kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Det er jo, fordi finansministeren går ind her og laver en forudsætning om, hvad det er, man tjener, altså hvad det er for et afkast, man har på sin investering, og der siger vi bare, at for halvdelens vedkommende er det jo ikke tal, som er så lave, så de kan give den høje beskatning, som finansministeren her kommer med. Det er jo stadig væk sådan, hvis man følger Socialdemokratiets forslag, som ville give en større rimelighed, at kapitalindkomsten er lavere beskattet end lønindkomsten. Når vi siger, at vi synes, det er rimeligt, at man bidrager mere, er det jo i høj grad, fordi vi har set, at rigtig mange af de her penge bliver investeret eksempelvis på ejendomsmarkedet, hvor afkastene er noget større end det, finansministeren giver indtryk af. Det er jo i virkeligheden også en del af en diskussion om, hvorvidt det er hensigtsmæssigt, at der er grupper i samfundet, der løber fra nogle andre. Jeg ved godt, at finansministeren hellere vil diskutere udflyttervirksomheder i Silicon Valley. Vi er faktisk lidt optaget af at sikre, at der ikke bliver for stor forskel mellem top og bund, og derfor synes vi ikke, at det er rimeligt at have det her nedslag i topskatten for ganske bestemte indkomster.

Svar:  Men jeg er også optaget af, at der ikke er for stor forskel mellem top og bund. Forskellen er bare, at hvor jeg bekæmper fattigdom, bekæmper Socialdemokratiet rigdom. Når jeg gerne vil gøre noget for at få flere ind på arbejdsmarkedet, få reduceret antallet af danskere, der står uden for arbejdsmarkedet – og heldigvis i disse år med ganske stor succes får flyttet folk fra overførselsindkomst ind på arbejdsmarkedet – så vil Socialdemokratiet hellere bekæmpe rigdom og bekæmpe, at folk sparer op i rimelige størrelser. Sagen er bare, at det forslag, Socialdemokratiet kom med, jo ikke delte det op i ejendomsavancebeskatninger og andre beskatninger. Det var alene et spørgsmål om, at man ville fjerne det loft, der er på kapitalbeskatning, hvilket vil medføre, at man ikke nu, men i Finansministeriets langsigtede prognose, vil ende med at få en 87-procentsbeskatning. Jeg tør slet ikke tænke på, hvad det vil være med det lavrente- og lavinflationsniveau, vi har i øjeblikket. Så kunne jeg slet ikke afvise, at det endda kunne være endnu højere.
Kommentar:  Ja, for vi må jo sige, at de seneste år egentlig desværre har vist, at antallet af unge mennesker, som bor sammen med ældre på plejehjem, er steget. Faktisk er det bare her fra 2007 til 2018 steget fra 687 unge mennesker og helt op til 1.037 unge mennesker, som opholder sig på plejehjem. Så jeg håber virkelig, at det er noget, ministeren også vil følge tæt og være med til at skubbe godt i gang, så de her unge mennesker kan få et ordentligt tilbud.

