kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Nu starter spørgeren med at diskutere Sverige lidt, og jeg skal absolut ikke gøre mig klog på den svenske diskussion – det overlader jeg trygt til svenskerne selv. Man skal bare lige huske på i forhold til Sverige og Danmark, at Danmark har valgt at have en fastkurspolitik i forhold til euroen, og det har vi haft i rigtig mange år. Det har tjent Danmark godt at have en fastkurspolitik, og jeg tror, at vores fastkurspolitik betyder, at diskussionen i Danmark bliver lidt anderledes end den, der er i Sverige. Hvis spørgeren i virkeligheden spørger mig om min generelle holdning til folkeafstemninger, vil jeg gerne redegøre for den. Den er, at hvis der er traktatændringer, altså hvis der fremover vil være tale om traktatændringer, så vil det være sådan, at man i Justitsministeriet vurderer konsekvenserne i forhold til grundloven. Og hvis der afgives suverænitet efter grundloven, skal vi selvfølgelig have en folkeafstemning. Jeg tror på det repræsentative demokrati. Jeg tror på vores grundlov. Jeg tror på de regler, vi nu engang har, og de skal selvfølgelig følges.

Svar:  Man kan jo godt have statsministeren mistænkt for at have en vis angst for at udskrive en folkeafstemning – det kunne man i hvert fald se hos forgængeren, som tilsyneladende med al vold og magt forsøgte at få indrettet de traktatændringer, der forekom i EU-regi, på en måde, som netop  ikke  medførte, at vi sådan strengt juridisk afgav suverænitet, men i mange danskeres øjne var det jo sådan, at der blev afgivet suverænitet. Derfor er mit spørgsmål til statsministeren: Ville det ikke være rimeligt, at man under alle omstændigheder lod afholde en folkeafstemning, når der er tale om så grundlæggende forhold for danskerne? For det er jo rigtigt, som statsministeren siger, at uanset om der bliver lavet den ene eller den anden traktatændring, hvor der afgives eller ikke afgives suverænitet, så har det her forhold stor betydning for Danmark. Så ville det ikke være rimeligt, at man så i det mindste spurgte befolkningen uanset hvad, ligesom Poul Schlüter gjorde? Det var de fleste glade for, for vi fik en god og sund og rask debat om EU-forhold – eller EF-forhold, som det var dengang. Ville det ikke være rimeligt at spørge befolkningen og høre dens mening?
Kommentar:  Tak for det igen. Jeg vil lytte til kommunalbestyrelsen. Det er jo kommunalbestyrelsen i sidste ende i den måde, som vi har opbygget vores demokrati på. Så er det jo klart, at hvis der er en enkelt borger, der gør indsigelse, er det den indstilling, der kommer fra kommunalbestyrelsen, som jeg vil forholde mig til. Og det er jo et spørgsmål om, hvorvidt de gør brug af den kommunale indsigelsesret. Hvis de ikke gør brug af den, så kan projektet jo gennemføres, hvis det ellers lever op til de forskellige VVM og så videre Og det er det alt der tyder på at det her projekt gør.

Svar:  Tak, herre formand. Spørgsmålet lyder: Hvilke aktive handlinger har ministeren, ministerens embedsmænd og menige gruppefæller fra Venstre taget for at så tvivl og indirekte opfordre til indsigelser mod opførelsen af havvindmøller, som ministeren kan læne sig op ad, for så i næste ombæring at fortælle, hvor grøn regeringen er?
Kommentar:  Det er sikkert en god idé at udsende hyrdebreve om, at man skal administrere efter det samme regelsæt i alle landets a-kasser. De står jo i alle landets a-kasser, og det er også en af grundene til, at det er svært at sige, hvor mange det her drejer sig om.  Det er både smede, bagere, tømrere og alle mulige folk, gode folk, der har den gerning, at de også gerne vil hjælpe til i beredskabet. Det er selvfølgelig fint nok, og det kvitterer jeg også for. Men det er jo sådan og har hidtil været sådan, at hvis folk skulle gå hen og miste deres almindelige arbejde, så kunne de fortsætte deres arbejde her. Havde de nogle timer med brandslukning, blev de modregnet fuldt ud. Det var ikke sådan, at de fik dobbeltbetaling for det. De fik det faktisk modregnet, ligesom hvis de fik et andet stykke arbejde. Det, der er helt skørt, er, at regeringen har lavet en regel, der siger, at de ikke må have deltidsarbejde ud over 30 uger, og at de 30 uger skal forstås alvorligt. Det er ikke sådan, at man har arbejde i en periode, og så har man optjent en ny periode, nej, man skal have 30 uger, inden man er helt fri igen inden for de næste 104 uger. Det er en skærpelse, som regeringen selv har lavet. Derfor er det også kun regeringen, der må sørge for at komme ud af suppedasen her. Det håber jeg ministeren forstår.

