Kommentar:  Det er lidt spøjst at høre herre Lars Løkke Rasmussen tale om realisme og så samtidig fortælle ting om vores politik, som ikke er rigtige. Vi har aldrig sagt, at alting kunne løses på 12 minutter. Jeg ved godt, at når man går ind i et valgår, som vi gør næste år, så sidder sandheden lidt løst. Jeg har også bemærket, at Venstre har lavet et eller andet valgkatalog, hvor man ikke er så tæt på sandheden. Men jeg vil alligevel opfordre til, at man holder sig til sandheden. Og det, der selvfølgelig ville hjælpe i den økonomiske debat, vi skal have, var, hvis Venstre ville fremlægge sin egen politik, hvis Venstre ville give en plan for: Hvad er skattepolitikken? Hvad er den økonomiske politik? Hvordan skal eksperimentet med nulvækst udformes i de næste mange år? Det er rigtig svært at diskutere politik med Venstre, når Venstre ikke vil fortælle, hvad man egentlig står for. Og noget af det, jeg håber på for det nye år – vi kan jo alle sammen have nytårsønsker – er, at Venstre fremlægger sin politik. Regeringens politik er jo velkendt. Vi har sikret, at Danmark er på vej ud af krisen. Vi har sikret, at beskæftigelsen er steget. Vi har en ledighed, som er lavere, end den har været i mange år, når man ser bort fra overophedningen. Vi har gennemført to vækstpakker sammen med Venstre, hvor vi sænker blandt andet selskabsskatten, ændrer nogle afgifter, gør det nemmere at drive virksomhed i Danmark. Og i det, regeringen gør, har vi jo hele tiden understreget, at vi er optaget af vækst; vi har lagt vækstpakker frem, som skal fremme væksten i Danmark. Hvad er det, Venstre vil? (Formanden: Ja tak!) Det ville være nemmere at have en diskussion, hvis Venstre ikke puttede med sin politik, men lagde den åbent frem.

Svar:  Men der står 00,00 ud for taletid – nu kom den! Man står sådan og spekulerer på, om det er, fordi statsministeren har brug for noget inspiration, at der spørges så meget ind til Venstres politik. Nu har statsministeren altså ad to omgange selv spurgt, om vi kunne ønske os mere vækst. Og ja, selvfølgelig kunne vi det. Er vi færdige? Nej, vi er ikke færdige. Og når jeg spørger, hvad der så er på regeringens program, der fremmer væksten, får jeg bare spørgsmålet: Hvor er Venstres politik? Jamen Venstres politik ville vel blandt andet være at få gjort noget mere ved energiafgifterne. Regeringen har femdoblet NO x -afgiften med Enhedslisten. Det var noget af det første, man lagde fra land med. Det koster arbejdspladser. Regeringen vil i morgen stemme en afskaffelse af boligjobordningen igennem. Det koster 5.000 danske arbejdspladser. Så der er masser af steder, hvor jeg sådan set gerne vil hjælpe regeringen med at justere regeringens politik, så vi undgår den situation, der kommer til at opstå i overmorgen, nemlig at vi vedtager en finanslov, som koster arbejdsudbud – som  koster  arbejdsudbud. Det er jo derfor, at jeg egentlig ikke synes, det er for meget forlangt at justere politikken i en situation, hvor regeringen nu igen igen har nedjusteret vækstskønnet, har lagt en finanslov og en redegørelse frem, der betyder, at man opererer med noget nær et udgiftsstop i 2016 – noget nær et udgiftsstop i 2016. Der er plads til, at det offentlige forbrug kan stige med 10 øre per hundredkroneseddel – 0,1 procent Og det er så, efter vi i øvrigt i månedsvis et blevet skoset for, at var der ikke realvækst, ville man opleve ragnarok på jord. Så kommer regeringen nu selv med en økonomisk politik, som viser, at der altså er en lille tiøre i vækst, altså en vækst på 1 promille i de offentlige velfærdsudgifter i 2016. Det begynder ikke at hænge sammen længere. Man har skubbet en reform af elmarkedet, fordi der mangler en milliard kroner, man bærer regninger med sig hen over valget, en togfond, der er ved at skride med 9 milliard kroner, fordi det fundament, regeringens økonomiske politik hviler på, ikke holder vand. Og så er det bare, jeg spørger: Kan vi forvente, at regeringen umiddelbart efter nytår inviterer os til nye forhandlinger om, hvordan vi får væksten igen, sådan at økonomien kan begynde at hænge bedre sammen  (Formanden:  Ja tak!), og så statsministeren måske kan komme i en situation, hvor der er udsigt til, at de valgløfter, hun udstikker, også har en chance for at kunne finansieres efter næste valg?