kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Karen Jespersen har søgt om orlov fra den 12. januar 2010, jævnfør forretningsordenens § 41, stykke 3, litra c. Juliane Henningsen har søgt om orlov fra den 12. januar 2010 på grund af graviditet og fødsel. Hvis ingen gør indsigelse, vil jeg betragte det som vedtaget, at der meddeles orlov som ansøgt, og at stedfortræderne indkaldes som midlertidige medlemmer. Det er vedtaget.

Svar:  For Udvalget til Valgs Prøvelse har jeg modtaget indstilling om, at følgende godkendes som ordinære medlemmer af Folketinget fra og med den 1. januar 2010: 1. stedfortræder for Socialdemokratiet i Sjællands Storkreds, Vibeke Grave, efter at Thomas Adelskov har nedlagt sit mandat, 1. stedfortræder for Socialdemokratiet i Nordjyllands Storkreds, Per Husted, efter at Lene Hansen har nedlagt sit mandat, og 1. stedfortræder for Det Konservative Parti i Nordjyllands Storkreds, Tage Leegard, efter at Knud Kristensen har nedlagt sit mandat. Jeg har endvidere modtaget indstilling om, at følgende godkendes som midlertidige medlemmer af Folketinget fra og med den 12. januar 2010: 1. stedfortræder for Venstre i Østjyllands Storkreds, Irene Simonsen, i anledning af Karen Jespersens orlov, og 2. stedfortræder for IA i Grønland, Sofia Rossen, i anledning af Juliane Henningsens orlov, da 1. stedfortræder har meddelt, at han ikke ønsker at indtræde under denne orlov. Hvis ingen begærer ordet, går vi til afstemning. Jeg vil her sige, at vi jo ved afstemningen kan se, om der er styr på antallet af medlemmer i de enkelte grupper, så vi, inden vi går ind til de andre afstemninger, lige kan få lidt klarhed over det og over, om der skulle være nogen, der på trods af climate change helt uventet sidder fast i sneen.
Kommentar:  Jeg vil bare gerne kvittere for det positive tilsagn om fortsat dialog, og det håber jeg så også at man hører syd for grænsen, og det tror jeg bestemt også vi får ros for fra biskoppen i Haderslev. Tak for det.

Svar:  Jeg tager kvitteringen til efterretning og glæder mig til det videre forløb.
Kommentar:  Tak for ministerens svar. Jeg kan forstå, at regeringen ikke har tænkt sig at forhøje ældrechecken. Det må jo tolkes sådan, at det kan blive vanskeligt at se, hvordan de dårligst stillede ældre kan få bedre vilkår. Da Socialdemokraterne var i regering, som ministeren også nævnte, hævede vi ældrechecken med 40 procent, fordi vi mente, at de ældre med svag økonomi fortjener bedre vilkår. Ministerens udmelding om, at ældrechecken ikke skal forhøjes, står i skærende kontrast til de løfter, som DF har givet de ældre under valgkampen i denne folder. Derfor spørger jeg nu: Er det et område, som DF har taget med til forhandlingsbordet i forbindelse med finanslovsforhandlingerne?

Svar:  Jeg er ikke i finanslovsforhandlingerne og er ikke i stand til at kommentere spørgsmålet. Jeg har ingen viden om det.
Kommentar:  De tal, som jeg sagde at vi ikke har, er tallene for, hvor mange borgere i Glostrup der henvender sig til Glostrup Kommune, fordi de er kommet under kontanthjælpsloftet og nu gerne vil fraflytte deres bolig og flytte ind i en billigere bolig. De tal har vi ikke, og det var det, jeg svarede på. Jamen altså, Glostrup Kommunes bevæggrunde for at sige, at de ikke har de her boliger, kan jo være mangeartede. Det kan for eksempel være, at den politiske ledelse i Glostrup er imod kontanthjælpsloftet, fordi den politiske ledelse i Glostrup mig bekendt er socialdemokratisk – er det ikke en socialdemokratisk borgmester, vi har der? – og Socialdemokratiet er imod kontanthjælpsloftet. Så det kan være, at man i Glostrup bruger det her som anledning til at sige, at der er noget galt med kontanthjælpsloftet, uden at det egentlig bunder i de tal, som vi kan se, fra Glostrup Kommune.

