kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Vi kan jo godt tage en diskussion om første- og andengenerationsbioætanol, og det vil vi sådan set også gøre i forhandlingslokalet. Men jeg er simpelt hen nødt til at spørge igen, for jeg bliver mere forvirret: Altså, vil ministeren sørge for, at det ikke bliver biodiesel – ja eller nej?

Svar:  Jeg vil gøre, hvad jeg kan, for at det bliver bioætanol. Jeg er ikke for nuværende opmærksom på, hvilke muligheder vi så har for at kræve, at det så præcis er det, og at hele mængden er det, men det er min klare vurdering, at størstedelen – det hele forhåbentlig, stort set i hvert fald – bliver bioætanol. Dertil kommer jo også, og det ved spørgeren jo så ganske udmærket, ved jeg, at det også skal opfylde EU's bæredygtighedskrav.
Kommentar:  Når vi nu diskuterer det med at være liberal, synes jeg, at i det øjeblik, vi begynder at tvinge mennesker, som gerne vil, og i det øjeblik, vi begynder at sætte tommelskruer på mennesker, som egentlig bliver besværet af al den kontrol og tvang, som nogle gange ligesom forhindrer dem i at kunne få det arbejde, de ville kunne få, og som de ville kunne få bedre hjælp til at få, hvis den støtte, de fik, tog udgangspunkt i deres situation, så går det for mig fra at være liberalt – og jeg er selv vokset op i en liberal familie med liberale frihedsrettigheder, som jeg respekterer – til at blive neoliberalt, fordi det bliver en liberal hersker-undersåt-forestilling.

Svar:  Neoliberale, liberalister, liberale – kært barn har mange navne. Altså, det her handler jo om, at så længe du gerne vil leve af andre menneskers penge, så er det rimeligt at stille krav; så mener jeg, at det er rimeligt som samfund at sætte forventninger op og sige, at det kan man kun i en vis periode, for et vist beløb, og hvis man i øvrigt lever op til nogle krav – altså for at være sikker på, at folk kun gør det af nød og ikke, fordi de gerne vil.
Kommentar:  Det vil jeg glæde mig til. Det lyder rigtig godt, at der trods alt er nogle juletræer i området, og sådan som jeg har forstået det, er der vist også nogle nåletræer nogle steder. Men man har altså åbenbart fra Udenrigsministeriets og FN's side valgt at sige nej til at have juletræer det pågældende sted. Der vil jeg så spørge udenrigsministeren: Er man bange for at støde nogle bestemte befolkningsgrupper ved at kalde det juletræer, eller er man bange for at støde nogen ved eventuelt at pynte de pågældende træer? Hvorfor må vi ikke have lov til – når nu det her klimatopmøde tilfældigvis foregår i Danmark – at markere, at det er jul? Det kan jo ikke være, fordi man ikke ser træer andre steder, for det er rigtigt, som udenrigsministeren siger, at der er mange juletræer i København – heldigvis, vi markerer julen – men hvorfor er det så så forkert at have juletræer ude ved Bella Centeret, hvor alle topmødedeltagerne jo i hvert fald kommer?

