kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Nu læste ordføreren jo spørgsmålet op, som drejer sig om det meget konkrete projekt ved Kalvebod Syd, og der er svaret ganske enkelt, hvis ikke man vil høre på de faktuelle ting, at jeg selvfølgelig ikke kan gå ind i den konkrete sag som minister. Det ville være dårlig regeringsførelse at blande sig i en styrelses afgørelse. Jeg tror, at vi alle sammen har lært noget af tilfælde, hvor ministeren blander sig i de forkerte ting, så det vil jeg så også lade være med at gøre i den her sag.

Svar:  Jeg må bare konstatere, at ministeren stadig væk ikke svarer på noget af det, jeg spørger om. Nu var det det generelle tilfælde, jeg spurgte om, og vi blander så ikke Kalvebod Syd ind i det, selv om jeg ved, at der er mange, der sidder og ser det her i fjernsynet, som gerne vil kende regeringens holdning til det, men det vil man ikke svare på. Men kan vi så ikke få et svar på, hvordan det forholder sig i det generelle tilfælde, hvor det altså er X sted, som ikke hedder Kalvebod Syd, men som hedder noget helt andet, som vi ikke nævner, og hvad der er regeringens holdning til at give dispensation her, hvis det er sådan, at man kan finde et sted, der er bedre, og som ikke kræver dispensation? Det må ministeren da kunne svare på. For vi kan vel godt være enige om, at det skal være ud fra rationelle overvejelser, at man opstiller vindmøller, og ikke ud fra emotionelle overvejelser. Der er for eksempel tale om, at det er en rationel overvejelse, når man opstiller en vindmølle et sted, hvor den giver de bedste driftsbetingelser, og at det ikke er, fordi man har lyst til, at der skal stå en vindmølle et bestemt sted, for så er det jo ud fra emotionelle overvejelser. Men kan vi være enige om, at det er de rationelle overvejelser, der skal ligge bag?
Kommentar:  Det glæder mig da trods alt, at ministeren erkender, at man har været kolossalt presset, også på økonomien, i det nordjyske, så der skulle en ekstra håndsrækning til. Tak for det. Men kan ministeren ikke sætte sig ind i de mange borgeres bekymring? Efter Venstreregeringens strukturændring tilbage i midten af 00'erne har man jo set, at der på det kommunale niveau, men jo sådan set også i forhold til det regionale niveau, har været en voldsom centralisering, altså at der pludselig er længere til de tilbud, man har brug for. Og kan ministeren ikke sætte sig ind i, at når man sidder i for eksempel Hjørring og hører, at nu skal beslutningerne træffes på Slotsholmen eller i Aarhus, så bliver man lidt urolig over det her? Man synes måske i forvejen, at der er lige vel langt bare til Aalborg. Hvis beslutningen så skal træffes her på Slotsholmen eller i Aarhus, kan man godt have den frygt, at det bliver langt, langt værre, fordi det er langt væk.

Svar:  Jeg forstår godt, hvis man sidder i Nordjylland som borger og synes, at det er urimeligt, at der er så mange færre ambulancer, der når frem inden for 15 minutter i Region Nordjylland, end der for eksempel er i Region Midtjylland. Jeg forstår faktisk godt, at man så siger, at hvorfor er det sådan, at mit akutberedskab skal være afhængig af den region, jeg bor i? Det er jo lige præcis det, regeringen gør op med. Vi siger, at vi er nødt til at få hævet standarden, og vi er nødt til at have nogle fælles standarder landet over for, hvordan vores akutberedskab ser ud. Vi synes ikke, det er rimeligt, at der kun er 91 procent af ambulancerne, der kommer frem inden for 15 minutter i Nordjylland, mens det er 96 procent i Midtjylland. Der synes vi faktisk, at borgerne i Nordjylland har krav på et lige så godt og tætmasket beredskab, som man har i resten af landet. Det afsætter vi også økonomi til at kunne sikre fremadrettet.
Kommentar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen er slut. For stemte 68 (S, V, LA, RV og KF), imod stemte 42 (DF, EL, ALT og SF), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det er ikke tilfældet, går vi til afstemning.
Kommentar:  Er det sådan almindeligt anerkendt blandt ministre, at når man får at vide, at noget skal afklares, så er det ikke en opfordring til at få det afklaret – så kan man bare læne sig tilbage og sige: Jamen det ved vi jo ikke noget om? For så tror jeg altså, at ministeren er en lille smule på gyngende grund i forhold til den almindelige forståelse og også den almindelige retlige opfattelse af, hvad der er et ministeransvar – altså, hvis man af embedsapparatet eller andre sagkyndige får at vide, at vi altså skal have afklaret, om det her er der, før vi gør det, og man så ikke foretager sig noget, så har man da forsømt sit embede – med sikkerhed politisk, men med overvejende sandsynlighed jo også juridisk.