Svar:  Jamen jeg vil bare gentage det, som jeg sagde før, nemlig at lige præcis regler om supplerende dagpenge og arbejdsløshedsforsikring hører under beskæftigelsesministeren. Men jeg vil give herre Bjarne Laustsen det tilsagn, at jeg som ansvarlig minister følger det, for jeg har fuldstændig den samme interesse som herre Bjarne Laustsen i, at vi har så godt et beredskab som muligt, og at vi inddrager frivillige, herunder deltidsbrandmænd. De er en vigtig del af vores beredskab, og derfor er det noget, jeg vil følge for at sørge for at så få eller helst ingen kommer i klemme. Det er også det, der er en af konditionerne i bemærkningerne til det udvalgsarbejde, som regeringen har haft iværksat op mod de her finanslovforhandlinger, og som udmøntede sig i 2 million kroner til at imødegå den her problemstilling.
Kommentar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte 57 (V, DF, KF og LA), imod stemte 50 (S, SF, RV og EL), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Der er ingen, der beder om ordet, og så går vi til afstemning.
Kommentar:  Tak til justitsministeren for det svar. Nu vil jeg forsøge at spørge om noget, som hører en lillebitte smule sammen med den foregående debat, og så må formanden jo se, om hun vil tillade det. Spørgsmålet om dobbeltforordningen og folk, der er asylansøgere, som skal rejse tilbage, gør sig jo gældende også i forhold til adskillelsen af asylansøgere og de øvrige beboere på landets asylcentre. Og der kan jeg sige til ministeren - og det er jo mærkeligt, at ministeren stiller spørgsmål her, det er jo egentlig folketingsmedlemmet, der spørger - at Venstre selvfølgelig bakker helt op om den dobbeltforordning, vi har. Men derfor kan man jo godt skabe et regime, der gør - og det er det, ministeren i forhold til asylcentrene lægger op til, hvor man adskiller tingene - at man også laver en meget forskellig praksis i forhold til folk, der er asylshoppere. Så jeg vil godt høre ministeren, om man i forlængelse af den opsplitning, man har tænkt sig at lave med øvrige beboere og kriminelle asylansøgere, også overvejer at lave en opsplitning med hensyn til folk, der er asylshoppere, det vil sige folk, der sådan set har søgt om asyl i et andet EU-land og bare venter på at rejse tilbage.

