bidenadministration tillykke med valget.

Svar:  Men få dage efter valget, da Trump netop gik ud og sagde, at nu skulle optællingen stoppe og så videre, var den tyske udenrigsminister, Heiko Maas, ude på Twitter – det er jo sådan, det kører nu, ikke? – og sige: Det her er simpelt hen en uansvarlige opførsel. Han kom med en kritik af Trumps fremfærd. Kunne en dansk udenrigsminister ikke også have gjort det, eller var det forkert af den tyske udenrigsminister, eller hvordan skal vi forstå det?
Kommentar:  Når man hører på ordføreren, og ordføreren siger, at der er 130 milliarder placeret i skattely, så tror jeg, at mange, som ikke er inde i den her komplicerede lovgivning, får det indtryk, at der er tale om, at det er 130 milliarder, som er placeret  ulovligt  uden for landet; at der er nogle, der unddrager sig skattebetaling ulovligt. Så vil jeg bare gerne bede ordføreren redegøre for, hvor stor en andel af de her 130 milliarder der er placeret ulovligt uden for Danmark. For vi går meget op i, at vi har en retsstat, og derfor bryder vi os heller ikke om, at man indikerer, at virksomheder begår noget ulovligt, hvis de ikke gør det. Og jeg tror, at mange tilhørere, der hører på ordføreren, får det indtryk, at de her 130 milliarder er placeret ulovligt uden for landet. Så jeg beder bare ordføreren redegøre for, hvor stor en andel af de her 130 milliarder der er placeret ulovligt uden for Danmark.

Svar:  Der hvor man beviseligt ved, at der er foregået noget klokkeklart ulovligt, vil SKAT jo – i hvert fald i de fleste tilfælde – sikre sig, at der kommer en eller anden sag i gang. Men det, som jeg har sagt heroppefra i dag, og som jeg har sagt så mange gange, er, at mange partier med undtagelse af i hvert fald Liberal Alliance synes, at det er et problem, at vi er udfordret af, at store multinationale selskaber kan kanalisere deres overskud ud af Danmark via et andet land for at lade det ende i et skattelyland eller bruger transferpricing, bruger kunstige transaktioner for, vupti, ikke længere at have et overskud, man kan beskatte i Danmark. Det er det, vi er udfordret af. Jeg ved godt, at Joachim B. Olsen ikke går op i det, men problemet er den her gråzone. Det er derfor, at der hele tiden bliver taget skridt, gode skridt, synes jeg, også af den her regering – nu skal det jo ikke misforstås – i forhold til at kigge på transferpricing, i forhold til at kigge på hvidvaskningsdirektivet, så der hele tiden kæmpes for, at man får de juridiske værktøjer i EU til at bekæmpe det her.
Kommentar:  Tak. Er statsministeren enig i, at det er rimeligt, at Folketinget har mulighed for at spørge uddybende til de udtalelser, som statsministeren fremsætter i Folketinget og ved pressemøder?

Svar:  Det er lidt svært at kende forskel på det spørgsmål, der blev stillet før, og det, der bliver stillet nu, men jeg skal alligevel prøve at sige noget andet. Jeg vil sige, som jeg også sagde før, at det, at jeg har udtalt mig på et pressemøde, ikke i sig selv betyder, at jeg skal svare på eventuelle spørgsmål om sagen i Folketingssalen. Og det samme gælder, hvis der bliver spurgt i spørgetimen. Jeg svarer på rigtig mange spørgsmål i spørgetimen, og jeg synes, det er fantastisk, at vi har vores spørgetime, men det betyder ikke, at jeg for tid og evighed skal komme tilbage til de samme spørgsmål og svare på de samme spørgsmål, særlig når det er spørgsmål, som egentlig vedrører en ressortminister, i det her tilfælde beskæftigelsesministeren. Det, der egentlig er afgørende for mig, og det, man gør som statsminister, er jo også, at man kigger på: Hvad har forgængeren gjort på det her område? Hvad er ligesom kutyme? Og der har jeg kigget nøje på, hvad min forgænger, herre Lars Løkke Rasmussen, har gjort på det her område, og jeg synes egentlig, han har svaret ganske, ganske tydeligt, at det skal være sådan, at det er ressortministeren, der besvarer de her spørgsmål.
Kommentar:  Jeg vil gerne spørge ordføreren, hvad der ligger i ordene en markant strafskærpelse. Mener Dansk Folkeparti, at justitsministerens udspil, hvorefter en indbrudstyv, der før blev straffet med 60 dage, nu skal straffes med 80 dage, er en dækkende markant strafskærpelse?

