kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Tak. Altså, jeg sidder lige og kommer til at tænke på, hvad Grundtvig mon ville have sagt til det spørgsmål. Jeg tror ikke, Grundtvig ville have syntes, at det var rigtigt, at folkekirken var en del af staten. Altså, Grundtvigs frihedstraditioner er jo en del af det kulturgrundlag, vi er fælles om at stå på, og de frihedstraditioner bestod blandt andet i, at man skulle kunne vælge sin præst selv, at man skulle kunne vælge sin kirke selv, at man skulle kunne danne frikirker og så videre Jeg mener ikke, det er et tilhørsforhold til staten, der er afgørende for folkekirken. Folkekirkens afgørende element er de mennesker, som er i kirken. Men så vil jeg godt understrege, at det ikke er Det Radikale Venstres politik, at stat og kirke skal adskilles. Det er heller ikke regeringens politik, og derfor har herre Christian Langballe intet at frygte.

Svar:  Jamen det glæder mig. Så vil jeg i øvrigt sige, at med hensyn til Grundtvig er jeg godt klar over, at hans budskaber, og sådan set også hans opgør med statskirken, jo i høj grad drejede sig om de frikirkelige rettigheder, men stadig væk sådan at forstå, at den folkekirke, vi har, jo så at sige også har dannet sædvane, sådan at vi faktisk har en folkekirke, som i bedste grundtvigske ånd er forankret i det danske folk – bare som en tilføjelse. Men det glæder mig, at kongehuset bevares, og at folkekirkens forhold til staten er intakt. Så tak for det.
Kommentar:  Vi er meget enige i, at det er vigtigt, at vi er til stede på disse markeder. Det er vel også derfor, at vi netop har lavet den her ordning, som så ikke fik lov til at bevise sit værd. Det mener ministeren så at der er lavet en analyse af, som viser, at det ikke kunne svare sig. Jeg har talt med virksomheder, som var meget begejstrede for den her ordning. Der var en virksomhed, som sagde: Vi har faktisk lige lavet vores eksportstrategi sammen med Mariann Fischer Boel. Nu har den fået lov til at køre i 4 måneder. Vi har lagt et arbejde i det. Så slår man den ihjel, og det gør Danmark til grin. Jeg kunne godt tænke mig at spørge til den rapport, som ministeren henviser til. Den 8. oktober ønskede ministeren, at den her ordning skulle blive evalueret, hvilket ministeren så siger at den er. Kan ministeren fortælle mig, hvordan jeg kan finde den rapport?

Svar:  Vi har lavet en vurdering i ministeriet. Det er ikke det samme, som at vi har lavet en rapport – for det første. For det andet noterer jeg mig i hvert fald, at dengang ordningen blev opstartet, var der ingen på erhvervsområdet, der umiddelbart begejstret bød ordningen velkommen. Der var lidt henholdende følelser, og jeg har senere hen jo talt med flere danske virksomheder. Jeg gjorde også det, da jeg besluttede at lukke eksportambassadørordningen, at jeg skrev til mange af de partnere, vi har på eksportområdet, for at gøre opmærksom på, at vi lukkede ordningen. Af de svar, jeg har fået tilbage, er der ingen af dem, der har været kritiske over for at lukke den. Jeg ved, at der er flere af eksportambassadørerne, som på samme måde, som ordføreren gør opmærksom på, har gjort en indsats, og at der er nogle, der er særlig begejstrede lige præcis for en bestemt eksportambassadørs indsats. Jeg synes også, at deres indsats har været fin. Det tror jeg at jeg startede med at sige. Men vi må bare erkende, at de penge, vi bruger der, kan bruges endnu bedre. Vi kan få mere ud af pengene ved et langvarigt, vedholdende engagement ude på ambassaderne. Det tror jeg altså er det, der skal til, hvis vi reelt skal komme til at eksportere til de her lande, og det skal vi, hvis vi skal sikre arbejdspladser i Danmark.
Kommentar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte: 106 (V, S, DF, SF, KF, RV og LA), imod stemte: 2 (EL), hverken for eller imod stemte: 0. Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag, og der er ingen, der beder om ordet, så vi går til afstemning.
Kommentar:  Jeg er især glad for den sidste del af svaret, og det er jeg, fordi det netop var det, jeg godt kunne tænke mig. Nu vil jeg, for ikke at gentage mig selv, så sige: Vil ministeren så ikke være med til at rejse de her drøftelser også over for politiet eller i politiet om, hvordan man griber det her an? Det er jo, som jeg også var inde på, fordi jeg får rigtig mange henvendelser fra vognmænd og chauffører, som kører til daglig på de danske landeveje, og de er i bund og grund ikke tilfredse med den indsats, der foregår. De er bestemt begejstrede for de multikontroller, der gennemføres, de store indsatser, som gennemføres, men de mangler i høj grad den mindre indsats i form af patruljerende politi, bare en enkelt patruljevogn, eller at man fra politiets side reagerer på henvendelser, man får helt konkret, når vognmænd og chauffører rundtomkring på landevejene konstaterer: Det dér kan af den ene eller den anden årsag simpelt hen ikke være rigtigt. Der er som bekendt rigtig mange bestemmelser, der kan overtrædes, når man er lastbilchauffør eller vognmand. Så det, jeg ligesom også har ønsket med de her spørgsmål, er, at vi får rejst hele den der diskussion om, hvorvidt den indsats er, jeg vil ikke sige tilstrækkelig, men at den i hvert fald går på mange nok ben.