Svar:  Tak for det. Og i det hele taget mange tak til spørgeren for anledningen til at drøfte det her, for jeg synes, det er utrolig vigtigt. Vi har jo et spørgsmål yderligere, som også handler om, hvordan vi kan sikre, at det at have et godt liv og have livskvalitet og være tilfreds med livet altså også er noget, som kan gælde de borgere, vi har, med et handicap, og det ser jo desværre ikke for godt ud. Kommunerne har jo selv efterspurgt den her mulighed, og derfor forventer jeg helt klart, at de bruger den; men jeg har det da fuldstændig ligesom spørgeren, at hvis det viser sig, at det her ikke sker i tilstrækkelig grad, så skal vi selvfølgelig gøre noget ved det.
Kommentar:  Nu tror jeg ikke, at det handler om min person. Jeg tror, det handler om, at det er en minister, der kommer. En af de udfordringer, der kommer, er jo, at vi konkurrerer med lande, hvor man sætter ind med hele paletten. Man benytter sig af alle muligheder for både at hive investeringer til ens land og så sandelig også at sørge for bedre eksportmuligheder. Jeg vil også have gang i at bruge den palet. Regeringen har meget ambitiøs sagt i regeringsgrundlaget: Vi vil satse på de her markeder, vi vil have andel i deres vækst. Det er jo ikke kun voksende økonomier, det er førende økonomier i verden, og derfor har vi en interesse i at have en tæt forbindelse til dem. Det kræver jo, at vi nu tænker kreativt. Vi går i gang med arbejdet med at lave BRIK-strategier for netop at nytænke og sætte alle ideer i spil. Jeg vil ikke foregribe arbejdet i de næste måneder, men det, der bliver væsentligt, er jo blandt andet at kigge på, om andre ministre, når de rejser ud, også skal varetage den her opgave. For jeg er sådan set enig med spørgeren i det om at putte fem personer ind i en person. For det første kan man ikke det, men man skal være opmærksom på, at en ministertitel er noget andet end en ambassadørtitel. For det andet er jeg meget interesseret i at bruge mine kollegaer på hele regeringsholdet til også at løfte den her opgave, for der er ingen tvivl om, at hvis Danmark skal sikre arbejdspladser på sigt, kræver det, at vi alle sammen spiller sammen. Det regner jeg bestemt også med at vi kan gøre sammen med en aktiv opposition, når de rejser ud i verden, altså sådan at de også vil være med til at skabe de her kontakter.

Svar:  Nu siger ministeren så, at der er et alternativ klar. Hvad kan vi melde ud til vores virksomheder, som var i gang med den her eksportstrategi og allerede havde lagt en strategi for at indtage BRIK-landene? Hvad kan vi melde ud at den nye ordning går ud på? Hvad er alternativet til den nuværende ordning?
Kommentar:  Det er ikke rimeligt, at der er så mange familier på kontanthjælp, og at der er så mange børn i Danmark, der har forældre, som er uden for arbejdsmarkedet, samtidig med at de har en arbejdsevne. Det er ikke rimeligt med den helt ekstreme overrepræsentation, der er af ikkevestlige indvandrere på kontanthjælp, med de overrepræsentationsgrader, jeg nævnte tidligere. Derfor er det meget magtpåliggende for regeringen at få ændret dette billede, og det er grunden til, at vi tager det meget alvorligt, og vi bør ikke dømmes eller bedømmes på et enkelt element i en hel kæde af politiske beslutninger, som indeholder integrationsydelse, kontanthjælpsloft, 225-timersregel, integrationsaftale med arbejdsmarkedets parter, topartsaftale med kommunerne, for at sikre, at disse mennesker får fodfæste i det arbejdende fællesskab.

Svar:  Tak for det. Jeg bliver nødt til at gentage mit spørgsmål – et spørgsmål, som også den tidligere spørger, herre Rasmus Prehn, var inde på. Man sagde tydeligt inden valget: Lars Løkke Rasmussen har slået fast, at Venstre ikke kommer til at lave et kontanthjælpsloft, som bringer børn under regeringens fattigdomsgrænse – altså den tidligere officielle fattigdomsgrænse. Hvis ikke man har snydt nogen vælgere, er der selvfølgelig også en anden mulighed, og det er, at Venstre forsøger sig med den historie, som hedder et eller andet i retning af: Vi lovede, at ingen børn ville bringes under fattigdomsgrænsen, men nu har vi fjernet den officielle fattigdomsgrænse, så derfor er der ingen fattige børn. Hvis det er det argument, man har, svarer det jo til, at man som barn indgik et væddemål i skolegården og tabte det, men så bagefter sagde: Det gælder ikke, for jeg stod med krydsede fingre bag ryggen.
Kommentar:  Jeg kan jo godt høre, at ministeren ligesom forsøger at skyde skylden lidt på regionerne eller i hvert fald siger, at de godt kunne gøre det, hvis de ville. Men vi må som politikere jo kunne stole på, at de aftaler, som vedtages her i Folketinget, også bliver ført ud i livet og kommer til at virke til gavn for befolkningen. I denne sag er det kvinder, der ikke selv kan producere æg, som vi målrettet forsøger at løfte ud af barnløshed. Det går jo ud over disse kvinder og deres mænd, hvis ikke vi får fulgt lovgivningen til dørs med de midler, der skal til, for at klinikkerne kan agere. Lige nu, fra uge 48 og indtil uge 3, kører Styrelsen for Patientsikkerhed en kampagne, »Giv liv«, hvor de opfordrer kvinder til at melde sig som ægdonorer. Synes ministeren ikke, det er mærkeligt, at denne offentlige kampagne kører, samtidig med at kassen er smækket i?