Svar:  Jamen der, hvor problemet materialiserer sig i den her sag, er jo den 3. november, hvor der bliver truffet beslutning. Altså, der bliver jo ikke truffet beslutning om aflivningen af alle mink i Danmark den 1. oktober. Da drejede beslutningen sig om noget helt andet, nemlig mink i de smittede områder, mink på smittede farme og så de omkransende områder – det, der utvivlsomt er hjemmel til og har været hjemmel til hele tiden. Og så bliver det påpeget, at hvis man skal gå uden for det her område, skal vi have foretaget en afklaring.
Kommentar:  Der stilles ikke andre krav til oppositionen, end der gøres til regeringen, faktisk tværtimod. Vi har både lagt 2020-planer og løbende finanslovsforslag frem. Jeg tror ikke, der er nogen, der er i tvivl om, at regeringen lægger sin politik frem. Hvis herre Løkke Rasmussen er så optaget af det, kan vi da også lave en aftale i dag. Vi kan lave en aftale om, at inden vi skal møde vælgerne til næste folketingsvalg, har vi lagt en plan frem om, hvordan man egentlig kan udmønte 3 milliard kroner om året de næste 5-6 år, og hvad det betyder i konkret velfærd, sådan at danskerne kan se, at der naturligvis for deres velfærd er forskel på en nulvækst, som jo er nul, og 3 milliard kroner ekstra om året. Jeg tror egentlig, det vil være en god idé, hvis vi gør det, for så kan danskerne jo se, at der er forskel i dansk politik. Det vil være rigtig godt, hvis herre Lars Løkke Rasmussen i dag vil give håndslag på, at vi begge to siger, at inden vi møder vælgerne igen, bliver der selvfølgelig lagt en plan frem, så man kan se, hvad forskellen på vores vækst i den offentlige sektor og Venstres nulvækst er.

Svar:  Forskellen er jo, at hvis man kører med en realvækst på 0,6, har man 3 milliard kroner mere, end hvis man kører med et udgiftsstop. Hvis man kører med mere end 0,6, har man endnu mere. Hvis man kører med en mellemproportional, har man lidt mindre. Det er jo forskellen. Men hvis der ligger det i det, statsministeren nu siger, at statsministeren giver et løfte til befolkningen om, at regeringen, inden den rammer næste valgkamp, vil lægge en konkret plan frem, som viser, hvordan man bringer den her realvækst på 0,6 procent, altså de 60 øre mere per 100 kroner, som statsministeren har i forhold til dem, jeg har, i spil: hvor stor en del af de 60 øre der skal gå til sygehuse, hvor stor en del af de 60 øre der skal gå til ældreområdet, hvor stor en del af de 60 øre der skal gå til forskning, hvor stor en del af de 60 øre der skal gå til infrastruktur, hvor stor en del af de 60 øre der skal gå til kollektiv trafik – altså alle de steder, hvor regeringen vil skabe et billede af, hvor langt deres 60 øre rækker længere end Venstres – så er det et løfte, jeg meget gerne vil pille ned, fordi det vil simpelt hen være et stærkt afsæt for næste valgkamp. Jeg tror, det vil vise, at uanset om man har de 60 øre eller ej, så bliver det en udfordring at få dem til at række. Medmindre man har viljen til fortsat at lave reformer, disponere nogle ting om, flytte nogle af de 800.00 ind i fællesskabet, så kommer de 60 øre heller ikke til at række i forhold til de forventninger, danskerne har. Men jeg har taget det her løfte ned, det er noteret. Vi glæder os til at se den plan fra regeringen.
Kommentar:  Vi kom jo godt rundt, kan man sige, i Beskæftigelsesministeriets ressort – og nok også lidt uden for spørgsmålet her, men det skal ikke afholde mig fra at svare herre Finn Sørensen. Man kan jo først og fremmest glæde sig over, at aldrig har der været så høj en beskæftigelse, som der er nu, i Danmark. Det kan nok ikke alene tilskrives min indsats som beskæftigelsesminister, men jeg glæder mig dog trods alt over, at vi har et historisk højt antal beskæftigede. Vi har også, heldigvis, et stort fald i antallet af folk, der er på overførselsindkomst, som jo er med til at sikre, at flere bliver en del af det arbejdende fællesskab. Det, som jeg synes er vigtigt at sikre, er, at flest mulige mennesker har muligheden for at få et arbejde, og at vi også tilskynder til, at det altid kan betale sig at arbejde. Og derfor må jeg sige, at de ydelser, som vi har i det danske samfund, står jeg fuldt og helt på mål for – dem synes jeg til hver en tid man kan forsvare, for der skal nu være forskel på at være på arbejdsmarkedet frem for at være på overførselsindkomst.