Svar:  Som regel, når jeg står herovre, er det, fordi det enkelte folketingsmedlem har en bestemt holdning til, hvor der kan anvendes flere politifolk. Det er meget, meget typisk, og jeg kan afsløre uden at sige for meget, at det spreder meget vidt. Der er en lang række forskellige områder, hvor det ærede Ting har den holdning, at man skal have endnu flere politifolk til arbejdet. Og det har jeg faktisk fuld respekt for, for der er ikke noget som helst galt i, at folkevalgte går op i ikke mindst deres lokalområder og ting, hvor der er behov for politifolk. Det, jeg kan give et tilsagn om, er, at vi vil følge det her og følge op på herre Henning Hyllesteds spørgsmål, og så må vi jo tage den drøftelse. Man kan jo sige, og det siger jeg helt uden malice, at der var et politiforlig, hvor nogle mennesker valgte at investere også deres politiske kapital i for eksempel indsats mod cabotagekørsel, men det vil nu ikke betyde, at jeg vil holde herre Henning Hyllested uden for den indsats, som ydes, og tage diskussionen.
Kommentar:  Det kan godt være, jeg ikke var med ved debatten i forbindelse med V 18, men jeg har været med til alle de møder, tror jeg nok, som vi har haft ovre i Sundhedsministeriet, med skiftende sundhedsministre, hvor vi skulle finde ud af, hvordan vi skulle lande det her. Der er jo ikke nogen tvivl om, at vi i det arbejde drøftede en meget omfattende model, en autorisationsordning, som vi også med åbne øjne fik at vide ville komme i clinch med dele af grundloven, hvilket ville betyde, at det formentlig ville tage 10 år at implementere den, hvis vi skulle tage et helt ureguleret erhverv på det her område og prøve at presse det ind i en reel autorisationsordning. For det er ikke noget, man bare kan gøre uden videre, uden at man bliver nødt til at have tid til at omdanne et helt erhverv til at være et autoriseret erhverv. Den anden ting, vi også traf beslutning om med åbne øjne, var jo at sige, at inden for en lang række ordninger, hvor vi har autorisationer, er det sådan, at det ikke bare kræver 3 ugers eller 4 ugers uddannelse, det kræver typisk 3 år eller 4 år: Det gælder vvs'ere, det gælder elektrikere, det gælder inden for sundhedsområdet, hvor det gælder sygeplejersker, læger, og vi har også fået social- og sundhedsassistenter med. Jeg synes ikke, vi skal lave autorisationsordninger, som tager for let på uddannelsesbaggrunden. Det sidste, vi også traf beslutning om med åbne øjne, er, hvordan vi skal kunne regulere det her i fremtiden. Hvis vi laver en autorisationsordning og laver det til en beskyttet titel, vil vi komme ud i problemer med, at det også skal opretholdes på en måde, som vil være helt anderledes end det nuværende erhverv. Man kan selvfølgelig vælge at sige, at det er det, vi skal bruge al politiets tid på i fremtiden, altså at prøve at regulere det her hundrede procent, men jeg synes, vi nu vælger en løsning, som vi kan komme et stykke ad vejen med.

