kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Men områdedirektør Anne Erlandsen siger jo også, at man har været oppe og kigge på forholdene, og det føler man kun er naturligt, når der kommer sådan en rapport – og at renoveringen hænger sammen med rapporten. Det er der slet, slet ingen tvivl om. Og det er bare noget andet, vi har hørt, dels da ministeren efter at have været lidt frem og tilbage, altså om det var udlændingeministeren eller justitsminister, der skulle svare på det her måske lidt ubehagelige spørgsmål, svarede, at det, som ministeren siger, ikke skulle være et rart sted at være. Nu kan jeg ikke lige huske ordvalget, men man fik i hvert fald en opfattelse af, at det sådan set var noget, der var i orden. Jeg er ikke tilfreds med svaret, og jeg spørger bare igen næste onsdag, hvis ikke ministeren svarer ordentligt.

Svar:  Jeg svarer gerne næste onsdag, men mon ikke svaret vil blive det samme. Sagen er den, at man ville have det her i udbud, i øvrigt en ny facilitet, og at man blev nødt til at lave et genudbud, og allerede tilbage ved årsskiftet til indeværende år sagde man, at nu begynder man så en etapevis istandsættelse. Det er jo rigtigt, som spørgeren siger, at så besøger ledelsen i Kriminalforsorgen i forlængelse af CPT-rapporten Ellebæk og godkender den her plan for etapevis istandsættelse.
Kommentar:  Ja, helt klart! Skattestoppet vil også være der efter næste valgperiode, hvis det er sådan, at vi vinder valget, for vi er meget optaget af at have et skattestop, som giver borgerne den beskyttelse, at politikere ikke bare kan finansiere tingene sådan, at hver gang de har en god idé, er det skatteyderne, der skal betale. Jeg er helt med på, at der skal grunden til Socialdemokraternes nærmest had til skattestoppet findes, fordi man vil have den frihed, som Ole Stavad, da han var skatteminister, havde til hele tiden at finde på nye skatter og afgifter. Og jeg kan jo allerede se nu, at Socialdemokraterne er i gang med at ville slippe alle begrænsninger, hvad angår det, man kan skattepolitisk. Man har nu sagt ja til, at der skal nedsættes en kommission, der skal se på boligskatten og boligskattens betydning for finanskrisen. Det er et fundamentalt opgør med den tænkning, der har været fra regeringens side siden 2001. For hvorfor kigge på boligskatten, hvis det ikke er, fordi man vil hæve boligskatterne. Det giver ingen mening. Derfor synes jeg, at det ville klæde Socialdemokraterne at bekende kulør og sige ærligt: Ja, vi vil gerne hæve boligskatterne, for vi vil have råd til at gøre verdens største offentlige sektor endnu større. Det ville være ærlig snak.