Svar:  Ja, men skal den forskel være så dramatisk, som den er for mennesker, der ryger ud af arbejdsmarkedet i midten af halvtredserne og i sidste halvdel af 50-årsalderen, enten fordi de er slidt ned – hvad ministerens initiativ på arbejdsmiljøområdet jo ikke har været i stand til at forhindre indtil nu – eller fordi der simpelt hen ikke er plads til dem, fordi de ikke har de kvalifikationer, der er brug for, fordi der er skåret ned på uddannelse? Spørgsmålet er: Hvad skal de menneskelige leve af frem til pensionsalderen?
Kommentar:  Der er ingen, der beder om ordet, og vi går til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte: 108 (V, S, DF, SF, KF, RV og LA), imod stemte: 2 (EL), hverken for eller imod stemte: 0. Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.
Kommentar:  Det er jo kommunerne, der finansierer de kommunale og private dagtilbud, og derfor har regeringen også besluttet, at de kommunale og private dagtilbud kompenseres for deres merudgifter under genåbningen i forbindelse med økonomiaftalen. Vi har sammenlagt stillet 2,6 milliard kroner til rådighed for kommunerne til håndtering af mer- og mindreudgifter relateret til covid-19, og som jeg var inde på i mit tidligere svar, er det både i forhold til kommunernes egne tilbud og også i forhold til private tilbud. Kommunerne har meldt ind, hvad de har haft af ekstraordinære udgifter, og vi har stillet pengene til rådighed, og nu er det op til kommunerne at sørge for, at de kommer ud til de relevante institutioner.

Svar:  Tak for svaret. Det er fint nok, at man fra politisk hold og fra regeringens side siger, at nu er det kommunerne, der skal sørge for, at det kommer ud til de relevante institutioner, men vi har jo indgået en politisk aftale, hvor det indgår, og finansministeren har også selv udtalt til Jyllands-Posten, at der ikke skulle stå institutioner tilbage derude med en merregning, som ikke blev dækket, for den tog vi os af, forstået som fællesskabet. Men alligevel er der ingen garanti til de institutioner, der lige nu har store udgifter til sprit, til ekstra rengøring og til ekstra pædagogisk personale i forbindelse med de retningslinjer, der har været på daginstitutionsområdet, og derfor har jeg sådan set behov for at høre ministeren om noget. Vi ved jo godt, at den socialdemokratiske regering ideologisk har været modstander af vores selvejende og vores private daginstitutioner, men vi havde også en politisk aftale før og oven i alt det her coronanedlukning, nemlig at det ikke skulle være ideologi, der prægede, hvem det var, der fik betalt deres merudgifter. Det er jo derfor, vi bliver ved med at bore i det her. For lige nu er der nogle institutioner, der ikke har fået dækket en krone af deres regning, og derfor vil jeg egentlig gerne spørge, om ministeren, når ministeren nu oversender aktstykket til Folketinget, så også vil sørge for, at der i aktstykket er en betingelse, der går ud på, at for at kommunerne kan få deres andel af de 400 million kroner, der så ligger til merudgifterne i 2020, kompenserer man så også forholdsmæssigt de private og selvejende institutioner i den pågældende kommune. For ellers er vi jo lige vidt, og så er vi i den situation, at de politiske intentioner er fine, men når det så handler om udmøntningen til de konkrete institutioner, kan man som privat og selvejende institution ude i en kommune opleve, at man alligevel står tilbage med en ekstraregning. Det håber jeg på ministeren kan svare klart og tydeligt på her i dag.
Kommentar:  Men er fru Ida Auken ikke enig i, at det er godt, at der er noget demokrati, og at der er nogle folkevalgte inde over, som skal stå til ansvar for det her, så det ikke bliver noget, der er meget langt væk fra borgerne, men så man kan stille sine lokale byrødder til ansvar for det, de måtte have gjort eller ikke have gjort i deres kommunalbestyrelse?

