kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Jeg gentager gerne mig selv en gang til for – arveprins Knud blev der sagt i sin tid, nu er det denne gang for – fru Louise Schack Elholm. Vi overtog et kæmpe hul i kassen, 96 milliard kroner er der i underskud på de offentlige finanser. Det er et kæmpe hul. Det er et håndværkertilbud, vi overtager. Derfor har vi været nødt til at prioritere benhårdt, men vi har prioriteret og fremrykket investeringer i den almene sektor. Vi prioriterer faktisk sådan: 10,1 milliard kroner i 2011, 15,1 milliard kroner frem til 2013 og mere end 20 milliard kroner frem til 2016. Der er et kæmpe efterslæb, som er oparbejdet under den tidligere regering, og jeg vil gerne sige, at jeg ikke håber, at Venstre vil stille sig i vejen for det her. Så vil jeg sige, at jeg selvfølgelig vedgår mig både arv og gæld. Vi er gået til valg på ét grundlag, vi har nu lavet et nyt regeringsgrundlag, og jeg er stolt over og glad for de prioriteringer, der ligger, for her tager vi nemlig hånd om en række problemer, samtidig med at vi ikke bruger penge, som vi ikke har.

Svar:  Når ministeren til Boligen, nummer 11, oktober 2011, udtaler: »Enten tilslutter en ny regering sig det boligforlig, der ligger, eller man forhandler et nyt på plads« og dele af regeringen allerede er dækket af forlig med boligaftalen fra 2010, lægger ministeren så med den førnævnte udtalelse i Boligen op til, at regeringen er parat til at begå forligsbrud på boligområdet?
Kommentar:  Det næste spørgsmål bliver jo så: Hvad gjorde herre Simon Emil Ammitzbøll-Bille selv som minister for at få styr på alt det rod, som der åbenbart er værd at have mistillid til? Men i forhold til det, som vi diskuterer i dag: Hvis der er en sigtelse, men ikke er rejst tiltale, er det vel ofte sket, at der så fremkommer nye beviser, og at sagen kommer i gang, og at man så finder ud af, at der er nok til, at man rejser tiltale. Omvendt er det, hvis en borger først er frikendt, vel så et andet forhold, fordi man jo i hvert fald normalt ikke kan sigtes for samme sag eller samme forhold to gange.

Svar:  Men det er jo stadig væk lidt voldsomt for et parti, der endda har taget ordet borgerlig ind i sit navn, at stå og sige, at man til et menneske, som staten ikke engang har fundet så vægtige beviser over for, at man har villet lave en sag ved domstolen, skal sige: I dit tilfælde bevarer vi nogle særlige oplysninger om dig, som vi ikke engang kan garantere at vi kan opbevare på en sikker måde. Det er da en utryghed for borgeren, som jeg synes at Nye Borgerlige og fru Pernille Vermund er med til at skabe. Jeg har slet ikke forstået, at det parti, som fru Vermund har skabt, var et parti, der var så statsbegejstret og så ligeglad med det enkelte individ.
Kommentar:  Ja, det er jo netop det. Jeg mener ikke, at det ene udelukker det andet. Jeg mener, at man samtidig godt kan registrere ting i forhold til lange sagsbehandlingstider, også selv om man får afviklet puklen i et nyt politiforlig. I Dansk Folkeparti stiller vi konstruktivt op – det bliver nok retsordføreren, justitsministeren får æren af. Men dermed også sagt, at der jo selvfølgelig skal handles på det her. Jeg tænker på perspektivet i forhold til længden: Hvad er perspektivet for, at man får løst det her? Og hvad er perspektivet for, at forbrydere ikke får nedsat deres straf, på grund af at der er for lange sagsbehandlingstider?