Svar:  Jeg mener, at justitsministeren har taget det første skridt, men at vi ikke er i mål på det her område. Derfor synes jeg jo godt, at en strafskærpelse kan være langt mere markant. Og der håber jeg da at spørgerens parti vil arbejde sammen med mit parti for at sørge for at trække regeringen i en retning, hvor det her kan blive mere markant, og hvor vi kan slå hårdere ned både på de indbrud, hvor folk måtte være hjemme – for det synes jeg er afgørende – men altså også på de mange andre indbrud, der foregår, når folk ikke er hjemme.
Kommentar:  Det er et meget godt eksempel på nogle historisk betingede forskelle, som der ikke har været et stringent politisk arbejde med. De almene gymnasier har fået og fik, da de blev gjort til selvejende institutioner, og hvis de var særlig små, lidt ekstra i tilskud til at kunne oprette nogle flere studieretninger, selv om der var lidt færre elever. På den måde kunne de alligevel have en pæn vifte af udbud på de selvejende almene gymnasier. Man har så efterfølgende sagt: Jamen hvad med erhvervsskolerne? Giver det ikke også mening, at de skulle have et ekstra tilskud? Og det var det tilskud, jeg henviste til i mit svar før om, at man i 2010 så gav en regional takst til dem. Det er kommet af lidt forskellige grunde, og det har været nogle brede forlig, der har været indgået om det. Men man kan spørge sig selv om, hvorfor det ene fik, når det andet ikke fik, og derfor er det en af de ting, vi gerne vil kigge på, når vi lige kigger taxameterstrukturen igennem. Men en ting er det dog vigtigt at få sagt her, og det er, at de ændringer, der er blevet lavet, er lavet ved en omfordeling inden for den pågældende sektors egen økonomi. Det er ikke noget med, at man har taget fra erhvervsskolerne for at give noget til gymnasierne eller vice versa. De udkantstilskud, der for eksempel er givet, har været en omfordeling blandt den samme type institutioner.

Svar:  Tak for det. Hvad er ministerens holdning til, at der ydes A-niveau-takster per elev på de almene gymnasier, men at der ikke opereres med særlige A-niveau-takster på erhvervsgymnasierne?
Kommentar:  Det, der skal til inden for familiens ramme, for at man kan bestemme, hvordan familielivet skal udvikle sig, har ingen minister noget med at gøre. Det er fuldt og helt familiens egen afgørelse. Men vi har som regering et ansvar for at følge og udvikle vores samfund på en sådan måde, at det udvikles, som vi ønsker det i henseende til velstand og velfærdsprioriteringer. Her skal vi i forhold til samspillet mellem familie og arbejdsliv være opmærksomme på, at der er et samspil mellem skiftende regeringer og arbejdsmarkedets parter. Og der er faktisk i forhold til familierne i Danmark – set med øjne relateret til arbejdsmarkedet – udviklet en række goder, som arbejdsmarkedets parter har taget stilling til og bedømt, både i henseende til omsorgsdage eller feriefridage, fravær i forbindelse med barns første sygedag og længerevarende sygdom for børn og så videre Det er selvfølgelig en arbejdsmarkedsprioritering, som vi accepterer. Regeringerne har også sikret, at man i Danmark har mulighed for at aftale deltidsrettigheder, uanset hvilke regler der i øvrigt gælder, og vi vil selvfølgelig følge den udvikling. Men her er vi primært optaget af, at familierne har det bedst mulige frie valg på det bedst mulige velstandsfundament i Danmark.

Svar:  Ja, for man kan jo også vælge at se sådan på det, at vi har en politisk opgave i at sikre, at der er de bedste rammer for, at der er et godt familieliv og for, at der er et godt børneliv. Og det er egentlig lige præcis det, jeg gerne vil forfølge lidt. Er ministeren ikke enig med mig i, at mennesker får børn, fordi de gerne vil tilbringe tid sammen med dem? Og er ministeren ikke enig med mig i, at børn har brug for deres forældre, og at selv om vi har gode daginstitutioner, er der en grænse for, hvor lang tid børn skal overlades til professionelle og være væk fra deres forældre?
Kommentar:  Men justitsministeren sagde for en uge siden: »det skulle afklares, om der allerede var hjemmel eller skulle indføres ny lovgivning, hvis man senere besluttede sig for at aflive alle mink i Danmark.« Det var det, justitsministeren sagde med reference til mødet i det pågældende udvalg, som holdt møde den 1. oktober – det skulle afklares. Man må så gå ud fra, at man ikke, fra den 1. oktober og frem til ordren om at aflive alle mink bliver givet, har fået det afklaret, for så havde man vel ikke givet ordren. På det tidspunkt ville man jo så vide, at der ikke var hjemmel, og det ville være åbenlyst, at det ville være den højeste forsætsgrad. Men er det ikke forsætligt, når man bevidst afholder sig fra at finde ud af, om der er hjemmel?