Svar:  Nej, Glostrup kommune har været ledet af Venstre, jeg tror siden 2005. Så jeg tror ikke, der er noget motiv forbundet med, at man vil udstille regeringen, for Venstre er jo det store parti i regeringen. Men mener ministeren ikke, at det er en uheldig praksis og faktisk nærmest på kanten af loven, at man, som Glostrup kommune gør, siger, at kontanthjælpsmodtagere, der ikke kan få anvist en rimelig bolig og simpelt hen ikke kan finde en bolig til en pris, de kan betale, inden for kommunegrænsen, som tilfældet er med Glostrup, skal flytte til for eksempel Lolland?
Kommentar:  Jo, jeg er noget fra en transportafdeling under 3F, så jeg har det meget, meget tæt inde på livet. Jeg får rigtig mange henvendelser, når jeg nærmer mig min egen hjemby og min egen fagforening, fordi der er et utal af chauffører i den fagforening. Og det er jo blandt andet også deres viden, jeg ligesom her prøver at bringe videre, fordi de jo altså giver udtryk for, at de ikke synes, indsatsen er god nok, eller at den er ikke mangefacetteret nok. Det er sådan set bare det, jeg vil sige.

Svar:  Jamen vi må jo kigge på det løbende. Altså, dansk politi står foran den største styrkelse i nyere tid – over de næste 3 år bliver der tilført 2 milliard kroner og uddannet flere politifolk. Med tiden vil vi selvfølgelig genvinde den nødvendige styrke for at håndtere bredere opgaver. Jeg tror, at enhver ved, at lige nu er situationen altså meget stærkt presset både forhold til grænsen og terrorbevogtning med videre, men jeg har meget gerne drøftelser med herre Henning Hyllested i de her sammenhænge.
Kommentar:  Sådan som lovgivningen er, er det sådan, at hvis en flygtning lever op til kravene for at blive tildelt en ældrebolig og oveni har et særlig påtrængende behov ifølge kommunen – altså en flytning, som kommunen vurderer har et særlig påtrængende behov – så kan vedkommende på linje med en indfødt dansker med et særlig påtrængende behov af kommunen placeres i en ældrebolig før dem, der står på ventelisten. Men det er jo en lokal beslutning. Det er kommunen, der foretager vurderingen af, om der er det særlig påtrængende behov. Så der er jo også noget lokaldemokrati i det her.

Svar:  Det vil sige, at det ikke lyder til, at ministeren har tænkt sig at tage initiativ til at sikre, at kommunerne overholder den topartsaftale, der er indgået vedrørende det her. For det er jo, sådan som jeg læser lovgivningen, også ministerens tidligere svar, som jeg har fået skriftligt, ikke hensigten, at flygtninge, som ikke har ældrestatus og dermed et ældreboligbehov, bliver sat foran ældre, der har behov for at komme i en plejebolig – altså at flygtninge kommer foran der – og det havde jeg faktisk håbet lidt at høre ministeren anerkende selvfølgelig ikke er meningen. Nu kan jeg se, at ældreministeren også er kommet til stede, og mit ønske var faktisk, at det var ældreministeren, der svarede på det her. Men jeg er meget taknemlig for, at transport-, bygnings- og boligministeren stiller op, så tak for det.
Kommentar:  Jeg har jo nedsat et udvalg til at komme med bud på, hvad der er en god idé at gøre på det her område, og jeg forholder mig ikke til forskellige løsningsforslag, førend udvalget har barslet. I øvrigt tror jeg også, at ordførerne for andre partier gerne vil have inddraget den viden i udformningen af de krav, der skal gælde fremover. Det tror jeg vi alle sammen er tjent med at man gør.