Svar:  Jeg er med på, at det ene ikke udelukker det andet. Jeg håber også, at spørgeren er enig i, at det, som vil være det bedste, vil være, hvis vi kan løse det grundlæggende problem, nemlig årsagen – det, at vi har så lange sagsbehandlingstider. For det er jo ikke bare skidt i de her tilfælde, det er skidt i alle tilfælde, hvor alle ofre må vente længe på, at retfærdigheden sker fyldest og den, der har begået en forbrydelse, får sin dom. Men spørgeren har også ret i, at det jo ikke skal forhindre os i at se på det, der er symptomet, nemlig at det så giver sig udslag i afsigelser, hvor det giver en lavere straf, fordi der har været lang sagsbehandlingstid. Men det mener jeg sådan set godt vi kan og navnlig med udgangspunkt i den redegørelse, jeg som sagt har bedt om.
Kommentar:  Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. De medlemmer, der stemmer for, bedes rejse sig. Tak. De medlemmer, der stemmer imod, bedes rejse sig. Tak. De medlemmer, der stemmer hverken for eller imod, bedes rejse sig. Tak. Afstemningen er afsluttet. (Afstemningen foretaget på den i forretningsordenens § 35, stykke 3, angivne måde). For stemte 9 (DF og Susanne Zimmer (UFG)), imod stemte 59 (S, V, KF, LA og ALT), hverken for eller imod stemte 27 (RV, SF, EL og NB). Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Kommentar:  Jamen altså, jeg synes ikke, det ene udelukker det andet overhovedet. Jeg kan bare konstatere, at der, siden vi havde det her forslag og behandlede det her i Folketingssalen med de samme intentioner i 2015 og i 2016, ikke er sket forbedringer på området. Der er ikke sket forbedringer for de familier, vi drøfter her i dag. Tværtimod ser vi jo en stor mistillid i forhold til systemet og i forhold til det med at få den rigtige hjælp og støtte. Så derfor er vores grundlæggende ønske, at man skaber en fleksibel hjælp i forhold til det her område, at man ikke skal være afhængig af, om hjælpen er bevilget fra sundhedslovgivningen eller i forhold til forvaltningen i skoleregi eller i forhold til servicelovgivningen, og at man ligesom tænker det hele sammen, så man undgår det der silotænkning, der jo hele tiden er.

Svar:  Tak. Til det sidste vil jeg gerne give ordføreren ret i, at der er for mange steder, hvor der er silotænkning. Så tror jeg egentlig godt, at jeg her til sidst i det her spørgsmål vil komme med en opfordring til Dansk Folkepartis ordfører. Altså, jeg kan jo sige, at det er korrekt, at vi har behandlet det her flere gange, og Dansk Folkepartis ordfører har været rigtig dygtig og entusiastisk i forhold til at bringe det her frem i salen igen og igen, men kunne det være en idé at prøve på at samle et flertal, så det også flytter noget, frem for at Dansk Folkeparti fremsætter beslutningsforslagene alene?
Kommentar:  Jamen for mig er det vigtigt, at den enkelte borger behandles med respekt og værdighed, og derfor handler det selvfølgelig om, hvad der er betydningsfuldt for den enkelte. Men som nævnt i min tale vil Sundheds- og Ældreministeriet samarbejde med Børne- og Socialministeriet og igangsætte det her serviceeftersyn af magtanvendelsesreglerne, og så må vi se, hvad der kommer ud af det. I dette serviceeftersyn vil vi se på reglerne bredt, herunder på reglerne om de særlige døråbnere. Reglerne er der jo for at understøtte medarbejderne, som derfor kan drage omsorg for beboere med demens. Altså, det er vigtigt for mig at understrege, at vi jo ikke bare kan låse beboere med demens inde. En beboer med demens kan jo også være dørsøgende, fordi vedkommende gerne vil ud at gå en tur. Så i dette tilfælde må medarbejderen tilrettelægge plejen og omsorgen, så den enkelte beboer kan imødekommes med de behov, vedkommende har.

Svar:  Tak for svaret. Det er selvfølgelig rart, at der kommer et serviceeftersyn af de her bestemmelser, men det er også ret afgørende for resultatet, med hvilken indstilling man laver det her eftersyn. For når man nu er i gang med at indføre mere tvang over for varigt inhabile i forhold til behandlingsområdet, kunne man jo godt få den tanke, at regeringens linje i den her sag også er, at man laver det her serviceeftersyn for at se, hvor man kan putte mere tvang og mere fast pleje ind i ældreplejen. Så vil ministeren måske løfte sløret for, hvad hensigten med det her serviceeftersyn er? For om det er at rydde op i mulighederne for tvang, eller om det er at indføre flere muligheder for tvang, er ret afgørende for, hvilken ældrepleje vi får ud på den anden side af et sådant serviceeftersyn.
Kommentar:  Ja, for smittespredningen er jo også slem nu. Det giver da bestemt også mening med rengøring nu, og heldigvis bruger institutionerne faktisk rigtig meget tid på at rengøre lige nu og forebygge smittespredning. Problemet er, at der ikke er kommet en melding fra regeringen om, at man vil dække de udgifter. Det har man bare skrevet at man vil tage på et senere tidspunkt. Så ender kommunerne Køge, Holbæk, Syddjurs, Norddjurs og Nyborg med selv at stå med den regning for alt det ekstra rengøring, de laver lige nu, eller kommer regeringen til at sige, at det vil de selvfølgelig dække, for der er brug for forebyggende tiltag nu, ligesom der var i foråret?