Svar:  Jeg synes, det er godt, at vi i fællesskab har lavet en aftale, som skal sætte fokus på, at vi mangler ægdonorer og donerede æg til barnløse par. Det synes jeg grundlæggende er godt. Vi kan også se, at der allerede er sket en vækst på de private fertilitetsklinikker. Jeg havde da gerne set, at den DUT- forhandling, der er med regionerne, for længst var afsluttet. Det er ikke tilfældet, og jeg er nødt til at understrege, at den her DUT-proces jo følger almindelige procedurer. Nogle gange går de desværre i hårdknude. Jeg tror sådan set, vi kan være enige om, at det ville være skønt, hvis de altid kørte smidigt, men jeg må også bare sige, at jeg så heller ikke har hørt Socialdemokraterne komme og sige, at man bare skal give regionerne lige præcis det beløb, de ønsker sig, og ikke respektere, at der foregår en DUT-forhandling. Derfor synes jeg, at vi skal lade sagen følge de DUT-forhandlinger, der er, vel vidende, at det havde været rarere, hvis det var afklaret for længst, hvordan økonomien var.
Kommentar:  Ja, det har jeg, og hvis det var sådan, at jeg kom med en konkret handlingsplan, ville jeg kuldsejle de forhandlinger, vi var i gang med. Det ville være imod enhver form for ordentlig forhandlingsetik, hvis jeg stod her og fremkom med en handlingsplan, midt i at jeg forhandler om præcis det her. Så det, jeg kan sige, er, at vi er midt i forhandlingsforløbet, og hvis jeg begynder at komme med handlingsplaner, kan man være sikker på, at der ikke kommer en aftale, så det ville jeg synes var en utrolig dårlig måde at gå til det på, og det tror jeg sådan set heller ikke at man ville fra den anden side af salen, hvis man var dem, der havde regeringsmagten. Jeg ved godt, at de unge mennesker har brug for, at der kommer et svar, og jeg vil sige, at hvad angår de unge mennesker, var noget af det allerførste, vi gjorde i coronakrisen, at give mulighed for, at man kunne afslutte sin svendeprøve.

Svar:  Men nu står jeg jo her for at påvirke ministeren en lille smule, og jeg tillader mig med de bemærkninger at tænke, at det har jeg faktisk formået at gøre, for jeg er da sikker på, at det bliver taget med ind i forhandlingerne. Må jeg til sidst spørge: Hvordan vil ministeren gribe de her fordomme, der lidt er, med at det er bedst med en boglig uddannelse og man faktisk ikke så gerne vil have en erhvervsfaglig uddannelse, an? Hvordan vil ministeren gribe fat i det, for det er jo også et problem?
Kommentar:  Nu nævnte ministeren igen, at jeg skal have tak for, at jeg varetager minkavlernes interesser. Jeg synes jo, det er lidt besynderligt, at en minister ligesom insinuerer, at fordi man stiller nogle berettigede spørgsmål hernede, skulle man ligesom være lidt i lommen på nogle brancher. Jeg varetager ikke minkavlernes interesser – jeg varetager folkestyrets interesser. Jeg varetager grundlovens ord, fordi der var foregået et overgreb på 1.100 private menneskers ejendomsret her i kongeriget Danmark. Det gør jo ikke, at jeg er i lommen på nogle minkavlere. Det er jeg nødt til at sige til ministeren, og det er sagt flere gange nu, selv om jeg lod det passere første gang: Men det er altså en forkert måde at diskutere her i Folketinget på. Jeg varetager ikke nogle specielle branchers interesser. Jeg varetager min opgave som en kritisk opposition, når der er borgere eller virksomheder, der kommer i klemme i systemet, og berettiget føler sig forkert behandlet. Om det så havde været folk på Christiania eller folk i Gentofte eller minkavlere er sådan set fuldstændig ligegyldigt.

