Kommentar:  Så kan jeg jo fortsætte her. Realiteten er jo, at der aldrig har manglet arbejdskraft. Undtagen på meget små områder, hvor man har forsømt uddannelse, har der altid været arbejdsløshed, og det vil jo også gælde på lang sigt, at der er rigelig med arbejdskraft. Der er dog én forudsætning, man skal opfylde, og det er, at man stopper udstødningen fra arbejdsmarkedet. Som vi kunne læse her i weekenden, er der flere og flere unge, der går på førtidspension. Vi kunne også læse her i weekenden, at der er en masse unge, der ikke får en uddannelse, og de dropper ud af arbejdsmarkedet. Vi skal have løst de ting, der gør, at folk udstødes fra arbejdsmarkedet. Så har vi ingen problemer med at skaffe arbejdskraft. Det var den ene ting. Den anden ting er: Hvordan kan det, at der er en arbejdsløs, skabe en arbejdsplads? Altså, jeg kan til nød forstå, at man siger, at hvis der ikke er en ledig, kan det være svært at få arbejdskraften, men det var derfor, jeg startede med det andet om, at man selvfølgelig kan sikre arbejdskraft. Men hvordan kan det, at der er en, som er arbejdsløs, og som bliver tvunget væk fra sin forsørgelse, fordi man vil halvere dagpengeperioden, skabe en arbejdsplads? Arbejdsgiverne står da ikke og overvejer dette: Hov, der står en, der er arbejdsløs, skulle jeg ikke lige oprette en ny arbejdsplads? Sådan fungerer arbejdsmarkedet ikke. Og det er derfor, at det, Det Radikale Venstre sammen med desværre alt for stor en del af offentligheden herhjemme har lullet sig ind i, er det rene hokuspokus. Vi støtter forslaget, vi støtter det også, selv om der ikke er nogen penge i det, for vi mener, at der er brug for, at man gør en indsats for beskæftigelsen, som på lang sigt sikrer, at vi både får et bedre klima og en højere beskæftigelse. Derfor synes vi, at det er en god idé at bruge nogle penge, selv om man skal ud at låne dem, i modsætning til det tåbelige at låne penge for at give skattelettelser til de rige eller låne penge for at proppe dem ukritisk ned i bankernes kasser. Det er en fornuftig måde, nemlig at man låner sig til nogle penge, man ikke har, for at gøre en god indsats både for beskæftigelsen og klimaet. Og det er klart, at det støtter vi. Jeg vil bare sige, at når jeg har gjort lidt ud af debatten i dag, er det, fordi hver eneste gang man fra regeringens side siger, at venstrefløjen bruger penge, den ikke har, er det en lodret løgn. Vi kommer altid kun med forslag, der er fuldt finansieret, endda til den gode side. Dem, der bruger penge i øjeblikket uden at have dem, er regeringspartierne støttet af Dansk Folkeparti. Det er sådan, det er. Og den myte vil jeg bekæmpe lige så meget, som jeg kan komme af sted med, for det er fejlagtigt at bilde folk det ind. Så vi støtter forslaget. Der er nogle, der har nævnt, at der burde være mere vægt på medarbejderdrevet innovation. Det er jeg fuldstændig enig i. En masse af de ideer, der senere fører til beskæftigelse og eksport, er nogle, der er skabt af folk på gulvet og absolut ikke i et laboratorium, så medarbejderdrevet innovation bør der blive lagt mere vægt på. Jeg er også enig i, at man kan finde nogle gode muligheder for at eksportere velfærdsydelser og velfærdsprodukter i det hele taget. Det støtter vi selvfølgelig også. Men det peger ikke på, at man skal udvide offentligt/privat samarbejde, som jo er et andet ord for privatisering. Det skulle pege på, at kommunerne skulle have bedre muligheder for at igangsætte og gennemføre eksportaktiviteter, noget, som denne regering har bekæmpet og helt har forbudt for regionernes vedkommende. Det burde der åbnes for. Så synes jeg også, at der burde kigges på det overskud, der måtte komme ud af det. Altså, hvis vi her, og det gør vi i høj grad, skaber ny produktion og indsigt på basis af offentlig viden og på basis af tilskud fra det offentlige, bør der også indføres nogle modeller, der sikrer, at hvis det er en god forretning, kommer nogle af pengene tilbage i de offentlige kasser, så de ikke bare udbetales til aktionærerne. Det er så også et emne, vi vil prøve at dyrke under udvalgsarbejdet. Det kan ikke passe, at staten både på den ene og den anden måde skal finansiere privat forretning og så lade de private løbe med alle pengene. Det er helt og aldeles urimeligt. Så vi støtter forslaget, men vi har altså også nogle kritikpunkter, og vi har nogle ting, som vi vil arbejde med i udvalgsarbejdet for at gøre det bedre. Men det er et forslag, der i den her tid gør noget både for beskæftigelsen og for klimaet og miljøet. Det er i den grad Enhedslistens politik, så det ville være fuldstændig uforståeligt, hvis vi ikke bare gik ind og støttede forslaget.

Svar:  Ja, jeg kan bare ikke lade være, for herre Frank Aaen får sagt, at der ikke er penge i forslaget. Det bliver jo svært at se, hvordan sådan en fond så egentlig skulle arbejde uden at have penge. Men der er 750 million kroner Det er det ene. Det andet er, at herre Frank Aaen siger, at det ikke er finansieret, og at han aldrig selv stemmer for forslag, der er ufinansierede, men i øvrigt vil Enhedslisten støtte det, og det synes jeg måske på en eller anden måde savner logik. Men det, der er mit egentlige ærinde, er den debat, herre Frank Aaen så ønsker at rejse om, hvorvidt det er afgørende for beskæftigelsen, at der er arbejdskraft til rådighed, og der vil jeg bare spørge herre Frank Aaen: Er herre Frank Aaen enig i, at det, hvis virksomhederne ikke kan finde medarbejdere, går ud over væksten, og at der så bliver mindre beskæftigelse? Det er jo præcis det, vi har set nu her: en højkonjunktur, der blev overophedet, og så blev vi ramt hårdere af krisen end de lande, der er omkring os. Jeg vil bare bede herre Frank Aaen om at bekræfte, at det selvfølgelig er sådan, at det går ud over væksten og dermed beskæftigelsen, hvis ikke der er medarbejdere til rådighed for virksomhederne.