kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Ja, jeg tror, vi er mange, der ser frem til et administrationsskifte, kan man sige, derovre. Men det ændrer ikke på, at jeg synes, det er noget meget principielt i det her med, at man faktisk gerne må gå ud også som dansk udenrigsminister og sige til, når man oplever, at demokratiets spilleregler her bliver overskredet i den grad, det er sket i USA. Jeg synes, at det her med, at Trump siger, at optællingen af stemmer skal stoppe, er en meget alvorlig ting at gå ud at sige. Det er en del af det.  Når man så sammenkæder det med, at vi faktisk tidligere har set, hvordan han simpelt hen aktivt har tiljublet nogle af de her voldelige angreb, der har været – altså for eksempel forsøget på at køre Bidens bus af vejen i Texas, hvor han så siger: Ja, alle tiders, I love Texas – og den utryghed og bekymring, mange amerikanere har, om, om det her overhovedet kommer til at forløbe fredeligt, altså folk har jo helt reelt set været bange for at stå i en situation, hvor der kommer en kamp i gaderne, når magten skal overdrages, så tror jeg bare, det er så vigtigt, at vi også som internationalt samfund tør gå ind og sige, at det faktisk er en uacceptabel opførsel. Det er ikke at blande sig i, hvem der skal vinde, men simpelt hen at sige, at der er nogle demokratiske spilleregler, der skal overholdes. Det savner jeg faktisk, og det burde den danske udenrigsminister have gjort.

Svar:  Tak til fru Eva Flyvholm. Som dansk udenrigsminister vil jeg ikke stå her og vurdere, om en siddende præsidents opførsel i forbindelse med valget er acceptabel. Det er jo op til det amerikanske folk i et demokrati. For så vidt angår valgets legitimitet, vil jeg sige, som jeg har sagt før, at jeg har tillid til det amerikanske valgsystem. Nu vil jeg lade de amerikanske valginstitutioner gøre deres arbejde færdigt. Vi har fra statsministerens side og min egen side ønsket den nye Bidenadministration tillykke med valget.
Kommentar:  Jeg kan bekræfte, at vi opererer med et omprioriteringsbidrag, som betyder, at kommunerne skal frigøre, hvad der svarer til 1 procent om året. Så vil det være sådan i forhold til udgiftslofterne, at det, der frigøres der, henføres under det statslige udgiftsloft, og så vil man jo tage stilling til, som årene går, hvordan de penge så skal sættes fri. Det skaber jo altså mulighed for, at nogle af pengene kan omprioriteres til velfærd i kommunerne, andre penge kan omprioriteres til velfærd i regionerne, og andre igen kan frigøres til forbrug i staten – og nogle af pengene kunne i princippet også omsættes til velfærd for borgerne i form af skattelettelserne. Derfor kan man ikke ud af det omprioriteringsbidrag med sikkerhed sige, hvad det er for et offentligt forbrug, der er til rådighed for kommunerne i 2019. Man kan faktisk ikke engang i talende stund præcis sige, hvilket rum der er i 2016, for regeringen har jo fremsat et finanslovsforslag, hvor vi har et omprioriteringsbidrag, returnerer en meget stor del af det til kommunerne, bortset fra 0,5 milliard kroner, og nu drøfter vi så med Folketingets politiske partier, hvordan finanslovsaftalen skal se ud. Jeg kan jo ikke i dag stå og give nogen garanti for, at der ikke ender med at komme en finanslovsaftale, hvor kommunerne får tilført ekstra ressourcer.

Svar:  Jo, jo. Men hvis vi nu prøver at forholde os til det, jeg spurgte statsministeren om, synes jeg jo, det er interessant at lytte eksempelvis til Martin Damm, Venstreborgmester, formand for Klokken Når han bliver forholdt besparelsen bare på de første 2,5 milliard kroner, siger han, og jeg citerer: »Det er illusorisk at tro, at man bare kan gå ud og hente 2,5 milliard kroner uden det får betydning for noget som helst. ... Det mærker borgerne lige med det samme. Det går for eksempel udover børnehaver, skoler, handicapområdet«. Vil statministeren ikke forholde sig til det citat af formanden for KL?
Kommentar:  Jamen så må vi jo prøve at se, om vi kan komme lidt længere ind. For hvor går grænsen for ministeren? Hvornår er der tale om et helt nyt system, og hvornår er der så tale om justeringer og ændringer? For hvis nu evalueringen viser, og hvis samtalerne med forældre og alle andre relevante aktører inden for undervisningsverdenen viser, at de nationale test overordnet set fungerer, er det jo en justering, og så er det måske grundlæggende inkrementelle ændringer, vi er ude i, frem for det, som ministeren har annonceret: et helt nyt testsystem.