Svar:  Det betragter jeg som dagens nyhed at herre Karsten Lauritzen jo grundlæggende erklærer sig tilfreds med det, som regeringen foretager sig, nemlig at man laver en opsplitning af asylansøgerne i modtagecentre og udrejsecentre – det kan jeg se at der nikkes til. Det synes jeg er rigtig godt, for det er jo noget, som Røde Kors eksempelvis har efterspurgt i mange år. Nu tager vi fat, og det gør vi, fordi det er det mest effektive og den mest effektive måde at indrette vores asylsystem på. Sker der så noget særligt for dem, der kommer her til Danmark under dække af indrejse i et andet EU-land og som altså skulle have haft behandlet deres sag først der? Ja, det gør der. Som sagt har vi et stærkt fokus på det. Jeg kan sige, at både for så vidt angår afviste asylansøgere og kriminelle overført efter Dublinforordningen, er der allerede i år, altså indtil nu, udsendt cirka 1.800, og for så vidt angår Italien, som har været i fokus i den senere tid, så udsender vi lige i øjeblikket op til 20 om ugen. Det skyldes altså, at der hos udlændingemyndighederne og hos politiet selvfølgelig er et særligt fokus på det og har været det et stykke tid.
Kommentar:  Mange tak. Jeg glæder mig utrolig meget til, at vi igen kan begynde at fokusere på, hvordan vi kan åbne samfundet og dermed også kulturlivet mere op igen. Lige nu står vi desværre midt i anden bølge af pandemien, og derfor er det ikke tiden til genåbning. Situationen er grundlæggende en anden end i sommer, både i Danmark, men i særdeleshed i landene omkring os. Dér ser vi alvoren og vigtigheden af, at vi holder fast i de restriktioner, der lige nu holder os på rette kurs. Og derfor er det heller ikke så underligt, at restriktionerne i dag er stort set, som vi også kendte dem for få måneder tilbage. Det er hårdt og noget, der berører rigtig mange menneskers liv, og derfor vil jeg også gerne forsikre om, at så snart det er sikkert, vil jeg være den første til at gå ind i den dialog, som spørgeren efterspørger, med aktørerne, om, hvordan vi igen åbner kultur-, idræts og foreningslivet gradvis, men forsvarligt op til glæde for både aktørerne og alle dem, der får glæde af det danske kulturliv. Sidst, men ikke mindst vil jeg bare sige, at vi jo er i løbende dialog med aktørerne på kulturområdet. Der er nedsat sektorpartnerskaber, som både stiller spørgsmål, præciserer og orienterer os i det tilfælde, at der kommer nye restriktioner, og hvor vi også har dialogen løbende. Man lige nu skal vi bare passe rigtig, rigtig meget på, fordi sundhedsmyndighedernes klare anbefaling, i forhold til at der er stor risiko for spredning af coronavirus, er, at det handler om, hvor mange mennesker vi er samlet, hvor tætte og hvor aktive vi er. Og derfor er der ikke nogen forskel på spredning af virus inden for kulturområdet i forhold til andre områder af samfundet, og derfor er det også de samme restriktioner, som gør sig gældende – det rammer bare meget hårdt, fordi kulturlivet lever af at samle folk.

Svar:  Ja, tak. Jeg tror, at vi alle sammen er enige i, at vi skal passe på hinanden, at vi skal holde afstand, og at vi skal åbne langsomt og så videre, og vi glæder os alle sammen til at komme til at kunne åbne helt igen. Men der er bare nogle steder, hvor der også er nogle restriktioner, som jeg synes er modstridende, og som ikke giver sund fornuft. Og det, jeg kan mærke – det tror jeg også ministeren måske kan give mig ret i – er, at hvis der er noget, der er modstridende, og som man på en eller anden måde ikke kan se meningen med, så mister man også tilliden til de restriktioner. Og jeg må sige i forhold til blandt andet det eksempel, som jeg nævnte før med Vejen Garden, at der har jeg talt med flere, og det er jo voksne mænd, som simpelt hen ikke kan forstå, at hvis de står udenfor og spiller og de holder afstand og de spritter og de følger alle retningslinjer, at de så ikke kan få lov til at stå og spille julemusik et sted på et torv i Esbjerg. Kan ministeren ikke godt se, at det kunne være allerede nu, at man skulle indgå i dialog i forhold til at få tilpasset sig restriktionerne, så de også giver fornuft?
Kommentar:  Tak. Jeg vil selvfølgelig gerne kvittere for ministerens svar, men der var ikke noget svar på spørgsmålet. Altså, jeg spurgte jo til de udtalelser, der har været bragt frem siden sidste spørgetid, blandt andet fra Det Radikale Venstre og fra Enhedslisten, omkring deres position i forhold til nogle forhandlinger om at sikre de mange, mange tusinde arbejdspladser, som vi trods alt stadig har i Københavns Lufthavne, herunder selvfølgelig SAS, som jo er en krumtap og en kronjuvel i forhold til udviklingen af den branche her i Danmark. Der er det altså bare sådan, at to partier jo har udtalt, at de vil forbinde de to forhandlinger – eventuelt en redningsplan i forhold til økonomi hos SAS – med en erklæring om nogle miljømæssige standarder, i forhold til at man skal stille større krav til SAS, end man gør i dag. Det er jo der, bekymringen så dukker op hos Dansk Folkeparti. Ministeren var godt nok inde på i sit svar, at selskabet SAS jo faktisk er et af de selskaber i verden, der var de første til at indføre grundige klimarapporter og afrapportering i forhold til udviklingen i deres virksomhed, uden at det var noget, der var tvang. Det var noget, man gjorde frivilligt, fordi man faktisk hos SAS havde det som et klart sigte at bibringe positive takter i forhold til klima og udledning og alle de andre ting, som kommer. Derfor er det jo, det er vigtigt, at vi får finansministeren til at sige, hvad det konkret er, der vil komme ind i nogle forhandlinger i forhold til SAS' fremtidige virke, når de partier, som regeringen jo er støttet af, går ud åbenlyst og siger, at skal der gives en statsstøtte i en eller anden form til SAS, så skal den være på betingelse af, at man stiller endnu flere og stærkere klimakrav til virksomheden, hvilket så gør, at den mister sin konkurrenceevne over for dem, den konkurrerer med.

