kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Vi har i Danmark en mindretalsregering, og vi har også en mindretalsregering, som brænder for noget. Vi ønsker at gøre mere i forhold til social dumping. Vi ønsker at prioritere de ældre. Og det har vi en mulighed for at gøre sammen med vores parlamentariske grundlag, Enhedslisten. Vi har i det hele taget en mulighed for at kunne gennemføre en rigtig fornuftig finanslovsaftale med Enhedslisten, som indeholder både alt det grønne, det sociale og omsorgen for de mest sårbare medborgere i det her land – og det er en rigtig god skitse, der lige nu ligger på bordet. Regeringen har ikke lagt skjul på, at vi foretrækker den skitse, som nu ligger på bordet, og som vi har lavet sammen med Enhedslisten. Men vi er også en mindretalsregering, og det er også derfor, at vi i dag – og igen vil jeg sige, at vi har været meget åbne om det, også over for Enhedslisten – har sagt, at hvis vi ikke kan opnå flertal for den skitse, der ligger nu, så forsøger vi nu med andre. Og det er så – i hvert fald foreløbig – Venstre, Dansk Folkeparti og Konservative, som kommer til forhandlinger i dag. Vi er meget tilfredse med, at de kommer. Det er vi meget glade for at der også er givet tilsagn om her i dag. Men der skal ikke lægges skjul på, at den skitse, som ligger på bordet, og som vi har præsenteret Enhedslisten for, holdningsmæssigt er en, regeringen ville være meget tilfreds med at få gennemført. I forhold til satspuljen er der jo ikke nogen tvivl om, at vi også skal indgå en satspuljeaftale. Vi vil også godt gå langt for at imødekomme alle oppositionens ønsker. Jeg er ikke et sekund i tvivl om, at vi nok også skal nå en satspuljeaftale.

Svar:  Jeg er da glad for, at det lige blev berørt til sidst her, og det er da fint, at regeringen gerne vil gå langt. Så kunne statsministeren måske oplyse, hvornår regeringen begynder at sætte sig i bevægelse. Jeg kloger mig ikke på det forhandlingsforløb, der har været mellem regeringen og regeringens parlamentariske grundlag. Altså, jeg kan undre mig over, at vi nu er 3 uger ud over normal standard, at man ikke kan opfylde de krav, som Folketinget selv har fastsat, til ændringsforslag til finanslov og fremsættelse af lovforslag et cetera Det kan man undre sig over. Man kan undre sig over, hvorfor regeringen har valgt at tage nogle uger ud af den nationale politik for at kunne koncentrere sig om alt muligt andet. Men det er jo sådan set op til regeringen og Enhedslisten at diskutere den sag. Jeg diskuterer den sag, som mit parti med sikkerhed har en aktie i, nemlig Satspuljen, hvor det altså er sådan, at det kræver, at alle satspuljepartierne er med. Der har ikke været holdt noget møde hos sundhedsministeren siden den 25. oktober, og jeg beder egentlig bare statsministeren om at bekræfte, at regeringen ikke hævder at have en finanslovsaftale, før også det element er på plads. Det er sådan set bare det, jeg beder om at få bekræftet.
Kommentar:  Jeg tror, at der nu sidder rigtig mange og ser den her debat på tv, og at de har lidt svært ved at forstå, hvad det er, finansministeren egentlig siger, for det kan jo ikke passe, når statsministeren i øvrigt også er kommet med nogle meget klokkeklare udtalelser om, at man stod bag efterlønsforliget – der var ro om efterlønnen, folk kunne trygt regne med den. Man kan jo ikke på den ene side sige det og så på den anden side nu stå og sige: Jamen altså, nu er vi klar til at smadre efterlønnen, folk skal ikke længere have efterløn, for vi mener, det er roden til alt ondt. De to ting hænger jo ikke sammen. Derfor tror jeg, at der er ganske mange mennesker, der har meget, meget svært ved at forstå, hvad det er, finansministeren siger. Man har vedtaget en finanslov og sagt til befolkningen, at regningen for krisen var betalt nu. Nu var regningen samlet op, der var ingen grund til at lade den ligge, nu var regningen for krisen betalt. Tror finansministeren ikke, at der er rigtig mange efterlønsmodtagere, som har lyttet til det, og som undrer sig over, at man nu er klar til at bryde et forlig, som er bredt funderet, som er historisk vigtigt, og som mange efterlønsmodtagere har indrettet og vil indrette sig efter, det gælder ikke mindst deres private pensionsopsparinger?