Svar:  Ja, det kan man da ved gud også. Forsyningsselskaberne kan jo ikke bare køre uden om kommunerne. Det lyder, som om et forsyningsselskab så bare kan sidde og fyre en masse penge af. Det er jo ikke sådan, det er; man kan ikke lave de her ting uden kommunerne. Spørgsmålet er bare, om man kan være med til at finansiere noget af det over vandregningen. Og er det ikke bedre at bruge 20 kroner om året, som var det, vi regnede ud at ens vandregning i gennemsnit vil stige per familie, end 500 kroner i en stigende forsikringspræmie? Er det ikke klogere, fordi man gør det kollektivt og sammen? Jeg kan så forstå, at Dansk Folkeparti heller ikke har tænkt sig at tage ansvar for den her sag, og det er selvfølgelig rigtig synd for danskerne, der får oversvømmede hjem.
Kommentar:  Tak for det, formand. Hvad mener ministeren om den kritik, som eksperter ifølge DR og TV Syd rejser af, at Danmark i modsætning til Holland og Tyskland ikke løfter sit ansvar i forhold til at beskytte og monitorere Vadehavet, der på grund af dets naturrigdomme er gjort til nationalpark?

Svar:  Tak for det, formand. Og tak for spørgsmålet. Vadehavet er et område af enestående betydning. Området er udpeget som verdensarvssområde, nationalpark, EU-habitat og fuglebeskyttelsesområde, og derfor er det vigtigt, at vi følger med i, hvordan naturen og dyrelivet har det i Vadehavet, ligesom vi gør det i resten af landet. Vi har et godt og stærkt samarbejde om Vadehavet både med Tyskland og Holland gennem Det Trilaterale Vadehavssamarbejde og lokalt i forhold til borgere, kommuner og erhvervsliv. Danmark har et nationalt overvågningsprogram, og i programmet overvåges alt fra ålegræs til luftkvalitet. Overvågningen af Vadehavet indgår som en integreret del af det nationale program. Det er det nationale overvågningsprogram, som løfter vores forpligtelse til overvågning over for EU, og vi lever altså op til de krav, EU stiller. I Vadehavet overvåges en række af de arter, der gør Vadehavet til et helt unikt område på verdensplan. For eksempel skal vi i det nationale overvågningsprogram tælle en lang række fuglearter hvert andet år. I retningslinjerne for Vadehavssamarbejdet indgår en lang række beskrivelser af, hvordan overvågningen at Vadehavet bør foretages. Danmark tager udgangspunkt i de retningslinjer, men har tilpasset overvågningen til den lokale anvendelse af Vadehavet. Det viser sig i en øget overvågning for nogle arter og mindre for andre. For eksempel foretages der ekstra overvågning af ålegræs, strandskader og gråsæler i Vadehavet, i forhold til hvad der foreskrives i EU-direktiverne, og det betyder blandt andet, at gråsælerne overvåges mere i Vadehavet end i resten af landet. På samme måde foretager vi ikke den samme overvågning for fisk, da der ikke er kommercielt fiskeri i den danske del af Vadehavet, som det er tilfældet i de øvrige lande. Overvågningen i Vadehavet er dog stadig fuldt på niveau med den overvågning, vi foretager i de øvrige habitat- og fuglebeskyttelsesområder i Danmark, og i regeringen har vi et stort fokus på det her, så jeg tør godt afslutningsvis slå fast, at regeringen prioriterer overvågning højt.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet. Der er stillet forslag om, at lovforslaget henvises til fornyet udvalgsbehandling, og hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.

