kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Hvor er det useriøst! Jeg er alvorligt bekymret for, om vi kan sikre, at vi får implementeret lovgivning i finansloven på en sådan måde, at der ikke sker fejl  igen  i forhold til pensionisternes ydelsesudbetalinger, og så står ministeren her og fyrer gas af. Det er useriøst. Oppositionen har 3 dage, og regeringen har haft siden slutningen af august til at blive færdig med sin finanslov. Hvad er det for noget pjat? Må jeg godt få et simpelt svar: Kan vi være sikre på, at der ikke kommer til at ske lovsjusk i forbindelse med finanslovens behandling?

Svar:  Der er jo ingen grund til at føle sig stødt på manchetterne, hvis ikke man har tænkt sig at komme med ændringsforslag, for så har man jo ikke noget problem. Jeg sagde bare, at vi sagtens kan levere på et tidspunkt, så man har mere tid end det, der er angivet i den notits, der var der. Vi har jo om ydelser til pensionister sagt, at det når vi ikke før 1. januar. Spørgeren ville, hvis han havde læst aftalen igennem, have vidst, at der først i løbet af foråret 2019 vil komme en tilbageregulering fra nytår. Så der er jo ikke noget lovsjusk omkring ydelser eller andet, og det fremgår klart og tydeligt af aftalen, og det troede jeg egentlig spørgeren vidste. Derfor har jeg kunnet komme med det ønske og den opfordring, at Socialdemokratiet ville komme med ændringsforslag, så man kan se, hvorvidt partiet finansierer sine ønsker.
Kommentar:  Det er jo fuldstændig rigtigt, at vi i fællesskab har øget det almindelige beskæftigelsesfradrag – vi har nærmest fordoblet det for enlige forsørgere. Og jeg husker også forhandlingerne, som om det ikke lige var noget, som Venstre var så optaget af i starten; man var mere optaget af topskatten, da vi forhandlede det, men lad det nu ligge. I øvrigt er vi jo så tilbage ved en diskussion, som vi har haft tidligere, altså det her med, om det kan betale sig at arbejde. Og så kan jeg jo, når herre Lars Løkke Rasmussen nævner de her 330.000, som ifølge herre Lars Løkke Rasmussen ikke har noget nævneværdigt ud af at gå på arbejde, ikke lade være med at nævne, at det er omkring halvdelen af de 330.000 – ja, det er faktisk mere end halvdelen – for hvem der faktisk er en gevinst på 2.000 kroner ved at gå på arbejde. Og så er vi jo tilbage til at diskutere, hvorvidt 2.000 kroner er et nævneværdigt beløb eller det bare er noget, der kan bruges på ikke så nødvendige luksusvarer.

Svar:  Jamen det er præcis det, vi er tilbage til at diskutere, og nu prøver jeg på at finde ud af, hvad statsministeren mener – i øvrigt min kompliment for den fantastiske hukommelse. Altså, mig bekendt, blev vækstpakken forhandlet mellem mig og finansministeren uden statsministerens tilstedeværelse. Så det er jo fint. Vi indførte i sin tid beskæftigelsesfradraget – Socialdemokratiet, SF var imod det. Min kompliment for, at man så senere foreslog at forøge det, ligesom med så mange andre ting: Man gik også ind for selskabsskattestigning og foreslog, at det skulle sættes ned; man gik ind for topskattestigning og foreslog, at topskatten skulle sættes nederst Så hver gang man ligesom renoncerer på gamle synspunkter og indtager nogle, der er vores, er vi jo glade. Det er også derfor, jeg håber på i virkeligheden, at jeg kan få statsministeren til at indtage mit synspunkt her. For deler statsministeren ikke en bekymring ved, at når vi har fuldt indfaset det, vi allerede har aftalt, har vi altså stadig væk en situation, hvor der er 1/4 million danskere, der ifølge regeringens egne oplysninger har et svagt incitament ved at arbejde, eller er det bare, som det skal være, noget, man må leve med, ligesom med børnechecken og andre ting?
Kommentar:  Nej, og det er jo, fordi man ikke kan lave en kortlægning af de faglige huller, når vi står midt i nedlukningen. Og man kan sige, at vi jo har utrolig meget erfaring, i forhold til hvad vi havde i foråret. Når jeg har tyet til internationale erfaringer, er det jo, fordi man andre steder har haft længere perioder med nedlukning, og derfor kan vi trække på de erfaringer. Men man kan ikke kortlægge, hvad skolehullerne er, mens vi står i det. For nuværende gælder restriktionerne frem til på søndag, og der er kæmpe forskel på, hvad det er for faglige huller, vi taler om, i forhold til om der kommer en forlængelse, og i givet fald hvor lang den kommer til at være. Og derfor er det på nogle stræk det samme som i foråret, altså at der er nogle ting, vi ikke kan afdække. Til gengæld er der rigtig mange andre ting, vi kan afdække, og man kan sige, at lige nu kan vi jo glæde os over, at vi i sommers i fællesskab faktisk satte en undersøgelse af den første nedlukning i gang, for det betyder, at vi om relativt kort tid, det vil sige inden for den næste måneds tid – altså lige om lidt – har færdige resultater af, hvad skolenedlukningen havde af konsekvenser på dansk jord, i en dansk kontekst, med danske elever, med den danske lærerstand. Og det vil selvfølgelig gøre vores beslutningsproces utrolig meget nemmere.

