kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Tak. Jeg synes egentlig ikke, det er et svar på spørgsmålet. Det, jeg reflekterer over og spørger til, er jo det her med, at en vital del af danske særinteresser blandt andet er, at vi vælger, hvornår der skal være dansk grænsekontrol. Vi synes jo i Dansk Folkeparti, at det burde henhøre under nærhedsprincippet, altså at det selvfølgelig er de enkelte nationalstater, som selv skal vurdere, om de ønsker at benytte sig af grænsekontrol eller de ikke ønsker det. Der har vi så nu den prekære situation, at det er en græsk EU-kommissær, som kan diktere, at Danmark og andre EU-lande skal rette ind, når man ikke ønsker de her forlængelser af den tilladelse, som Danmark har fået af EU. Der synes vi jo at ministeren burde reflektere lidt over det med, at der ikke er et vist nærhedsprincip i forhold til Schengen. Når landene står med ret store og massive udfordringer, som vi også har i Danmark, med den store, ulovlige indvandring, som går på kryds og tværs af de forskellige nationale grænser inden for EU, hvor Frontex jo ikke har virket, så virker det en kende mærkeligt, at det er en græsk kommissær, som skal diktere, hvad der skal ske på dansk territorium – også når man samtidig ved, at Grækenland faktisk er et af de lande, som har en af de allerstørste og alvorligste udfordringer med at håndhæve deres egen grænsekontrol.

Svar:  Det er jo fuldstændig korrekt, som det også bliver fremført her, at den nuværende midlertidige grænsekontrol er baseret på en henstilling fra Rådet, som jo så er baseret på et forslag fra Kommissionen. Men det betyder faktisk ikke, at Danmark uden sådan en henstilling fra Rådet ikke vil kunne opretholde grænsekontrollen, for det kan vi godt. Det er også klart nok, at der jo er et sæt fælles spilleregler på det her felt, som vi skal overholde, men det er altså i sidste ende ene og alene den danske regerings beslutning, om vi skal opretholde den midlertidige grænsekontrol.
Kommentar:  Man kan have et andet synspunkt og kigge på det fra borgernes side. Man kan tage udgangspunkt i den borger, som har brug for et særligt tilbud; den borger, der har brug for et meget højt specialiseret tilbud, og som tilhører en lille gruppe af de her med særlige behov. Hvis man kigger på det her lovforslag og rammeaftalekonceptet med den borgers øjne, kan man jo godt sætte spørgsmålstegn ved, om der er tilstrækkelig meget fokus på borgerens ret til at få et tilbud, der passer. Så jeg må bede ordføreren om at tage stilling til det her set med borgerens øjne, ikke med kommunens øjne eller med regionens øjne eller med socialordførernes øjne, men se på det fra borgerens synspunkt. Mener ordføreren så, at der i den model, der ligger her, er en tilstrækkelig sikring af den borgers ret til at få et tilbud, der passer?

Svar:  Nu ved jeg ikke, om spørgeren bevidst valgte at overhøre de punkter i min ordførertale, hvor jeg netop talte om borgeren, og hvor jeg talte om udsatte borgere. Det her er sådan set til gavn for borgerne. Det er jo til gavn for borgerne, at man i kommunerne i et område sætter sig ned og koordinerer, hvilke tilbud og hvilke strategier der er behov for, for at vi bedst muligt kan tilgodese for eksempel de handicappede borgere i det danske samfund. Kommunernes opgave i det her arbejde er at varetage borgernes interesser. Regionernes opgave i det her arbejde er at varetage borgernes interesser. Og det er også vores opgave herinde at varetage borgernes interesser. Og hvis det er sådan, at der er nogle herinde – Dansk Folkeparti eller andre – der vurderer, at kommunerne ikke varetager borgernes interesser godt nok, så er der jo netop i lovforslaget, og det synes jeg er meget godt tænkt, en mulighed for, at socialministeren kan handle, og der kan Socialudvalget jo godt komme med en indstilling, hvis det er det, man har lyst til, altså et godt råd til socialministeren om, at man prioriterer et bestemt område fremadrettet, fordi man mener, at kommunerne ikke har prioriteret det her. Men det her er jo rent faktisk noget af det, som blandt andet Socialistisk Folkeparti efterlyser fra tid til anden, nemlig at man giver kommunerne noget mere ansvar. Det er faktisk det, vi gør her.
Kommentar:  Så kan jeg berette for den konservative ordfører, at jeg er opstillet og valgt i København, og der har jeg været til vælgermøder, hvor trossamfund har råbt ad Enhedslisten, fordi det åbenbart var vores skyld, at Rasmus Paludan kunne stille op til Folketinget, fordi vi havde fået afskaffet blasfemiparagraffen. Det er jeg faktisk ret stolt af lykkedes, men igen vil jeg bare bede den konservative ordfører om at være meget konkret på, hvad det er for nogle samarbejder med moskeer, både mit parti og Det Radikale Venstre skulle have været en del af, for jeg ved simpelt hen ikke noget om det.