Svar:  Så kan jeg erindre om, at da vi havde sidste møde med den daværende sundhedsminister, herre Bertel Haarder, havde vi det her med autorisationer oppe, og vi var også enige om, at det skulle være en registrering. Vi var alle sammen enige om, at der skulle være forskel på, om man var registreret eller ej. Det skulle være sådan, at hvis man havde en forretning nede på et strøg, skulle man være registreret. Det var vi alle enige om. Jeg sad til mødet, og jeg kan huske det, og det kan herre Bertel Haarder også, for det har herre Bertel Haarder udtalt, og det har jeg kopi af. Nu er man så stolt over, at man lægger det over til branchen selv, men Tatoveringsklinikken, som også har afgivet høringssvar, og som er beliggende på Bispebjerg Hospital, skriver netop om alle de informationer, de får, og om, hvordan deres patienter med kendskab til forholdene beretter om repressalier, trusler mod tatovører og så videre Jeg tænker, om ikke man har læst de her høringssvar og ved, hvad det er, der kommer til at styre det. Hvem kommer til at styre tatovørerhvervet endnu mere i fremtiden? Det er Hells Angels og Bandidos.
Kommentar:  Tak, formand. Spørgsmålet lyder: Kan ministeren garantere, at sygehuset i Frederikshavn ikke bliver lukket, når det fremover med regeringens sundhedsreform ikke længere skal være op til folkevalgte fra Nordjylland, men i stedet en bestyrelse udpeget af Sundhedsministeriet i København, at beslutte, hvordan sygehusstrukturen skal se ud?

Svar:  Jamen Frederikshavns sygehus, som der spørges til, er jo sådan set et godt eksempel på et mindre sygehus med en særlig profil, men også et sygehus med mange tilbud, der med fordel kan ligge tæt på borgerne – jordemoderkonsultationer, forskellige ambulatorier, diætister med videre Man må også kunne se, at mange af de her funktioner indgår i regeringens sundhedsreform som forslag til ting, der kan ligge tæt på, hvor vi bor – i det nære sundhedsvæsen. Derudover ved jeg, at der på Frederikshavns sygehus er ved at blive etableret en ny stor lægeklinik i sygehusets gamle modtagelse. Lægeklinikken vil have tilknyttet 12 læger, og den vil have ansat flere sygeplejersker og på sigt også andre sundhedsprofessionelle. Den her samlokalisering vil understøtte et godt fagligt miljø og samarbejdet mellem lægeklinikken og de forskellige ambulatoriefunktioner. Så jeg synes sådan set, at Frederikshavns sygehus er et godt eksempel på, hvordan man kan udvikle det nære sundhedsvæsen. Det er noget af det, vi skal have mere af, ikke mindre af. Det er noget af det, vi har behov for at udvikle i de kommende år: Et mere nært sundhedsvæsen, hvor flere tilbud rykker tættere på, hvor man bor. Og det er sådan set også det, jeg har forsøgt at svare herre Flemming Møller Mortensen og fru Astrid Krag på i de foregående spørgsmål. Derudover er det som sagt sådan, at regeringens udspil til en sundhedsreform ikke ændrer ved den planlagte sygehusstruktur. Til gengæld sætter vi en mere ambitiøs retning for sundhedsvæsenet og det nære sundhedsvæsen, i forhold til hvordan vi kan rykke flere funktioner tættere på borgerne og styrke de nære tilbud i kommuner og almen praksis og også nogle gange på tværs af sygehuse. Jeg synes egentlig, at Frederikshavns sygehus er et glimrende eksempel på, hvordan man kan udvikle nogle nære tilbud i vores sundhedsvæsen, der kan være med til at gøre, at alting ikke centraliseres omkring de store sygehuse.
Kommentar:  Tak for det. Jeg er jo helt med på, at der er en høringsfase, og vi kan jo ikke have indflydelse på, hvem der kommer med et høringssvar. Det er alle velkomne til. Det er hele ideen med en høring. Mit spørgsmål mere går i retning af, om det er mere end bare et høringsnotat. Det er spørgsmålet om, hvorvidt man vil gå videre og gå i gang med at undersøge en løsning, som jeg mener er politisk urealistisk, som ikke lever op til de konkrete ting, som vi politisk har aftalt, blandt andet at der skal være en jernbane mellem Ringsted og København. Mit spørgsmål går på, om ministeren vil sikre, at vi ikke begynder at spilde skattepenge på at undersøge en løsning, som alligevel ikke er politisk realiserbar. Det, vi jo her står og bliver enige om, er, at det her ikke er en politisk realiserbar løsning, og så er der jo heller ikke nogen grund til spilde penge på det. Lad os hellere undersøge nogle af de løsninger, der er gode, og som er forskellige løsningsforslag til, hvordan vi mindst muligt skader de forskellige folk, der bor der, og hvordan vi sikrer den bedst mulige togdrift fremover.