Svar:  Det er det, man kalder lovforberedende arbejde. Det synes jeg er fornuftigt på alle måder, så lovgivningen bliver så god som muligt. Men i det beslutningsforslag, som ministeren har sagt at han agter at implementere, er der nogle helt konkrete virkemidler, som kan bekæmpe illegal arbejdskraft, som kan bekæmpe snyd med moms og skat og lignende. De forslag er, at man stiller faglige kvalifikationskrav til de mennesker, som starter en virksomhed med varebiler. Det er, at de ikke må have restance til det offentlige, når de nedsætter sig med sådan en virksomhed. Det er krav om, at de skal have en vis økonomi, før de starter en ny virksomhed. For vi har set virksomheder gå konkurs på stribe. Det er fint, hvis det lovforberedende arbejde viser, at der er flere ting, man kan foretage sig for at komme illegal arbejdskraft til livs. Men jeg vil godt bede ministeren om at forholde sig konkret til de forslag, som et flertal i Folketinget har vedtaget, og som jeg lige for få minutter siden hørte ministeren bekræfte at han har tænkt sig at implementere. Det er jo ikke tilfældige forslag. Det er velbeskrevne forslag i et meget konkret beslutningsforslag.
Kommentar:  Jeg er enig i, at vi har indgået finanslovsaftaler siden 2015, der indbefatter, at der er et omprioriteringsbidrag, og det omprioriteringsbidrag er blevet brugt til at lave konkrete målrettede initiativer. Det er et omprioriteringsbidrag, der blandt andet har været med til at finansiere, at vi har øget politistyrken svarende til en fordobling af hele Fyns politi. Det er det, der har gjort, at vi på vores sundhedsområde har haft råd til at ansætte 1.000 læger mere alene siden 2015. Det er det, der gør, at vi har råd til at understøtte en økologisk omlægning, der betyder, at vi omlægger et landbrugsareal, der svarer til 150 fodboldbaner, hver eneste dag. Så vi har altså valgt at prioritere midlerne i den offentlige sektor på en anden måde. Og det er ikke kun et spørgsmål om, at de tal, jeg nævnte, er SU-tal. Det er også et spørgsmål om, hvad der rent faktisk går til konkret undervisning ude på de enkelte uddannelser. Så det er ikke bare SU-tal, det er også konkrete undervisningstal, der er gået op fra 2008-2018. Vi bruger i dag flere penge end for 10 år siden på uddannelse. Vi bruger flere penge på at sikre, at vi har en klogere og klogere generation, og det er jeg tilfreds med.

Svar:  Ja, end for 10 år siden, men ikke fra regeringens start. Altså, hvis man renser for SU, og hvis man renser for det, at der er kommet flere studerende, bruger man færre penge per studerende i dag, og det er på grund af omprioriteringsbidraget. Og det er jo, fordi det ikke er et omprioriteringsbidrag. Det var et omprioriteringsbidrag i den sidste regering, hvor vi sagde: Vi sparer 2 procent ude på uddannelserne og tilfører det til noget andet uddannelse. Her har man valgt at sige: Vi sparer på uddannelserne og tilfører det til et andet velfærdsområde. Problemet er bare, at vi ikke har dygtige læger i fremtiden, vi har ikke dygtige politibetjente i fremtiden, hvis man bliver ved med at spare på uddannelse. Så mit spørgsmål er, for nu har erhvervslivet – Dansk Erhverv, Novo Nordisk, nogle af dem, der blander sig internationalt som firmaer – været ude at sige, at man bør afskaffe det her bidrag: Kan man i det mindste fra regeringens side se logikken i at gøre det til et reelt omprioriteringsbidrag, så det, man sparer, bliver inden for området?
Kommentar:  Der er tale om et spørgsmål, som har været drøftet før. Det tror jeg godt vi kan være enige om. Enhedslisten har endda fremsat beslutningsforslag B 144 i samme retning, som skal drøftes her i salen i næste uge. Den debat ser jeg også frem til, og det er jeg også sikker på at spørgeren gør. Det er ikke regeringens holdning, at vi skal afbryde forhandlingerne med Tyrkiet. Men kravene til Tyrkiet er de samme i dag, som de har været hele tiden, og det er op til Tyrkiet at levere fremskridt. Det er helt utænkeligt at forestille sig det Tyrkiet, vi kender i dag, som medlem af EU. Helt utænkeligt. Tværtimod går det for tiden i den forkerte retning. Både statsministeren og jeg har klart sagt, hvad vi mener om de forfatningsændringer, der nu kommer til at gælde i Tyrkiet, og det er ikke positivt. Indtil videre er det meget store flertal af EU's medlemslande enige om, at optagelsesforhandlingerne med Tyrkiet er den bedste ramme for at fremme Tyrkiets demokratiske udvikling gennem de høje krav, som EU stiller til sine kandidatlande. Det ændrer folkeafstemningen sådan set ikke ved. Men det er klart, at jo mere Tyrkiet bevæger sig baglæns, som de gør nu, jo sværere er det at forestille sig, at der pludselig skulle komme ny fart i optagelsesforhandlingerne. Det er en proces, som indtil videre har varet cirka 12 år eller små 30, hvis man regner helt tilbage fra 1988, hvor Tyrkiet indsendte sin ansøgning om EU-medlemskab. Hvad angår den sidste del af spørgsmålet, står det klart, at hvis Tyrkiet genindfører dødsstraf, afskærer man sig fuldstændig fra muligheden for EU-medlemskab og vil også få problemer med sit medlemskab af Europarådet. Så giver det heller ikke nogen mening i den sammenhæng at fortsætte optagelsesforhandlingerne i den form, som vi kender i dag.