Svar:  Ærlig snak for Socialdemokratiet og SF er, at vi ikke rører ved boligskatterne, og at vi ikke ændrer yderligere ved rentefradraget. Så er det sagt og slået fast. Og i forbindelse med den offentlige sektor må jeg bare sige, at den opgave, der ligger for en kommende rød regering, er at rydde op efter 10 års laden stå til, hvor man ikke har stillet krav, og hvor man ikke har sørget for at få mest muligt ud af de skattepenge, man får ind. Så der ligger et kæmpe oprydningsarbejde for Socialdemokratiet og SF efter det kommende valg. Had til skattestoppet, siger skatteministeren. Jeg må nok sige, at det der med at føre politik ud fra had ikke er noget, vi gør i oppositionen. Hvad angår had, må skatteministeren selv stå inde for, om man skal føre politik med sådan nogle følelser i kroppen. Det er i hvert fald ikke noget, oppositionen gør. Men jeg har ligesom slået fast her i dag, at statsministeren har erkendt, at man simpelt hen overtræder skattestoppet. Mit spørgsmål er så til skatteministeren: Lyver statsministeren, når han siger, at skattestoppet er overtrådt? For jeg kan jo høre på skatteministeren her i dag, at man kan være helt sikker på, at det ikke bliver overtrådt i fremtiden. Jamen altså, de der 730 dage, der startede sidste forår, rækker jo også ind i den næste valgperiode, så hvis skatteministeren skulle blive genvalgt som skatteminister, bliver skattestoppet jo også overtrådt, og er det så statsministeren, der lyver, eller er det skatteministeren, der lyver?
Kommentar:  Tak for ministerens besvarelse. Jeg deler ministerens holdning til, at det her er et relevant område, og at vi i hvert fald bør gøre et eller andet ved det. Spørgsmålet er, hvad det er for nogle redskaber, vi skal bruge. Jeg må indrømme, at når jeg ser på statistikkerne på området, er der nogle advarselslamper, der burde blinke, for ifølge et ritzautelegram fra den 12. maj er det sådan, at 52 procent af unge danske teenagere kender til mobning på nettet, og 40 procent af de adspurgte danske teenagere har oplevet at blive mobbet på mobilen, som jo også er en måde at kommunikere med hinanden på. Så det viser altså, at vi har at gøre med nogle tal, der er ret relevante at forholde sig til. Det samme kender vi også til i forbindelse med sociale netværk som Facebook og andre hjemmesider som Arto, hvor de unge færdes, og hvor man godt kan finde informationer, som måske ikke er helt sande. Man kan også finde nogle billeder på Facebook, som man måske ikke synes er det, man har lyst til at blive profileret på. Så der foregår nogle ting, og jeg er enig i, at der skal forebygges. Men når skaden er sket, bør der også handles, og her er spørgsmålet, hvordan vi skal gøre det. Red Barnets projektkoordinator, Jon K. Lange, siger faktisk, at mobningens omfang er alarmerende, og det er ikke bare på nettet, men også via mobilen, som de unge jo er storforbrugere af. Jeg vil så som sagt sige, at når skaden er sket, bør der også være den rigtige hjælpende hånd til de her unge mennesker, men den tilbyder vi ikke herhjemme p.t. Det kan godt være, at ministeren mener, at vi har Datatilsynet og IT- og Telestyrelsens hjemmeside, men det er langtfra nok. Så jeg vil egentlig høre, om ministeren ikke synes, at det er på tide, at vi lader os inspirere af den gode idé, som vores brødre oppe i Norge har fundet på, med netop en hjemmeside, som henvender sig direkte til de unge, hvor man kan gå ind og få råd om og vejledning til, hvordan man for eksempel kan slette et billede, eller hvordan man kan henvende sig til den pågældende person, som har lagt forskellige ukorrekte informationer ud, så de kan blive fjernet.

Svar:  Det er godt at høre, at vi deler opfattelsen af, at det her er et vigtigt emne at forholde sig til. Det mener jeg nu også at både Videnskabsministeriet, herunder IT- og Telestyrelsen, og Datatilsynet gør. Men jeg mener ikke, det er nødvendigt at etablere en ny hjemmeside om dette emne alene. Hvis vi, hver gang vi stødte på et nyt emne, skulle etablere en ny hjemmeside, er jeg simpelt hen bange for, at det ville blive frygtelig uoverskueligt for forbrugerne, og jeg synes, at de informationer, der efterlyses fra spørgeren, og jeg er enig i behovet, altså allerede er tilgængelige på Datatilsynets og IT- og Telestyrelsens hjemmesider. Som sagt kan man få både råd og vejledning, forud for at man måtte placere private informationer på hjemmesider, men hvis skaden er sket, er der også vejledning om, hvad man så gør. Jeg synes, det er vigtigt at sikre, at der er en meget stor sammenhæng mellem de to hjemmesider, og det er faktisk sket.
Kommentar:  Det er korrekt, at det er 105 regler, som regeringen har forsøgt at få fjernet og forsøger at få fjernet og selvfølgelig håber at få fjernet, og det håber vi selvfølgelig Socialdemokratiet vil hjælpe regeringen med. Men vi må se, om der også i Socialdemokratiet er vilje til at fjerne bureaukrati. Når det er sagt, vil jeg sige, at det jo er sådan, at spørgsmål om de eksisterende muligheder for at deltage i uddannelse enten efter SVU-reglerne eller VEU-reglerne hører til i Undervisningsministeriet. Så derfor må de specifikke spørgsmål om ordningerne så rettes til Undervisningsministeriet. Det er også klart, at jeg ikke kan stå her og tage stilling til helt konkrete sager, som herre Bjarne Laustsen nævner, men jeg vil dog sige, at hvis det er sådan, at herre Bjarne Laustsen har nogle konkrete eksempler på, at medarbejdere har mistet deres ret til SVU på grund af reglerne om arbejdsfordeling, så vil jeg faktisk bede om at få dem tilsendt. Så har jeg mulighed for at se nærmere på, hvad det er, og derfor vil jeg meget gerne have de konkrete eksempler, herre Bjarne Laustsen har fundet.

