kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Lad mig starte svaret med det, vi er helt enige om: Der er skønt ved Vadehavet, og det lyder som en dejlig mandag. Når vi lavede den her oprydningsøvelse, handlede det jo om, at vi havde en del områder i Danmark, som noget fejlagtigt var udpeget som naturområder og dermed havde fået en Natura 2000-beskyttelse. Nogle af de her områder omtaler jeg jo ofte som intensivt dyrket landbrug og gylletanke og havnemoler. Jeg synes ikke, det er rimeligt, at vi kalder noget natur, som ikke er natur, og derfor satte jeg mig altså i spidsen for den her oprydning, men, som spørgeren også nævner, med det her ønske om, at vi skulle tage mere ind, end vi tog ud.

Svar:  Hvis man kigger på, hvad Dansk Ornitologisk Forening har skrevet og ment om det her, så er det ganske stærke ord, de bruger. Deres formand, Egon Østergaard, siger, at det er rystende og chokerende, at så store og vigtige dele af ramsarområdet forsvinder i det her politiske frontalangreb på vores Natura 2000-områder. Foreningen skriver videre, at de helt klart mener, at det er i strid med ramsarkonventionen, og at det følger af reglerne, at man skal spørge konventionssekretariatet, før man foretager en så voldsom indskrænkning. De skriver yderligere, at det følger af ramsarkonventionen, at der skal være påtrængende nødvendige nationale interesser, hvis man skal beskære og fjerne ramsarbeskyttelsen af natur. Hvad er det egentlig for påtrængende nødvendige nationale interesser, som ligger bag?
Kommentar:  De her kvinder kan selvfølgelig gå ned på statsforvaltningen og dér få papir på, at de er skilt, men sådan er deres virkelighed ikke. Efterfølgende er de ikke skilt i en religiøs og kulturel forstand i deres familie og i det miljø, hvor de nu færdes. Det er problemet. Dermed har vi jo en lovgivning i Danmark, som bliver tilsidesat, som ikke bliver efterlevet, som ikke bliver respekteret, og det kan vi ikke løse ved kun at holdningsbearbejde, for det har vi gjort igennem lang tid. Det er ikke noget nyt, det har vi gjort igennem lang tid, og det er altså ikke alle mennesker, vi kan nå ved at holdningsbearbejde. Hvordan forholder ministeren sig for eksempel til, at hvis imamer er involveret i social kontrol og ikke anerkender de skilsmisser, som ellers er lovlige ifølge dansk ret, så tager man vielseskompetencen fra de trossamfund, der har vielseskompetence, og siger: Hvis I har imamer ansat hos jer, som er med til at lave social kontrol, som er med til at undertrykke kvinder, så tager vi vielseskompetencen fra jer, så I ikke længere har mulighed for at vie folk efter dansk ret? Hvordan forholder ministeren sig for eksempel til, at man fratager et trossamfund dets status som anerkendt trossamfund? Dermed mister de jo en række fordele, blandt andet skattefordele. Er det nogle forslag, som regeringen vil være med til for at sikre, at vi ikke bare taler om, at vi synes, det er vigtigt, at kvinder har frihed og lighed, men at vi rent faktisk også sætter handling bag ordene og også med lovgivningsinitiativer viser, at det altså ikke er rimeligt, at man kommer til et land, og at man så stort set siger til den befolkning, man kommer til, at man er fuldstændig ligeglad med dets værdier, at man er fuldstændig ligeglad med den lovgivning, som bliver vedtaget i Folketinget, fordi man har sine egne love og regler?