Svar:  Det, som er situationen, da vi når frem til den 3. november – sagen bliver behandlet i koordinationsudvalget – er, at det selvfølgelig burde have været oplyst: Her er der altså en hjemmelproblemstilling, som vi bliver nødt til at forholde os til. Det, jeg bare siger, er: Man kan ikke sige, at de ministre, der deltog på covid-udvalgets møde den 1. oktober, var advaret om, at der var manglende lovhjemmel til at aflive alle mink i Danmark.
Kommentar:  Jeg er jo ikke interesseret i, at vi skal træde ud af traktaten; jeg er interesseret i, at danske statsborgere kan få de samme rettigheder som EU-borgere og have lov til at have deres familie her, og så skal der selvfølgelig være nogle krav til, at når familierne kommer hertil, skal de opføre sig ordentligt og integrere sig. Hvad synes ministeren og regeringen om, at udlændinge sådan set er bedre stillet end danske statsborgere i Danmark?

Svar:  Jamen som jeg også sagde i min indledning, mener jeg, det er en fuldstændig skæv sammenligning, herre Andreas Steenberg laver her, for det er to vidt forskellige ting, vi taler om. Og ja, vi er uenige om udlændingepolitikken, herre Andreas Steenberg, og det er vi på mange fronter. Jeg er uenig i langt hovedparten af de 45 lempelser, som den daværende regering gennemførte, og den meget, meget slappe udlændingepolitik, som man førte. Men det nytter jo bare ikke noget at prøve at blande æbler og pærer og så bare lige hive fat i et eller andet EU-direktiv og sige: Kunne man så ikke lige ... ? Det kan man ikke, herre Andreas Steenberg. Så herre Andreas Steenberg bliver ligesom nødt til at sige det, som det er, nemlig at herre Andreas Steenberg er uenig i den udlændingelovgivning, vi har i Danmark, og det tror jeg rettelig også at herre Andreas Steenberg er og også står ved at han er. Men at lave den her skæve sammenligning synes jeg faktisk ikke tjener et særlig godt formål.
Kommentar:  Jeg er altid bekymret for de jordforureninger, der er i Danmark, og vi har sådan set temmelig mange af dem. Man må også sige, at det er et voldsomt dyrt område at gøre noget ved. Det er meget, meget dyrt at gøre noget ved jordforureninger. Nogle gange skal der endda bruges meget store mængder af energi på at oprense jorden, så man skal også se på den miljømæssige balance, når man laver de her oprensninger. Den kompetence og den vurdering ligger nu hos regionerne, ligesom alle de penge, der er sat af til det her, ligger hos regionerne. Jeg kan ikke gå ud og blande mig i deres arbejde, jeg kan ikke gå ud og tage penge fra den ene region og give til den anden. Sådan fungerer det ikke i Danmark. Vi har altså sat et temmelig stort beløb, 400 million kroner, af til det her om året, og så må jeg respektere, at Region Syddanmark vurderer, at der er andre steder, hvor det er bedre at bruge pengene.

Svar:  Det, der bekymrer mig i den her sammenhæng, er, at Region Syddanmark, så vidt jeg ved, har omkring 45 million kroner at gøre godt med i forhold til at lave forskellige former for oprensning og fjernelse af gifte. Der er jo også flere forskellige steder, hvor der er brug for at gøre en indsats. Jeg er nervøs for, at man nu, hvor man egentlig allerede har brugt rigtig mange millioner i Kærgård Plantage for at sikre, at man kunne komme til bunds i det her en gang for alle, risikerer, at de første penge faktisk næsten kan være spildt, i og med at der jo stadig væk ikke vil være adgang for offentligheden til området, hvis man ikke også fjerner den sidste del af giften. Er ministeren ikke enig med mig i, at selv om Region Syddanmark har 45 million kroner at gøre godt med, kan det være, at det ikke er tilstrækkeligt for at sikre, at giften bliver fjernet?