Svar:  Jeg synes også, det ville være festligt, men jeg må bare respektere, at FN altså har sagt, at de normalt vil have en standardudsmykning, som er rimelig neutral. Det har man så også valgt her. Men jeg synes, det er smukt derude, og derfor har vi også sørget for, at de danske lokaler er smukt udsmykkede – der er de der små træer, der er lys, og der kan også serveres en småkage. Men jeg må respektere, at når vi er vært for et FN-arrangement, er det FN, der afgør, hvad de vil have stående derude.
Kommentar:  Nu gentager jeg mig selv: Jeg går ikke ind for en minusvækst i den offentlige sektor. Betyder det, at jeg vil stå og kaste cement ud over den offentlige sektor med den arbejdsfordeling, der er, mellem kommuner, stat og regioner? Nej, det vil jeg ikke være med til. Jeg vil føre en ansvarlig økonomisk politik, der gør, at vi har mulighed for at have en begrænset realvækst i hele den offentlige sektor, som vi så skal bruge med størst mulig omtanke. Når vi for eksempel overtog et politi fra den tidligere regering, som var i bekneb for ressourcer, har vi været nødt til at finde de penge, der skulle til, for at løfte det op. Det er derfor, at vi nu tilfører politiet 2 milliard kroner ekstra. Det er jo sådan, vi må angribe det. Hvis vi sidder her på forhånd og ligesom beslutter, at bestemte dele af den offentlige sektor i en lang årrække frem skal have nogle bestemte givne størrelser, går vi galt i byen. Det, vi har brug for, er at føre en økonomisk politik, som muliggør, at der er plads til vækst i velfærdsudgifterne. Hvis vi kigger på det, har vi overtaget en plan, som jo desværre ikke hænger sammen i den forstand, at råderummet frem til 2020 kun er på 10 milliard kroner Det er efter min mening ikke tilstrækkeligt til at indfri mine ambitioner, og jeg tror heller ikke fru Mette Frederiksens ambitioner. Så hvis vi skal være konstruktive, skal vi sætte os ned, og det er det, vi indbyder til umiddelbart efter sommerferien, og se på, hvordan vi får truffet nogle fremadrettede beslutninger, der sikrer, at vi får noget råderum til at gøre det, som jeg egentlig tror at alle gerne vil, nemlig at sikre, at vi har et politi, der fungerer, nogle sygehuse, hvor patienterne kan blive opereret, når de er syge, nogle folkeskoler, der kan lære børnene noget, så de får et ordentligt afsæt til tilværelsen. Det kommer til at kræve nogle beslutninger. Og der er jeg da ked af, at fru Mette Frederiksen allerede i en af weekendens aviser begynder at ekskludere sig fra den debat ved på forhånd at sige, hvad der ikke kan lade sig gøre.

Svar:  Selvfølgelig siger vi fra Socialdemokratiet nej til topskattelettelser i en situation, hvor det hverken vil være socialt retfærdigt eller en fornuftig økonomisk politik, al den stund at der er så få ressourcer til rådighed. Og meget andet kan vi forhandle om i efteråret, og det håber jeg også at vi kommer til. Men vi bliver nødt til at holde fast i, hvad det er, statsministeren siger, for når jeg taler om minusvækst, taler jeg om det i de kommunale budgetter. Hvis statsministeren i dag står og siger, at statsministeren ikke er tilhænger af minusvækst i kommunernes økonomi, er det jo ikke svært at svare mig på, om pengene, der med omprioriteringsbidraget tages fra landets kommuner og fra den nære velfærd, også føres tilbage i 2018 og 2019. Det svarer statsministeren ikke på.
Kommentar:  Altså, jeg kan jo først og fremmest forholde mig til det, som vores fælles partier er enige om i en aftale, der blev indgået tilbage i 2018. Det er det grundlag, som regeringen naturligvis står ved. Når det er sagt, synes jeg da – når spørgeren nu selv har bragt det aarhusianske projekt om Marselis Boulevard på banen – at det kunne være interessant, som jeg også indikerede i mit første svar, at kigge lidt nærmere på de modeller, man har lavet i Aarhus, for jeg antager jo, at et projekt om Bispeengbuen vil omfatte andet og mere end blot lige det at lave en ny vejføring. Altså, der vil sandsynligvis også være noget byudvikling i det, så det kunne give, tror jeg, rigtig god mening at lave en bilateral erfaringsudveksling mellem Aarhus, København og Frederiksberg.

Svar:  Det lyder positivt, og det er i hvert fald en dialog, som jeg forestiller mig at kommunerne meget gerne vil indgå i sammen med staten. Jeg stillede jo spørgsmålet, fordi man med projekter som Marselis Boulevard i Aarhus og Bispeengbuen i København, som jo har levet i årtier, nu fæster sin lid til, at vi endelig kan komme i gang, nu vi skal have en grøn genstart af Danmark. Så derfor vil jeg gerne kvittere for den udstrakte hånd fra ministeren, og jeg håber, at kommunerne og staten kan finde sammen om det her.
Kommentar:  Nu har ministerens parti jo inviteret et par partier mere med i regeringen, og Liberal Alliance er også kommet med i energiforligskredsen. Derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge, hvad klimaministerens kommentar er til, at den globale opvarmning også skulle omfatte en række positive konsekvenser, herunder for eksempel at færre mennesker dør af kulde. Hvad er ministerens kommentar til det?