Svar:  Ja, vi står midt i det, men hvad forventer ministeren i forhold til at være mere på forkant med udviklingen? Vi må vel have en eller anden form for scenarieplanlægning i forhold til nedlukningen, som man allerede på TV 2 News kan se nok fortsætter. Altså, hvordan er det, ministeren har tænkt sig at planlægge det? For vi kan jo ikke hele tiden stå midt i status quo og så arbejde reaktivt. Vi er jo nødt til fremadrettet at se, hvad der er af nogle mulige konsekvenser, og hvornår vi må have en slutdato, i forhold til om vi skal aflyse eksamener, eller om vi ikke skal aflyse eksaminer. Altså, jeg er jo lidt nysgerrig på, hvad det er, ministeren tænker i forhold til planlægningen af det her.
Kommentar:  Tak for det til ministeren, og jeg vil godt kvittere for det. Jeg vil faktisk gerne anerkende mange af de initiativer, der er sat i gang, og sige, at der er Venstre meget på samme linje. Det, jeg prøver her, er jo også at kigge lidt fremad, fordi vi har fået coronakrisen, og jeg hører en erkendelse af, at der skal ske noget. Lad mig lige få lidt tal på banen: Fra 2007-2008, under finanskrisen, som også var en voldsom krise, men nok knap så voldsom som den her, faldt antallet af aftaler på uddannelser med 3.300, og Dansk Byggeri siger 7.700 nu. Det er bare lige for at sætte det i relief. Jeg kommer selv fra et område og jeg er valgt i et område, Ballerup-Glostrup, hvor det er super vigtigt lige præcis at få aktiveret de unge via de her pladser. Jeg har også været borgmester i Gribskov, hvor det i øvrigt er fuldstændig det samme. Så man kan sige, at man næsten ikke kan fokusere nok på det her i den tid, der kommer fremadrettet. Jeg har et særlig fokus på de små virksomheder, fordi det viser sig, at de her pladser, praktikpladser, særlig tabes hos de små virksomheder. Det er særlig der, der er et stort problem, for de får simpelt hen ikke nogle nye ind. Er det sådan, at ministeren kunne forestille sig at lave en særlig indsats over for de små virksomheder?