Svar:  Jeg er glad for indledningen til spørgsmålet, for det er netop rigtigt, at det er en idéfase med en offentlig høring, hvor vi inviterer til borgermøder, der er høringsportaler, og der er udsendt debatoplæg og projektbeskrivelser. Når vi inviterer folk til at komme med deres ideer, er det selvfølgelig ikke sådan, at vi kan sige: Hov, den idé er upassende; den vil vi ikke lave en vurdering af. Vi er nødt til at sige, at vi vil få en vurdering af alle de ideer, der kommer ind. Så kan man spørge: Er det så ikke spild af penge i forbindelse med de ideer, der ikke bliver til virkelighed? Nej, det mener jeg sådan set ikke, for det er jo en del af, at vi sikrer, at vi træffer de bedst mulige beslutninger og de klogeste beslutninger her i Folketinget. Det gør vi altså også i alle andre projekter. Men jeg kan da sige, at det er en vurdering, og det er altså ikke en nærmere undersøgelse, og man er ikke på den måde ude at lave store rapporter om det. Det er en vurdering på linje med vurderingen af alle de andre ideer, der kommer ind i de her høringsfaser.
Kommentar:  Jeg vil starte med at sige til fru Pernille Frahm, at jeg faktisk er enig et meget langt stykke hen ad vejen. Jeg tror, et af problemerne er, at det nogle gange er vanskeligt for de virksomheder, vi taler om, faktisk at gøre det gode, de gerne vil. Det kan være private virksomheder, men sådan set også offentlige virksomheder, der i den gode sags tjeneste, simpelt hen fordi de ikke kender nok til det, kommer til at investere i virksomheder, der har en produktion, de faktisk generelt overhovedet ikke bryder sig om; der er måske et enkelt produkt, de synes er udmærket. Derfor vil jeg sige, at regeringen overordnet finder det meget vigtigt, at investorerne inddrager samfundsansvar i deres investeringer, og at de skal tage udgangspunkt i FN's principper for ansvarlige investeringer. Vi anerkender som sagt, at det kan være vanskeligt at afgøre, hvilke retningslinjer det så er, man skal følge, hvis man vil opføre sig ansvarligt – og det gælder både investorer, der ønsker at undgå at investere i producenter af klyngevåben, og sådan set også dem, der går videre og siger: Vi vil i det hele taget investere ansvarligt. Derfor tror jeg, at den rigtige vej at gå, ikke mindst i forhold til små virksomheder, der måske er lidt utrygge ved, hvordan de overhovedet skal bevæge sig rundt inden for det her meget komplicerede område, er at lave en vejledning. Den skal være af så generel karakter, at den kan bruges til alle typer ansvarlige investeringer, og den vil som sagt basere sig på FN's principper for ansvarlige investeringer. I forbindelse med at vi vil udarbejde vejledningen, vil vi både prøve at få de relevante parter med – forsikring og pension er helt oplagte, for det er nogle af dem, DanWatch har haft i søgelyset – og vi vil også involvere organisationen i FN, altså UNPRI, i det. Derudover har vi jo Rådet for Samfundsansvar, som jeg har etableret, og som jeg meget gerne vil have også skal spille en aktiv rolle i det videre arbejde.