Svar:  Nu fremsætter fru Mai Mercado en anden hypotese end den, der står i spørgsmålet. Det er jo altid en diskussion herinde, hvornår noget er en reform, hvornår det er en ændring, hvornår det er en bla-bla-bla – de der ord er jeg egentlig ret ligeglad med. Det, jeg vil insistere på, det, der står i kernen for mig, og som jeg håber er den fælles opgave, vi kan stille hinanden, er, at vores formål dengang er det samme i dag: Vi vil gerne have, at der er flere, der kan læse og regne, når de kommer ud af skolen. Det var vores formål i fællesskab med hinanden, da vi lavede de nationale test, og det er min sigtelinje – det vil sige der, hvor vi kan komme hen med en eller anden buket af ting, vi gør, hvor vi kan se, vi kommer tættere på, på baggrund af evaluering, på baggrund af de erfaringer, vi har høstet, og på baggrund af det, vi får at vide af forældre, elever og lærere. Det synes jeg er det, vi skal gøre. Hvad man så kalder det – du kan kalde det Hans for min skyld.
Kommentar:  Jeg har i hvert fald en konkret plan om at skulle holde et møde med Venstre – blandt andet spørgeren og Venstres boligordfører – og måske andre, der også kunne have interesse i det, og der må vi jo prøve at gennemgå, hvad der er af muligheder her og så selvfølgelig også inddrage, hvem der ellers kunne være interesseret i det. For det er klart, at det jo ikke er meningen, at man skal betale meget store beløb for at kunne lave relativt simple byggerier, og det har jo heller ikke aldrig været idéen med det her.

Svar:  Mener ministeren, at det er hensigtsmæssigt og rimeligt, at kravet om certificeret rådgivning ifølge BR18 bidrager til at spænde ben for vækst og udvikling i mindre byer og i landdistrikterne?
Kommentar:  Men nu bliver vi lige nødt til at få noget helt på det rene. Jeg står her med en side fra Klimarådets rapport, og der kan man jo tydeligt under den søjle, der hedder yderligere tiltag, se, at det er der behov for, hvis vi skal nå i mål i forhold til reduktionsbehovet. Det skriver Klimarådet jo selv i deres rapport. Før sagde ministeren, at man ikke var uenig i de beregninger, der lå til grund for Klimarådets rapport, så er ministeren enig med Klimarådet, i forhold til om der er behov for yderligere initiativer, eller er ministeren ikke enig med Klimarådet? Og hvis der er behov for yderligere initiativer, hvorfor kan vi så ikke få at vide, hvad de skal være? Hvorfor skal det være en eller anden form for skuffeplan?

Svar:  Jeg er ikke enig med Klimarådet i, at vi ikke når i mål i 2030 med det udspil, der ligger fra regeringen – alt afhængigt af mankoens størrelse selvfølgelig, om den er 32 eller 37 million t, når vi når frem til 2030. Vi når i mål med de ting, der er her. Der er en vis usikkerhed, og det kan vise sig, at der er brug for yderligere initiativer. Og det bliver der givet, for jeg har da også en forventning om, at vi sagtens kan komme i en situation, hvor det mål, som EU fastsætter for 2030 – altså i de institutioner, der p.t. er, også i Rådet og i Europa-Parlamentet og i Kommissionen og så videre – kan blive forhøjet, ligesom det kan være, at der sker en ændring i CO 2 -udledningen, en ændring i energiforbruget, en ændring i forhold til for eksempel datacentre og andre, der kommer til, og dermed af det samlede energiforbrug. Der kan være mange udfordringer frem mod 2030. Men med det udspil, der ligger fra regeringen, leverer vi på, hvad vi skal nå for at nå målet i 2030.
Kommentar:  Men de argumenter, der bliver fremført her, er jo argumenter imod multimedieskatten, og den afskaffede vi jo. Vi afskaffede jo den skat, som fik så meget kritik, og som de argumenter er rettet imod. Så gik vi tilbage til de gamle regler for beskatningen af fri telefon. Der var nogle skøn for, hvor mange der så ville bruge dem, og der har det vist sig, at der faktisk er mange, som bruger det, selvfølgelig fordi det er en fordel for dem at bruge de regler, og det er et udtryk for, at der er fundet en meget god balance mellem det, vi godt vil opnå på den ene side, altså at man faktisk fremmer brugen af arbejdsredskaber også efter arbejdstid, og på den anden side, at der sker en rimelig beskatning af forskellige personalegoder. Den balance synes jeg er fundet ganske godt.