Svar:  Jamen det, vi har gjort i første omgang, er jo at give mulighed for lønkompensation på lærlingeområdet. Det eksisterer nu, og det gælder jo hele vejen over, kan man sige. Og så har vi i går indgået en aftale i forbindelse med Landsbyggefonden, hvor der også er stillet krav i forbindelse med det byggeri, der bliver sat i gang dér, og der kommer man også til at bidrage med et anseligt antal praktikpladser – faktisk et par tusind praktikpladser. Det vil sige, at i vores måde at gå til krisehåndtering på er vi dybt bevidste om, hvor stort et problem der ligger her. Det gælder de små og mellemstore virksomheder, som jo normalvis er dem, der er allerbedst til at leve op til de måltal, der er, for at tage lærlinge ind, men det gælder også de store virksomheder. Vi har brug for at få alle mand af huse i forhold til at få leveret praktikpladser, og det kræver selvfølgelig, at vi også som stat sætter os ind til bordet og siger, at det er vigtigt med en trepartsdrøftelse om det her. Og som jeg hører arbejdsmarkedets parter, er alle jo enige om alvoren i det her: Vi må ikke under nogen omstændigheder tabe en ungdomsgeneration. Det betyder noget for de unge selv, og det betyder også noget for erhvervslivet, at man får den uddannede arbejdskraft, der skal til.
Kommentar:  Tak for svaret. Der er flere ting, der undrer mig. For det første er det her jo en ændring. Det  er  en ændring, hvilket jeg også synes man skal understrege. Det er rigtigt, at der tidligere for folk, der havde en pænt stor indtægt, har været mulighed for at blive længere, også hvis man havde en videregående uddannelse og der var behov for ens helt specielle arbejdskraft i Danmark. Nu udvides det jo til at gælde alle, fordi der ikke længere er et beløbskrav. Så det  er  en ændring. Jeg ved godt, at Socialdemokratiet meget gerne vil skjule det ved at sige, at det jo bare er en ordning, der har været her hele tiden. Men det  er  en ændring. Så selvfølgelig er det en ændring, der vil gøre Danmark mindre dansk, fordi der vil være flere udlændinge, der så bliver her. Og det er da fint nok, at de udlændinge, der så bliver her, ikke er på en overførselsindkomst. Men vi har jo eksemplet, der har været meget fremme i medierne, med en buschauffør fra Viborg, som er fra Somalia, og som har en kone og syv børn. Det kan jo godt være, at de her personer, der via hans arbejdsmarkedstilknytning nu får lov til at blive her,  kan  blive en udgift for samfundet. Så selv om den enkelte ikke er det, kan det jo samlet set godt være det. Og det gør da i hvert fald ikke Danmark mere dansk, at den her storfamilie fra Somalia nu får lov til at blive i Danmark. Så det undrer mig, at ministeren ikke vil være med til at understrege, at det her selvfølgelig er en ændring. Det andet, der undrer mig, drejer sig om solidariteten over for det arbejdende folk i Danmark. Det var engang sådan en mærkesag for Socialdemokraterne, men i dag er det åbenbart erhvervslivets behov for billig arbejdskraft, der er en ny mærkesag. Altså, når erhvervslivet ønsker at fastholde folk, skal de blive her, fordi erhvervslivet har brug for dem. Hvad med alle de mennesker i Danmark, der også har behov for et job? Skulle Socialdemokraterne ikke tænke mere på dem?

Svar:  Jeg har godt bemærket, at spørgerens partiformand henviste til den berømte buschauffør fra Viborg, og så vidt som jeg har forstået den konkrete sag, er det jo et eksempel på, at en person på det eksisterende regelgrundlag, altså den lovgivning, der gælder nu, har mulighed for at blive i Danmark. Det, som vi foreslår, er rigtigt nok en ændring af den eksisterende lovgivning – det er jo derfor, det er en del af finanslovsaftalen, og vi regner med at fremsætte et lovforslag, som handler om, at folk, der har været i beskæftigelse i 2 år, har mulighed for at blive, så længe de er i beskæftigelse. Og jeg har lige sådan for sjov fået lavet en kørsel på, hvor mange af ... (Fjerde næstformand  (Trine Torp): Ja tak!) Nå, det tager jeg i næste svar.
Kommentar:  Det må de særligt udsatte godt. Det er det, der ligger i § 2. Så de særligt udsatte må gerne have en hverdag på skolen; det har de faktisk måttet, lige siden vi lukkede nederst De har hele tiden været undtaget fra nedlukningen. Det vil sige, at det var det samme for de særligt udsatte elever, børn og unge, da folkeskolen var lukket nederst Det gælder også for ungdomsuddannelserne, at for dem, der er udsatte, er der ikke lukket nederst Det har jeg lyst til at gentage så mange gange, og jeg ville ønske, at spørgeren stillede det samme spørgsmål onsdag i næste uge igen. For så kan jeg få lov til at gentage det, så der er endnu flere, der hører det. Det er så vigtigt at sige, at for dem, der har det slemt derhjemme, er det muligt at få en hverdag henne på skolen. For selvfølgelig vil der være nogle, for hvem det er mere uholdbart end andre.