Svar:  Nu skal man jo efter min opfattelse forsøge at tale sig ind på hinanden og ikke fra hinanden. Men jeg synes alligevel lige, jeg vil tage fat i en lille ting, ministeren sagde, nemlig at den her vejledning skal være så generel, at den gælder alle områder. Så mener jeg, at vi meget nemt risikerer at havne i den suppedas, vi er i nu, hvor store virksomheder, der gerne vil gå foran, kan være i stand til det, fordi de har manpower, om jeg så må sige, til at komme rundt og få undersøgt ting til bunds, mens mindre virksomheder, som måske vil leve op til præcis de samme ting eller måske i virkeligheden gå videre, har meget ringe muligheder for at gøre det, fordi de ikke har ressourcerne til det. Derfor har de jo brug for mere end nogle generelle, overordnede stykker papir. Så jeg vil gerne høre ministeren endnu en gang: Hvor langt er man med de her overvejelser? Gør man sig også de overvejelser om de små virksomheders muligheder?
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 48 (S, EL, ALT og SF), imod stemte 59 (DF, V, LA, RV og KF), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Kommentar:  Jeg vil da gerne takke ministeren for besvarelsen. Jeg bider jo mærke i, at ministeren i besvarelsen nævner, at antallet af folk, der søger til Danmark, er faldet betydeligt, efter at man indførte, jeg vil ikke kalde det grænsekontrol, men en form for grænsekontrol, i hvert fald stikprøvekontrol, ved de danske grænser. Vi er jo godt tilfredse med, at den politik, vi foreslår i Dansk Folkeparti, også viser sig at virke, selv om løsningen kom noget sent. Grunden til, at jeg stiller det her spørgsmål, er, at man jo fra tid til anden hører, at i stedet for at komme med konkrete løsninger på de problemer, som migrationspresset, folkevandringen, giver, så er der nogle, der går over til de nemme løsninger og taler i overskriftsform og siger, at vi bare skal have nogle fælles europæiske løsninger. Det er meget ukonkret, det siger ikke særlig meget. En fælles europæisk løsning kan være alt muligt. Det kan sådan set være alt mellem himmel og jord. Statsministeren udtalte i september 2015 til Ritzau: »Den gode løsning er ikke en dansk løsning. Det er en europæisk løsning.«  Det lyder jo besnærende, og gid det hele var så nemt, at man bare kunne finde en løsning. Men hvad er den løsning? Altså, hvis ministeren og regeringen helt selv kunne vælge, hvordan sådan en løsning skulle se ud, hvordan skulle den så konkret se ud?

