kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Jeg har først en kommentar, og så har jeg et spørgsmål. Min kommentar går på, at herre Dennis Flydtkjær nu to gange har trukket vurderingsankenævnenes 78 procent ind, og jeg vil bare gerne bede herre Dennis Flydtkjær om at læse indenad i lovforslaget, så det også fremgår, at vi jo har haft hele problematikken om 3F-sager og fradrag for forbedringer, som jo har givet utrolig meget arbejde i vurderingsankenævnene. Så de der tal er nok ikke helt valide. Der er en forklaring bag dem. Så har jeg så også et spørgsmål til Dennis Flydtkjær. Der er jo nogle, der begynder at blive lidt mere spidse, bare ordet retssikkerhed bliver nævnt, og så skal man lige pludselig sætte lovgivningsprocessen i stå og sende det hele i udvalg. Så jeg har bare et kort og klart spørgsmål til herre Dennis Flydtkjær. Kan herre Dennis Flydtkjær prøve at definere, hvad herre Dennis Flydtkjær forstår ved retssikkerhed?

Svar:  Til den første del om de 78 procent i vurderingsankenævnene vil jeg sige, at en rigtig stor del af dem skyldes sager om fradraget for grundforbedringsomkostninger. Men det er altså ikke en pludselig eksplosion. Nu er vi oppe på, at det er 78 procent, der bliver omgjort af Landsskatteretten. Året før var det 77 procent, så der er altså en stigning. Det er godt nok en lille stigning, men det er stadig væk en meget høj fejlprocent, man har. Så det er ikke noget, der pludselig er opstået inden for det sidste halve år eller 3 måneder og så videre Det er altså et rigtig højt tal, og det problem løser man ikke bare ved at lægge de to klageinstanser sammen eller ved at lægge deres forvaltninger sammen og sige, at man ikke skal have to klageinstanser. I forhold til at sende det i udvalg synes vi, at ikke at gøre det er en af de store mangler, der har været her. Det var egentlig det skridt, som Venstres ordfører også sagde man ideelt set skulle have taget fra starten. Det gør man også på mange andre områder inden for retsområdet, hvis der er tale om nogle principielle ændringer. Så sender man det i udvalg, så vi får et godt gennemarbejdet og gennemanalyseret arbejde, vi kan tage stilling ud fra.
Kommentar:  Tak, formand, og tak for det opfølgende spørgsmål. Nej, det ved jeg ikke. Men det vil jeg gerne prøve at undersøge i Fødevarestyrelsen og sende et skriftligt svar over til fru Karin Gaardsted på. Det er sådan, at olier kan ændre karakter, hvis de udsættes for høj varme eller lignende. Så i princippet kan et supermarked godt have erhvervet sig olie, som har båret den rette klassifikation, men som så har ændret klassifikation grundet for eksempel for høj varme. Men jeg vil gerne bede Fødevarestyrelsen om at lave et svar, som kan oversendes til fru Karin Gaardsted, på det spørgsmål.

Svar:  Tak for det. Jeg vil selvfølgelig gerne vide, hvad ministeren har i sinde at gøre, for at det her ikke skal gentage sig. Nu er der lige i dag kommet en pressemeddelelse om, at der er en lang række fødevarer inden for EU, der har vist sig at være fyldt med fup. Det, der står på de fødevarer, passer slet ikke, og man får ikke det, man betaler for. Jeg ved godt, at det er set med EU-øjne, og det er jo ikke alting, ministeren kan gøre noget ved. Men hvad har ministeren egentlig tænkt sig at gøre ved det her, så vi undgår en lignende situation?
Kommentar:  Men det er jo også derfor, at vores stemmeforklaring er så afgørende, og det er også derfor, at det er afgørende, at vi nu får det skrevet så klart, at det ikke er sådan noget floromvunden snak, men at man netop kan forstå, hvad det er, vi nu lægger vægt på i den her aftale. Når alt kommer til alt, handler den her aftale altså også om, at de afrikanske lande skal tage deres borgere tilbage, hvis de er illegale migranter. Og jeg mener altså, at det er rigtig godt, at vi får dem til at bekræfte det. Det er faktisk første gang, at man får dem til på den måde at sætte pen til papir på det. Men der er ingen som helst tvivl om, at jeg om nogen bakker op om både ytringsfrihed og dermed jo også en fri og åben debat, også på udlændingeområdet. Og sådan skal det blive ved med at være, og det mener jeg vi har en sund politisk kultur om i Danmark.