Svar:  Jeg vil bare sige, at jeg bestemt ikke er så nøjsom. Jeg synes, at 105 regler – skøre regler, eller hvad de er – kan være alt for lidt. Jeg har et langt højere ambitionsniveau. Jeg vil godt bare på arbejdsmarkedsområdet finde 105 regler, for dem kunne vi sætte os ned og finde. Sagen er jo den, at ministeren trods den stigende arbejdsløshed ikke har fundet anledning til at fjerne en eneste regel fra sit område, ikke en eneste regel, der modvirker, at der kan ske noget fornuftigt, så folk, der er blevet arbejdsløse, kan komme i uddannelse og så videre Man giver dem slet ikke tilbuddet, men siger: Nej, det kan de ikke få. For hvis man har været på arbejdsfordelingsordning, kan man ikke få SVU. Så siger ministeren, at jeg skal komme med nogle eksempler. Jamen det er jo forbudt at give SVU. Ministeren skal tage sig sammen, og regeringen skal tage sig sammen og få fjernet de bureaukratiske regler, der gør, at folk ikke kan få en opkvalificering. Sådan er det. Der står i dag, at man ikke kan opkvalificere, og det er noget, man ude på den store virksomhed, der er ved at lukke ned, støder på, når man laver arbejdsfordeling. Så siger man: Hvilke tilbud er der til jer? Ja, det tilbud er der så ikke, fordi regeringen siger, at det ikke må gives. Men jeg skal gerne komme med tonsvis af eksempler, så vi, hvis vi kan blive enige om, at den her regel skal fjernes, kan komme i gang – jo hurtigere, des bedre.
Kommentar:  Jeg har ikke en anden holdning. Min holdning har altid været meget klar i forhold til den grønlandske befolkning og den grønlandske myndighed, hvad angår råstofområdet: Det er et rent grønlandsk anliggende. Grønland har den lovgivende og udøvende magt på råstofområdet. Men jeg er enig i, at vi lever i et kongerige, hvor vi ikke har sikkerhedspolitikken ovre på vores side. Og uanset om jeg kan lide det eller ej, er det sådan, at i rigsfællesskabet har man en fælles forpligtelse til at sikre, at vi følger de internationale bestemmelser, vi alle sammen er underlagt, indtil andet er bestemt. Og derfor er jeg også fuldstændig enig i det, der står i lovforslaget, altså at vi skal finde fælles fodslag, der til enhver tid tilgodeser de kompetencer, som vores lande hver især repræsenterer og skal efterleve. Jeg har været uenig i definitionen af, hvad der er sikkerhedsmæssige aspekter i forhold til råstofferne i sig selv – hvilke råstoffer der har noget med udenrigspolitik eller sikkerhedspolitik at gøre.

Svar:  Mange tak. Men vi ser jo med disse to lovforslag, at man tilbageruller noget kompetence, fordi det reelt bliver Danmark, der giver en tilladelse på en række områder. Så jeg kunne godt tænke mig at høre, hvad bevæggrunden er for, at man har ændret holdning siden sidst.
Kommentar:  Dansk Folkeparti gjorde det, da vi havde indflydelse på udlændinge- og asylpolitikken, at vi begrænsede tilstrømningen. Det er det mest effektive, man kan gøre. Men det vil ministeren ikke gøre, og det vil regeringen ikke gøre. Det ville være dejligt, hvis der her i dag kom en ny melding fra statsministeren om, at nu vil man gerne begrænse tilstrømningen. Det tvivler jeg på der kommer. Justitsministeren siger, at der kommer nogle særlige afdelinger, nogle særlige centre. Jamen hvis de asylansøgere, som vi har set i TV 2 Nyhederne, og som man en gang imellem kan se rundtomkring på gader og stræder, ikke længere skal være der, så skal de jo enten udvises, eller også skal de være i en særlig afdeling, i et særligt center, hvor de er under bevogtning. Det vil sige, at de ikke bare skal kunne gå ind og ud. Der vil jeg gerne have at vide, om justitsministeren vil tage sådan nogle initiativer og sikre, enten at man får nemmere adgang til at udvise end i dag, eller at man får nogle centre, hvor de pågældende er under bevogtning, og hvor enten et privat firma eller Kriminalforsorgen står for at sikre, at de ikke bare kan rende ind og ud, som det passer dem. De skal simpelt hen være der, frihedsberøves, om man vil. Eller vil justitsministeren begrænse asyltilstrømningen til Danmark? Vil man noget ud over det, man har lagt frem? For ellers rykker det ikke ved noget?