Svar:  Jeg synes egentlig, at når herre Martin Henriksen siger, at det ikke er den virkelighed, de oplever, og at vi skal finde på nogle andre løsninger, så er den løsning, der ligger lige for, jo en løsning, som jeg ved at både Dansk Folkeparti og regeringen er imod. En løsning kunne nemlig være at indføre shariaråd. Det kunne jeg forestille mig at der ville være nogen der ville pege på. Det ville aldrig være fra mig, det kom, men der ville være nogle, der ville sige, at det er shariaråd, der er løsningen. Og det vil jeg bare gerne sige at regeringen bestemt vil tage afstand fra. Vi skal ikke løse de problemer, der er med, at der er nogle selvbestaltede grupper, der ikke vil anerkende den danske lovgivning, ved at imødekomme den tanke, at den danske lovgivning ikke gælder for alle. Den danske lovgivning gælder for alle, og det må alle acceptere. Det må alle anerkende. Derfor handler det her om oplysning. Det handler om at gøre de mennesker, som lever i vores land, oplyste nok, til at de tør stå ved, at de bor i Danmark, at den danske lovgivning beskytter dem, at man ikke har behov for shariaråd eller for imamernes velsignelse eller alt muligt andet. Den danske lovgivning gælder for alle. Sådan er det, og det kan ikke være anderledes.
Kommentar:  Ordføreren har fuldstændig ret. Regeringen er sådan set i gang med en større frisættelsesproces, hvis man vil bruge det lange ord. Regeringen er sådan set i gang med at skabe initiativer, der øger tilliden til vores kollegaer ude i kommuner og regioner og øger tilliden til, at man kan løse opgaverne lokalt. Og selvfølgelig skal det hele være inden for rammerne af, at der er styr på vores kassebeholdning i kongeriget. Det er også derfor, vi har lavet budgetloven sammen med ordførerens eget parti, for der skal selvfølgelig være styr på økonomien. Samtidig er vi jo på vej med muligheder for, at vi inden for budgetlovens rammer, sanktionslofter, og hvad der ellers findes, udgiftslofter, bliver mulighed for, at kommunerne også der mere lokalt kan lave nogle rigtige løsninger. Vi kommer med forslag til generelle reserver for budgetterne og andre ting, som gør det muligt lokalt at finde en bedre løsning. Men det giver sig selv, at det skal være inden for rammerne af en sund økonomi.

Svar:  Men jeg synes nu alligevel, at den socialdemokratiske ordfører skylder at svare på, hvad forskellen er på, at man stiller krav om, at kommunerne under et skal have styr på deres økonomi, og så at kommunerne under et sørger for at konkurrenceudsætte og lægge pres på egne systemer i en retning, så man får den bedst mulige service til de billigst mulige penge. Altså er det med en budgetlov ikke også at lave et processuelt indgreb i det kommunale selvstyre og muligheden for at tilrettelægge sit arbejde, som man vil, ude i kommunerne? Hvori er det, at forskellen består?
Kommentar:  Jeg synes faktisk, det er meget enkelt, og det er utroligt, at Enhedslistens ordfører kan stille det spørgsmål, når han nogle gange er imod alt det, der hedder bureaukrati, embedsførelse og penge, som man bruger unødigt. Jeg tror godt, vi kan blive enige om, at vi, når vi går til noget i Nordisk Råd – eller gjorde det tidligere – så oplevede, at der måske var dobbelt så mange embedsfolk mere med end politikere; at man mange gange brugte det som en kaffeklub i stedet for at få noget reel politik ud af samarbejdet. Det koster ikke nogen penge. Vi har en minister, der tager telefonrøret og ringer til en minister i Norge og siger, at skal vi lige løse det her problem sammen. Det koster ikke ekstra penge.

Svar:  Jamen det er da fint, hvis det er rigtigt. Nu i år er der da i hvert fald ikke brugt ret mange penge på hverken kaffe eller hyggesnak. Jeg mener, at vi bruger tiden ret effektivt, når vi mødes, uanset om det er på skærmen eller ej. Og jeg vil gerne spørge om noget. Hvis det er rigtigt, at Dansk Folkeparti mener, at der skal gøres noget ved det, og at der er nogle muligheder der, hvorfor har Nordisk Frihed så ikke med et ord nævnt det i for eksempel præsidiet? Jeg har ikke hørt det, og jeg har været til alle møderne. Ikke én gang har Nordisk Frihed nævnt noget om, at vi nu skulle til at kigge på bureaukrati i det nordiske samarbejde. Det er dyrt at få tolke. Det er dyrt at mødes til de arrangementer, hvor i øvrigt også Dansk Folkeparti med stor glæde deltager ved både kaffen og i den efterfølgende middag. Så jeg vil bare sige: Skal der ikke være noget konkret indhold i stedet for bare at skælde ud over, at man får et spørgsmål, som er lidt ubehageligt?
Kommentar:  Der er stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.