Svar:  Der er stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.
Kommentar:  Nu siger ministeren så, at der er et alternativ klar. Hvad kan vi melde ud til vores virksomheder, som var i gang med den her eksportstrategi og allerede havde lagt en strategi for at indtage BRIK-landene? Hvad kan vi melde ud at den nye ordning går ud på? Hvad er alternativet til den nuværende ordning?

Svar:  Jeg tror, at jeg meget klart sagde, at vi går i gang med arbejdet med BRIK-strategierne. Jeg har ikke noget liggende i lommen, som jeg lige kan ryste op, så jeg kan sige, at vi gør en, to, tre, fire, fem ting, men sammen med Folketingets partier og ikke kun regeringspartierne regner jeg faktisk med, at vi skal i gang med at udvikle nogle strategier for de her lande, hvor vi tager alle virkemidler i brug. For vi taber lige nu, og vi har i de sidste 10 år tabt i den internationale konkurrence med hensyn til at sørge for at få investeringer til Danmark, som sikrer danske arbejdspladser. Det er vi nødt til at tage alvorligt, og det kræver altså en indsats på et helt andet niveau. Derfor siger vi også, at vi opprioriterer indsatsen. Vi bruger 50 million kroner fordelt over 2 år på netop at bringe alle virkemidler i spil. Og så ser jeg frem til en konstruktiv dialog, for jeg tror, at vi har brug for med åbent sind at vende de ideer, der skal til. Hvis der så er en konkret virksomhed, som siger, at de kommer i klemme, fordi man har afskaffet eksportambassadørerne, så vil jeg gerne række min hånd frem og sige: Det tror jeg vi kan finde en løsning på. Jeg forventer så også, at jeg snakker med de her virksomheder, for endnu har jeg ikke fra en eneste af dem, overhovedet, hørt noget som helst kritisk. Jeg har faktisk kun hørt positive tilkendegivelser. Det kan jo være, fordi dem, der vil kritisere, ikke kommer til mig, men kommer til spørgeren. Der må vi så finde en udveksling af informationer efterfølgende.
Kommentar:  Tak for talen. Ordføreren nævnte i starten af sit indlæg, at der var meget fokus på at skaffe kapital til iværksættere og nystartede selskaber. Det er jo rigtigt, og det er også en vigtig dagsorden. Men kan ordføreren så ikke også bekræfte, at det her slet ikke handler om det? Det her er en måde at kunne handle aktier på, altså noterede aktier. Det kan være Carlsberg, det kan være Jyske Bank eller Danske Bank – alle de noterede aktier på børsen, som man kender. Det er at flytte penge mellem aktionærerne, men ikke at flytte penge ned i virksomhederne. Hvis man gerne vil fokusere på at støtte iværksættere og få kapital ud, er det jo nogle andre ting, man skal kigge på. Så er det iværksætterfradrag eller andre ting. Har det ikke givet nogen refleksioner hos Det Radikale Venstre om, at der kunne være andre måder at bruge pengene på, som netop støttede det formål, som man ønsker? Det her er jo sådan en meget indirekte måde at støtte det på. Sagt med andre ord: Kunne vi ikke sammen finde en mere effektiv måde at støtte iværksætterne på i stedet for at have en aktiesparekonto?

Svar:  Vi er meget åbne over for at diskutere det. Det har vi også været før, også sammen med Dansk Folkeparti. Da vi lavede den her lov i sin tid, var vi meget åbne over for, at den også skulle gælde unoterede aktier, altså støtte iværksætterkulturen. Det kunne ikke lade sig gøre i den aftalekreds, der var på det tidspunkt. Men skulle vi blive ved med at udvikle og forbedre den her ordning, som vi jo faktisk også gør i dag, så ville det helt klart være på vores ønskeliste, måske som prioritet nummer et, altså at unoterede aktier og iværksætterkultur kunne støttes.
Kommentar:  Tak for det. Jeg vil lytte til Frederikshavn Kommune, og det vil sige, at hvis Frederikshavn Kommune kommer og siger, at de synes, det er en rigtig god idé, de har fået det her projekt rettet til sammen med den pågældende virksomhed, som ønsker og har planer om at gennemføre de her havvindmøller, så vil jeg bakke projektet op. Men det forudsætter jo så også, at man ligesom lige gør sig de overvejelser lokalt, og hvis der er en blank anbefaling fra Frederikshavn Kommune, vil projektet også, efter at det har været til høring i Folketingets Energi-, Forsynings- og Klimaudvalg, blive godkendt.