Svar:  Tingene flytter sig jo i virkelighedens verden, og det er jo det, man er nødt til at tage bestik af, når man er i regering. Derfor tror jeg, at ganske mange mennesker godt er klar over, at tiderne har skiftet fra 2008, hvor vi kunne alting, hvor der var store demonstrationer på slotspladsen om, at der nu skulle ske noget på velfærdsområdet, og indtil i dag, hvor vi må konstatere, at vi har mistet 200.000 arbejdspladser i den private sektor, og at vi kæmper for at få bekæmpet arbejdsløsheden. I modsætning til Socialdemokratiet, som tilsyneladende har fundet en mirakelkur, hvormed man med gældsætning kan løse alle landets problemer, så ingen opdager noget som helst, så tror jeg, at jeg må sige, at regeringen ser realiteterne i øjnene. Når man skal ud af en krise, og det ved folk fra deres private økonomi derhjemme, at hvis den ikke hænger sammen, er man jo nødt til at træffe nogle dispositioner, og der har vi truffet det valg, at frem for at bruge penge på at trække raske mennesker ud af arbejdsmarkedet vil vi hellere bruge dem på at hjælpe de nedslidte, som naturligvis ikke skal arbejde, men samtidig skaffe os et økonomisk råderum, der gør, at vi ikke skal ud at skære ned på kernevelfærden.
Kommentar:  Tak for besvarelsen af mit spørgsmål. Ministeren kan jo noget, som ikke så mange andre kan. Han kan få det til at lyde, som om der bliver paradisiske tilstande på Læsø. Det er ingenlunde tilfældet. Man har afleveret et budget med et underskud på 8-9 million kroner, og det er jo derfor, at jeg spørger. Kan ministeren ikke bare lige for en god ordens skyld forklare det? For der er jo meget spin i det her. De kommuner, som man har givet 2,07 milliard kroner, havde fået for meget i en række år, og ministeren bruger så det udtryk, at det er, fordi de er blevet udsat for nogle pludselige tab. Men alle de kommuner havde fået alt for mange penge i forhold til en række andre kommuner, fordi der var fejl i udligningen af udlændinges kompetenceniveau. Derfor står vi jo tilbage med, at ministeren skal svare på, hvordan det kan være, at nogle kommuner har så meget besvær med at få tingene til at hænge sammen som for eksempel Læsø. Jeg kan garantere ministeren for, at kommunalbestyrelsen på Læsø har brugt flere møder på at finde ud af, hvordan man kan få det her budget til at hænge sammen, modsat det, de har gjort i Gentofte og København, hvor de har brugt så mange møder på at finde ud af, hvordan de skal bruge alle de penge, de er blevet tildelt. Der er en verden til forskel. Og ministeren er vel sat i verden for at sørge for, at man har et beløb til at drive skolevæsen, ældreforsorg og andre ting for, så vi har et land i balance. Det har vi altså ikke i dag, for Læsø er voldsomt under pres. Hvordan forholder ministeren sig til det?