Svar:  Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 1-6, tiltrådt af udvalget? De er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.
Kommentar:  Tak for det. Altså, diskussionen tog sit afsæt i, hvad vi gør, når vi kan se jordnære, virkelighedstro eksempler på danskere, der ikke ønsker at tage jobs, som findes, og som i stedet bliver besat af udenlandsk arbejdskraft, fordi gevinsten øjensynlig ikke er stor nok. Der kommer ikke rigtig noget svar: Vi har gjort det, der kan gøres, der skal ikke gøres mere. Det er amoralsk, siger finansministeren. Det forholder statsministeren sig ikke rigtig til. Kan man stramme op på sanktionerne? Svarene blæser lidt i vinden. Jeg kan sige, at i Venstre har vi den ambition, at gevinsten ved at tage et lavtlønsarbejde skal øges. Gevinsten ved at flytte sig fra at være passiv til at være aktiv skal være større. Det skal ske med en kombination af, at det kontanthjælpsloft, regeringen lagde fra land med at rive ned, skal genindføres i en moderne form, og af at vi målrettet giver skattelettelser til folk med små arbejdsindkomster. Hvad statsministeren vil i forhold til det her, får jeg ikke rigtig noget svar på. Det hele er skudt til hjørne med Dagpengekommissionen. Det vækker jo et vist deja-vu, for nu skal man åbenbart ændre dagpengesystemet igen. Det sker så med afsæt i, at den radikale leder har været ude med udtalelser om, at det skal strammes op. Derfor kunne et afsluttende spørgsmål jo være: Når nu statsministeren sidst gik til valg på at ændre dagpengesystemet og ikke kunne holde det løfte netop med henvisning til De Radikale, hvad skal så få danskerne til at tro på, at statsministeren denne gang kan indfri sit løfte?

Svar:  Jeg er nødt til at vende tilbage til det her spørgsmål om, hvad Venstre egentlig har af konkrete bud. Regeringens bud er jo ganske enkelt: Vi har gennemført en skattereform, som gør det mere attraktivt at være på arbejdsmarkedet, særlig for dem med helt almindelige lønindkomster. Det er regeringens svar. Den er ikke engang indfaset fuldstændig endnu, men det bliver faktisk en pæn gevinst for den enkelte, når den er fuldt indfaset. Hvad er reelt Venstres svar? Det bliver sagt, at Venstre vil indføre et nyt kontanthjælpsloft. Vi kan jo ikke få at vide, hvad det er for noget. Det bliver kaldt et moderne kontanthjælpsloft. Så bliver det ikke mere fluffy end det. Et moderne kontanthjælpsloft. Hvad giver sådan et kontanthjælpsloft? Hvis vi kigger på det gamle, ser vi, at det giver under 100 million kroner, nemlig 80 million kroner Jeg er bare nødt til at sige til herre Lars Løkke Rasmussen: Der er søreme langt. Der er søreme langt fra 80 million kroner op til 20 milliard kroner, som det vil koste at halvere det antal mennesker, som har mindre end 2.000 kroner ved at tage et lønnet arbejde. Jeg vil sige til Venstre, at svarene svæver i vinden. Kom med nogle udspil, kom med nogle svar, for der loves en hel masse. Det lyder egentlig flot og fint, men der mangler konkrete svar fra Venstre, og det giver nærmest ikke mening at blive ved med at diskutere det med Venstre, når man ikke lægger nogen ordentlige svar frem.
Kommentar:  Som sagt tror jeg, at hele spørgsmålet om overgang både fra børne- til voksenliv og fra voksenliv til senior- eller pensionisttilværelse er noget af det, vi skal kigge på i vores handicappolitik. Jeg kan afsløre, at jeg allerede har kigget på DH's, Danske Handicaporganisationers, gode anbefalinger. Det er blandt andet fra deres katalog og anbefalinger, at det lovforslag, jeg beskrev, som vi har sendt i høring nu, om at sikre bedre overgange for unge ind i voksenlivet kommer fra. Så det vil vi blive ved med at være optaget af, og jeg vil bare gerne kvittere for, at det også er noget, Det Radikale Venstre går op i, kan jeg forstå.