Svar:  Jeg er og regeringen er meget optaget af, at vi kan undgå, at der kommer yderligere stigninger i temperaturen, og ikke mindst de konsekvenser, som klimaforandringerne har i en række udviklingslande med store flygtningestrømme og andre udfordringer. Men jeg må også sige: Skal vi nu ikke stoppe det her meningstyranni, som spørgeren lægger op til? Der skal vel også være plads til, at man som folketingsmedlem har mulighed for at ytre sig. Jeg slår bare fast her, hvordan regeringens holdning er til det her, og det er, at vi bakker op om klimaaftalen, og at en del af klimaforandringerne i hvert fald som udgangspunkt er  menneskeskabte.
Kommentar:  De erfaringer, der var, dengang erhvervsuddannelsesreformen blev lavet, var jo netop, at mange allerede på daværende tidspunkt færdiggjorde en uddannelse uden at have været startet på uddannelsen med en opfyldelse af de karakterkrav, der gælder i dag. Og derfor må man sige, at de mennesker jo ikke ville have kunnet gennemføre en erhvervsuddannelse på det tidspunkt, hvis det karakterkrav, der gælder i dag, havde været gældende på daværende tidspunkt. Så for mig at se og for Enhedslisten at se er der ingen tvivl om, at det, at man har lavet det karakterkrav, ikke har bidraget til at højne uddannelsen, som argumentet ellers var, men faktisk har bidraget til, at der er færre, der kommer ind, og dermed også færre, der bliver uddannet i sidste ende. Nogle elever skal jo først ind på en uddannelse og så der komme i gang med nogle af de ting, som man kan sige at de måske burde have lært tidligere, og det er også rigtigt, men for nogle er det alligevel sådan, at starter de på en uddannelse efter folkeskolen, hvor der ikke gælder et karakterkrav, som der gør i dag, så ender de med at gennemføre og tage en uddannelse efter folkeskolen; det så vi jo faktisk. Der har man jo faktisk lavet nogle forringede muligheder i dag, og det er vi ikke i tvivl om også har en indflydelse på det her område.

Svar:  Men modsat er der det, som vi også døjer med, nemlig at der er et stort frafald, og det er der jo desværre mange steder. En del af det frafald kan jo også skyldes, at man faktisk ikke er blevet forberedt godt nok på, hvad det egentlig er, der er af krav, når man påbegynder uddannelsen. Og der kan jeg jo være nervøs for, at hvis man pludselig fjerner karakterkravene, så vil man faktisk øge frafaldet endnu mere. Det ved jeg ikke om ordføreren kan være enig i.
Kommentar:  Tak for det. Jeg har under hele den her debat ikke hørt nogen tale om, at der er lette løsninger – hverken medarbejderne, de pårørende, dem, der er ramt af en psykisk sygdom, eller dem, der har mistet en af deres kære. Mit spørgsmål lød, hvordan sundhedsministeren vil sikre, at psykiatriske patienter, der er farlige for sig selv og deres omgivelser, ikke bliver udskrevet fra psykiatrien. Der må jeg sige, at jeg hører en hel del om, hvordan det ser ud i dag, men vi er jo alle sammen enige om – og det håber jeg i hvert fald ministeren er enig med mig i – at det ikke er godt nok, som det er i dag, og at der er brug for handling. Det, der skete, var, at en 30-årig beboer langfredag stak en 57-årig SOSU-assistent nederst Han var jo få uger før drabet blevet tvangsindlagt på røde papirer, som man siger, fordi han var kommet med verbale trusler mod personalet, og fordi man havde fundet en kniv hos ham. Han var dog blevet udskrevet og sendt tilbage til Lindegården, hvorefter han 2 dage før drabet igen stjal en kniv hos en isenkræmmer. Kniven gik han og viftede med på gangen. Politiet blev tilkaldt og gennemsøgte hans værelse, men de fandt ingen kniv og kørte igen. 2 dage senere stak han den 57-årige SOSU-assistent Vivi Nielsen ned i et medicinrum. Efter drabet forklarede manden, at han hele dagen for drabet havde hørt stemmer, som havde befalet ham at slå ihjel. Han havde derudover taget amfetamin hos en anden beboer på botilbuddet. Vi har i dag hørt social- og indenrigsministeren sige, at man ikke har de nødvendige redskaber hos kommunerne til at løse det her. Vi hører omkring det møde, der var i går, at det nu er tid til, at der sker noget handling. Derfor vil jeg høre ministeren, hvad ministerens konkrete initiativer til at sikre, at det her ikke sker igen, er.