Svar:  Måske kan den radikale ordfører hjælpe mig med navnet på moskeen, men der var blandt andet en moské i Aarhus, som klokkeklart gik ud og anbefalede, at man skulle stemme på et af de her partier, og man inviterede ikke de blå partier. Jeg håber, at ordføreren fra De Radikale kan hjælpe mig.
Kommentar:  Der står jo en fra Dansk Folkeparti her og siger, at vi ikke tror på, at det helt foregår efter hensigten. Ministeren får her en opfordring til at gøre noget ved det. Jeg anerkender, at ministeren er meget rummelig. Jeg er ikke sikker på, at jeg er så rummelig, især ikke når det drejer sig om visse af de her muslimske friskoler, netop fordi de har to ansigter. Men nu får ministeren altså en opfordring til at gøre noget ved det. Vil ministeren så gøre det, efter at jeg, Alex Ahrendtsen, har bedt ministeren om at kigge den friskole nærmere i kortene?

Svar:  Jeg vil bare stilfærdigt gøre opmærksom på en gang til, at det konkrete eksempel, som jeg blev spurgt til, altså drejer sig om en person, som i et lokale, der på ingen måde har noget med friskolen at gøre, som en del af sin foreningsvirksomhed har ytret sig om forskellige ting og sager. Det har intet med den konkrete friskole at gøre. Hvis der er en konkret mistanke i forhold til undervisningen eller i forhold til demokrati og ligestilling på den pågældende friskole, er det jo en anden sag, men det er jo ikke det, der er tilfældet i den sag fra BT, som spørgeren har rejst spørgsmål om her.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Der er ingen, der beder om ordet, og så går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For lovforslaget stemte 108 (V, S, DF, SF, KF, RV og Pia Christmas-Møller (UFG)), imod stemte 2 (EL), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.
Kommentar:  Tak. Men det er også blevet imødekommet, og jeg synes også, at det er det, jeg har leveret her. Jeg må bare sige, at jeg mener, at det ville være helt forkert og også fagligt langt ud over grænserne for, hvad man bør gøre som minister, hvis jeg gik ind og blandede mig i en ide- og høringsfase, hvor der altså er borgerinddragelse. Der står direkte, hvordan vi gør det – og det gør vi jo ikke kun her, det gør vi mange, mange steder i Danmark i forbindelse med VVM' er – og jeg citerer her: Alle henvendelser og idéer vil blive vurderet. Det står der direkte, og når vi lover borgerne det og har en høringsfase, skal det selvfølgelig også være sådan, at det vil blive vurderet. Nu spørges der så til min politiske og min personlige holdning, og den har jeg givet udtryk for. Jeg vurderer, at det er meget, meget lidt sandsynligt, at dette forslag overhovedet har nogen som helst realisme i sig. Men det er altså et forslag, som er kommet ind. Nu bliver det vurderet, på et overordnet niveau selvfølgelig, men det skal altså gøres, og den proces skal så finde sted.