Svar:  Det kan da godt ske, at ministeren kan være så heldig, at jeg kommer igen i næste uge. På TV MIDTVEST udtalte psykolog Jørgen Rønsholdt den 11. maj i forbindelse med en udsendelse om mistrivsel blandt nogle studerende på et lokalt gymnasium, at han er bekymret på deres vegne. Han appellerer til, at de unge igen får en form for social kontakt. Deler ministeren psykologens bekymringer, og mener ministeren, at der skal handles på det?
Kommentar:  Så omprioriteringsbidraget på 2 procent fortsætter til 2022, hvorefter det nedsættes til 0,5 procent Samtidig vil man så finde 100 million kroner ved et eventuelt råderum, så vidt jeg har forstået. Men det er jo penge på taget. Altså, råderummet kender vi jo, og det kan gå meget hurtigt. Vi har jo set, hvad der skete i 2008. Der kan komme en finanskrise meget hurtigt. Så er det ikke lidt vidtløftige løfter fra Socialdemokraternes ordfører i denne forbindelse? Kan man ikke være lidt mere konkret? Hvor vil man anvise pengene, hvis det ikke skal være råderummet?

Svar:  Jeg tror, alle erkender, at der er et råderum. Så vores holdning fra Socialdemokratiets side er, at man også godt kan bruge en lille del af det her råderum på at nedbringe besparelser, nedskæringer, på kulturområdet. Og jeg synes, at Alex Ahrendtsen, når han nu på Dansk Folkepartis vegne vil repræsentere kunst og kultur i Danmark, også skulle prøve at komme med nogle bud på, hvordan du kan styrke investeringerne i kunst og kultur frem for at fortsætte de nedskæringer, som Dansk Folkeparti jo har været med til at lave, ikke mindst i forhold til kultur i provinsen. Så jeg glæder mig til at høre i Dansk Folkepartis ordførers indlæg her, hvordan man vil være med til at styrke kunst og kultur i Danmark.
Kommentar:  Og det er jo dejligt. Så kan vi få et konkret tilsagn i dag fra ministerens side om, at den der meget store brugergruppe, der er fra Fussingø, med over 900 medlemmer allerede bliver inddraget ret meget, i forhold til hvordan og hvorledes man gør? Så der kan være en balance mellem, hvor de her store dyr skal gå, og hvor det så er, mennesker kan gå, så det ikke bliver til fare for de mange brugere af skoven ved Fussingø i dag.

Svar:  Jeg vil være ked af, at man taler problemet op, for nu læste jeg jo også op, hvad Naturstyrelsens erfaringer egentlig er her. Men det er klart: Mange af os danskere har ikke erfaring med store dyr, som går ude i naturen, fordi de har været væk fra den danske natur i rigtig mange år, og derfor er der selvfølgelig behov for, at vi taler om, og det er også noget af det, jeg har talt med friluftsorganisationerne om, hvordan vi kan sikre dels nogle adfærdsregler, som er til at forstå – hvordan skal man egentlig opføre sig? – dels at man gør det på en måde, som er inviterende, og som siger: Velkommen; vi vil utrolig gerne have, at du kommer ud og oplever vores fantastiske, spændende danske natur.
Kommentar:  Der ligger jordforureninger for omkring 14-15 milliard kroner i Danmark. Man kan godt sige, at vi skal have renset dem op, men så skal vi finde 14-15 milliard kroner Det er en voldsomt stor udgift. Fra den nuværende og den tidligere regerings side har vi valgt at bruge et meget stort beløb på jordforurening i Danmark, nemlig 400 million kroner om året. De skal prioriteres ligesom alt andet, og vi har lagt den kompetence ud til regionerne og stoler på, at de kan gøre det. Når vi så ser på Kærgård Plantage, vil jeg sige, at to tredjedele af giften faktisk er ved at blive fjernet nu – det mener jeg ikke er spildt. Derudover må man sige, at selv hvis det projekt, der var projekteret, var blevet ført fuldstændig til ende, så ville det stadig væk ikke kunne lade sig gøre at bade i vandet, og det ville stadig være sådan, at man skulle overveje, hvor længe man opholdt sig på stranden. Det er det samme nu. Der er faktisk mulighed for at gå forbi i området, men man råder til, at man ikke opholder sig der. Det er bedrøveligt, og det er forfærdeligt, at der ligger forureninger som den her i Danmark, men der slæber vi jo rundt på en lang historie og et stort ansvar, og vi bliver nødt til at prioritere vores indsats på det her område.