Svar:  Jeg anerkender til fulde, at der er forskellige forudsætninger i de 98 forskellige kommuner. Det følger jo på en eller anden måde også af, at vi har et kommunalt selvstyre. Jeg vil også godt sige, at jeg da også er opmærksom på situationen på Læsø, da jeg har fået en henvendelse fra kommunen om den økonomiske situation. Det er også derfor, at Økonomi- og Indenrigsministeriet er gået i dialog med Læsø Kommune om, hvordan vi kan hjælpe dem, i forhold til hvordan de kan prioritere ansvarligt og få vedtaget et budget i balance.
Kommentar:  Det er vigtigt for mig at sige, at vederlagsdiskussionen tager udgangspunkt i den danske model, og det betyder, at man har to aftaleparter, og det er der ikke tradition for at vi politisk blander os i. Jeg har også indtryk af, at der er rigtig mange kommuner, som sådan set arbejder fornuftigt med vederlagsmodellerne. Men når det er sagt, er der mange andre ting og mange andre stræk, hvorpå man kan gå ind og styrke plejefamilieområdet. Det kan for eksempel være ved i højere grad at være opmærksom på, hvad for et behov barnet kommer med, og være opmærksom på, at en plejefamilie ikke kun skal kunne levere det at være familie og have nogle stabile familiemæssige relationer, men at der også for nogle børn er behov for en lidt mere behandlingskrævende vej, altså, hvor der simpelt hen er en plejefamilie, som har nogle kompetencer. Det har vi jo i dag i de typer, der er, og det tror jeg vi godt kunne styrke.

Svar:  Jamen med hensyn til at styrke plejefamilieområdet vil jeg sige, at det vil vi meget gerne være med til i Dansk Folkeparti, og vi vil også give dem noget ekstra hjælp og støtte. For somme tider har man en fornemmelse af, at de kæmper for at få den ekstra hjælp og støtte, der skal til, og som vi så det skildret i udsendelsen om Jørn, står de alene i denne svære situation. I dag er der en artikel på Altinget.dk, og jeg ved ikke, om ministeren har læst den, men ellers vil jeg opfordre ministeren til at læse den, og overskriften er »Plejebørn: Lyt til os - vi ved, hvad det handler om«. Deri står simpelt hen nogle tanker fra dem, og jeg synes, ministeren skulle læse artiklen, hvis ministeren ikke har læst den.
Kommentar:  Tak for svaret. Jeg er enig i, at imamloven, ghettoplanen, den nye finanslovsaftale er redskaber, som forhåbentlig vil kunne reducere det her problem på længere sigt. Jeg synes, at det er interessant, at ministeren er – hvad skal man sige – åben over for, at vi måske i et samarbejde forsøger at beskrive målet for integration bedre, og i den forbindelse mener jeg også, at det er vigtigt at lave nogle måleinstrumenter for integrationen. Jeg har tidligere kritiseret integrationsbarometret, som jeg ikke mener er et seriøst bud på en måling af integration i virkeligheden. Jeg kunne godt tænke mig, at Integrationsministeriet i højere grad lavede nogle undersøgelser på det her område, som så bagefter måske kunne bruges til forskellige måleinstrumenter. Jeg har for nylig stillet spørgsmål om, hvornår man sidst har undersøgt indvandreres ægteskabsmønstre, og det glæder jeg mig til at få svar på. Det mener jeg er en af de ting, som man bør kigge på, men jeg mener også, at man løbende bør følge udviklingen i værdier, fordi de undersøgelser, der ligger som en del af integrationsbarometret, jo er uden en vurdering af de værdier, der indgår. Der ville løbende værdimålinger, som bliver lavet en gang imellem, men som slet ikke laves regelmæssigt, være en meget, meget stor fordel, tror jeg. Så nogle klare mål og nogle klare praksisser kommunikeret ud til integrationsapparatet, samtidig med at man kunne have nogle undersøgelser, der kunne måle det her i højere grad, mener jeg kunne gavne det praktiske arbejde med de mennesker, der er i Danmark, som skal integreres – som der selvfølgelig stadig væk vil være nogle af. Men selv om vi har sat alle de her ting i gang, så der vil blive færre af dem, er det jo alligevel vigtigt, at de færre, der så er her, får muligheden for at blive integreret.