Svar:  Jamen altså regeringens politik er fuldstændig klar: Staten vil kompensere kommunerne for de merudgifter, der er forbundet med corona i 2020. Det er så klar, meldingen er. Og når jeg står og læser den op, er det fordi den kommer direkte fra Finansministeriet, hvis kasse jeg ikke har nøglerne direkte til. Derfor er det vigtigt for mig at sige, at den melding jo er Finansministeriets. Der er masser af kommuner, der har fået det her til at fungere, og derfor er det også min bedste overbevisning, at med det ekstra tryk, vi kan lægge ind, må vi også kunne få det til at fungere i de sidste kommuner. Så det er bare for at sige, at de penge er sat af, de penge  skal  ud at arbejde. De steder, hvor det ikke er tilfældet, skal vi simpelt hen have det at vide, sådan at vi kan gøre noget ved det. ( Jacob Mark  (SF): Det var en dejlig melding).
Kommentar:  Det er jeg rigtig glad for, og der skal lyde en opbakning og et løfte om en konstruktiv tilgang fra Socialdemokratiets side i forhold til at løse det her problem. Jeg er jo bare lidt bange for, at den der meget store PSO-opgave, som har ekstremt stor betydning for virksomhederne, indimellem bliver gidsel i et spil mellem Dansk Folkeparti og Liberal Alliance og regeringen, som af hensyn til sine støttepartier ikke kan få løst det her problem, som desværre ikke, ligesom skattereformen, bare kan udskydes hele vejen igennem regeringsperioden. Vi er jo nødt til at erkende, at det her er lidt mere akut, og derfor håber jeg, at ministeren kan bekræfte, at man regner med at løse det her til tiden, uanset om man kan få enighed om en skattereform eller ej.

Svar:  Jeg deler ikke spørgerens sådan lettere mystiske forestillinger om, hvordan den her opgave skal håndteres. Vi tager den faktisk i regeringen rigtig, rigtig seriøst. Jeg håber også, at spørgerens parti vil indgå i drøftelser om, hvordan vi får skabt den rigtige løsning fra den 1. januar 2017. Det her er så alvorlig en opgave, at vi ikke bare kan drille hinanden i Folketinget med den.
Kommentar:  Ja, for man kan sige: Hvad skulle morderen her gøre? Skulle han komme tilbage og anlægge sag imod udlændinge- og integrationsministeren, fordi han vil have sine penge? Lad os håbe, at det, Kristeligt Dagblad skriver, er rigtigt, nemlig at han vil rådne op i et syrisk fængsel – det ønske tror jeg vi alle sammen deler. Men jeg tror, at ministeren forstår, at det her er en sag, der optager os meget, og jeg tror, det gælder alle. Jeg kan ikke forestille mig, at der, hvis ministeren fremsætter et lovforslag med tilbagevirkende kraft, skulle være et eneste medlem af Folketinget, som ville stemme imod det.

Svar:  Jeg tror, at alle, der læste de i øvrigt meget gode artikler i Kristeligt Dagblad, sad tilbage med en fornemmelse af væmmelse over, at penge, der kunne være brugt på at forbedre det her samfund, tilsyneladende skal udbetales til en mand, som angiveligt har stenet – det er jo helt vanvittigt – sin ekskone og et barn. Det kan der ikke være to synspunkter om. Selv om han formentlig ikke ville komme til Danmark og anlægge sag mod den danske stat, er det trods alt sådan, at vi er nødt til at forvalte efter lovens regler, og hvis vi er utilfredse, må vi ændre loven. Det er så det, jeg prøver at gøre.
Kommentar:  Afdelingschef ved Statens Serum Institut Tyra Grove Krause sagde tilbage i november, og jeg citerer: »Sammenligner man smittetal i Finland, hvor grundskoler har været lukkede, og Sverige, hvor skolerne har været åbne gennem hele epidemien, ses der ikke en forskel i incidensen for bekræftede covid-19 tilfælde hos børn i alderen 1 til 19 år.« Anerkender ministeren det? For hvis ministeren ikke gør, modsiger ministeren jo netop myndighederne, som han ellers læner sig op ad. Og hvis ministeren anerkender udsagnet fra Statens Serum Institut, hvorfor er skoler og gymnasier så ikke åbnet for længst?