Svar:  Den der med dødsstraffen har vi hørt før. Dybest set tror jeg, at der er mange ude i det ganske danske land, som undrer sig en lille smule over, at det netop er det, der er den røde linje. Altså, vi har at gøre med et Tyrkiet, der har arresteret lederen af HDP-partiet, Selahattin Demirtaş, og kræver ham idømt 142 års fængsel. Det er altså en oppositionsleder. Vi har at gøre med Tyrkiet, som tydeligt overtræder menneskerettighederne, som bryder almindelige demokratiske regler, senest i forbindelse med den her folkeafstemning, hvor man godkendte stemmesedler, som ikke bærer det stempel, som de tyrkiske valgmyndigheder selv kræver på stemmesedlerne. Jeg tror, det på mange mennesker virker besynderligt, at det, der skal være afgørende for Tyrkiets optagelsesproces, skal være indførelse af dødsstraf, men ikke det forhold, at man fængsler oppositionspolitikere, kræver dem idømt 150 års fængsel. Kan udenrigsministeren ikke give mig ret så langt, at det måske er svært at forstå for almindelige mennesker, at man kan gå så langt, uden at døren bliver lukket, og at man fra EU's side bare sidder og venter på ordet dødsstraf? Altså, de andre ting er vel også ganske forfærdelige?
Kommentar:  Det er to rigtig vigtige spørgsmål. Det ene er jo politisk bestemt: Hvorfor åbne for noget og ikke for noget andet? Og jeg kan godt forstå, hvis man sidder med udgangspunkt i sin egen hverdag og sine egne kommende eksamener, at man tænker: Hvorfor ikke bare lige mig? Men der har vi jo også politisk et ansvar for, at samfundet som helhed kommer helskindet igennem det her og med en balance, hvor vi ikke mister kontrollen over den her sygdom igen. Og derfor er det samlede smittetryk vigtigt, den samlede mobilitet i vores samfund er rigtig vigtig, og derfor er det nu besluttet, at man ved alle de eksamener, der er afhængige af fysisk tilstedeværelse, kan få fysisk tilstedeværelse, og dem, der ikke er afhængig af det, holder vi digitalt eller på anden vis, og det er i øvrigt i tæt dialog med uddannelsesinstitutionerne.

Svar:  Tak. Jeg har talt med flere lærere, som har vanskeligt ved at forklare ofte grædende studerende, at det ikke er muligt at gå til eksamen i et 60 m² stort undervisningslokale, hvor der kun skal være en studerende, en censor og en eksaminator og så en gang imellem en ekstra, som er interesseret. Jeg har også fået personlige historier fra lærerstuderende, som overvejer at undlade at aflevere til eksamen i deres hovedfag; nogle har ikke fået alle deres undervisningsgange, andre har ikke adgang til den litteratur, der er opgivet til eksamen. Derfor er mit spørgsmål: Hvad vil ministeren mene at lærerne skal fortælle de studerende, som har vanskeligt ved at forstå, at de ikke kan blive eksamineret i et 60 m² stort lokale, og som spørger efter de undervisningsgange, som de mangler?
Kommentar:  [Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse]. Der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte 90 (S, DF, V, LA, RV, SF og KF), imod stemte 19 (EL og ALT), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget til folketingsbeslutning er vedtaget og vil nu blive sendt til udenrigsministeren.