Svar:  Jeg er enig i, at det er tid til handling. Den har vi jo ikke set meget af de sidste par år, hvor vi desværre har været vidne til en række af meget, meget tragiske dødsfald på vores bosteder. Derfor kan jeg også godt forstå, at de faglige organisationer som et af deres budskaber til os som ministre i går sagde: Nu skal I ikke igangsætte flere analyser og mere snak. Nu skal vi diskutere konkrete løsningsmodeller. Det var det, vi gjorde på et godt og konstruktivt møde i går, hvor også fagforbundene på en række områder ikke har alle svarene, men selv er med til at rejse en række spørgsmål, som vi i fællesskab skal have fundet svarene på. Det skal vi gøre sammen med dem, der også har ansvaret: kommunerne, regionerne. Så kan det godt være, at spørgeren ikke har hørt nogen påstå, at der er lette løsninger. Det påstår jeg i hvert fald ikke. Men til gengæld må jeg jo forstå, at der er nogle, der tror, at der er lette løsninger, siden man i dag med den foregående spørger også har kunnet sidde og kritisere indenrigs- og socialministeren for, hvorfor der ikke er sket noget mere noget hurtigere. Man kunne stille spørgsmålet tilbage og sige: Hvorfor er der ikke sket noget de 4 år, hvor Socialdemokraterne havde regeringsansvaret?
Kommentar:  Det er jo et fantastisk projekt, som er i gang omkring Nyborg Slot. To fonde skyder 200 million kroner ind, kommuner og stat cirka 80 million kroner Så er der også lidt fra andre steder, så sammenlagt kan man sikre Nyborg Slot en gennemgående renovering, og det er jo alt sammen vældig godt. Nyborg Kommune står jo også bag. Det, jeg egentlig bare hæfter mig ved, er den forskellige tilgang, der er fra Slots- og Kulturstyrelsens side. Jeg har meget svært ved at forstå, hvorfor man ikke kan imødekomme Vikingeskibsmuseets anmodning om at affrede bygningen, så vi kan få en ny bygning, sådan som man også er ved at gøre omkring Nyborg Slot. Det ville være til gavn for alle.

Svar:  Tak for det. Jeg noterer mig selvfølgelig herre Alex Ahrendtsens synspunkter, ligesom jeg jo noterer mig en række andre synspunkter i det her spørgsmål. Som sagt er klagesagen om Vikingeskibsmuseet under behandling, og derfor kan jeg ikke udtale mig, medmindre jeg ønsker at gøre mig selv inhabil, og det gør jeg ikke. Så derfor må vi afvente sagsbehandlingen, inden vi tager det videre forløb.
Kommentar:  Nu har jeg jo bemærket, at ministeren har ændret retorik på rigtig mange områder, blandt andet det her med, at hun nu begynder at kalde folkeskolen for folkets skole, som om man nu har noget, man ikke har haft tidligere. Jeg synes, det er bekymrende, at vi har en minister, som ikke synes, at folkeskolen skal være førstevalget, det naturlige første valg, for forældrene, men det hænger måske sammen med, at man som minister vil øge støtten til fri- og privatskolerne, og at man så også beskærer den offentlige velfærd med op til 0,3 procent Hvordan tænker ministeren at det hænger sammen?

