Kommentar:  Der er ikke nogen grund til at være bekymret for, om oppositionen bliver vejet på en voldsommere vægt. Det er jo lykkedes herre Lars Løkke Rasmussen i ganske lang tid at undgå at svare på det simple spørgsmål: Hvordan skal Danmark se ud, når man har nulvækst? Det er et ganske simpelt spørgsmål. Regeringen gør det i sine finanslove, men vi har også langsigtede planer for dansk økonomi, og det kan man selvfølgelig også se fremadrettet. Men Venstre skylder stadig svar på det helt simple spørgsmål: Hvor er det, man skal have mindre velfærd? Hvem er det, der ikke længere skal være ansat i den offentlige sektor? Jeg synes jo, at det er fair nok, at Venstre har det synspunkt, at man gerne vil bruge hver enkelt krone, man finder, til skattelettelser. Det er jo Venstres synspunkt, men så sig til danskerne, at det reelt betyder mindre velfærd. Det, der mangler her, er ærlighed, og det er ikke en eller anden går den så går den-holdning til, at man kan snyde danskerne lidt med, at nulvækst selvfølgelig har nogle konsekvenser for velfærden.

Svar:  Jeg skal ikke indlade mig i en konkurrence om, hvem der kan snyde danskerne mest på alle politiske discipliner. Jeg gik til valg på en efterlønsreform og en dagpengereform. Statsministeren gjorde vist det modsatte. Begge dele står endnu. Jeg gik ikke til valg på, at der skulle to lærere ned i hver folkeskoleklasse. Det er der vist heller ikke. Jeg gik heller ikke til valg på, at der skulle være barselsorlov til mænd. Det er der vist heller ikke. Jeg gik heller ikke til valg på, at der skulle være en betalingsring. Det er der vist heller ikke. Jeg gik ikke til valg på, at billetprisen i den kollektive trafik skulle sættes nederst Det er de vist heller ikke blevet. Så stop lige det dér, hvis jeg må bede. Det, vi mangler at se regeringens svar på, er jo, hvordan man vil disponere de her ekstra penge, man har. Det lykkes jo statsministeren at skabe sådan et billede af et udgiftsstop, hvilket jeg fuldstændig blankt indrømmer selvfølgelig gør, at man er nødt til at ælte dejen om: Hvis der skal være noget mere et sted, skal der være noget mindre et andet sted. Jeg har også peget på nogle ting. Vi gør det finanslovsforslag for finanslovsforslag. Men der kommer jo ikke et bud fra regeringen på, hvordan den her lille smule sukker, man vil drysse ud over den offentlige sektor, skal drysses. Næh, man bruger det til at tegne et billede af, at fordi man har 3 milliard kroner om året i lommen, som jeg ikke har, så kan man løse alle hånde udfordringer. Dermed er man ved at bage op til et folketingsvalg. Hvor det sidste gang handlede om velfærd eller skattelettelser, skal det næste gang handle om velfærd eller udgiftsstop. Det er en falsk modsætning, for velfærd er jo også, at folk har råd til at betale deres terminer; at folk har råd til at have en lille bil holdende i carporten; at folk har råd til at tage på en ferierejse med deres familie; at folk føler tryghed ved, at når huset bliver for stort, fordi børnene er flyttet, så er der også en økonomi, der gør, at man kan sælge sit hus; at folk føler tryghed ved, at når børnene vokser op, er der også en arbejdsplads til dem. Det er jo også velfærd, og hvis vi skal nære den velfærd i en situation, hvor vi har 800.000 danskere, der er fortrængt ud af arbejdsmarkedet, i den arbejdsdygtige alder, så er vi da nødt til at gøre nogle ting om. Der er jo slagterier, der lukker om ørerne på os. Det er derfor, vi foreslår en økonomisk politik, hvor vi år for år får en mulighed for at give blandt andet danske virksomheder et lavere omkostningsniveau, så vi kan sikre arbejdspladser og dermed holdbar velfærd.