Svar:  Det var nu altså tænkt som en helt ærlig anerkendelse og ros for den indsats og ikke som nogen insinuation eller antydning af noget. Jeg tror, det er vigtigt i et demokrati, at man lytter til borgerne, bringer det ind og konfronterer de ansvarlige ministre med: Kan det virkelig kan være rigtigt? Her er der en sag, hvor herre Hans Kristian Skibby har fuldstændig ret i, at det da virker fortvivlende, at man skal vente så længe, og så er det vigtigt, at der er en repræsentant som herre Hans Kristian Skibby, der tager fat i det og presser på os og siger: Kan det virkelig være rigtigt? Og så kommer jeg og forklarer. Jeg kan så forklare, at vi gør alt, hvad vi kan. Der er nogle tekniske ting – det har jeg redegjort for – og så er der nogle EU-elementer, som jeg også har redegjort for. Nu har vi så ovenikøbet tid på et samråd i morgen til at gå i dybden med det. Så det er simpelt hen ros og anerkendelse fra ende til anden og på ingen måder et forsøg på at komme med en indirekte kritik – det kunne jeg ikke drømme om.
Kommentar:  En målsætning er faktisk noget, som jeg forbinder med sådan noget, hvor man har en ideologi, altså for eksempel, at jeg rigtig gerne vil sørge for, at der er færre udsatte børn, og at flere af dem kommer igennem og får en 9.-klasseeksamen. Det er en målsætning for mig. Her er taler vi om en global pandemi og om krisehåndtering. Det er der ufattelig lidt ideologi i efter min bedste overbevisning, og det vil sige, at målsætningen her er at få flest tænkelige børn og unge igennem det her på den bedst mulige vis. Det er det, der er målsætningen – straight forward – og det vil sige, at jeg håber på, at vi får så normalt et skoleår som muligt. Men pandemien sætter bare sine grænser, og det er jo derfor, at eleverne er hjemme nu. Men jeg har jo aldrig haft en målsætning om at skulle sende hele skolesektoren hjem og ikke gå i skole. Det ville jo være helt vanvittigt, og det vil jo sige, at jeg normalt hylder, at vi har både karakter og eksamener, og at man får afsluttet på ordentlig vis. Men det er jo fuldstændig urealistisk, når vi står midt i en global pandemi, bare at sige, at alt skal være som normalt. Det kommer det ikke til, og det gjorde det heller ikke sidste år, og jeg tror faktisk, at vi får lavet endnu bedre løsninger i år. For nu har vi prøvet det en gang før.

Svar:  Mit spørgsmål er forbundet til forrige spørgsmål, og det er: Hvilke konkrete initiativer vil ministeren iværksætte for at modvirke gymnasieelevernes faglige efterslæb og for at sikre, at deres eksaminer kan gennemføres til sommer?
Kommentar:  Jeg vil så prøve på en anden måde: Mener ministeren ikke, at det på et tidspunkt kunne være oplagt at kigge på, om der er ting, der kan gøres bedre? Nu ved jeg jo, at ministeren selv har tre børn, ligesom jeg selv har, og jeg kan godt forstå, hvad det er, forældre føler, hvis de pludselig bliver bedt om at forklare, at de ikke har gjort noget ondt imod deres børn, og at de ar også kan sidde der i måske resten af livet. Kunne vi ikke gøre noget bedre, så det antal forældre, som rent ud sagt bliver indkaldt til møde, bliver mindre?

Svar:  Som jeg også sagde i min indledende besvarelse om de konkrete tilfælde, som har været fremme i Politiken, er der jo et par af de historier – som jeg husker dem – hvor kommunen efterfølgende har sagt: Det var for dårligt håndteret af os; vi gik for langt, eller vi var for langsomme til at få lukket en sag ned, eller vi fik ikke noteret, at det viste sig at være en ubegrundet underretning. Det er selvfølgelig ikke i orden. Jeg tror, der er meget, vi kan forbedre på det her område. Jeg tror for eksempel, at vi kan blive langt bedre til at få barnets egen stemme tydeligere frem. Det gælder både de børn, der faktisk bliver udsat for svigt, og som i dag flyver under radaren, men jo også i de tilfælde, hvor der faktisk ikke er noget at komme efter i underretningerne. Det er selvfølgelig vigtigt, at man får lukket de sager hurtigt ned, og at kommunerne, hvis der skulle være chikanøse underretninger, også får noteret det, så man ikke som forælder skal lide under det i lang tid.
Kommentar:  Det tager jeg så som en bekræftelse på det, som jeg spurgte om i mit første spørgsmål, nemlig at med det finansieringsgrundlag, der ligger for lovforslaget, er der kun tale om en videreførelse af de midler, der ligger under innovationsloven og Det Rådgivende Udvalg for Fødevareforskning. Det er et meget konkret spørgsmål, ja eller nej. Kan ordføreren så ikke også bekræfte, at på en række andre fødevareforskningsprogrammer under Fødevareministeriet, som ikke har noget med globaliseringsforhandlingerne at gøre, er der tale om en samlet nedskæring på hele det her område?