Svar:  Ønsker nogen at udtale sig? Det gør herre Finn Sørensen, Enhedslisten. Værsgo.
Kommentar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte: 57 (V, DF, KF og LA), imod stemte: 1 (EL), hverken for eller imod stemte: 44 (S, SF og RV). Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag, og der er ingen, der beder om ordet. Vi går til afstemning.
Kommentar:  Jamen det er jeg et hundrede procent enig i, og det er også derfor, vi ikke har en teknisk tilgang til det. Altså, den tekniske tilgang er jo den, fru Mette Frederiksen gør sig til fortaler for. Det er den, hvor vi bare lader ting blive, som de altid har været. Og hvis man først har fået en bevilling, har man også den bevilling næste år, og så bliver den fremskrevet med pris- og lønudviklingen, og sådan kører det bare – business as usual. At tage ejerskab og lave politik er jo at sige: Vi er nødt til at have det, man kunne kalde et udviklingspres på alle dele af den offentlige sektor, for at man alle steder i den offentlige sektor løbende tænker over, om man kan gøre det smartere. Jeg er nemlig enig i, at alt ikke er perfekt. Jeg kan da også komme i tanker om situationer, hvor sygefraværet er unødig højt, hvor personalefluktuationen er unødig stor, hvor der bruges for meget på bureaukrati og for lidt på kerneopgaver. Og det er da derfor, at vi har brug for at have det her pres, sådan at man alle steder gør alt, hvad man kan, for at oppe sig. Så skal den politiske diskussion jo stå på, hvordan det, vi så frigør der, de milliarder, vi frigør, skal bruges. Det kan vi rimeligvis få en stor diskussion om. Er de til sundhedsområdet? Skal de bruges til – hvad jeg blandt andet synes – at folk med små arbejdsindkomster i Danmark skulle have lov til at beholde lidt mere af deres lønindkomst selv, så engagementet, kan man sige, tilskyndelsen til at arbejde blev lidt større? Det er jo der, den politiske diskussion bør ligge. Men at have en stor ideologisk diskussion om, at kommunerne år for år skal levere det halve af det, vi siden engang i 1980'erne har arbejdet med i staten som den almindelige standard, forstår jeg ikke helt, det må jeg sige.

Svar:  Men jeg tror måske, at når det kniber en smule med forståelsen, kan det jo være, at det er, fordi det kun er en dreven politiker, der vil påstå, at minusvækst er etableret for at skabe udvikling. Alle andre kan jo godt gennemskue, at de to ord ikke nødvendigvis på nogen som helst måde hænger sammen. Derfor vel egentlig en stærk appel fra min side: Hvis man vil skære ned på velfærden, hvis man vælger som regering – og det må man forstå at man gør – ikke at prioritere vores fælles velfærdssamfund, så stå dog som minimum ved det. For den der tendens til at pakke alt ind i ord, der ingen overensstemmelse har med virkeligheden, tror jeg faktisk ikke gavner den politiske diskussion i Danmark.
Kommentar:  Som jeg er oplyst, er der faktisk to minareter på vej i Roskilde. Ja, i mine øjne er det her simpelt hen en glidebane. Hvis ikke man vil lovgive på det her område, vil vi bare drypvis komme til at se flere og flere minareter i Danmark. Om 10 år vil vi jo være så vant til at se minareter, at det så helt automatisk bliver legalt, at de også skal have lov til at kalde til bøn. Om 20 år risikerer vi, at vi i nogle byer vågner op og ikke ved, om vi er i Islamabad, eller om vi er i Ishøj. Det er bare ikke i orden, og jeg synes, det er at fralægge sig ansvaret. På den ene side siger man, at det ikke er noget, der hører hjemme i Danmark, og på den anden side siger man, at man heller ikke vil lovgive om det. Man sender bare opgaven videre ud i kommunerne. Det er herindefra, vi har en mulighed for at løse opgaven og lovgive om det. Jeg forstår det ikke. Ministeren må hjælpe mig. Jeg forstår simpelt hen ikke, hvorfor man ikke vil lovgive om det, når man har den holdning.