Svar:  Jeg er meget uenig, fordi den store forskel i forhold til den gamle multimedieskat – som jeg i øvrigt heller ikke synes var god, så jeg er glad for, at den blev afskaffet, og det her er jo et skridt frem og to tilbage – er, at det er en skat på fremtidens teknologi. Det svarer jo til, at man for 10 år siden lagde en skat på en bærbar computer og ikke en stationær computer. Nu lægger man en skat på en smartphone, men ikke på en almindelig computer. Der er også den forskel, som måske virker lidt tåbelig for mange mennesker: En iPhone bliver beskattet, men en iPad bliver ikke. Det virker ganske unaturligt, hvorfor det lige præcis er smartphones, som er et arbejdsredskab for rigtig mange, som øger mobiliteten på arbejdsmarkedet, fordi man kan arbejde, mens man sidder i et sommerhus, er på besøg hos moster eller sidder i et tog på vej til arbejde. Det gør, at der bliver en bedre mobilitet, og der undrer det mig jo meget, at man nu bruger den her skatteskrue til at få så mange penge i kassen, som alene bare er en ekstra skat på arbejde. Jeg nævnte ikke noget i første runde, fordi tiden var gået, at i stedet for at indbringe 75 million kroner som planlagt indbringer det her jo næsten 0,5 milliard kroner Om ikke andet kunne man da i hvert fald sætte beskatningen ned, så man rammer det, der var intentionen med lovforslaget
Kommentar:  Jeg tror, der er mange forklaringer på, at der på voldtægtsområdet optræder et mørketal. Jeg tror desværre, at en af forklaringerne er den, som spørgeren også indikerer, nemlig at den, der har været udsat for forbrydelsen, er usikker på, om det vil føre til noget at indgive anmeldelse. Det er også derfor, jeg synes, at det er vigtigt, at vi tager skridt i retning af en samtykkebaseret voldtægtsbestemmelse, sådan at de krav, vi har i dag, om, at der skal foreligge vold eller tvang eller andet, ikke skal gælde, og at vi går over til en situation, hvor det understreges, at man er herre over egen krop, og at vi altså skal bevæge os i retning af en samtykkebaseret voldtægtsbestemmelse.

Svar:  Selvfølgelig er al form for vold ubehageligt, men jeg tænker, at det her i voldtægtssagerne må være ekstremt ubehageligt at skulle sidde og anmelde og genopleve de ting, man har været udsat for – ikke fordi jeg siger, at alt andet ikke også er. Men det her må være helt særlig ubehageligt. Jeg hæfter mig sådan lidt ved, at der bliver sagt, at politiet skal trænes i mere empati og forståelse. Og der kunne jeg godt tænke mig at høre ministeren, om der – ud over alle de tiltag, som er blevet omtalt – er noget særligt på vej om, hvordan man kan træne empati og forståelse for personer i den her situation. Er det noget, vi kan forvente fra ministeren?
Kommentar:  Tak for det. Spørgsmål lyder: Vil regeringen afvise forslag fra venstrefløjspartierne om lukning af minkproduktionen i Danmark?