Svar:  Tak. Det, der især kan undre mig i den her sag, er, at hvis vi bare går 2 år tilbage, var der rigtig mange fra regeringspartierne, som blandt andet i vores lokale medier råbte højt om det her problem. Jeg kan blandt andet nævne, at herre Troels Ravn fra Socialdemokratiet havde et læserbrev i den lokale ugeavis tilbage i december måned 2010, hvor han simpelt hen skrev, at den borgerlige regering havde tørret opgaverne med forurenede grunde i Danmark af på regionerne, men at regionerne ikke havde en kinamands chance for at gøre noget effektivt ved problemerne. Det er egentlig det, jeg godt vil spørge til, nemlig om ministeren synes, at man nu er i en ny situation, fordi man har en ny regering. Eller burde man ikke gøre det her projekt færdigt?
Kommentar:  Vi stemmer om udvalgets indstilling, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte 116 (V, S, DF, SF, KF, RV, EL og LA), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. Udvalgets indstilling er vedtaget enstemmigt.

Svar:  Forhandlingen er sluttet, og vi går her til afstemning om de stillede forslag til vedtagelse. Der foreligger to forslag. Der stemmes først om forslag til vedtagelse nummer V 72 af Anne-Mette Winther Christiansen (V), Tina Petersen (DF), Vivi Kier (KF) og Villum Christensen (LA), og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte 60 (V, DF, KF og LA), imod stemte 52 (S, SF, RV og EL), hverken for eller imod stemte 0. Forslag til vedtagelse nummer V 72 er vedtaget. Herefter er forslag til vedtagelse nummer V 71 af Line Barfod (EL), René Skau Björnsson (S), Anne Baastrup (SF), Anne Marie Geisler Andersen (RV), Per Ørum Jørgensen (KD) og Christian H. Hansen (UFG) bortfaldet. Dermed er forespørgslen afsluttet.
Kommentar:  Nu virkede mikrofonen, så jeg prøver igen. Jeg spurgte: Hvordan har Det Konservative Folkeparti tænkt sig at stoppe, at noget lignende sker gennem internettet?

Svar:  Jamen det er jo ikke det, vi diskuterer her i dag. Jeg sagde udtrykkeligt i min tale, at det sagtens kan vise sig, at der er områder, hvor der også er huller, som man skal lukke, og at det kan vise sig, at der er områder, hvor vi ikke kan lukke hullerne. Det kan jeg jo ikke afvise. Men den omvendte konklusion ville jo være, at hvis vi ikke kan begrænse enhver form for programmer, der fremmer terrorisme, så skal der være uhæmmet frihed. Liberal Alliance går jo ind for uhæmmet frihed på alle mulige områder. Det er så Liberal Alliances standpunkt. Det Konservative Folkeparti går også ind for frihed, men vi mener altså også, at det kræver, at vi tager et ansvar for at beskytte friheden. Derfor er vi imod terrorvirksomhed. Derfor vil vi dér, hvor det er muligt, tillade os at begrænse programmer, der fremmer terrorvirksomhed. Liberal Alliance ønsker ikke at udnytte de muligheder, der er, for at begrænse terrorvirksomhed i programvirksomhed. Det er altså den forskel, der er på Liberal Alliance og Det Konservative folkeparti.
Kommentar:  Jamen det var da dejligt med noget klar tale. Ministeren anerkender, at ministeren og resten af regeringen ikke har prioriteret at sætte statslige penge af til renoveringer i den almene sektor. Skal jeg så forstå ministeren således, at ministeren ikke længere er enig i Socialdemokraternes tidligere ordførers, herre Thomas Jensens, udtalelse i sagen, som nemlig er, at det udelukkende er lejernes egne opsparede midler i Landsbyggefonden, der skal betale for renoveringer og løft af nedslidte boligområder, og at det ikke er fair over for lejerne? Er det, fordi ministeren så har ændret holdning?