Svar:  Jeg er selvfølgelig glad for, at ministeren ikke mener, det er realistisk. Jeg mener bare også, at ministeren som minister jo kan sige, at det her ikke er realistisk, og så sætte lidt mere handling bag ordene – altså sige, at det simpelt hen ikke er realistisk at lave en løsning mellem København og Ringsted, som ikke går til Ringsted. Det giver jo sig selv, at det ikke lever op til forudsætningerne. En togbane mellem Ringsted og København skal jo også gå til Ringsted. Det nytter jo ikke noget, at den kører uden om Ringsted. Jeg kan så oplyse, at jeg  har  set det brev, som er blevet sendt fra forskeren fra DTU om det her, og det går ud på, at man skal lave en station uden for Ringsted, og at der skal etableres en togbane mellem Ringsted og den togstation, sådan som jeg forstår det, sådan at pendlerne kan komme dertil, og så skal den så komme ind på den normale bane ved Fjenneslev. Så det her lyder som en meget kringlet løsning, og jeg mener også, at den burde kunne afvises med det samme, fordi den er så urealistisk.
Kommentar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. De medlemmer, der stemmer for, bedes rejse sig. Tak. De medlemmer, der stemmer imod, bedes rejse sig. Tak. De medlemmer, der stemmer hverken for eller imod, bedes rejse sig Tak. (Afstemningen foretaget på den i forretningsordenens § 35, stykke 3, angivne måde). For stemte 69 (S, V, DF, KF, NB og LA), imod stemte 26 (RV, SF, EL, ALT og Susanne Zimmer (UFG)), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke tilfældet, er forhandlingen sluttet. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.

Svar:  Der er stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.
Kommentar:  Tak for det. Jeg forstår sådan set godt ministerens forklaring på, hvorfor svaret måske blev en lille smule vævende, og det er jo i og for sig fair nok. Men det, som jeg jo så gerne vil have bekræftet, er, at ministeren er enig i det, som vi, vil jeg sige, også i fællesskab har skrevet i en beretning tilbage fra 2018, hvor det faktisk er ministeren selv, der står som formand for udvalget, altså at der netop skal gøres noget ved det her, at der skal sikres en mere ensartet kvalitet i stu-tilbuddene, og at der på den led også skal sikres, at man får de rigtige tilbud. Så er ministeren enig i, at vi  skal  finde en vej til at sikre, at man kommer på det rigtige tilbud?

Svar:  Det kan man svare utrolig kort på: Ja. Og jeg er enig i de ting, som vi skrev i fællesskab i den forbindelse, og som jeg selv har sat mit navn under i 2018. Det mener jeg er det, der er formålet med de ting, vi skal i slutningen af året.
Kommentar:  Men præcis fordi patienterne er optaget af at få rettidig udredning, at få rettidig behandling, så er det afgørende i den her sag da at pege på, hvad de nye monitoreringstal så betyder for patienterne. Jamen de betyder, at da det blev kendt – for de tal har vi jo ikke haft før – at det stod til, som det gjorde på brystkræftområdet i Region Hovedstaden, så handlede man med det samme. De første tal kom i maj. I juni besluttede man på Rigshospitalet at implementere en række initiativer, der konkret skulle gøre noget ved, hvordan man udreder, hvordan man booker, og man øgede ressourcerne på lægesiden, på sekretærsiden. Og igen, efter at den næste omgang tal er blevet kendt, har man blandt andet i budgettet prioriteret det her område økonomisk, og man har øget kapaciteten yderligere. Det er da det, patienterne er optaget af. Om de her tal bliver brugt til at slå på hinanden, er ikke det interessante. Det interessante er, om de her tal bliver brugt til at forbedre indsatsen over for kræftpatienterne.