Svar:  Tak. Så vil jeg afslutningsvis spørge ministeren, hvad ministeren så vil gøre for de mange pensionister, som i dag ikke er dækket af den nuværende lovgivning, og som sådan jo heller ikke bliver det, ved at der bliver lavet en ny lovgivning. Hvad vil man gøre for dem, der ligger i mellemgruppen?
Kommentar:  Tak, formand. Hvad tror ministeren at den nu tidligere pressechef i Finansministeriet, Sigga Nolsøe, kan have ment med, at det er en »svær stilling, hvis man ikke er professionel socialdemokrat«, og hvad mener ministeren at det siger om forholdet mellem regeringsparti og embedsapparat under denne regering?

Svar:  Det tilkommer ikke mig at fortolke på baggrunden for Sigga Nolsøes kommentar. Jeg vil dog gerne understrege, at udtalelsen og min egen oplevelse af forholdet mellem regeringen og embedsapparatet i mit eget ministerium ligger meget langt fra hinanden. Som det også er afspejlet i udtalelsen fra Finansministeriets departementschef til pressen, deler han heller ikke Sigga Nolsøes vurdering. Jeg mener, at jeg har et godt samarbejde med ministeriets ansatte, og jeg vil gerne sige, at jeg ikke interesserer mig for, hvad deres politiske tilhørsforhold måtte være. Jeg vil også gerne slå fast, at partipolitiske tilhørsforhold hidtil såvel som fremover er uden betydning for at være eller blive ansat som embedsmand i Finansministeriet.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 24 (EL, ALT, RV, SF og 1 LA (ved en fejl)), imod stemte 54 (DF, V, LA og KF), hverken for eller imod stemte 28 (S). Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Kommentar:  Jeg vil gerne bore lidt i det. Mener ministeren, at det er optimalt, at man har et sygehus, hvor man har noget personale, som faktisk har tid til at foretage undersøgelsen, hvis de ikke lige bliver sendt på afspadsering? Man siger, at der ikke er penge i regionen, så derfor sparer man. Det kan jo betyde noget af det, som vi har set de sidste par dage: Operationsstuer, der står tomme, fordi man sender personalet på afspadsering, fordi der ikke er penge i posen. Det kan da ikke passe!

Svar:  Sagen med tomme operationsstuer kender jeg fra pressen, og sagen her fra Holbæk kender jeg fra pressen og fra fru Liselott Blixt, men jeg har ikke derudover sat mig konkret ind i de sager. For begge sagers vedkommende vil jeg da gerne sige, at det ikke umiddelbart lyder optimalt, men umiddelbart betyder altså, at det kan være, at der er nogle gode forklaringer ude hos de lokale ledelser, som under alle omstændigheder er dem, der har ansvaret. Så vi skal passe på med, at vi ikke hiver konkrete sager ind i Folketingssalen.
Kommentar:  Jeg tilhører et parti og en bevægelse og en kulturbaggrund, som  ønsker, at institutionerne selv i så høj grad som muligt skal have indflydelse på, hvordan deres virke, dagligdag og kulturramme er. Men jeg føler også et ansvar for det, og det kræver i hvert fald, at jeg forstår, hvad begreberne er, betyder og repræsenterer. For jeg har en mistanke om, at hvis ikke jeg forstår det som den øverste ansvarlige for det her, er der nok andre end mig, der ikke forstår det. Og da jeg mener, at der skal være en gennemsigtighed og en forståelighed, og at det trods alt er grundelementet i sproget, så er der noget at kigge på her.

Svar:  Jeg føler lidt, at ministeren taler udenom, for ministeren har mulighed for at afvise en ansøgning om et navn. Hvis det er et engelsk navn, kan man bare sige, at det ikke er godkendt. Så er det ikke bare et spørgsmål om, at ministeriet lige strammer reglerne, strammer procedurerne, og så skriver ud til de institutioner, der i dag har et engelsksproget navn, og siger: Det der er ikke godt nok – og eventuelt også strammer lovgivningen, bekendtgørelsen? Kunne ministeren ikke tænke sig at gøre den slags?
Kommentar:  Det er selvfølgelig klart. Men jeg vil alligevel spørge ministeren, om man kunne frygte, at der måske også er et mørketal. Altså, er der folk, som måske ikke går til politiet, fordi de ikke tør af forskellige grunde? Er det noget, man også er opmærksom på?