Svar:  Jamen man har i kommunerne jo netop lige så meget muligheden for at sige, at det vil man ikke have her. Det kan man jo bare vedtage i sin lokalplan. Der er da ikke meget ved at være kommunalbestyrelsesmedlem, heller ikke for Dansk Folkeparti, hvis ikke man har noget at beslutte og ikke har noget at bestemme over. Jeg må sige, at jeg har så stor tiltro til Dansk Folkepartis medlemmer af kommunalbestyrelserne, at de nok skal sætte foden ned, og det mener jeg i øvrigt også at Venstrefolkene vil gøre. Så jeg ser altså ikke for mig lige nu, at man skal lovgive. Men det er klart, at det, hvis det hele skrider, jo er noget, man kunne gøre. Men jeg mener bare ikke, at det er nu og her. Jeg mener, at det er en opgave, der ligger lokalt, og jeg mener simpelt hen ikke, at vi skal sidde herinde og lovgive om alting. Hvorfor søren, undskyld, skulle Dansk Folkepartis medlemmer så sidde i kommunalbestyrelserne?
Kommentar:  Vil ministeren redegøre for, om de 300 million kroner i besparelser – 43 million kroner inden for social- og børneområdet alene – som Sønderborg Kommune lægger op til i sit budget for 2011-2014 lever op til regeringens mål om, at Danmark skal være blandt de bedste til at skabe lige muligheder?

Svar:  Det er jo ikke første gang, jeg har fået stillet et spørgsmål af denne type, og jeg vil egentlig gerne gentage den rollefordeling, som der er mellem staten og kommunerne, over for spørgeren. Det er kommunernes opgave at fastlægge serviceniveauet og prioritere inden for det fastlagte budgets rammer, og jeg har fuld tillid til, at de kommunale politikere kan foretage nogle fornuftige prioriteringer. Og skal vi ikke lige få styr på fakta en gang til: Regeringen aftalte i 2009 med KL et historisk højt forbrug, som er yderligere forhøjet i 2011. Dette forbrug er fuldt finansieret. Kommunerne har i 2009 realiseret et forbrug, der ligger en del over det forudsatte niveau for 2009, det vil sige det niveau, som kommunerne selv ved budgetlægningen havde regnet med at realisere, og som kommunerne havde finansieret. Det indebærer, at det i de kommuner, hvor der er sket en overskridelse, er nødvendigt at stramme op. Meningen med opstramningerne må nemlig formodes at være at få kommunernes økonomi til igen at svare til det, som man egentlig havde planlagt ude i de enkelte kommuner. Har en kommune i 2009 brugt mere end det budgetterede, må kommunen naturligvis finansiere dette merforbrug, og jeg har tillid til, at det er en problemstilling, som hver enkelt kommunalbestyrelse finder ud af at håndtere. Men jeg må igen fremhæve, at rollefordelingen mellem kommuner og stat er klar: Vi fastlægger de overordnede rammer, indgår forhandlinger med kommunerne og aftale med Kommunernes Landsforening, mens kommunerne lokalt fastlægger serviceniveauet.
Kommentar:  Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. De medlemmer, der stemmer for, bedes rejse sig. Tak. De medlemmer, der stemmer imod, bedes rejse sig. Tak. De medlemmer, der stemmer hverken for eller imod, bedes rejse sig. Tak. Afstemningen er afsluttet. (Afstemningen foretaget på den i forretningsordenens § 35, stykke 3, angivne måde). For stemte 83 (S, V, DF, RV, SF, KF og LA), imod stemte 12 (EL, NB, ALT og Susanne Zimmer (UFG)), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget til folketingsbeslutning er vedtaget og vil nu blive sendt til udenrigsministeren.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Kommentar:  Lad os ikke diskutere den der økonomiske model alt for indgående. Det er også klart, at den jo blandt andet ikke tager hensyn til, at vi har en førerposition i Danmark og derfor slet ikke anerkender, at resten af verden køber vores grønne teknologi, fordi vi er allerlængst med den. Så jeg tror, der er mange af de folk i den grønne sektor, som vil være kede af den melding fra Dansk Folkeparti. Men hvis det nu står til troende, skal man så også lægge det i det, at Dansk Folkeparti på andre politikområder vil henholde sig til de økonomiske vismænd i forhold til at fastlægge politikken i stedet for at gøre det herinde i Folketingssalen?

Svar:  I Dansk Folkeparti lytter vi altid til eksperter, også de økonomiske vismænd, men vi afstemmer også i forhold til vores egen politik, hvor meget af det, de kommer med, som vi vil bruge, for vi politikere har holdninger. Økonomer regner på tingene og anviser de økonomisk bedste løsninger, men det er ikke sikkert, at de er politisk gangbare. Men det mener vi at de er i det her tilfælde.