Svar:  I Socialdemokratiet mener man åbenbart, at det her med skolevalg skal være et moralsk valg, at man som forælder skal træffe et moralsk valg, og der må jeg så lige minde om, at der så er rigtig mange socialdemokrater, der har valgt forkert, som har valgt privatskoler af personlige årsager. Det synes jeg er okay, det må man godt. Det synes man så ikke i Socialdemokratiet. Det mener vi i Liberal Alliance, altså at det er okay at træffe et valg på ens barns vegne, som er det bedste for det barn. I forhold til at kalde folkeskolen for folkets skole er det faktisk en talemåde, vi har brugt rigtig længe i Liberal Alliance, og det er en retning, som vi mener at folkeskolen skal i.
Kommentar:  Vi stemmer om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For lovforslaget stemte: 91 (V, S, DF, KF, RV, LA, Christian H. Hansen (UFG) og Pia Christmas-Møller (UFG)), imod stemte: 2 (EL), hverken for eller imod stemte: 16 (SF). Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Herre Kim Christiansen beder om ordet som ordfører og har fået det. Værsgo.
Kommentar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte: 58 (V, DF, KF og LA), imod stemte: 2 (EL), hverken for eller imod stemte: 46 (S, SF og RV). Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag, og der er ingen, der beder om ordet, så vi går til afstemning.
Kommentar:  Det er faktisk det, vi prøver at finde ud af. Statsministeren må vel medgive mig, at statsministerens parti ikke ville være med til at lave tilbagetrækningsreformen – sådan husker jeg det i hvert fald – eller dagpengereformen. Det er to store reformer, som sammen med de reformer, der i øvrigt blev lavet i min tid som finans- og statsminister, øger det danske bruttonationalprodukt med 57,5 milliard kroner, som står i kontrast til de cirka 15 reformamokmilliarder, som statsministeren har præsteret. Det er derfor, jeg sådan set bare er lidt ledende efter at få statsministeren til at erkende og anerkende, at grundstenen i den økonomiske politik, som vi har hjulpet regeringen med at gøre endnu bedre, er disse reformer: efterlønsreformen, dagpengereformen. Anerkender statsministeren, at det er grundstenen i den økonomiske politik, som regeringen fører? Er statsministeren i dag glad for, at de reformer er blevet vedtaget? Er statsministeren i dag glad for, at den megen snak fra før valget om, at det hele skulle rulles tilbage, heldigvis blev ved snakken og var tom snak og løftebrud?

Svar:  Jeg har lidt svært ved at forstå Venstres tilgang til den her debat. På den ene side har de en politisk ordfører, som siger, at det går dårligt og regeringen gør ikke noget og alt muligt andet. Og på den anden side har vi nu Venstres formand, som siger, at det faktisk går rigtig godt, at regeringen ikke har noget ansvar for det, det har Venstre sådan set selv. Jeg har lidt svært ved at få det gjort helt tydeligt for mig, hvad Venstre egentlig mener i den her sag. Det gælder ikke kun den her sag, det gælder så mange andre sager også. Men hvis herre Lars Løkke Rasmussen spørger mig, om de reformer, han henviser til, har bidraget til en sund økonomi i Danmark, er svaret jo ja, ligesom alle de andre ting, vi har gjort, har bidraget, ligesom velfærdsreformen fra 2006 har bidraget, ligesom den efterlønsreform, der blev lavet helt tilbage i 1990'erne, har bidraget. Alle de her ting er jo tegn på, at når vi træffer beslutninger i fællesskab, kan vi rykke Danmark meget vidt. Vi har også truffet beslutning om en række andre ting, som vil forandre Danmark mange år frem. Det drejer sig om en folkeskolereform, som jo er helt fantastisk, fordi den vil sikre, at vores børn kommer til at lære mere. Vi er i gang med en erhvervsuddannelsesreform, som vil sikre, at erhvervsuddannelserne igen bliver af høj kvalitet, og at de unge ikke falder fra dem i så høj grad, som de gør i dag. Så reform på reform kombineret med den tryghed, som regeringen også er optaget af, har vist sig at være en rigtig god opskrift for Danmark, og jeg er som sagt – det lyder måske ikke sådan – rigtig godt tilfreds med, at Venstre nu i dag her i Folketinget har sagt, at det er rigtigt, at det går bedre i Danmark, det er rigtigt, at de beslutninger, der er truffet med denne regering, har været gode for Danmark. Det er en stor fornøjelse for mig at få det at vide her i Folketingssalen i dag.
Kommentar:  Tak for det. Og jeg vil sige: Stor respekt til regeringen i forhold til indsatsen i Myanmar, hvor der er et lille muslimsk mindretal, der bliver forfulgt. Det, som vi har oplevet, er jo, at kristne forfulgte fylder mere og mere. Open Doors har jo udgivet rapporten »World Watch List 2021«, som viser, at tallet bare er stigende, i forhold til hvor farligt det kan være at være kristen, især i de mellemøstlige lande. For som ministeren også var inde på, har Danmark jo et medlemskab i FN's Menneskerettighedsråd, hvor vi jo blandt andet har forpligtet os til at fremme en bedre forståelse og en bedre implementering af tros- og religionsfriheden. Og der kan jeg bare sige, at blandt samarbejdslandene har vi Nigeria, som er nummer 12 på listen over lande, hvor det er mest farligt at være kristen – Saudi-Arabien er nummer 13, Tyrkiet er nummer 36. Set lyset af det, hvorfor i alverden har ministeren så ikke brugt det medlemskab og de forpligtelser på at sikre, at netop de samarbejdslandene – altså Saudi-Arabien, Nigeria og Tyrkiet – får nogle påtaler eller anbefalinger?