Svar:  Da jeg hverken deltager i finanslovforhandlingerne eller i forhandlingerne om globaliseringsmidlerne, kan jeg kun sige, at globaliseringsmidlerne er en vigtig del til at opnå de ønskede midler i den her pulje.
Kommentar:  Jeg har også stor respekt for grundloven, og vi skal helt sikkert følge grundloven, også når det gælder folkeafstemninger. Men ud over grundloven er der jo mulighed for – det står i øvrigt også i grundloven – at udskrive vejledende folkeafstemninger om forskellige spørgsmål. Det var jo det, som den tidligere statsminister Poul Schlüter gjorde i sin tid, fordi han vurderede, at det var noget, der havde meget stor betydning og meget store konsekvenser for danskerne, uanset om der strengt juridisk blev afgivet suverænitet eller ej. Det er vel lige præcis den situation, vi har nu. Vi har England, som er dybt skeptisk over for det, som eurolandene har fundet på. Vi har Sverige, som i dag har meldt ud, at de er dybt skeptiske over for det, som eurolandene har fundet på. Og hvorfor er de det? Det er jo, fordi det er forholdsvis rige lande ligesom Danmark, der kan formodes at komme til at betale en meget stor regning for de sydeuropæiske landes manglende styr på økonomien. Var det ikke rimeligt, at vi garanterede danskerne – uanset det her juridiske fiksfakseri – at det bliver de også spurgt om?

Svar:  Jeg synes, det er lidt en skam at beskrive grundlovens bestemmelser som juridisk fiksfakseri, for der er jo klare bestemmelser om det her, og jeg tror på, at os, der er valgt til Folketinget, må påtage os vores ansvar. Det er jo dybest set det, der ligger i det repræsentative demokrati, nemlig at os, der er valgt til at sidde herinde og tage beslutninger og række hånden op i forhold til at sige ja og nej, skal påtage os ansvar og stå til regnskab over for vælgerne 4 år senere. Det synes jeg er et godt system, og det er beskrevet meget tydeligt i grundloven, at hvis der er tale om, at man ved indgåelse af traktater afgiver suverænitet, så skal man spørge befolkningen. Jeg har godt hørt, at Dansk Folkeparti mener, at man bare skal have folkeafstemninger, men hvorfor ikke respektere også  ånden  i grundloven, som jo dybest set handler om, at vi har det repræsentative folkestyre i Danmark, det repræsentative demokrati? Det har vi respekt for, og så er der særlige bestemmelser, når vi afgiver suverænitet. Det synes jeg er ånden i grundloven, og den respekterer vi.
Kommentar:  Mange tak. Mener ministeren, at der er grund til at tage planerne om at flytte børnekræftområdet til København, der p.t. er sat i bero, op til overvejelse igen, når nu både læger og familier landet over har været ude at sige, at det vil være en stor fejl, eller mener ministeren, at disse planer bør tages helt og aldeles af bordet?