Svar:  Mit spørgsmål er så bare: Hvis det er sådan, at ministeren og regeringen mener, at man nu har fået et tilsagn fra de afrikanske lande om at tage deres borgere tilbage, hvad er det så for et tilsagn, som Danmark giver ved at underskrive den her erklæring? For tilsagnet må jo vende begge veje, og det er jo så et tilsagn til, at man ikke understøtter medier, der fremmer intolerance og så videre Det vil sige, at det jo må gælde gensidigt, altså at det, som én part forpligter sig på, forpligter den anden part sig også på. Ellers hører alting op, og det er da derfor, jeg synes, at argumentationen er ret dårlig. Jeg synes, minister, at argumentationen er dårlig, og jeg kan ikke forstå, hvorfor man skriver under. Jeg ved så, at hvis ikke den her regering skriver under, vil der være en anden regering, der gør det. For vi er det eneste parti i Folketinget, der problematiserer det her.
Kommentar:  Men så er vi jo grundlæggende uenige, for i Dansk Folkeparti mener vi, at selvfølgelig skal udgangspunktet være, at når man fører valgkamp i Danmark, fører man valgkamp på dansk. Så kan man involvere så mange som overhovedet muligt, folk har mulighed for at forstå, hvad det er, der bliver sagt, hvad det er, der bliver debatteret. Og det må trods alt være forudsætningen for, at man kan få et velfungerende demokrati, at man forstår, hvad det er, der bliver sagt. Så der må man bare konstatere, at der er vi grundlæggende uenige, og det synes jeg er rigtig, rigtig ærgerligt. For selvfølgelig bør der være et krav om, at man er dansk statsborger, hvis man vil deltage i valghandlinger i Danmark, og hvis man lade sig selv opstille. Et andet spørgsmål, jeg godt kunne tænke mig at stille, er: Hvad gør vi med dem, som ikke kan dansk, men som alligevel får stemmeret? De kan jo ikke finde ud af, hvad de forskellige partier står for, for de kan måske ikke det danske sprog, og mener ministeren så, at  det  kunne være et problem?

Svar:  Jeg er lidt i tvivl om, hvad spørgsmålet egentlig går ud på. Altså om det var dem, der får stemmeret til kommunal- og regionalvalg, og som så ikke kan sproget – hvad vi skal gøre i forhold til dem – altså, om det var det, der var sigtet i spørgsmålet. Eller om det drejede sig om dem, der er blevet danske statsborgere, og hvor vi ikke er hundrede procent sikre på, at sprogkompetencerne er i orden for de finere nuancer, og det kan man jo have nogle holdninger til. Hvis det er det første, kan vi jo ikke komme uden om det. Der er nogle EU-regler, der, ligemeget hvad herre Martin Henriksen og jeg kunne blive enige om, gør, at i hvert fald statsborgere inden for EU-landene  skal  have stemmeret til kommunale og regionale valg i Danmark. Og det er jo så underordnet, om de kan dansk eller ej.
Kommentar:  Tak for besvarelsen af spørgsmålet. Det var jo godt, at jeg fik stillet det, for der kan åbenbart ske meget på 1 uge, når man skal rykke ud, selv om der kun er 25-26 dage til årsskiftet. Jeg synes jo ikke, det er godt nok, at de forskellige parter her og især Kystdirektoratet ikke har styr på, at der blev lavet en politisk aftale om at sætte nogle midler af i 2018. Det er vel meningen, at de skal bruges. Vi ved, at der her i efteråret og senere i foråret er stor risiko for, at der, hvis man ikke får foretaget de rigtige indsatser, ryger endnu mere af skrænten ned, og der risikerer at følge sommerhuse med. Derfor tænker jeg jo på, hvordan det kan være, at man ikke har en bedre koordinering. Det er jo sådan, at hvis man ikke får lavet det her sammen, kan man få det problem, der hedder læsideerosion – altså, nogle gør en indsats et sted, men man gør ikke noget ved siden af, og så hænger tingene ikke sammen. Det er jo derfor, det er vigtigt, at staten har en koordinerende rolle i at sørge for, at de her ting – både det, de private gør, det, kommunen gør, og det, staten gør – bliver koordineret. Det håber jeg at ministeren er enig i, således at vi også oplever, at der bliver sandfodret ud for Mårup. Jeg skal også lige her i første omgang spørge: Det kræver et roligt vejrlig at sandfodre fra havet, men hvis nu det af forskellige årsager viser sig, at man ikke kan nå det, er pengene så spildt her i 2018, eller kan aktiviteterne videreføres ind i 2019, da sagen beror på en fejl i Kystdirektoratet?