Svar:  Jeg gentager gerne mig selv en gang til for – arveprins Knud blev der sagt i sin tid, nu er det denne gang for – fru Louise Schack Elholm. Vi overtog et kæmpe hul i kassen, 96 milliard kroner er der i underskud på de offentlige finanser. Det er et kæmpe hul. Det er et håndværkertilbud, vi overtager. Derfor har vi været nødt til at prioritere benhårdt, men vi har prioriteret og fremrykket investeringer i den almene sektor. Vi prioriterer faktisk sådan: 10,1 milliard kroner i 2011, 15,1 milliard kroner frem til 2013 og mere end 20 milliard kroner frem til 2016. Der er et kæmpe efterslæb, som er oparbejdet under den tidligere regering, og jeg vil gerne sige, at jeg ikke håber, at Venstre vil stille sig i vejen for det her. Så vil jeg sige, at jeg selvfølgelig vedgår mig både arv og gæld. Vi er gået til valg på ét grundlag, vi har nu lavet et nyt regeringsgrundlag, og jeg er stolt over og glad for de prioriteringer, der ligger, for her tager vi nemlig hånd om en række problemer, samtidig med at vi ikke bruger penge, som vi ikke har.
Kommentar:  Hvad angår selve klagesagen, verserer den i et organ, som jeg ikke har instruktionsbeføjelser over, så det vil jeg meget nødig begynde at blande mig i, altså i forhold til tredelingen af magten. Men vi deler jo fuldstændig opfattelsen af, at hvad enten man er privatperson eller privat virksomhed eller offentlig virksomhed for den sags skyld i det her land, har man krav på en rimelig hurtig sagsbehandling. Det er derfor jeg siger, at det skal vi til stadighed have fokus på, og det skal jeg også have i mit ministerium, det skal jeg sikre, at mit ministerium, og hvad der ligger derunder, også har, for det fortjener vi som borgere i Danmark.

Svar:  Tak for det. Finder ministeren på baggrund af en konkret sag fra Randers Kommune, at naturbeskyttelseslovens regler om beskyttelseslinjer for fredede fortidsminder er tidssvarende og i øvrigt administreres hensigtsmæssigt, og vil ministeren i modsat fald tage skridt til ændringer?
Kommentar:  Jamen jeg tror, det er vigtigt, at vores klimapolitik er forudsigelig, troværdig og stabil. Og det er jo også netop derfor, vi har været meget tilfredse med, at vi har vedtaget vores energi- og klimapolitik sammen med Venstre, sammen med et bredt flertal i Folketinget. Og det betyder jo så også, at man skal passe meget på med at skabe usikkerhed om vores vedvarende energi-politik. Men det, at man er i et forlig, hvilket Venstre jo er om hele det her, betyder selvfølgelig også, at man har en god adgang til ministeren, hvis der er noget, man gerne vil diskutere. Og jeg synes, det er naturligt, at regeringens ministre har en løbende og en tæt dialog med Folketingets partier om de her problemstillinger, og det gælder selvfølgelig også på det her energiområde. Så jeg vil egentlig opfordre herre Lars Løkke Rasmussen og Venstre til, hvis man har noget, man gerne vil diskutere i forligskredsen, så at komme ind i den. Men jeg tror også, det er vigtigt, at man går ind i den debat med den grundholdning, at man selvfølgelig står ved det, man én gang har aftalt, og at man ikke er optaget af at skabe mere usikkerhed på det her område.

Svar:  Jeg er egentlig lidt forundret over, at jeg skal stå og lytte til sådan nogle selvfølgeligheder om, at hvis man er i et forlig, kan man tale med ministeren og sådan noget. Det giver jo sig selv. Jeg kan i øvrigt oplyse, at der nu her i forlængelse af spørgetimen afgår et brev fra mig selv, herre Kristian Thulesen Dahl, herre Lars Barfoed og herre Anders Samuelsen til klima- og energiministeren med et ønske om at få en snarlig drøftelse af så vel ambitions- som omkostningsniveauet i dansk klima- og energipolitik. Og det er jo på baggrund af de her, man kunne godt kalde det bristede forudsætninger, og det er sådan set det, jeg prøver på at få statsministeren til at mene noget om, sige noget om, forholde sig til frem for at stå og skose mig for noget med noget zigzagkurs. Er det ikke sådan, at der var en forudsætning om, at EU's CO 2 -kvoter kostede noget, der ligner 2½ gang mere, end de gør nu, dengang vi indgik aftalen? Er det ikke sådan, at amerikansk skifergas er nede på en tredjedel af prisen af det, der var forudsat? Er det ikke sådan, at verdensmarkedsprisen på fossile brændstoffer derfor er faldet, og er det ikke sådan, at den regning, der var beregnet til at være 1.300 kroner per husstand, nu forventelig ligger på 3.500 kr.? Og passer det ikke, når jeg siger med henvisning til det her gartneri, at de nu betaler 45.000 kroner i PSO per medarbejder mod noget, der ligner en fjerdedel bare året før? Og skal det bare parkeres?