Kommentar:  Det her er jo igen et eksempel på, at Venstre ikke rigtig har styr på, hvad de mener. For Venstre har igennem lang tid problematiseret forsyningssikkerhedsafgiften og sådan set også PSO'en. Det har vi selvfølgelig lyttet til. Vi er også bekymret for for eksempel forsyningssikkerhedsafgiften, og derfor har vi nu, som en regering skal, fundet alternativ finansiering i forhold til forsyningssikkerhedsafgiften, og den vil vi naturligvis diskutere med vores forligsparter. Det er ikke sådan, at energiaftalen ophører eller ikke eksisterer eller grundlæggende er til genforhandling, men det er sådan i Folketinget, at hvis man ser en udfordring, er det netop op til regeringen og forligspartierne at finde en bedre løsning. Det har vi så foreslået. Og endnu en gang ser vi jo, at Venstre er fuldt ud i stand til at kritisere noget, som de selv har været med til og delvis selv har opfundet, men er lidt mindre i stand til at finde en konkret løsning. Nu er det jo ikke mig, der skal stille spørgsmålene i dag, men jeg tror da, offentligheden ville have en interesse i at finde ud af, hvordan det skal finansieres, hvis Venstre ønsker at afskaffe forsyningssikkerhedsafgiften. Det tror jeg ville være rigtig interessant at høre noget om, også fordi det, vi ser blandt de borgerlige partier i øjeblikket, er, at man er utrolig god til at fjerne afgifter eller lette skatter, men lidt mindre opfindsom, når det handler om konkret at lægge frem, hvordan tingene skal finansieres. Jeg skal understrege, at regeringen  har  svaret på det her spørgsmål, for regeringen  har  fremlagt et bud på, hvordan man kan finansiere en afskaffelse af forsyningssikkerhedsafgiften.

Svar:  Det er rigtigt, at regeringen har et forslag om at sætte skatterne op – i øvrigt med en skæv social profil ved at sætte bundskatterne op. Det er regeringens forslag. Spørgsmålet er, om det er et klogt forslag i forhold til de udfordringer, Danmark har. Statsministeren snakker meget om et stemningsskifte. Jeg håber ved gud, at det snart kommer, og nu taler jeg om det i forhold til økonomien, for der er brug for et stemningsskifte. Der er det jo bare lidt bekymrende, at regeringen zigzagger. Vi har lavet skatteaftale med regeringen, hvor vi har sat skatterne nederst Vi lavede faktisk en aftale så sent som her i efteråret i finansloven, hvor vi fremrykker nogle af skattelettelserne til folk med små indkomster. Det er knap blevet forår, før regeringen opererer med tanken om at sætte skatterne op igen. Det skal åbenbart ske i en eller anden isoleret øvelse hos skatteministeren, og efter påske, må man forstå, har regeringen så en tanke om at vi skal have nogle vækstforhandlinger, som jeg troede gik ud på, at skatter og afgifter skulle sættes nederst Men det bliver man selvfølgelig også usikker på, for jeg noterer mig jo, at økonomiministeren, som vel har et ord at skulle have sagt, siger, at det ikke bliver jul to gange om året. Det er da muligt, men desværre er det jo fandens fødselsdag to gange om året. Det er sådan set det, der bekymrer mig. Jeg forsøger egentlig bare at komme ind til den politiske kerne. Jeg er helt med på, at vi selvfølgelig også skal give svar, og det er vi også parate til. Men det, der er det store principielle spørgsmål, når vi nu står med en energiregning, som er blevet dyrere end forudset, er: Hvad tager vi så på os her på Christiansborg? Er det at gøre regningen mindre? Eller er det bare at dele den anderledes ud? Der må jeg forstå, at regeringens tilgang indtil videre i hvert fald bare er at dele regningen anderledes ud. Der må jeg så tilkendegive, at det ikke er sådan, vi ser verden. Vi ser behovet for, nu hvor regeringen selv har åbnet energiaftalen ved at diskutere nogle væsentlige elementer i den, at få en bredere diskussion, hvor vi også ser på virkemidler, tidsplan og målsætning med den ambition at bringe den samlede energiregning ned på et niveau, der gør, at dansk erhvervsliv kan være internationalt konkurrencedygtigt.