Svar:  Altså, jeg ved ikke, hvad der ligger i sådan en debat her, men man vil åbenbart tegne et billede af, at den her regering skulle have et eller andet politisk ønske om at holde børn hjemme fra skolen. Hvorfor skulle vi dog have det? Vi har kun et ønske om at få dem tilbage i skolen – hvorfor skulle vi have nogen som helst andre mål? Men det, vi kan se, er, at siden vi – og det var godt, vi gjorde det, og jeg står ikke og roser os selv for det, men det var det rigtige at gøre – fik de mindste klasser tilbage i skole, kan vi nu spore, at der  er  en stigning i smitten i de aldersgrupper. Det er jo helt faktuelt, og det er det, der er situationen. Det er på et lavt niveau, og vi kan håndtere det, men det er situationen.
Kommentar:  Jamen jeg er da glad for den politiske tilkendegivelse, som ministeren kommer med, nemlig at hvis man vil gå videre med det her, tager vi først en politisk runde og vurderer, hvad der er realiserbart. Det takker jeg for, men jeg håber ikke, at vi kommer dertil.

Svar:  Jeg fik jo næsten en spørger, der er tilfreds med svaret. Det er altid glimrende. Og det er rigtigt, nu må den her proces køre og så kommer den her vurdering af de ideer, der er kommet ind. Og mon ikke, at det ender med det, vi begge to tror, nemlig at der er en del af de forslag, blandt andet det her forslag, som er uden for den skive, vi har sat op for det her arbejde. Men det må vi så se. Det kan være, at vi bliver bekræftet i det. Det tror jeg.
Kommentar:  I denne sag har vi jo fulgt grundlovens bestemmelser, og det vil sige, at vi har undersøgt, om en patentdomstol medfører, at der afgives suverænitet, og det gør den. Derfor har vi på baggrund af den afstemning, vi har haft her i Folketinget, hvor der jo var et markant flertal for en patentdomstol, bedt danskerne om at tage stilling, og det har vi gjort efter grundloven. Og det vil selvfølgelig sige, at vi i forhold til afstemningen også respekterer grundlovens bestemmelser.

Svar:  Men det, statsministeren siger her, betyder jo på dansk, at man åbner for den teoretiske mulighed, at der faktisk kunne være et nej, men at det nej ikke er stort nok til at blokere. Og det er egentlig den diskussion, jeg gerne vil have. Jeg kender godt grundlovens bestemmelser, og jeg kender også forfatningskampen, og jeg ved, hvilke dybe overvejelser der var bag det regelsæt, der er skabt. Jeg tror bare, man er nødt til at forholde sig til det, man kunne kalde psykologien i det her. For mig er den afstemning, vi skal have på søndag, ikke den første, vi skal vinde – og jeg vil gerne vende tilbage til det senere – vi skulle gerne vinde nogle flere, der så at sige normaliserer dansk medlemskab af EU. Og jeg tror, at vejen derhen ville blive belagt med meget tunge barrierer, hvis man forestillede sig – og jeg vil kæmpe for, at det ikke sker – den teoretiske situation, at der var et nej til patentet, men at nejet ikke var stort nok, fordi det ikke udgjorde 30 procent af de stemmeberettigede, og at det derfor ikke blev respekteret.
Kommentar:  Jeg vil sige, at jeg personligt da i hvert fald aldrig ville drømme om et sundhedsvæsen, hvor det offentlige havde monopol på al behandling. Altså, jeg glæder mig da sådan set over, at patienterne trods alt i begrænset omfang også har friheden og dermed det frie valg til også at kunne stemme med fødderne og vælge noget andet, når det er, at det offentlige ikke altid kan levere behandling hurtigt. For at blive konkret med hensyn til det, jeg spurgte om til sidst, så kunne det måske være rart, hvis ministeren også forholdt sig til det, der blev spurgt om i forhold til brug af udbud i regionerne. Mener ministeren, at regionerne bør benytte sig mere af at sende opgaver i udbud nu her i den kommende regionsperiode, eller mener ministeren, at der ikke er behov for at spørge til prisen i regionerne?