Svar:  Regeringen ønsker ikke og har aldrig ønsket at lukke minkproduktionen i Danmark. Jeg har selv som handelsminister rejst rundt og lavet eksportarbejde til fordel for dansk mink. Jeg ved, hvilken enestående kvalitet vi producerer dem i Danmark. Og det er trist at se, at vi nu på grund af corona må aflive mink. Det er jo en situation, der i den grad rammer minkbranchen hårdt, men det har også ramt andre brancher i Danmark. Men jeg føler med minkbranchen i den her situation. Og det er et uvurderligt tab, vi her får. Derfor har udgangspunktet for regeringen aldrig været og er det heller ikke nu, at man vil forbyde eller udfase minkproduktionen i Danmark. Og jeg kan også sige, hvis det er det, spørgeren henviser til, at det beslutningsforslag, der blev fremsat den 7. oktober, er taget tilbage den 10. november.
Kommentar:  Tak for ordførerens svar. Jeg skal høre, om ordføreren fremover i debatter om andre lovforslag og beslutningsforslag agter at anskue statens økonomi på længere sigt end 1 år, når ordføreren her bekræfter, at det her forslag er fuldt finansieret. Så skal jeg ligeledes spørge ordføreren, om han også kan bekræfte, at forårspakke 2.0 og skattereformen også er finansieret, hvis man betragter statens økonomi på længere sigt end 1 år.

Svar:  Nu vil jeg sige, at de to skattereformer, de to skattelettelser på i alt vel knap 20 milliard kroner, regeringen gennemførte i 2003 og 2007, ikke er finansieret. Der mangler klart finansiering, og det er en væsentlig medvirkende årsag til, at finansministeren nu må ud at finde 24 milliard kroner i løbet af de næste 3 år. Det er en klart medvirkende årsag.
Kommentar:  Kære ordfører, jeg elsker at stå på den her talerstol og få at vide, at der er noget, jeg ikke forstår. Det giver sådan en vis appetit på at svare tilbage. Jeg synes, det er rigtig vigtigt at finde ud af, at der er en langsigtet effekt, for eksempel af at investere i forskning i grøn teknologi. Tænk, hvis der nu var en langsigtet effekt, er det så ikke dumt at sige nej til det nu og her? Vi kan investere i forskning generelt. Det kan vi nemlig godt måle på i dag. Vi kan også godt måle på, hvad det vil sige, hvis du tager en korterevarende uddannelse eller en længerevarende uddannelse, altså hvilke positive effekter det her på sigt. Derfor er det jo dumt at afskære sig fra det og sige: rent økonomisk. For der skal jo være penge i kassen. Men det kan godt være, det kan betale sig at bruge nogle penge i dag, som man så får ind i morgen. Det er sådan set ret sund økonomisk tænkning. Derfor er der behov for at se bredere på, hvordan du beregner det her – undskyld: Hvordan herre ordfører beregner det her. Jeg mener: Hvordan man beregner det her.

Svar:  Jeg er lidt træt, for jeg har arbejdet i mange timer i nogle uger nu, men jeg tror ikke, jeg sagde, at fru Josephine Fock ikke forstod det. Det tror jeg faktisk ikke jeg sagde. Jeg sagde, at jeg synes, det er noget sludder, at man blander tingene sammen, når man vil tage et økonomisk mål og så blande alt muligt andet ind i det. Alle de investeringer, der bliver talt om, bliver indregnet i vores BNP. Når vi bruger penge på grøn omstilling, så påvirker det vores BNP, og dermed bliver det målt. Altså, der kommer et samlet BNP- tal, som også dækker alle de økonomiske aktiviteter, der har været i samfundet. Men som jeg forstår fru Josephine Fock, vil fru Josephine Fock blande alt muligt andet ind i et BNP-tal. Det er et økonomisk mål, og det betyder ikke, at alt muligt andet ikke er vigtigt.
Kommentar:  Jeg er ikke sikker på, at jeg helt fangede, hvad svaret var, altså om man i Socialdemokratiet ville være tilfredse med det forslag, som justitsministeren henviste til i sin redegørelse var lagt frem, altså at det ville være tilstrækkelige ændringer i offentlighedsloven til at stille Socialdemokratiet tilfreds, altså på baggrund af evalueringen. Jeg håber, at svaret er nej, og min appel vil være at tage alvorligt, hvad det er for en situation, vi står i, hvor tilliden til os som politikere og den måde, politik bedrives på, svækkes, når man oplever, at magten lukker sig om sig selv, og når der sker væsentlige indskrænkninger i adgangen til at følge med i, hvordan magten bedrives. Jeg håber, at der kommer et nyt flertal efter næste valg og en ny regering, men jeg håber også, det er en regering, som vil arbejde for, at offentligheden har bedre indseende med arbejdet.