Svar:  Jamen så handler det jo blandt andet om det, vi har gjort herhjemme, i høj grad sammen med Dansk Folkeparti, nemlig at få strammet op i asylpolitikken. Det tror jeg er en del af det. Men vi må også bare anerkende, at når vi ser et meget stort indrejsetal til Europa, vil det selvfølgelig også presse os. Så en del af løsningen er jo, at man får dæmmet op for indrejsepresset, altså får styr på de europæiske grænser, og at man får tilbagesendt dem, der ikke har ret til at være her, for det er jo noget af det, der også er med til at smadre menneskesmuglernes mulighed for at drive forretning. For hvis man kan se, at det alligevel ikke hjælper, når man kommer til Europa, men at man bliver sendt tilbage igen, så er det jo en rigtig vigtig ting med henblik på netop at få ødelagt den forretning, som det er. Så det handler også om tilbagesendelser. Der kan vi selv gøre noget. Vi kan selvfølgelig gøre noget over for dem, der er kommet hertil, men det er faktisk noget, som burde blive opprioriteret på europæisk plan. Jeg kan også godt røbe, at det er noget af det, som vi ministre også taler om indbyrdes, når vi mødes i EU-regi.
Kommentar:  Jeg er sådan set glad for herre Bjarne Laustsens bekymring for det her, og den deler jeg. Altså, det her burde jo ikke være sket. Det gjorde det alligevel, og sådan er livet en gang imellem. Men som herre Bjarne Laustsen også ganske rigtigt siger, skal det her jo ikke gå ud over de grundejere, som er uforskyldte i det. Heldigvis kan det her rettes, og Kystdirektoratet har jo sikret, at der findes finansiering til at igangsætte en yderligere sandfodringsindsats i området omkring Mårup. Så selv om det er for sent for kirken, burde den hellige grav om ikke andet i det her tilfælde være vel forvaret.

Svar:  Tak. Håbet er jo lysegrønt stadig væk. Men det, jeg jo spørger til, er: Hvis det er, man ikke får brugt de her penge i 2018, som det blev aftalt i februar måned i år, kan pengene så videreføres i 2019? Det synes jeg jo er interessant, nu da det har taget så lang tid med planlægningen og alle de her forskellige ting og sager. Man har haft rig lejlighed til at komme i gang noget tidligere. Så jeg er jo interesseret i på vegne af sommerhusejerne i Hjørring Kommune at sørge for, at de penge her ikke er spildt. Det håber jeg ministeren er enig i.
Kommentar:  Mener ministeren, det er rimeligt, at eksempelvis LO mod betaling ser ud til at kunne diktere politiske partiers kommunalpolitiske valgoplæg forud for kommunalvalget den 17. november?

Svar:  Jamen som jeg nævnte under besvarelsen af det tidligere spørgsmål, S 255, mener jeg altså, at det er op til hvert enkelt parti at fastlægge den politik, det vil fremlægge for vælgerne nu her under den kommunale og regionale valgkamp. Der må hvert parti simpelt hen gøre op med sig selv, hvilke private donationer det vil modtage, og på hvilke vilkår det vil modtage dem, frem for at vi her på Christiansborg skal regulere, hvordan de enkelte partier skal forvalte deres politiske indflydelse.
Kommentar:  Det har jeg sådan set fuld respekt for at ministeren siger åbent og ærligt. Det tager vi selvfølgelig til efterretning, så vi stiller nogle skriftlige spørgsmål om det – ingen tvivl om det. Det er helt i orden. Så vil jeg spørge lidt ind til de lande, man kunne forestille sig man kunne placere de her fængselsafsnit i. Norge bruger, så vidt jeg ved, Holland. Den tidligere justitsminister nævnte ret bestemt Rumænien. Jeg synes, det var en glimrende idé med Rumænien. Er der andre lande, der sådan er i kikkerten, og som har udvist interesse? Hvilke lande har regeringen taget kontakt til for at sikre det her?

Svar:  Der er vi igen inde i analysefasen, for det er jo det, vi er ved at prøve at finde ud af. Vi skal jo først og fremmest have de her nødvendige analyser af mulighederne, og det vil også ske i en dialog med andre lande. Der skal vi selvfølgelig kigge på, hvilke lande der gør det i dag. Da jeg hørte den tidligere justitsminister tale om Rumænien, syntes jeg også umiddelbart, at det da lød glimrende. Det tror jeg lige ville være passende. Men de analyser skal vi jo have. Men vi vil i hvert fald inden sommeren 2017 komme med en rapportering tilbage, fordi vi jo har noget, der står i vores finanslovsaftale. Jeg kan bare ikke sige, om det bliver inden sommeren 2017, at vi har sådan en fuld analyse, for der er vi jo tilbage ved, hvad det præcis er, og der er vi altså også nødt til at analysere, hvilke lande der er mulighed for at se på.