Svar:  Jeg er sådan set glad for herre Bjarne Laustsens bekymring for det her, og den deler jeg. Altså, det her burde jo ikke være sket. Det gjorde det alligevel, og sådan er livet en gang imellem. Men som herre Bjarne Laustsen også ganske rigtigt siger, skal det her jo ikke gå ud over de grundejere, som er uforskyldte i det. Heldigvis kan det her rettes, og Kystdirektoratet har jo sikret, at der findes finansiering til at igangsætte en yderligere sandfodringsindsats i området omkring Mårup. Så selv om det er for sent for kirken, burde den hellige grav om ikke andet i det her tilfælde være vel forvaret.
Kommentar:  Socialdemokratiet er jo med i samme aftale, som også spørgerens parti er med i, og der går vi jo til den her opgave på en lang række områder. Det breder sig over boligområdet, beskæftigelsesområdet, børneområdet og flere områder, og det er jo netop for at få den samlede indsats, hvor vi både sikrer, at børnene kommer i daginstitutioner, sikrer en styrket beskæftigelse og sikrer, at vi også på det boligsociale område stadig har indsatser. Så det er jeg helt enig i, og jeg synes også, at vi sådan set fælles har skabt en ramme for at skabe den samlede indsats på tværs.

Svar:  Hvordan hænger de lempelser, som Socialdemokratiet står fadder til i forhold til at hæve ydelserne på det her område, sammen med, at man skal se det her samlet, altså det her med, at vi skal sikre, at vi ikke får nogle ghettoområder, hvor udviklingen går den forkerte vej, hvor flere kommer til at være på passiv forsørgelse?
Kommentar:  Det forstår jeg sådan set også godt, men det, jeg ikke forstår, er, at de eventuelle ulovligheder, som måtte være begået, og det, at der er blevet løjet over for den danske udenrigsminister i ministeriet, er for så vidt ikke noget, som det tyrkiske udenrigsministerium i hvert fald direkte har noget med at gøre, for den, der, om jeg så må sige, har løjet over for udenrigsministeren, er en tyrkisk chargé d’affaires ved ambassaden i København. Derfor synes jeg måske det  netop  af den årsag er rimeligt, at man tager en samtale med den pågældende chargé d’affaires.

Svar:  Jeg er bare nødt til at gentage, at jeg ikke er enig på det foreliggende grundlag, og at jeg er glad for, at vi nu har en situation, hvor vi har myndigheder, som nærmere undersøger, hvad der faktisk er foregået, og hvis det så munder ud i noget konkret, ja, så må vi jo tage sagen derfra. Men på det foreliggende grundlag mener jeg at jeg har gjort det, jeg skal gøre.
Kommentar:  Tak. Det vil også være at gå for langt at sige, at muslimer ikke kan blive integreret, for det er der faktisk nogle der er blevet. Men når man ser objektivt, sagligt på det, synes jeg bare, det virker, som om islam og den islamiske kultur er en hæmsko for integrationen og i øvrigt også en hæmsko for udviklingen i de muslimske lande. Jeg tror ikke, at vi får gjort det her bedre, før vi så at sige kalder trolden ved navn og så siger, hvad der egentlig er det grundlæggende problem. For det er jo ikke folk fra Thailand, der er vanskelige at integrere, og kinesere går også relativt nemt ind på arbejdsmarkedet, men der er altså et problem med de muslimske indvandrere.