Svar:  Mener ministeren, at der er tale om en god eller en dårlig tendens, når privathospitalerne fra 2010 til 2012 har mistet hver femte offentlige patient (fra 133.773 til 107.777)?
Kommentar:  Så Danmarks liberale parti synes, at det at sidde og tigge foran en togstation er lige så slemt, som at man udsætter nogle andre for vold. Det synes jeg godt nok er et mærkeligt liberalt synspunkt. Så synes jeg bare, at ordføreren konsekvent blander det hele sammen i en stor pærevælling. En ting er regler om lejre, og hvordan man kan rydde dem. En anden ting er regler om tiggeri, som det her lovforslag jo handler om, og det er to forskellige ting. Jeg synes simpelt hen, at ordføreren roder rundt i det hele. Jeg er i virkeligheden bare dybt beskæmmet over, at Danmarks såkaldte liberale parti kan synes, at man skal lige så lang tid i fængsel for at være fattig og sidde og tigge foran en togstation, som man skal, hvis man går hen og slår nogen i ansigtet med en flad hånd.

Svar:  Det er en fuldstændig kerneværdi for Venstre, Danmarks Liberale Parti, at vores medborgere kan færdes i tryghed i gaderne i vores storbyer, og det er jo ikke det, der har været tilfældet i den seneste tid, hvor der har været en voldsom stigning i antallet af kriminelle hjemløse, der er kommet til Danmark. Vi har ikke tænkt os bare at sidde og gøre ingenting. Jeg synes, det er hykleri fra ordførerens parti at være så kritisk over for et problem, der skærer så mange mennesker i øjnene, at Københavns socialborgmester og Københavns overborgmester har bedt om mere hjælp – jeg mener så ikke, de har bedt om den rette hjælp – men de påpeger jo igen og igen et problem. Jeg er sikker på, at ordføreren også læser i de skriftlige medier. Der har jo været en flodbølge af læserindlæg fra folk, der føler sig virkelig, virkelig utrygge på grund af den voldsomme stigning i antallet af kriminelle romaer, der har været i København i år. Så at sige, at det ikke er proportionalt, når vi så hæver straffen og dermed forhåbentlig kan bidrage til at løse problemet, synes jeg er helt ude i hampen.
Kommentar:  Ministeren har sagt flere gange, at i forbindelse med, at regeringen vil indføre klasseloftet på de 28 elever i gymnasierne, er der afsat en pulje, som gymnasierne kan søge, hvis de har brug for at bygge nye klasselokaler. Jeg har også forstået, at det giver noget frustration hos erhvervsgymnasierne, fordi det åbenbart nu er kommet frem, at det ikke gælder dem. Det gælder åbenbart kun de almene gymnasier, der har mulighed for at søge den her pulje. Er det noget, ministeren kan bekræfte?

Svar:  Regeringen og Enhedslisten har lavet en aftale, hvor der afsættes 121 million kroner til at gennemføre et gennemsnitligt loft på maksimum 28 elever i de gymnasiale uddannelser, og det dækker udgiften til loftet. Derudover er der en såkaldt kapacitetspulje i Børne- og Undervisningsministeriet. Kapacitetspuljen blev nedsat, i forbindelse med at gymnasierne blev lavet om til selvejende institutioner, og det vil så sige, at det er gymnasier, hvor man har det almene gymnasium og hf, og hvis det er, at de støder mod grænsen og skal udbygge, kan man søge fra kapacitetspuljen. Den pulje kan alle de selvejende institutioner, der gik fra at være amtsgymnasier til at blive selvejende institutioner, søge. Det er i den forstand uafhængigt af, at vi har afsat ekstra 121 million kroner til et maks.-loft på 28 elever i klasserne, men der er mulighed derudover for, at de almene gymnasier og hf, der blev til selvejende institutioner, også kan søge kapacitetsudviklingspuljen.
Kommentar:  Nu har jeg ikke alle detaljerne foran mig her, men jeg ved da i hvert fald, at der i Aarhus – og det bekræftede den radikale ordfører også – var en moské, der gik ud og anbefalede at stemme på lige præcis Enhedslisten og Radikale Venstre. Dem skulle man stemme på. Man skulle ikke stemme blåt, og der var et større vælgermøde, hvor blå partier ikke var inviteret.