Svar:  Altså, det eneste, der vil afholde os fra at udvise narkokriminelle asylansøgere, er vores internationale forpligtelser. Dem er jeg godt klar over at Dansk Folkeparti pænt sagt har et andet synspunkt på end et meget bredt flertal i Folketinget. Det er så fair nok. Vi har lavet en hurtig adgang til at få sagerne prøvet ved domstolene. Det synes jeg man bør honorere. Det hjælper på det fælles mål, nemlig at dem, der er her og har et behov, skal være her, mens dem, der ikke skal være her, men forsøger at udnytte vores system, skal ud så hurtigt som overhovedet muligt, og det kommer de, hvis ikke vores internationale forpligtelser strider imod det. Det er jeg klar over at Dansk Folkeparti har et andet synspunkt på. Regeringen har ikke ændret på reglerne for at få asyl. Jeg er godt klar over, at Dansk Folkeparti eksempelvis udstiller nogle af de ændringer, vi har lavet for eksempel for mulighederne for at få familiesammenført små børn uden for landets grænser til Danmark – det er nogle af de sager, vi ser i tv lige for tiden. Der er jeg godt klar over, at Dansk Folkeparti velsagtens som det eneste parti i hele Folketinget har stemt imod det, men det må Dansk Folkeparti forsvare. Det er nu en ændring vi har lavet, fordi vi synes godt om den. Vi har ikke ændret reglerne for at få asyl i Danmark. Der er krig i Afghanistan, der er krig i Syrien, hvor flere hundredetusinde er flygtet enten internt eller uden for landets grænser, og det påvirker selvfølgelig antallet af dem, der kommer til Danmark og søger asyl. Sådan er det, og sådan har det været i mange år.
Kommentar:  Jeg vil ikke afvise den mulighed, at jeg ikke udtrykte mig klart, da jeg spurgte tidligere, og at det er derfor, ordføreren ikke svarer. Nu vil jeg bare spørge en gang til: Socialdemokraterne lovede før valget, at psykiatrien skulle prioriteres med 2 milliard kroner, og at psykiatrien skulle sættes på finansloven. Hvornår sker det?

Svar:  Psykiatrien er et område, som vi har prioriteret højt. Altså, jeg synes jo, det er som at høre Venstres valgkampshåndbog eller valgmanual, eller hvad man nu kalder den i Venstre, når jeg hører det spørgsmål. Jeg synes, vi skal forholde os helt konkret til det forslag, som Venstre har fremlagt her i salen i forbindelse med deres finanslovsforslag, og hvor man altså for at finansiere statslige tiltag vil hive penge ud af kommunerne og regionerne. Det tror jeg desværre ikke vi kommer nærmere.
Kommentar:  Ja, jeg synes næsten, det hører sig til lige at komme med en enkelt bemærkning til den socialdemokratiske ordfører, som både under sine spørgsmål til min ordførertale og nu her også i sin egen ordførertale jo kridter banen op, som om det er sådan, at vi nu er i gang med sådan en større frisættelsesproces af de danske kommuner og regioner. Jeg skal bare spørge ordføreren, hvordan han opfatter den budgetlov, som regeringen og mit parti står bag. Er den ikke udtryk for proces i forhold til, hvordan kommunerne skal regulere deres egne forhold?