Svar:  Det var derfor, det var vigtigt for mig at henvende mig til en interesseorganisation, som har direkte kontakt med medlemmerne, der uden frygt for konsekvenser kan udtale sig til denne interesseorganisation. Den utvetydige besked, jeg fik, var, at i modsætning til Tyskland og Sverige opfatter man i Danmark ikke problemet som værende ret stort, blandt andet også fordi politiet tager de her ting alvorligt og gør en indsats. Men jeg vil meget, meget gerne vende tilbage til spørgeren, når jeg har redegørelsen fra politiet, for vi skal være opmærksomme, også når det starter i det små, hvis det foregår, for det skal ikke være sådan, at en sådan adfærd kan nyde fremme, så man eventuelt kan se den sprede sig som ringe i vandet.
Kommentar:  Jeg har redegjort for, hvad der er regeringens skattepolitik. Regeringens skattepolitik er den, som jeg har redegjort for her, nemlig at ingen danskere vil opleve højere skatter på deres lønseddel med regeringens finanslovsforslag. Så står vi fuldkommen ved, at vi foretager nogle prioriteringer. Vi tilbageruller nogle meget store skæve skattelettelser, som den tidligere regering gav. Det provenu bruger vi eksempelvis på at forbedre børns og unges uddannelser. Vi siger også ærligt, at vi gerne vil gøre noget ved folkesundheden. Det gør vi ved at sikre, at vi forhåbentlig kan samle et flertal for at hæve prisen på en pakke cigaretter. Vi siger også, at vi gerne vil gøre noget ved det, som mange diskuterer, nemlig plastikforurening, og derfor vil vi hæve afgifterne på bæreposer. Men på lønsedlen sker der ingen ændringer.

Svar:  Men ministeren kommer stadig ikke med nogen tal. Ministeren vil stadig ikke svare på, hvor mange der rent faktisk bliver ramt af det. Ministeren siger, at de ikke vil se det på deres lønseddel. Det er da tankevækkende, at det her med fri telefon – at regeringen vil ophæve den regel, vi har lavet om fri telefon – ikke kan ses på lønsedlen. Mener ministeren, at der slet ikke er nogen, der har fri telefon skrevet på som en del af deres lønseddel?
Kommentar:  Der er en klar risikovurdering fra regeringens rådgivere og sundhedsmyndighederne og Statens Serum Institut om risikoen ved fortsat minkavl. Det er derfor, at vi jo desværre har været nødt til at starte nedslagtningen af mink i hele Danmark, og det er ikke kun på baggrund af, at det er til fare for folkesundheden i Danmark. Det er også mutationer, der kan påvirke fremtidige vacciner, samt at det internationale samfund har kig på Danmark, i forhold til hvordan vi håndterer den her situation. Så det kan også skade dansk eksport, hvis ikke vi vil håndtere det her helt resolut.

Svar:  Tak for det. Spørgsmål lyder: Vil regeringen afvise forslag fra venstrefløjspartierne om lukning af minkproduktionen i Danmark?
Kommentar:  Jeg er egentlig glad for, at der blev læst op af det notat, hvor der – som jeg husker det ud fra hukommelsen – stod: Hvis der er mindre end 4 dage til arbejdet, kan man ikke garantere for, at der ikke sker lovsjusk. Så må man bare glæde sig over, at der med den tidsramme, der er, med en finanslovsaftale, der blev indgået i fredags, er klart mere tid end det, der ellers ville være. Jeg forventer, at de ændringsforslag, som regeringen kommer med, bliver oversendt til Folketinget snarest; vi har tredjebehandling af finansloven den 19. december, og det betyder, at partierne også vil have mulighed for at komme med flere ændringsforslag. Og så vil jeg glæde mig til og se meget nøje på, om Socialdemokratiet så også kommer med ændringsforslag, der lever op til de mange løfter, man i øjeblikket går rundt og giver, herunder også finansieringen af de mange løfter, man går rundt og giver. Det vil jeg glæde mig meget til at læse, når vi forhåbentlig får et ret detaljeret katalog af ændringsforslag fra Socialdemokratiet.