Svar:  Jeg tror, det er en forkert måde at stille tingene op på. Jeg tror, at SAS visionært og klogt har vurderet, at det at være foran i klimaindsatsen ikke er noget, der skader ens konkurrenceevne. Det er noget af det, der giver tillid hos forbrugerne. Det er i øvrigt også noget af det, som kan føre til færre udgifter. Hvis man eksempelvis bruger mindre brændstof, så bruger man også færre penge på brændstof – for nu at tage et eksempel. De garantier, vi har givet SAS sammen med den svenske regering, og som Folketinget har godkendt i Finansudvalget, har ikke haft krav om, at SAS skulle gå ind med nye miljøtiltag, og jeg opfatter egentlig de udtalelser, der er kommet, som en opbakning til, at SAS allerede nu er et meget grønt selskab.
Kommentar:  Tak for det. Det er jo interessant, at statsministeren priser det meget højt at komme ud og være privat og samtidig i øvrigt i forbindelse med samrådet tidligere på året og i andre situationer mener, at det slet ikke påvirker ham. Man må forstå, at det slet ikke har indflydelse på hans politiske tænkning. Men når jeg har stillet det her spørgsmål, som vi nu er i gang med, så er det selvfølgelig, fordi statsministerens hidtidige forklaringer er meget forvirrende. Lad os prøve at gå tilbage til Thyborøn i starten af 2016. Statsministeren skal til torskegilde og hente den store check til LøkkeFonden, og udvalgte fiskere får så et møde med statsministeren, som jo er i byen alligevel. Mødelokalet, forstår vi, ligger oven på salen, hvor torskegildet finder sted, og på vej ned ad trappen bliver statsministeren så til den private Lars Løkke. Vil statsministeren ikke prøve at forklare os, hvad der sker på vej ned ad trappen, der gør, at det hele pludselig bliver så privat? Hvordan skal folk kunne regne ud, når de møder landets statsminister, om det så er statsministeren eller en privatperson, de møder? For jeg er ret sikker på, at folk altid regner med, at det er statsministeren, de møder, når de møder statsministeren. Eller hvordan forholder det sig?