Svar:  Jeg synes egentlig, at jeg sagde det meget klart i min tale. Vi ønsker, at der skal være offentlighed omkring forvaltningsarbejdet, men omvendt ønsker vi også, at der skal være et rum, som ministre kan arbejde i, hvor ministre kan få viden, og hvor ministre kan udveksle viden. Det, som vi er bekymrede for, vedrører, at man, som jeg forstår – det fremgår af det forslag til vedtagelse, som herre Morten Østergaard læste op – helt vil afskaffe ministerbetjeningsreglen; det er det, der står i forslaget til vedtagelse. Ja, så har man altså ikke længere det her rum, som er skriftliggjort, og det, at det ikke er skriftliggjort, kan i værste fald betyde, at der ikke overleveres vigtige informationer til en minister, altså at forvaltningen er bange for at sige sandheden til en minister, og det vil bestemt ikke være at foretrække. Men vi ønsker en ændring. Det har vi hele tiden sagt, og det har vi egentlig også hele tiden lagt op til, for ellers havde vi jo ikke indlagt et så omfattende evalueringsarbejde, dengang vi indgik aftalen.
Kommentar:  Det glæder jeg mig til vi kan få belyst yderligere. Men i, hvad skal man sige, samme boldgade har ministeren jo svaret mig på spørgsmål nummer 92 i forhold til at være forsørger på kontanthjælp med to børn. Og eksemplet er, at forsørgeren får et job til 17.000 kroner om måneden, og der er gevinsten ved at tage det job nul, hvis man er på kontanthjælp og har to børn. Der ændrer rådighedsbeløbet sig ikke, når man tager et job til 17.000 kroner om måneden. Det er ret tæt på den mindsteløn, som er oplyst alle steder, og som indgår i debatten, og som ministeren sådan set også bruger i eksempler i svarene. Er det så rimeligt, at man finder et job, hvor lønnen er så tæt på mindstelønnen, at man stadig væk må konstatere, at gevinsten er lig nul ved at tage et arbejde?

Svar:  Det er sikkert for dårligt, men igen vil jeg sige undskyld til herre Hans Andersen. Jeg har sendt temmelig mange svar over, og jeg synes, jeg har prøvet at sætte mig rimelig godt ind i det, men jeg kan bare ikke genkende det der, og derfor må jeg, hvis jeg skal give noget, der ligner et kvalificeret svar som minister, simpelt hen beklage, at det kan jeg ikke. Det er ikke, fordi jeg ikke vil, og jeg skal gerne komme igen eller svare skriftligt, men jeg kan simpelt hen ikke huske det svar i detaljer. Det beklager jeg meget.
Kommentar:  Så det skal forstås sådan, at også i det her tilfælde bryder regeringen sit eget forsigtighedsprincip, og pengene skal først findes senere ved forhandlinger i forbindelse med finanslovforliget.

Svar:  Nej, det er, som jeg sagde, at der er opført på finansloven en reserve, som skal træde i stedet for globaliseringspuljen, og der står pengene jo anvist allerede på finansloven, og der skal vi jo så tage stilling til den konkrete udmøntning til efteråret i forbindelse med finanslovforhandlingerne.
Kommentar:  Jeg synes, vi skylder danskerne at tale til dem i et realistisk stemmeleje. Før sidste valg oplevede vi den nuværende statsminister, der forsøgte at bilde befolkningen ind, at man kunne trylle problemer væk på 12 minutter. Nu er vi ved at line op til et nyt valg, og nu tegnes der så et blomstrende billede af det hele. Jeg anerkender fuldt ud de forbedringer, der er. De hviler på, at regeringen har overtaget VK-regeringens økonomiske politik i bredeste forstand; det er fundamentet under regeringens økonomiske politik. Og vi har siden taget en række skridt sammen. Men vi er da også nødt til realistisk at sige til danskerne, at medmindre vi gør noget mere for at fremme væksten, vil en svensker om 15 år blive yderligere en månedsløn rigere end en dansker. Er det en tilstrækkelig ambition? Nej, det hører jeg sådan set også på statsministeren at det ikke er, for statsministeren taler om: Kunne vi ønske os mere vækst? Ja, det kunne vi. Statsministeren sagde lige for et sekund siden: Vi er ikke færdige, for vi har jo 4 år. Jo, men det er sådan set også bare derfor, jeg tillader mig at bruge spørgetimen til at stille det spørgsmål til statsministeren: Når man nu ikke er færdig og de 4 år ikke er gået, hvad er det så for nogle yderligere vækstfremmende initiativer, man har tænkt sig at tage i foråret 2015, så regeringen undgår den ydmygelse endnu en gang at skulle nedjustere vækstskønnet?