Svar:  Så kan jeg berette for den konservative ordfører, at jeg er opstillet og valgt i København, og der har jeg været til vælgermøder, hvor trossamfund har råbt ad Enhedslisten, fordi det åbenbart var vores skyld, at Rasmus Paludan kunne stille op til Folketinget, fordi vi havde fået afskaffet blasfemiparagraffen. Det er jeg faktisk ret stolt af lykkedes, men igen vil jeg bare bede den konservative ordfører om at være meget konkret på, hvad det er for nogle samarbejder med moskeer, både mit parti og Det Radikale Venstre skulle have været en del af, for jeg ved simpelt hen ikke noget om det.
Kommentar:  Ja, det vil jeg meget gerne. Der er intet ændret fra det svar, jeg gav til spørgeren i forbindelse med hasteloven. Vi bevæger os, hvad kan man sige, her uden for spørgsmålet. Jo, spørgsmålet handler om en opfølgning på ældreaftalen, og det her er et helt andet spørgsmål end det, der er stillet. Så det vil sige, at jeg, hvis jeg skal komme med en juridisk vurdering af en praksis, som jeg ikke har kendskab til, er nødt til at bede spørgeren om at sende det skriftligt, så vi kan vurdere det konkret, så mine jurister kan vurdere det. Det ved spørgeren også godt. Når en minister står i Folketingssalen, skal det være på juridisk sikker grund, og derfor er det helt rimeligt, at vi beder om at få det skriftligt, så vi kan få en juridisk klar vurdering af det.

Svar:  Ja, ja, det har ministeren da ret til, men det, der er i det, som jeg spørger efter, handler jo netop om, at man kan få besøg, og det handler også om den aftale, vi har indgået tidligere i forbindelse med hastelovgivningen i forhold til genåbningen. Så det her ligger da fuldstændig inden for rammerne af, at ministeren må svare på, at man selvfølgelig har ret til at gå ud af sin bolig. Så kan ministeren heller ikke svare på, om man efterfølgende skal i isolation, og ministeren kan heller ikke svare på, om det ikke er en frihedsberøvelse, hvis man netop siger til beboerne, at de ikke må forlade plejehjemmets matrikel. Kan ministeren ikke svare på det i den her omgang?
Kommentar:  Ja, der er jo også forskel mellem kredsene, så det kan jo lade sig gøre i nogle kredse. Jeg vil bare høre, om det, når nu udviklingen går så langsomt, er helt udelukket, at det så er, fordi det faktisk er et spørgsmål om, at der ikke er ressourcer nok til det her område?

Svar:  Jamen vi kan jo lige præcis se, at der er forskel på, hvor god man er til at få nedbragt de her ventetider i de forskellige kredse. Og det her er et område, som der skal prioriteres, og de steder, hvor der har været nogle lange sagsbehandlingstider, har der været fokus på at tilføre nogle flere ressourser til området. Så det handler også om, at vi skal insistere på, hvad der er vigtigt, at noget er vigtigere end andet, og det her er rigtig vigtigt.
Kommentar:  Igen vil jeg sige: Det er rigtig positivt, at transportministeren orienterer om de tiltag, der er, og at man nu laver en strategi på området, så mange tak for det. Kunne man mere synligt tydeliggøre over for passagererne, hvilke rettigheder de har, eventuelt ved meget mere tydelig skiltning i lufthavnene og måske på flyselskabernes hjemmesider, altså forpligte dem til at oplyse om det her? Passagererne skal have at vide: Du har de her rettigheder, og hvis du bliver svigtet, altså hvis flyselskaberne ikke lever op til det, kan du altså ringe hertil og få hjælp til at håndtere din sag. Vil ministeren gå ind for den form for mere tydelig tilkendegivelse? Man kunne også håbe, at det kunne være med til at presse flyselskaberne til at opføre sig ordentligt fra starten af, sådan at de af sig selv yder hjælpen, så vi ikke skal til at have en masse bøvl og bruge en masse tid på det efterfølgende.