Svar:  Det sidste først: Nu er det jo ikke mig, der står for driften af sygehusvæsenet, det er regionerne, så jeg vil da opfordre spørgeren til at drøfte det med regionsrådsformændene. Spørgeren kunne starte med sin egen partifælle i Region Syddanmark, der, som jeg husker tallene, er den region, der benytter sig mindst af privathospitaler. Så hvis det var så bragende god en løsning på de udfordringer, vores sundhedsvæsen står over for, som Venstres sundhedsordfører mener det er, så havde man vel også opdaget det i den Venstreledede region. Det var bare en tanke. Så må jeg bare sige til det her med at fordreje ordene: Jeg snakker ikke om, at det er min drøm, at vi skal have et samfund, hvor fællesskabets institutioner i sundhedsvæsenet er så stærke, at folk kan vente i al evighed. Det er jo netop det, der er grundpræmissen. Min drøm er da, at vi kan have så stærkt et fælles sundhedsvæsen, at der ikke er så lange ventelister, at der er behov for at trække på de private. Det er en principiel betragtning, det er ikke noget, der handler om at føre en konkret politik, hvor man bekæmper privathospitaler. Den tidligere regering må tage på sine skuldre at have ført en politik, hvor man systematisk overbetalte privathospitalerne for at skabe et privat marked. Vi gør ikke det modsatte fra den nuværende regerings side, vi er faktisk mest optaget af, at patienterne får den behandling, de har brug for.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Der er ingen, der beder om ordet, så vi går til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes nu. Afstemningen slutter. For lovforslaget stemte 58 (V, DF, KF, LA og Christian H. Hansen (UFG)), imod stemte 49 (S, SF, RV og EL), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.
Kommentar:  Kan vi så forvente, at der til mødet her på fredag fra ministerens side ligesom er lavet en overordnet kortlægning – nu bliver det kaldt en bruttoliste, men jeg tænker, at det sådan lidt er en kortlægning – af, hvor de faglige huller er, og hvor de største udfordringer er, der har været på grund af den virtuelle undervisning, så man derfra kan gå ind og sige, hvad det så er, der skal til?

Svar:  Nej, og det er jo, fordi man ikke kan lave en kortlægning af de faglige huller, når vi står midt i nedlukningen. Og man kan sige, at vi jo har utrolig meget erfaring, i forhold til hvad vi havde i foråret. Når jeg har tyet til internationale erfaringer, er det jo, fordi man andre steder har haft længere perioder med nedlukning, og derfor kan vi trække på de erfaringer. Men man kan ikke kortlægge, hvad skolehullerne er, mens vi står i det. For nuværende gælder restriktionerne frem til på søndag, og der er kæmpe forskel på, hvad det er for faglige huller, vi taler om, i forhold til om der kommer en forlængelse, og i givet fald hvor lang den kommer til at være. Og derfor er det på nogle stræk det samme som i foråret, altså at der er nogle ting, vi ikke kan afdække. Til gengæld er der rigtig mange andre ting, vi kan afdække, og man kan sige, at lige nu kan vi jo glæde os over, at vi i sommers i fællesskab faktisk satte en undersøgelse af den første nedlukning i gang, for det betyder, at vi om relativt kort tid, det vil sige inden for den næste måneds tid – altså lige om lidt – har færdige resultater af, hvad skolenedlukningen havde af konsekvenser på dansk jord, i en dansk kontekst, med danske elever, med den danske lærerstand. Og det vil selvfølgelig gøre vores beslutningsproces utrolig meget nemmere.
Kommentar:  Man kan sige, at det jo ikke engang er Rune Lunds verden, det er verden, som den er. Det er lovgivningen, som den er, lovgivningen, som regeringen og folketingsflertallet burde rette ind efter. Den masseovervågning, der foregår, er ulovlig, og derfor bør den stoppe. Det burde være udgangspunktet for diskussionen i dag. Så er det rigtigt, at det giver os nogle udfordringer. Det er jo simpelt hen en diskussion om, hvor meget overvågning vi skal lave over for borgerne for at sikre borgernes frihedsrettigheder. Det er jo sådan, at hvis vi alle sammen fik indopereret en chip i armen, og vi kunne blive overvåget døgnet rundt af efterretningstjenesterne, ja, så ville politiet have de mest optimale muligheder for at efterforske kriminalitet. Det er jo bare ikke sådan et samfund, vi ønsker os. Grænsen skal trækkes et sted, og EU-Domstolen har nu i to omgange trukket grænsen et meget klart sted og sagt, at den masseovervågning, vi har, er ulovlig, og det bør vi efter vores mening følge.