Svar:  Det er lidt spøjst at høre herre Lars Løkke Rasmussen tale om realisme og så samtidig fortælle ting om vores politik, som ikke er rigtige. Vi har aldrig sagt, at alting kunne løses på 12 minutter. Jeg ved godt, at når man går ind i et valgår, som vi gør næste år, så sidder sandheden lidt løst. Jeg har også bemærket, at Venstre har lavet et eller andet valgkatalog, hvor man ikke er så tæt på sandheden. Men jeg vil alligevel opfordre til, at man holder sig til sandheden. Og det, der selvfølgelig ville hjælpe i den økonomiske debat, vi skal have, var, hvis Venstre ville fremlægge sin egen politik, hvis Venstre ville give en plan for: Hvad er skattepolitikken? Hvad er den økonomiske politik? Hvordan skal eksperimentet med nulvækst udformes i de næste mange år? Det er rigtig svært at diskutere politik med Venstre, når Venstre ikke vil fortælle, hvad man egentlig står for. Og noget af det, jeg håber på for det nye år – vi kan jo alle sammen have nytårsønsker – er, at Venstre fremlægger sin politik. Regeringens politik er jo velkendt. Vi har sikret, at Danmark er på vej ud af krisen. Vi har sikret, at beskæftigelsen er steget. Vi har en ledighed, som er lavere, end den har været i mange år, når man ser bort fra overophedningen. Vi har gennemført to vækstpakker sammen med Venstre, hvor vi sænker blandt andet selskabsskatten, ændrer nogle afgifter, gør det nemmere at drive virksomhed i Danmark. Og i det, regeringen gør, har vi jo hele tiden understreget, at vi er optaget af vækst; vi har lagt vækstpakker frem, som skal fremme væksten i Danmark. Hvad er det, Venstre vil? (Formanden: Ja tak!) Det ville være nemmere at have en diskussion, hvis Venstre ikke puttede med sin politik, men lagde den åbent frem.
Kommentar:  Det glæder jeg mig så rigtig meget til at vi kan komme i gang med. For ud over det her med at komme på det rigtige tilbud handler det jo også rigtig meget om, som vi også skrev i den beretning i sin tid, at der i dag, jævnfør den rapport, som ministeren selv nævnte tidligere, ingen regler er for et stu-tilbud. Der er ikke nogen, der fører kontrol med dem, der er ikke nogen, der sikrer, at de lever op til bare ganske almindelige krav. Så jeg håber også, at ministeren vil bekræfte, at det skal vi finde en løsning på. Hvordan sikrer vi, at stu-tilbuddene bliver af en kvalitet, så vi også kan være dem bekendt?

Svar:  Jeg mener, at den her del af vores uddannelsestilbud er blevet behandlet alt for stedmoderligt. Jeg kan også pege på andre dele af vores uddannelsestilbud, hvor jeg mener at det er det samme; det kunne være voksen- og efteruddannelse, og det kunne i øvrigt også være, når vi taler om de frie fagskoler. Så er der stu'en. Det er simpelt hen nogle områder af vores uddannelsessektor, som jeg mener har fået alt, alt for lidt opmærksomhed, og man kunne ikke forestille sig det samme med folkeskolen som det, der er tilfældet her, for det ville forældrene til børn i folkeskolen samlet set simpelt hen ikke finde sig i. Der ville gå under en uge, og så ville hele Slotspladsen være fyldt med forældre til børn i folkeskolen. Det er et meget stort arbejde at være forældre til et barn med handicap, og derfor er ressourcerne til at protestere, når tingene ikke er i orden, måske knap så store, som de er for alle andre. Så jeg er fuldstændig enig i, at her skal der ske noget.
Kommentar:  Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.

Svar:  Der stemmes om ændringsforslag nummer 1 af et mindretal (EL), tiltrådt af et mindretal (ALT, RV og SF). Afstemningen er slut. For stemte 23 (EL, ALT, RV og SF), imod stemte 81 (S, DF, V, LA og KF), hverken for eller imod stemte 0. Ændringsforslaget er forkastet. Herefter er ændringsforslag nummer 2 og 3, stillet og tiltrådt af de samme mindretal, bortfaldet. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.