Svar:  Jeg synes bestemt, man skal undersøge, om man ved en informationsindsats kan gøre passagererne opmærksom på, at hvis de har en berettiget klagesag, står styrelsen til rådighed for dem. Det kan sagtens være, at den information ikke er spredt godt nok derude, og at det i stedet er nogle private advokatlignende virksomheder, der har kontakten til kunderne via deres information og bilder kunderne ind, at det er nødvendigt med en omstændelig proces via byretten, i stedet for at man bare som almindelig forbruger kan gå via styrelsen og klage. Det kan godt være, der er en overinformation om byretsvejen via de der private advokater og en underinformation om styrelsesvejen via noget, som vi kan igangsætte. Det vil jeg undersøge.
Kommentar:  Det kan jeg svare meget kort på: Jeg støtter projektet, hvis det er, at kommunen ikke gør indsigelser. Det er kommunen, der har muligheden for at gøre indsigelse. Det er også korrekt, hvad spørgeren siger, om, at hvis kommunen gør indsigelse, skal det forelægges Folketingets Energi-, Forsynings- og Klimaudvalg, og efter at det så har været derovre og de har vurderet projektet, er det i sidste ende ministeren, som skal træffe endelig beslutning, hvis og såfremt der ligger en kommunal indsigelse. For mig er det helt afgørende, at der er opbakning til den grønne omstilling, og det er også helt afgørende, at kommunerne er opmærksomme på, at de har en indsigelsesret for nuværende op til 8 km, og jeg kan kun opfordre kommunerne til, at man behandler det her seriøst og gør sig sine overvejelser om de her projekter. Og viser det sig, at der er kommunal opbakning bag projektet og kommunen ikke bruger indsigelsesretten, så vil projektet blive godkendt.

Svar:  Tak. Men nu er det jo meget vigtigt, og jeg går ud fra, at man i et demokrati kan have en dialog om nogle ting, og ministeren kan jo også se, at man allerede har været ude at sige, at det ikke behøver at være seks møller. Man kan godt fjerne en, så der er fem tilbage, og der kan være forskellige forhold, hvor man ændrer på opstillingen, så alle parter så alligevel synes, det kan være en god idé. Så derfor er det i forhold til en indsigelse og en mulighed for at udtale sig interessant at vide. Hvis Frederikshavn Byråd behandler den her sag og de kommer med et svar til ministeren, så er det vel også afgørende, hvad det er, de siger – og jeg skal jo ikke blande mig i, hvad de siger – og i givet fald, hvordan det kan påvirke ministerens holdning til sagen.
Kommentar:  Som jeg nævnte, fremgår det klart af regeringsgrundlaget, at vi ønsker at leve op til FN's gamle målsætning, og det gør vi. Vi gik til valg på, at vi ønskede at prioritere kernevelfærdsområder i det danske samfund. Vi mente, at der var brug for en økonomisk saltvandsindsprøjtning, blandt andet til sundhedssektoren, men også til ældreplejen, og det har vi gjort, og det har vi gennemført. Helt konkret bidrog vi med 0,75 procent i henhold til OECD-DAC sidste år, men målet er, at vi skal bidrage med 0,7 procent, og det betyder efter min bedste overbevisning, at vi kan være stolte af vores indsats. Vi bidrager til at gøre en forskel. Vi har en kæmpe humanitær indsats, som er med til at redde liv rundtomkring, hvor der er humanitære kriser, og det er jeg faktisk stolt af på Danmarks vegne.

Svar:  Det glæder mig i hvert fald at høre, at det bliver anerkendt, at der skal gøres en humanitær indsats, der redder liv. For det er meget vigtigt i den situation, vi står over for. Så vil jeg gerne komme med et konstruktivt forslag, for situationen afhjælpes jo ikke blot af, at vi står her og diskuterer lidt frem og tilbage, men de humanitære situationer kalder på handlinger. Kunne en af løsningerne på det lave ambitionsniveau ikke være, at regeringen hurtigst muligt får sendt de ulandsmillioner, ja, det er faktisk en ulandsmilliard, der ligger og venter, der ligger og samler støv som følge af de færre asyludgifter, ud og får dem ud at arbejde for børn i udviklingslande, ud at arbejde for uddannelse til dem, for hvem livet ikke er helt ligetil? Hvad agter regeringen at gøre med det beløb, der ligger og samler støv som følge af færre asyludgifter?