Svar:  Jeg er bare nødt til at spørge igen, og lad mig gøre det lidt mere konkret: Hvis der i den verden, som EU-Domstolen lægger op til der skal være fremover, hvor den her form for logning ikke kan finde sted, skete et mord i foregående uge, hvordan mener Rune Lund så, at politiet skulle indhente masteoplysninger på, hvem der var i det pågældende område? De oplysninger ligger teleselskaberne jo så efter dommen ikke længere inde med. Kan Rune Lund ikke se, at det giver ualmindelig kraftige problemer i politiets efterforskning, og er det tilfredsstillende?
Kommentar:  Vi deler jo sådan set standpunkter her, nemlig at det er totalt uacceptabelt, at lande ikke vil tage imod deres egne statsborgere. Det vil de fleste lande også, men der er nogle, der ikke vil, og det er totalt uacceptabelt, og så hænger vi ikke bare på den kulturelle udfordring og den politiske hovedpine, men også på en kæmpe økonomisk regning, og derfor skal vi selvfølgelig gøre alt, hvad vi kan, for at få de her lande på bedre tanker, og her kan visumrestriktioner være et værktøj, og udviklingspolitikken, udviklingsbistanden, kan være et andet. Her hejser jeg bare lige det ene flag, at der er forskel på, om vi giver stater penge eller humanitære organisationer penge.

Svar:  Jo, men igen, minister, og vi kommer nok tilbage til det på et tidspunkt, så er det, at jeg i høj grad savner, at der er noget konkret handling. For det nytter jo ikke noget, at vi deler holdninger, hvis ikke også handlingerne følger med i de holdninger, man nu engang har. Det er derfor, jeg forsøger at presse ministeren til at være mere konkret, og jeg skal måske stille et skriftligt spørgsmål: Hvad er det for nogle lande, der ikke vil tage imod? Hvor meget giver man de forskellige lande, der ikke vil tage imod, i ulandsbistand? Uanset om det er hjælp til det ene eller det andet eller det tredje, så er det altså danske skatteborgere, der er med til at betale, og det er helt, helt urimeligt, at man ikke kan få andre lande til at tage imod egne borgere. Man er nødt til at lægge et pres på det.
Kommentar:  Jamen altså, man kan sige, at regeringens grænse er nået, for vi har jo konstateret, at under den forrige regerings 10 års ledelse af det her land har vi mistet produktionsarbejdspladser. Den udvikling er vi uenige i, og derfor har den nye regering sat sig for at vende udviklingen, for det er helt afgørende, at vi får flere produktionsarbejdspladser. Får vi flere produktionsarbejdspladser, har vi også en større sikkerhed for, at virksomhederne fastholder deres udviklingsafdelinger og forskningsafdelinger i Danmark, og så får vi generelt flere arbejdspladser, både til ufaglærte og til højtuddannede. Vi er meget bekymrede over, at vi igennem så mange år har mistet arbejdspladser, ikke mindst i produktionsdelen af erhvervslivet, så jeg deler spørgerens bekymring. Vi skal have vendt den udvikling, som har fundet sted igennem de seneste 10 år.

Svar:  Når nu ministeren hører fra forskellige virksomheder, at det her altså ser ud til at gå den stik modsatte vej af det, der er regeringens hensigt, er regeringen så positiv over for at gå ind og bremse sukkerafgiften, altså hvis vi kan se, at det går ind og skaber en øget arbejdsløshed, som virksomhederne er så bekymrede over, en bekymring, som vi også deler i Dansk Folkeparti?