Svar:  Hvor er det useriøst! Jeg er alvorligt bekymret for, om vi kan sikre, at vi får implementeret lovgivning i finansloven på en sådan måde, at der ikke sker fejl  igen  i forhold til pensionisternes ydelsesudbetalinger, og så står ministeren her og fyrer gas af. Det er useriøst. Oppositionen har 3 dage, og regeringen har haft siden slutningen af august til at blive færdig med sin finanslov. Hvad er det for noget pjat? Må jeg godt få et simpelt svar: Kan vi være sikre på, at der ikke kommer til at ske lovsjusk i forbindelse med finanslovens behandling?
Kommentar:  Jamen det er jo fuldstændig rigtigt, at der foregår forhandlinger lige nu, og jeg har hørt indtil flere partier annoncere, at det her var noget af det, man gerne ville drøfte. Derfor skal vi jo passe på med at foruddiskontere alle mulige ting. Men jeg vil gerne sige det sådan, at der jo er et dilemma ved at melde ud tidligt, så folk ved, hvad de har at forholde sig til. Det, der er problemet ved at gøre det, er jo, at vi risikerer, at det så forandrer sig, fordi smittetrykket forandrer sig. Så det er ligesom det ene scenarie, jeg mener der kunne være. Det andet er jo så, at man melder ud så sent, at man faktisk ikke kan nå at organisere de ting, der skal til, og i øvrigt går og er bekymret for, om man faktisk får lov til at afslutte. Hvis man derfor melder meget tidligt ud, bliver det måske i så stram en model, at de unge bliver utrolig kede af situationen. Det er derfor, jeg har bedt sundhedsmyndighederne om at gå ind at vurdere, hvor vi overhovedet er henne, så vi kan få et eller andet billede af, hvordan de her ting ser ud. Så jeg vil ikke foregribe nogle forhandlinger, der foregår, mens vi står her i Folketingssalen, men bare sige, at jeg helt deler synspunktet, i forhold til hvor vigtigt det her er for de unge mennesker. Og man kan sige, at selv hvis det virkelig bliver strikt, er der dog en eller anden form for åbning for, at man kan få en form for ritual og en fejring af det, at man afslutter sin uddannelse. Så synes jeg, vi skal tillade os at nyde, at vi har nogle unge mennesker, hvor en af de ting, de virkelig presser på for, er at få lov til at fejre fællesskabet og få lov til at fejre, at de har taget sig en uddannelse. Der er nogen, der har kaldt det forkælet. Tænk, jeg er simpelt hen så uenig. Altså, vi har i mange år haft generationer af unge, hvor vi mest af alt har klandret dem for sådan noget: mig, mig, mig. Den ungdomsgeneration, vi har nu, beder om lov til at være sammen med deres kammerater, og de beder om lov til at fejre, at de har taget en uddannelse. Tænk, det synes jeg simpelt hen er ærværdige formål. Så også af den årsag kunne jeg jo godt tænke mig at man fik muligheden. Men det kræver, at sundhedstilstanden også er dertil.

Svar:  Vi deler jo håbet om, at det her kan lade sig gøre og det her kommer til at ske. Jeg er jo glad for at høre, at ministerens grundholdning er, at vi skal give dem de rammer så hurtigt som muligt. Så synes jeg også, at hvis vi kan give dem dem gennemsigtigt – altså sige, at nu er man i gang med at kigge på noget – så er det alt andet lige bedre relativt hurtigt at komme med de stramme retningslinjer og så kunne løsne dem. Det tror jeg sådan set godt man kan håndtere. Det vil være værre ikke at have noget som helst at pejle efter, for hvad er det så overhovedet, man skal satse på kan lade sig gøre?
Kommentar:  Det er jeg sådan set enig i, og det har vi jo også gjort i Dansk Folkeparti i Helsingør Byråd, men nu står jeg her over for ministeren, og ministeren – synes jeg – tilkendegiver i dag en ret vag holdning til det her. Ministeren siger på den ene side: Det er ikke okay, at det fungerer på den her måde. Men på den anden side siger ministeren: Det vil jeg ikke gøre noget ved. Hvorfor vil ministeren som den hardliner i dansk udlændingepolitik ikke gøre noget ved det her område, hvis der reelt er et problem?

Svar:  Det er, fordi det er Helsingør Kommunes ret at udpege, hvem de vil have i deres integrationsråd. Jeg kan jo godt have en mening om, at det er vigtigt, at der er plads til alle, der har en interesse i det her, og især at integrationen jo ikke handler om, at det en kommunal opgave, men det er den enkeltes opgave at lade sig integrere.