Svar:  Jeg diskuterer meget gerne de her ting, for vi har kun en interesse efter min mening, og det kan jeg også høre at fru Marie Krarup mener, og det er at få gjort op med det her uvæsen, for når man bor i Danmark, må man altså tage de demokratiske love til sig og tage vores fundament til sig. Længere er den sådan set ikke. Så er det jo sådan, at der i dag også er andet end integrationsbarometret. Der er jo for eksempel vores medborgerskabsundersøgelse, og der kan fru Marie Krarup have ret i, at det godt kan være, at begge dele kan laves bedre, og det må vi jo så kigge på. Jeg er sådan set enig i, og det tror jeg fru Marie Krarup mener, at vi jo ikke kan forlade os på, at det er de store dagblade, der laver undersøgelser i ghettoerne, og at det er dem, vi skal læne os op ad. Jeg mener også, at vi selv har en forpligtelse til at følge med.
Kommentar:  Det er jeg rigtig glad for at høre. Jeg ved jo, at regeringen har nogle støttepartier, som helst gerne ser de bliver fjernet, så det er betryggende at høre ministeren sige, at det er der ingen planer om. Men på trods af det laver beskæftigelsesministeren ligesom et modtræk til det, som ministeren siger. Det er da rigtigt nok, at der er nogle børn, der vokser op i fattigdom eller i hvert fald har noget mindre, men er det det her, der får børnene ud af fattigdom? Altså, ministeren har gentagne gange har sagt, at det her er en ydelse, der gør, at børn ikke vokser op i fattigdom. Er det måden, man løser det på, altså ved at give højere ydelser? Hvis de økonomiske incitamenter har en betydning, tror ministeren så virkelig på, at det er den rigtige vej at gå?

Svar:  Vi synes ikke, det er den rigtige vej at gå at skrue ydelserne tilbage til det niveau, der var, før man indførte integrationsydelsen, men vi mener, at de ydelsesniveauer, som den tidligere regering havde, var for lave, fordi der var for mange børn, der havde for store afsavn. Den seneste sænkning af integrationsydelsen var faktisk ikke engang trådt i kraft, for den skulle først træde i kraft her den 1. januar, og der ville man jo så komme yderligere nederst Det kan vi ikke støtte fra regeringens side, og det er derfor, vi har aftalt et midlertidigt tilskud til familier med børn, som er på de laveste ydelser, og så vil vi, efter ydelseskommissionen har færdiggjort et arbejde engang næste år, komme med et bud på, hvordan hele ydelsessystemet skal være skruet sammen.
Kommentar:  Jeg har selvfølgelig bemærket mig under hele coronakrisen, at Venstre har haft forskellige holdninger til mink – så skulle de aflives, så skulle de ikke aflives. Regeringens udgangspunkt har været helt klart hele vejen igennem: Vi lytter til sundhedsmyndighedernes og Seruminstituttets anbefalinger. Der er en klar risikovurdering om, at fortsat minkavl i Danmark giver en betydelig risiko for smitte og i øvrigt også en risiko, i forhold til om vores vacciner kommer til at virke. Det er på den baggrund, der er truffet beslutning om at aflive alle mink i Danmark.

Svar:  Nu har vores holdning jo været ret klar hele vejen. En af de ting, vi fik som begrundelse, også fra regeringen på pressemødet i starten, var, at der kunne være risiko for, måtte man forstå ud fra de ord, der blev brugt, at Danmark kunne gå hen og nærmest blive et nyt epicenter, også ordet et nyt Wuhan blev brugt, og at det kunne have en eller anden større konsekvens og betydning også globalt set. Så får vi også at vide på mødet her forleden, at smittetrykket jo ikke er stigende for nærværende. I forhold til cluster-5 har man ikke fundet nye tilfælde. Så der er noget der, der ikke hænger helt sammen. Er det ikke i sidste ende sådan en lidt forhastet hovsabeslutning?
Kommentar:  Skal jeg forstå det sådan, at Dansk Folkepartis ordfører ikke mener, at der er nogen indsatser, som man allerede på nuværende tidspunkt mener er fagligt velbegrundede? Mener DF ikke, der er noget, man kan tage fat på nu, noget, som man vil kunne gå i gang med i 2015? Altså, er det et stort spørgsmålstegn? Det er bare det, jeg spørger om. Eller kan Dansk Folkeparti pege på nogle ting, vi godt kan gøre allerede i 2015?