Svar:  Tak for spørgsmålet. Jeg vil godt starte med at sige, at jeg har stor forståelse for den utryghed, den meget ulykkelige utryghed, som den her debat medfører for familierne med kræftramte børn, børnene selv og selvfølgelig også medarbejderne, men først og fremmest familierne, der har så meget at slås med. Efter sundhedsloven er det Sundhedsstyrelsens opgave at fastsætte specialfunktioner i sygehusvæsenet, og heri ligger også ansvaret for løbende at sikre en høj faglig kvalitet i behandlingen og helhed i patientforløbene. Der er en stigende kompleksitet i udredningen og behandlingen af kræftsyge børn, og derfor har Sundhedsstyrelsen ment, at der har været behov for at se nærmere på en organisering af børnekræftområdet, og det faglige arbejde, de har sat i gang, er med en armslængde til mit ministerium og i det rådgivende udvalg for specialeplanlægning. Jeg har noteret mig, at styrelsen oplyser, at den faglige gennemgang ikke er afsluttet, at der ikke er truffet nogen beslutninger, og at der fortsat udestår grundige drøftelser. Jeg kan også oplyse, at styrelsen den 3. december 2020 har oplyst, at den har besluttet at udskyde den videre proces til efter påske 2021, og at de har meldt ud, at der er behov for en fælles drøftelse med de fem regioner af status på arbejdet og den videre proces. Det tolker jeg som at det netop er på grund af den usikkerhed og utryghed, den her proces har rejst. Jeg vil godt gentage, at det er helt afgørende for mig, at der tages bedst muligt hånd om kræftramte børn og deres familier i hele landet. Jeg forventer, at den fremtidige organisering af børneonkologien i Danmark overvejes grundigt og drøftes med regionerne og andre relevante aktører. Tak.
Kommentar:  Skatteministeren påstår, at herre Mike Legarth kommer med et forsvar for skattestoppet, men de ting, der kommer frem her, med, at herre Mike Legarth ikke længere tror på jomfrueligheden i definitionen og mener, at den er forældet, og at man skal følge med tiden – det er nok ifølge den konservative ordfører i fuld fart, der skal følges med tiden, kunne jeg forestille mig – vidner vel om, at det ikke er noget frisk forsvar for skattestoppet. Skatteministeren står her og siger, at skatteministeren faktisk ikke engang erkender, at man har overtrådt skattestoppet ret mange gange. Men vi har jo svarene her, på for eksempel spørgsmål nummer 345 fra 14. maj 2009, og deri erkendes det, at det er overtrådt 150 gange fra 2002 til 2009, og i samme svar hedder det sig, at det er overtrådt 114 gange i forbindelse med forårspakke 2.0, i forbindelse med »Grøn Vækst«-serviceeftersynet er det overtrådt 15 gange, og siden herre Lars Løkke Rasmussen blev statsminister, er det overtrådt 16 gange. Skatteministeren kan da ikke stå her og sige, at der ikke er sket mange overtrædelser af skattestoppet, og hvorfor erkender skatteministeren ikke bare, at skatteministeren er enig med herre Mike Legarth fra Det Konservative Folkeparti i, at skattestoppet er stendødt?

Svar:  Uden at skulle lægge følelser ind i debatten, for det kan jeg forstå Socialdemokraterne ikke rigtig bryder sig om, vil jeg sige, at det beror på ønsketænkning, når Socialdemokraterne håber på, at skattestoppet er stendødt. Skattestoppet lever, det er endda ved at blive en erfaren herre, har rundet de 10 år og har gjort sig mange erfaringer undervejs, men står stærkt og er klar til at gå ind i en fase af livet, hvor det endnu en gang kan vise danskerne, hvilken tryghed der er i, at der findes et skattestop. Jeg er bekymret over den modstand, der er fra Socialdemokraternes side, mod skattestoppet, for jeg ved godt, hvem der kommer til at betale den regning, det er nemlig skatteyderne. Og jeg kan konstatere, at man nu nedsætter en kommission, som skal kigge på boligskatterne under dække af det, jeg synes i dansk skattepolitisk debat er den dårligste undskyld, jeg endnu har hørt, nemlig skattestoppets betydning for finanskrisen. Som om det, at vi har skattestop i Danmark, er skyld i, at en finanskrise har ramt alle lande, i øvrigt lande, som ikke har skattestop. Nej, man er ved nu at finde et skalkeskjul, man kan ikke lide skattestoppet, man vil have højere boligskatter og i øvrigt have friheden til at finde på alle mulige andre nye skatter og afgifter. Vi husker det så tydeligt fra min forgænger, herre Ole Stavad, og det er det, vi nu skal til at se gentaget. Jeg er utryg på borgernes vegne!