Svar:  Ordføreren har fuldstændig ret. Regeringen er sådan set i gang med en større frisættelsesproces, hvis man vil bruge det lange ord. Regeringen er sådan set i gang med at skabe initiativer, der øger tilliden til vores kollegaer ude i kommuner og regioner og øger tilliden til, at man kan løse opgaverne lokalt. Og selvfølgelig skal det hele være inden for rammerne af, at der er styr på vores kassebeholdning i kongeriget. Det er også derfor, vi har lavet budgetloven sammen med ordførerens eget parti, for der skal selvfølgelig være styr på økonomien. Samtidig er vi jo på vej med muligheder for, at vi inden for budgetlovens rammer, sanktionslofter, og hvad der ellers findes, udgiftslofter, bliver mulighed for, at kommunerne også der mere lokalt kan lave nogle rigtige løsninger. Vi kommer med forslag til generelle reserver for budgetterne og andre ting, som gør det muligt lokalt at finde en bedre løsning. Men det giver sig selv, at det skal være inden for rammerne af en sund økonomi.
Kommentar:  Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 32 (DF og EL), imod stemte 69 (S, V, LA, ALT, RV og KF), [hverken for eller imod stemte 4 (SF)]. Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.

Svar:  Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.
Kommentar:  Men hvis den udpegning, der er sket, er så fejlbehæftet, hvorfor har man så ikke i højere grad fremlagt tungtvejende argumenter over for ramsarkonventionens sekretariat? Altså, det er jo helt barokt. Igen: Dansk Ornitologisk Forening skriver efter at have søgt aktindsigt, at der ikke er sket nogen fremlæggelse af planerne eller de reviderede grænser, inden de blev gennemført. De tidligere grænser blev i sin tid fastlagt efter et flerårigt udredningsarbejde, hvor flere eksperter deltog. Mange af disse grænser fejes nu af bordet, med henvisning til at de var fejlagtige, og det er også det, ministeren fremfører nu. Men hvad er der for nogle argumenter for, at de er fejlagtige? Hvad er det for nogle eksperter, man har rådført sig med? Det var jo et meget grundigt arbejde, der lå til grund for den oprindelige udpegning.

Svar:  Jo, men det ændrer jo ikke ved, at den oprindelige udpegning har vist sig at være fejlbehæftet, blandt andet fordi kortgrundlaget er blevet opdateret. Vi har fået mere præcise kort, og det skal man også anvende. Og nu spørger spørgeren efter, hvilke eksperter det er. Det er Miljøstyrelsen, som altså på et naturfagligt grundlag og med baggrund i data over fuglebestande har taget højde for, hvad det er, vi kan tage ud, og hvad det er, vi ikke kan tage ud. Og det er altså muligt, også under ramsarkonventionen.
Kommentar:  Jeg oplevede det, der kom her, som en meget lang udenomssnak. Men bundlinjen må altså et eller andet sted være, at man ideologisk er så fastlåst, at den offentlige sektor ikke engang må udvides med en enkelt støvsugningstime til Gerda Hansen. Næ, det er vigtigere, at den offentlige sektor ikke bliver udvidet med en støvsugningstime til hende, end det er, at hun kan få lov til at vælge frit. Det er jo ikke noget med, at vi ønsker at etablere et kæmpe tagselvbord, hvor folk bare kan tage ned fra hylderne, hvad de har lyst til. Det er noget med, at vi siger, at o.k., vi er enige om, at der skal være nogle muligheder for at vælge. Vi laver så et standardniveau, hvor vi så siger, at man kan få sådan og sådan. Det er det, vi har råd til at betale i fællesskabet. Har man så helt særlige præferencer, man vil for eksempel gerne have tørret de her paneler af, så kan man købe ekstra. Der siger vi så til den offentligt ansatte: Du er ikke god nok. Du må ikke sælge ekstra timer. Det er kun, hvis du er i et privat firma. Og vi siger til Gerda Hansen i Vejgaard, at hun ikke må beholde sin tidligere hjemmehjælper til at få det her. Hun skal have en privat ind, hun skal have en ekstra person ind af døren med nøgler og alt det der. Jeg synes, det er utryghedsskabende, og jeg synes, det er mere ideologi, end det er sund fornuft.