Svar:  Det er jo netop derfor, jeg siger, at man skal lytte til, hvad det er, jeg siger. Jeg siger jo netop ganske klart og tydeligt, at man kan gå i gang med de ting, man har beregnet har en god konsekvens for miljøet og ikke bare koster arbejdspladser, ikke bare koster for miljøet et andet sted. Derfor siger jeg, at der er områder, man sagtens kan gå i gang med. Det kunne være, at der var nogle af de her rørlagte åsystemer, hvor man kunne sige det ville give god mening, og så kunne man gå i gang med det. Det er fint nok for mig. Men jeg behøver ikke at have en stor forkromet plan for det eller melde nogle mål ind til EU eller til nogle andre overdommere et eller andet sted. Gå da i gang ude i kommunerne. Hvis det har en positiv effekt og de har pengene til det og de kan kompensere de landmænd, der eventuelt må afgive noget jord eller noget andet, så er det fint for mig, men det skal være gennembearbejdet og beregnet og ikke bare baseret på et gæt, når man starter gravemaskinerne.
Kommentar:  Når det har gjaldt politiet, er det et godt eksempel på, at politikerne var meget overbeviste om, at det ville være godt for optaget, og at alle andre syntes, det var en dårlig idé. Det viste sig så at være godt for optaget. Den diskussion går jeg helt fordomsfri til. Jeg vil bestemt ikke udelukke, at det også kan være en idé, og det synes jeg vi skal tage sådan en helt åben drøftelse om, som kræver lidt længere tid, end vi har til rådighed her.

Svar:  Det er også en diskussion, jeg gerne tager, men den kan jeg så forstå at vi udsætter til mødet i forligskredsen. Men jeg synes da, det er et utrolig spændende forslag, lad mig sige det sådan. En anden del af det, Fængselsforbundet har været inde på, er fleksibilitet i vagtplanlægningen. Det synes jeg da også er relevant. Jeg håber da som udgangspunkt – det kan være, at ministeren kan knytte nogle bemærkninger til det – at det er sådan i dag, at man tager hensyn til vores personale derude og sørger for at inddrage dem i de her ting. Men det kan være, at ministeren kan sætte et par ord på det.
Kommentar:  Det er altid dejligt med grundige svar, og jeg vil gerne sige tak for svaret. Jeg vil sådan set også sige tak for det samråd, som ministeren også nævnte. Grunden til, at jeg også tager det op i dag, er, at samrådet i høj grad handlede om KU og KU's lukning af små fag. Det respekterede jeg også på samrådet. Nu vil jeg så gerne spørge lidt ind til Syddansk Universitet, for jeg bliver sådan set grundlæggende bekymret, når universiteter, uanset om det er i København, Sønderborg, Slagelse eller Odense, lukker forskningsmiljøer. Det er netop det her med forskningsmiljøerne, jeg gerne vil kredse lidt om. Når man nu lukker de små fag, lukker man også forskningsmiljøer, og når man lukker forskningsmiljøer, mister man viden, som man ikke bare kan få igen, fordi man simpelt hen fyrer nogle af de mennesker, der sidder med en uvurderlig viden. I den her omgang vælger man på Syddansk Universitet, som ministeren sagde, at lukke europæiske studier, men for eksempel også fysik, kemi og biokemi – altså også nogle forskningsmiljøer inden for disse fag. Man vælger også at lukke forskningsmiljøet om marinarkæologi. Jeg respekterer, når ministeren siger, at hun ikke har nogen holdning til det, og jeg spurgte også lidt ind til det i forhold til de små fag på KU: Er det ikke også en ministers opgave at sikre, at der fortsat er stærke forskningsmiljøer? Er det ikke også en ministers pligt at have en holdning til, om vi i fremtiden for eksempel har brug for stærke forskningsmiljøer i fysik, kemi og biokemi på Syddansk Universitet? Det kunne også være græsk, latin, eller hvad ved jeg, på KU. Vil det altid være sådan, at hvis små fag lukker, vil ministeren bare sige: Det er ikke mit ansvar; jeg har ingen holdning; det er universiteterne, der suverænt selv bestemmer? Men vi har jo i princippet ingen garanti for de små fags overlevelse, hvis universiteterne på sigt vælger at prioritere, at det er de store fag, der skal overleve, fordi de måske er mere rentable. Tak.