Svar:  Jamen igen vil jeg sige, at man kan se i statistikkerne, at den ikkevestlige indvandring er problematisk. Det koster os 33 milliard kroner om året, og dertil er der jo så, kan man sige, en værdimæssig regning, der skal betales, ud over det. Den økonomiske regning er selvsagt svær at betale – 33 milliard kroner om året er meget – men der ligger bare en værdimæssig regning, der skal betales, som efter min mening kan være næsten ubetalelig, hvis man ikke får grebet godt fat om det her. Det er jo så også det, vi har gjort i fællesskab, fordi antal betyder noget, og derfor er det også helt afgørende, at vi for eksempel har fået nedbragt antallet af asylansøgere meget, meget drastisk.
Kommentar:  Tak. I dag kan vi jo godt prøve at få en frugtbar debat om, hvad det så er for nogle instrumenter, vi kan bruge, og som ministeren vurderer vil have størst effekt. Så derfor: Når vi ser på den her brede palet af kapitalskatter, som ministeren har remset op her under sin besvarelse af spørgsmålet, kunne det være fint, hvis ministeren her i dag kunne konkretisere, hvad for nogle af de skatter og afgifter ministeren ser som dem, der vil være mest fremmende for produktivitet i danske virksomheder. Og som dermed også vil være de afgifter og skatter, som vi skal fokusere på i en forhandling her til efteråret.

Svar:  Vi kommer med en bred palet af forskellige initiativer, som jo blandt andet handler om, hvordan vi får lettet skatter og afgifter for virksomhederne så målrettet og så prioriteret, at vi får sat mere skub i produktiviteten herhjemme. Derfor kommer vi med nogle interessante forslag, som vi meget gerne vil forhandle med også Socialdemokratiet om. For sigtet er, at vi skal have øget virksomhedernes investeringer, vi skal have lempet skatten for iværksættere, vi skal have givet nye små virksomheder bedre adgang til risikovillig kapital, vi skal have styrket aktiekulturen med videre De ting vil vi også meget gerne snakke med Socialdemokratiet om til efteråret.
Kommentar:  Vi stemmer om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For lovforslaget stemte 59 (V, DF, KF og LA), imod stemte 49 (S, SF, RV, EL og Christian H. Hansen (UFG)) hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Der er ingen, der beder om ordet. Derfor går vi til afstemning.
Kommentar:  Der stemmes om ændringsforslag nummer 1 af et mindretal (S), tiltrådt af et mindretal (EL, RV, SF og ALT). Afstemningen er slut. For stemte 49 (S, EL, ALT, RV, SF og 1 LA (ved en fejl)), imod stemte 50 (DF, V, LA og KF), hverken for eller imod stemte 0. Ændringsforslag nummer 1 er forkastet. Der stemmes om ændringsforslag nummer 2 af et mindretal (S), tiltrådt af et mindretal (EL, RV, SF og ALT). Har alle stemt? Afstemningen er slut. For stemte 48 (S, EL, ALT, RV og SF), imod stemte 50 (DF, V, LA og KF), hverken for eller imod stemte 0. Ændringsforslag nummer 2 er forkastet.

Svar:  Forhandlingerne drejer sig herefter om lovforslaget som helhed. Er der nogen, der ønsker at udtale sig om lovforslaget? Det er der ikke, og så går vi til afstemning.
Kommentar:  Det er en interessant tilgang for en statsminister, som er med i en forligskreds, og som jeg derfor tror er beroende på vores aktive deltagelse, at vi skal lade være med at diskutere det ene og det andet. Nej, tingene hænger da sammen. Vi står med en samlet udfordring, som er udløst af den energiaftale, vi i fællesskab har lavet. Så tager regeringen et hjørne ud, hvilket åbenbart ikke er udtryk for, at man åbner noget, fordi det er på regeringens initiativ. Sådan fungerer det ikke, vil jeg sige til statsministeren. Vi bliver nødt til at diskutere det her i en sammenhæng, og derfor kan jeg lige så godt først som sidst tilkendegive, at vi selvfølgelig møder op på torsdag, hvor vi er indkaldt, men det vil være sådan, at vi vil insistere på, at vi diskuterer energi og energirelaterede afgifter i en sammenhæng. Man vil ikke se os sidde og lave en løsning vedrørende forsyningssikkerhedsafgiften, som er fri af en diskussion om PSO'en, som er fri af en diskussion om vækstpakke, for vi bidrager ikke til den form for zigzagkurs, hvor man den ene dag sætter skatterne ned og så den næste dag sætter dem op igen. Sådan vil det være; det vil være vores tilgang. Når det nu handler om politik, for vi kommer ikke længere med det her, kunne jeg da godt tænke mig lige at få en kommentar til den artikel, der er i Jyllands-Posten i dag, om, at regeringen har undladt at intervenere ved EU-retten i sager vedrørende børnechecken – apropos det der med, at det hele starter med politik. Jeg forstår, at vi nu politisk over tid er blevet enige om, at det er et problem for Danmark, at vi ikke kan stå vagt om et optjeningsprincip.