Svar:  Det er dog også en mærkværdig fremstilling af en enkelt borger i det her tilfælde, hvor herre Rasmus Prehn får det til at lyde, som om at den pågældende borger på ingen måde har mulighed for at vælge tilkøbsydelser og sige, at man gerne vil have lavet nogle flere ting. Det har borgeren da i høj grad mulighed for, fordi der netop er et privat marked, hvor man kan købe de her ydelser. Det er uden tvivl regeringens målsætning at sørge for, at borgere får den hjælp, de har behov for, og at hjælpen er af en så høj kvalitet som overhovedet muligt. Men vi mener ikke, at det som udgangspunkt bør være en målsætning for kommunerne at skulle tjene penge på det private marked for eksempel ved at tilbyde tilkøbsydelser, for tilkøbsydelser er ikke nødvendige for borgeren, i forhold til den hjælp som borgeren har behov for. Det er der, vandene skilles, og det kan vi så være enige om, at vi er uenige om.
Kommentar:  Tak. Det kvitterer jeg selvfølgelig også for. Det er rigtig godt, at vi får lidt handling på området på den ene eller anden måde. Grunden til, at jeg selvfølgelig bringer spørgsmålet op, er jo, at det er en stor udfordring for de her tæt på en million mennesker, og at Astma-Allergi Danmark har sagt, at der bare har manglet noget her i de sidste mange, mange år. Der er ikke sket noget. Mit spørgsmål til ministeren er så: Det vil sige, at jeg godt kan gå ud til alle de borgere, der nu lider af astma eller allergi på den ene eller anden måde, og sige: Bare rolig, der sker noget nu; om ikke så mange år er vores praktiserende læger på den ene eller anden måde specialiserede, og der begynder at blive uddannet nye allergilæger?

Svar:  Hvis det var sådan, at jeg kunne sige her i Folketingssalen, at nu er alle problemer løst, nu er der ikke flere udfordringer at tage hul på, så ville verden godt nok være let. Jeg har skitseret en række af initiativer, som regeringen har taget på det her område, og som vi tager nu her på det her område. Det gør vi, fordi det er prioriteret som vigtigt. Hele sundheds- og ældreområdet er højt prioriteret af den her regering, og derfor har vi afsat 3,4 milliard kroner ekstra i år til at løfte sundheds- og ældreområdet. En del af de penge går jo blandt andet til, at vi nu giver patienterne styrkede behandlingsrettigheder, hurtigere adgang til udredning. Den nuværende udredningsret, der også rammer mennesker med allergi, fungerer jo ikke. Det indså den tidligere regering desværre aldrig. Det tager vi handling på nu ved at indføre en styrket udrednings- og behandlingsret. Vi afsætter 350 million kroner i år, 450 million kroner for næste år og årene fremadrettet til, at man nu også ude i regionerne kan gå i gang med at opbygge den fornødne kapacitet til at styrke området. Det gælder jo også hele allergiområdet. Så jeg har da en klar forventning om, at der med det og sammen med rækken af andre initiativer, som jeg ikke tror formanden vil give mig tid til at remse op en gang til, i hvert fald vil ske en positiv udvikling, og hvor jeg jo også gerne vil nævne, at ventetiden heldigvis har udviklet sig positivt. Men der er udfordringer, og dem skal vi have løst. Og at der ikke er sket noget de sidste par år, som spørgeren sagde, falder jo så tilbage på spørgerens eget parti, der havde ansvaret også i Sundhedsministeriet for at gøre noget, men som ikke gjorde det.
Kommentar:  Mener ministeren, at man har reageret hurtigt nok, når man først i sidste uge har sat Kammeradvokaten i gang med at undersøge, om ISS overholder kontrakten med Forsvaret om servicelevering?

Svar:  Ja, det mener jeg. Og jeg vil gerne korrigere den vildfarelse, at der først er sket noget i denne sag med inddragelsen af kammeradvokaten, for det er ikke rigtigt. Ejendomsstyrelsen har siden kontraktstart i 2018 arbejdet for at få kontrakten med ISS til at fungere. Senest er der etableret et kontor i Ejendomsstyrelsen, hvor der på daglig basis og i koordination med ISS iværksættes tiltag til forbedring af ISS' serviceleverancer.  Ejendomsstyrelsens struktur har ikke været god nok, og derfor ændrede jeg den i foråret. Det indebærer, at der placeres lokale medarbejdere på tjenestestederne, der følger op på bestilte og leverede ydelser. Jeg har dog vurderet, at vi nu er kommet til punkt, hvor der er behov for at eskalere sagen yderligere, og derfor skal der findes løsninger, som rækker ud over den kontraktstyring, som Ejendomsstyrelsen har foretaget indtil nu.