Svar:  Jeg synes, det er en fuldstændig absurd leg med ord. Altså, jeg er statsminister i Danmark. Det er en funktion, jeg har. Den har jeg hele tiden. Jeg er statsminister i Danmark. Er det, herre Simon Kollerup mener skal være betydningen af det, at man så ikke må have noget privatliv, overhovedet? Så må man ikke have nogen venner, og man må ikke engagere sig i foreningsarbejde? Hvad er konsekvensen af det, der bliver spurgt til? Det er det, jeg har så ufattelig svært ved rigtig at forstå. Jeg kan bare sige, at jeg er helt åben omkring den måde, jeg gør tingene på, og uden at stå og prale – uden at stå og prale – så tror jeg, at det er svært historisk at finde en mere tilgængelig statsminister end mig. Og det relaterer sig ikke til LøkkeFonden, det relaterer sig til rigtig mange ting.  (Formanden   (Pia Kjærsgaard): Ja tak). Jeg tror, at jeg har haft mere end 300 danskere på Marienborg fra alle samfundslag  ... (Formanden  (Pia Kjærsgaard): Ja tak) ... til mandagsløbeture og brunch. Jeg er en åben og tilgængelig person.
Kommentar:  Vi stemmer om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte 110 (V, S, DF, SF, KF, RV, EL, LA og Christian H. Hansen (UFG)), imod stemte 1 (V) (ved en fejl), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.

Svar:  Forhandlingen drejer sig her i første omgang om de stillede ændringsforslag. Der er ikke nogen, der beder om ordet. Så er forhandlingen om ændringsforslagene afsluttet, og vi går til afstemning.
Kommentar:  Men nu har jeg jo også læst ministerens udspil, altså klima- og luftplanen. Der skriver man jo selv sort på hvidt, at den bidrager med 26 million t, og det er jo langt fra de 32-37 million t, som ministeren taler om. Det er så, fordi man indregner nogle målsætninger, altså noget, som ministeren håber på man kommer i mål med. Men kan ministeren ikke bekræfte, at man ikke har anvist de konkrete værktøjer til at nå i mål? Det er jo det, der er hele problemet. Det er også derfor, ministerens eget Klimaråd dumper ministerens indsats på det her område.

Svar:  Tak for det. Hvis transport tælles med, og det skal det, og det, der ligger i forhold til udfasning af benzin- og dieselbiler – så når vi op på 32 million t i 2030. Hvis det ikke tages med, og hvis vi kigger på de andre initiativer, der er, så når vi 26 million t. Men det er da min helt klare overbevisning, at det jo selvfølgelig lykkes at gøre noget i forhold til transport. Med de målsætninger, der er sat her – som jo er de mest markante og langt mere ambitiøse end det, vi har set fra spørgerens parti, på transportområdet med hensyn til antallet af elbiler og lavemissionsbiler i 2030 – jamen så når vi det her mål, og så er det en regering, som er langt mere ambitiøs end det, vi har set fra Socialdemokratiets side. Det, vi er kommet med her, er jo superambitiøst, og vi har overhalet jer med mileskridt, i forhold til hvad I har spillet ud med.
Kommentar:  Nu tror jeg, at det for de fleste borgere er meget kompliceret og uoverskuelig sådan at vurdere sin egen skat ud i fremtiden. Jeg tror, at vi under alle omstændigheder vil få langt større effekt ved at ændre det. Det må dog kunne lade sig gøre – vi har en digital forvaltning i Danmark – når det er et beskæftigelsesfradrag, der kommer til at gælde for alle i arbejde, at justere forskudsopgørelserne for næste år, så folk får pengene, uden at de selv skal ind og lave beregninger og fremskrivninger af, hvad deres forskudsopgørelse burde være. Kunne vi ikke gøre et forsøg på at få det ændret af SKAT, så folk får pengene næste år, så de kan blive omsat til forbrug og bidrage til den vækst og beskæftigelse, som vi gerne vil have?