Svar:  Ja, tak til fru Mette Hjermind Dencker for spørgsmålet. Vi deler fuldstændig ønsker behovet for at beskytte religionsfrihed og trosfrihed, og der er store bekymringer i forhold til det rundtomkring i verden. For eksempel har Danmark jo stået i spidsen i FN's Menneskerettighedsråd, hvor vi er medlem nu, for et regionalt indlæg om menneskerettighedssituationen i Saudi-Arabien. Vi fik over 30 andre lande med i et indlæg for netop at påpege menneskerettighedskrænkelser. Og som vi begge to er fuldstændig opmærksomme på, er religions- og trosfrihed en menneskeret, som skal respekteres.
Kommentar:  Jamen det er da fint, hvis det er rigtigt. Nu i år er der da i hvert fald ikke brugt ret mange penge på hverken kaffe eller hyggesnak. Jeg mener, at vi bruger tiden ret effektivt, når vi mødes, uanset om det er på skærmen eller ej. Og jeg vil gerne spørge om noget. Hvis det er rigtigt, at Dansk Folkeparti mener, at der skal gøres noget ved det, og at der er nogle muligheder der, hvorfor har Nordisk Frihed så ikke med et ord nævnt det i for eksempel præsidiet? Jeg har ikke hørt det, og jeg har været til alle møderne. Ikke én gang har Nordisk Frihed nævnt noget om, at vi nu skulle til at kigge på bureaukrati i det nordiske samarbejde. Det er dyrt at få tolke. Det er dyrt at mødes til de arrangementer, hvor i øvrigt også Dansk Folkeparti med stor glæde deltager ved både kaffen og i den efterfølgende middag. Så jeg vil bare sige: Skal der ikke være noget konkret indhold i stedet for bare at skælde ud over, at man får et spørgsmål, som er lidt ubehageligt?

Svar:  Det er overhovedet ikke ubehageligt. Altså, Enhedslistens ordfører spørger, hvorfor vi for nogle år tilbage sparede. Det var, fordi vi mente, at der dengang var for meget bureaukrati. Det var dengang, jeg talte om, altså at man talte om, at det var en kaffeklub. Og vi fik en rigtig god diskussion og en debat i både vores parlament og i de nordiske landes parlamenter, i forhold til hvad man skulle, og der var det, man gik ind og lavede en nedskæring. Og ja, jeg synes, det var en fin idé, at man gik ind og kiggede på det. Det skal vi gøre i alle organisationer engang imellem, altså rydde op, for en gang imellem er der godt nok nogle penge, man kan undvære. De penge, vi så sparer i år, kunne vi ikke bruge dem på Journalisthøjskolen eller nogle andre ting, hvor man står og mangler penge? Der er steder, vi kan spare. Det mener jeg.