Svar:  Det er sådan, at princippet er det samme, og det tror jeg også fremgik klart af de svar, der blev givet på det åbne samråd, og der er sådan set ikke forskel på, om det er et fag på Syddansk Universitet eller et fag på Københavns Universitet eller på et andet universitets institutioner. Det er nemlig reguleret i universitetsloven. Helt præcis er det universitetslovens § 3, stykke 1, der pålægger universiteterne at beslutte, hvilke forskningsbaserede uddannelser de vil udbyde inden for universitetets fagområder. Af samme lovgivning fremgår det også helt klart, at ministeren – det vil sige uddannelses- og forskningsministeren – ikke kan pålægge et universitet at udbyde nogen bestemt uddannelse. Så det er universitetets ledelsesansvar inden for de rammer, der er givet af regering og Folketing, at leve op til universitetslovens bestemmelser. Det er ikke en politikeropgave at fastsætte, hvilke fag der skal udbydes på vores universiteters institutioner. Det ønsker jeg at holde fast i.
Kommentar:  Jo, men jeg vil gerne have socialministeren til at erkende den præmis, at kommunen har nogle lovbundne udgifter til tvangsfjernelse af børn og så videre, som også er sket i de pågældende kommuner. Det er en lang, lang række forskellige ting, hvor man ikke kan skære ned på ydelsen, blandt andet også fordi den borgerlige regering over for hjemmehjælperne har fastlagt stramme systemer for, hvordan man skal dokumentere og så videre Her gør det ikke noget at lave et indgreb i de kommunale selvstyre, det har man gjort hundrede procent. Men når det drejer sig om det sidste, der ikke er, så har ministeren ingen bud på, hvor flottenhejmeriet er. Hvor er det, de har brugt for mange penge? Det må ministeren da have en melding om, for vi kan jo se, at det, de har sparet, og det, de er i gang med, ikke engang er nok, fordi ministeren kommer og fortæller, at kommunerne under et har brugt 4,9 milliard kroner for meget, deraf sikkert en pæn stor del i de tre kommuner, jeg nævnte før.

Svar:  Nu nævner spørgeren for eksempel tvangsfjernelse af børn. Hvis man ser på antallet af anbragte børn gennem de seneste år, har antallet sådan set stort set været konstant, men ser vi på, hvor mange udgifter der er brugt i forhold til anbringelse af børn, er de eksploderet gennem de seneste år, uden at nogen kan forklare hvorfor. Her mener jeg, det er ret essentielt, at vi går ind og ser på, hvad årsagen til det er, og hvordan det kan være, at kommunerne ikke kan styre leverandørsiden, for det er da påstanden, at vi ser en udgiftsvækst der. Jeg siger også, at økonomi og faglighed sagtens kan gå hånd i hånd. Vi har set nogle eksempler på nogle tilbud til nogle af vores svageste borgere, som på ingen måde gavnede de enkelte borgere, men til gengæld var hamrende dyre, hvorimod andre kommuner havde gjort det på en anderledes måde, som gavnede borgerne og også gavnede kommunekassen samt de medarbejdere, som var omkring de enkelte borgere, så jeg mener stadig væk, der virkelig er rum for forbedring.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.

Svar:  Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.