Svar:  Jeg synes jo egentlig, det er lidt besynderligt, at Venstre og Konservative i regering opfinder en forsyningssikkerhedsafgift. Den gennemfører vi så, og vi har en bred aftale om, at vi skal have en forsyningssikkerhedsafgift. Så kommer der rigtig meget debat om det, og jeg tror, at alle partier sådan set igennem længere tid har diskuteret: Kunne vi ikke finde på noget bedre end den forsyningssikkerhedsafgift? Jeg kan så også forstå, at Venstres klima- og energiordfører har kvitteret positivt for, at regeringen nu gerne vil kigge på at afskaffe forsyningssikkerhedsafgiften. Det, jeg undrer mig over lige nu, er, at Venstre igennem alt det her nægter at diskutere, hvordan det skal finansieres. Men det er jo nok det, man må tage ud af alle de ting, som Venstre gør i øjeblikket, nemlig at man er rigtig gode til at fjerne en skat eller fjerne en afgift, men knap så gode til det, når det handler om, hvordan tingene skal finansieres. Det enkle spørgsmål, der står tilbage efter den her debat i dag, er: Hvad har Venstre egentlig tænkt sig gøre? Hvordan vil man finansiere en forsyningsafgift, som man ønsker at afskaffe? Regeringen  har  givet et svar.
Kommentar:  Tak. Sidste år stod jeg midt inde i København og så en varebil med udenlandske nummerplader. Det var en fredag eftermiddag, og der blev læsset tre-fire cykler ind i den her varebil, hvorefter den så futtede af sted til sit hjemland. Én ting er, at de er heroppe for at arbejde; en anden ting er, når man tager det, vi kalder selvregulerende løntillæg, med sig hjem bag i varebilen. Grunden til, at jeg med det samme fik mistanke om, at det her var tyveri, var jo, at når man putter fire cykler ind i en varebil og man kun er to mand, så kan jeg ikke rigtig se, hvordan man skal bruge fire cykler til at køre på her i København. Der er alt for mange danskere, der får ryddet bulen derhjemme, der bliver udsat for indbrud, og vi ved, at det er nogle østeuropæiske bander, som står bag det her, og at det er organiseret. Jeg synes, det kunne være lidt skægt, hvis det var sådan, at vi flirtede lidt med tanken om, at når vi nu alligevel var ved grænseovergangene, så kunne vi også standse nogle biler på vej ud af Danmark for at se, om de havde nogle ting bag i bilen, som ikke burde være der. Det kunne virke afskrækkende, det kunne være en hjælp i opklaringen, og det kunne gøre Danmark lidt tryggere. Jeg ved godt, at der er nogle problemer i forhold til Schengen, men hvis vi nu ser fuldstændig bort fra Schengen, så vil jeg bare gerne have, at ministeren giver sit helt klare bud på, hvad hans holdning ville være til den omvendte grænsekontrol, hvis ikke der var nogen problemer med EU, med Schengen.