Svar:  Hvor har vi det egentlig godt i Danmark. Herre Kristian Thulesen Dahls største problem i dag er, om et lovforslag bliver fremsat i oktober eller november eller på den anden side af nytår, og herre Lars Barfoeds største udfordring er, om borgerne kan gå ind og ændre deres forskudsopgørelse. Jeg har egentlig tillid til, at borgerne godt kan gå ind og ændre den forskudsopgørelse. Jeg synes, at det er meget at bede om, at SKAT skal ændre alle menneskers forskudsopgørelse, og jeg har tillid til, at det kan borgerne godt selv gøre.
Kommentar:  Tak. Når jeg nævner det med økonomien, er det jo, fordi det er noget af det, vi hører fra blandt andet nogle af eleverne selv, nemlig at når man kommer til værktøj og udstyr, som er 20-30 år gammelt, er det altså med til at gøre det knap så attraktivt. Det er derfor, vi i Socialdemokratiet har sagt, at når det handler om erhvervsuddannelserne, vil vi gerne stoppe det her omprioriteringsbidrag. Men jeg vil da gerne kvittere for, at ministeren fremhæver en masse positive ting, der også er, med nye uddannelsestiltag, så vi på den måde kan bruge spørgsmålet her i salen til at gøre det til en reklame til unge mennesker derude om, at der findes spændende uddannelser på de erhvervsskoler, og at der er gode muligheder også inden for vvs-faget. Der er endda også gode muligheder for at få job og også få meget velbetalte job. Det er faktisk sådan, forstår jeg på ham her Morten Fals, at det nu er mere vellønnet at blive vvs'er, end det er for eksempel at være elektriker. Så for de unge gælder det bare om at komme ind og tage de her uddannelser. Så tak til ministeren for den opfordring. Jeg håber, at ministeren også vil overveje det med økonomien. Det kunne altså gøre det lidt bedre.

Svar:  Tak. Jeg arbejder målrettet på at kvalificere den måde, som undervisningen foregår på særlig i udskolingen for at anskueliggøre over for eleverne, at mange af de her fag har udviklet sig enormt, altså at sådan noget som vvs-faget jo er et højteknologifag, som der ligger en masse spændende muligheder i. Og det at kvalificere undervisningen handler også om, at lærerne forstår, hvordan de her fag ser ud nu; at forældrene forstår, hvordan de her fag ser ud nu. På den måde får man et meget bedre grundlag at vejlede de unge mennesker på.
Kommentar:  For lige at gå væk fra det her sporopbygningsprojekt vil jeg lige kort gå tilbage til det indledende spørgsmål, for jeg tillod mig i går at skrive på min Facebookside, at jeg ville stille det her spørgsmål om Kystbanen, og der fik jeg en række gode indlæg fra forskellige, som sagde, at der var nogle ting, som jeg skulle nævne. Jeg vil godt lige læse et af dem op, og det er fra en, der hedder Emil Sebastian Birk, som skriver: Du kan fortælle, at jeg i de sidste 8 dage har brugt Kystbanen både morgen og eftermiddag og har oplevet forsinkelser i begge retninger. Det er alle tog, jeg har taget på den strækning, uden undtagelser, og forsinkelserne har varet mellem 10 minutter og 1½ time. Hvad vil ministeren sige til sådan en oplevelse og til andre, der måske har lignende oplevelse?

Svar:  Jeg er fuldstændig enig med alle, der synes, at Kystbanen ikke kører godt nok, men jeg bliver nødt til at minde om, at Kystbanen er et produkt af flere årtiers beslutninger om den fysiske indretning af det danske banenet, herunder Kystbanen. Det forhold, at vi ikke kan køre Kystbanen, uden at den er sammenkoblet med et svensk fjerntog, gør, at alle de forsinkelser, der er på den lange svenske strækning, smitter af på den danske strækning på Kystbanen. Og det er en rigtig dårlig måde at organisere tingene på, men vi kan ikke gøre anderledes, sådan som de fysiske forhold er i dag. De fysiske forhold bliver bedre fra 2022, og så kan vi begynde at gøre det bedre. Men det er mange års politiske beslutninger om, hvordan man indretter dansk jernbane fysisk, der er årsag til, at togene kører dårligt på Kystbanen.
Kommentar:  Nej, det kan jeg ikke. Der vil vi afvente forligsforhandlingerne.

Svar:  Mange tak, formand. Mener ministeren ikke, at det er på høje tid at få skabt en afklaring omkring Togfonden DK og DSB’s fremtidige materielindkøb, når DSB selv udtaler, at de mange forsinkelser, som passagererne på DSB’s strækninger oplever i øjeblikket, blandt andet skyldes udfordringer med togmateriellet?