Svar:  Man kan vel næppe forestille sig, at der kommer en blank side, hvor de siger: Det var så det, vi mente ingenting. Jeg tror da, som jeg kan læse ud af avisreferaterne, at der både er folk, der synes, at vindmøller, uanset om de står på land eller til havs, er en dårlig ting, og at der også er folk, der rigtig gerne vil have vindmøllerne. Så jeg tror ikke, ministerens ønske om at få en blank side kommer til at holde stik i virkeligheden, og derfor kommer der jo sandsynligvis – ja, sådan forestiller jeg mig det scenarie – nogle ting, som ministeren må forholde sig til. Betyder det så, at hvis der bare står, at man er nødt til at ændre lidt i det her, så vil ministeren trække kortet og sige, at det ikke bliver til noget?
Kommentar:  Mener ministeren, at han på den baggrund vil være i stand til, hvis han ikke diskuterer det med forligspartierne inden, at træffe en beslutning i juni måned?

Svar:  Nej.
Kommentar:  Det svar er jeg egentlig lidt ked af, må jeg sige, for når vi nu snakker om, hvem der har ændret sig eller ikke har ændret sig, tror jeg, at da vi indgik aftalen, lå der nogle beregninger, der viste, at det ville koste en gennemsnitlig husstand 1.300 kroner ekstra i energi, og nye tal tyder på, at det tal bliver tre gange højere – næsten tre gange højere, 3.500 kroner Dengang vi indgik den aftale, var der en forudsætning om, at EU's CO 2 -kvotepris var 23,5 euro. Den er nu nede på under en tier. Dengang vi indgik den aftale, var amerikansk skifergas meget dyrt, men nu er det faldet til en tredjedel af prisen. Og det er vel det, der er baggrunden for, at Dansk Energi har beregnet, at der ligger en meromkostning her. Det er vel også det, der er baggrunden for, at den rapport fra Det Miljøøkonomiske Råd, som øjensynlig offentliggøres i morgen, peger på, at der kan ligge et tab på 5.000 arbejdspladser. Så jeg står jo ikke her og siger, at vi skal stikke kursen om, men jeg spørger, om regeringen er indstillet på at drøfte med os, i hvilket tempo vi skal forfølge de mål, vi har sat, og om ikke det kunne være klogt at få den her regning reduceret for at skabe noget optimisme hos nogle forbrugere, der ellers får en ekstraregning, og for at sikre, at den her gartner og alle mulige andre i dansk erhvervsliv, der lider under for høje energiafgifter sammenlignet med deres konkurrenter, får en chance.

Svar:  Jamen jeg tror, det er vigtigt, at vores klimapolitik er forudsigelig, troværdig og stabil. Og det er jo også netop derfor, vi har været meget tilfredse med, at vi har vedtaget vores energi- og klimapolitik sammen med Venstre, sammen med et bredt flertal i Folketinget. Og det betyder jo så også, at man skal passe meget på med at skabe usikkerhed om vores vedvarende energi-politik. Men det, at man er i et forlig, hvilket Venstre jo er om hele det her, betyder selvfølgelig også, at man har en god adgang til ministeren, hvis der er noget, man gerne vil diskutere. Og jeg synes, det er naturligt, at regeringens ministre har en løbende og en tæt dialog med Folketingets partier om de her problemstillinger, og det gælder selvfølgelig også på det her energiområde. Så jeg vil egentlig opfordre herre Lars Løkke Rasmussen og Venstre til, hvis man har noget, man gerne vil diskutere i forligskredsen, så at komme ind i den. Men jeg tror også, det er vigtigt, at man går ind i den debat med den grundholdning, at man selvfølgelig står ved det, man én gang har aftalt, og at man ikke er optaget af at skabe mere usikkerhed på det her område.