Svar:  Jo, men det fører ikke til så meget. Vi kan selvfølgelig godt stå her og have en snak om, hvordan verden skulle se ud, hvis virkeligheden i verden var en anden. Men jeg er jo enig. Jeg er enig i selve indholdet af spørgsmålet, nemlig at vi skal bekæmpe det i fællesskab. Der mener jeg faktisk, at vi har gjort rigtig meget i fællesskab gennem finanslove og på andre områder. Det er jo ikke sådan, at man ikke kan stoppe biler. Det kan man godt. Anpg-kameraerne filmer jo begge veje, og politiet må selvfølgelig gerne stoppe en bil og undersøge den. Vi har også lavet en indbrudspakke sammen, som indebærer, at man følger de omrejsende kriminelle. Nu kan jeg se, at tiden ikke tillader, at jeg siger mere.
Kommentar:  Det var også det spørgsmål, jeg svarede på; jeg forstod godt spørgsmålet. Men jeg er ikke sikker på, at spørgeren forstår problemstillingen, og derfor tillader jeg mig lige at forklare den. Det er sådan, når man bruger de her grænseværdier, og hvis man har en afgrøde, som ikke bruger det pågældende produkt, så fastsætter man grænseværdien til detektionsgrænsen. For hvis ikke man må bruge det pågældende aktivstof på den her afgrøde, må der selvfølgelig ikke være nogen rester overhovedet. Hvis man så finder ud af, at det kan være hensigtsmæssigt at anvende denne eller hin pesticid på en bestemt afgrøde, for eksempel fordi det kan fjerne en mere skadelig pesticid, en mere sundhedsrisikofyldt pesticid, går man ind og siger: Hvor fastsætter vi så tolerancetærsklen for det her? Det er klart, at det, der først og fremmest betyder noget her, jo er: Hvad udgør det pågældende aktivstof af sundhedsrisici? For det må man aldrig nogen sinde sætte over styr. Men man går også ind og ser på: Hvis man anvender det her aktivstof med almindeligt godt landmandskab, hvad kan vi så forlange, hvis man ikke bruger for meget og ikke bruger for lidt? Det er de to parametre, man så fastsætter den her grænse ud fra. Men det er klart, at hvis udgangspunktet var, at der ikke må være noget overhovedet, så bliver grænseværdien jo selvfølgelig sat op. Så verden er lidt mere kompliceret, end Enhedslisten ser den, også her.

Svar:  Verden kan være meget kompliceret, og jeg har også noteret mig, at man i de her sager så har valgt, at DTU Fødevareinstituttet skulle være anmodet om en vurdering af forslaget. Der kommer de så frem til en overslagsmæssig vurdering af det, og når jeg ser sådan nogle ord, bliver jeg lidt bekymret. For det, som vi har at gøre med her, er jo noget, hvor der er en masse vurderinger inde i det, og har den der overslagsmæssige vurdering så udgangspunkt i, hvad en normaldansker spiser? Og hvad gør vi så, hvis der er nogle danskere, der spiser forholdsvis mange appelsiner eller drikker forholdsvis meget konventionel rødvin? Så er vi ude i noget, hvor man ikke bare kan sige, at der sådan er et gennemsnit, der ligesom er gældende for alle. Det er det, der sådan set bekymrer os.
Kommentar:  Så det, jeg skal høre ministeren sige her, er, at der ud over de her 470 million kroner, som vi i fællesskab har afsat – og jeg er lige så glad for den aftale, som ministeren er, det skal der ikke være nogen tvivl om – ikke vil være behov for at gøre yderligere. Eller hvordan skal jeg høre ministeren? Altså, forventer ministeren så, at der af sig selv sker et løft i de kommuner, der i dag ikke har en tilstrækkelig indsats over for borgere, der rammes af demens, mens de stadig bor hjemme? Det er det ene spørgsmål. Det andet spørgsmål er, om de her demenspenge ikke falder et noget dårligere sted, når de kommer på ryggen af kommunale besparelser, som jo vil være realiteten, hvis man skal have den lave vækst i de offentlige udgifter, som regeringen lægger op til, og som jo slet ikke følger med udviklingen i antallet af ældre. Det siger Finansministeriet jo meget klart. Så den ene ting er: Er det ikke lidt sølle at pege på nogle forbedringer i en demenshandleplan, som kommer til at komme på ryggen af besparelser i kommunerne? Og den anden ting er: Siger ministeren, at der ud over den demenshandleplan, vi har nu, ikke skal yderligere til for at sikre, at alle kommuner kommer med i forhold til at have et tilstrækkeligt tilbud til borgere, der får demenssygdomme, mens de stadig bor hjemme?

Svar:  Lad mig lige slå fast, at plejetrængende ældre og demente selvfølgelig skal have den hjælp, som de har behov for, også i fremtiden. Men dernæst må jeg også lige sige, at jeg står her i dag som en del af en regering, der prioriterer ældreområdet højt, og som jeg har sagt mange gange før, vil vi selvfølgelig følge udviklingen nøje og så handle i overensstemmelse hermed.