Kommentar:  Tak for spørgsmålet. Kontanthjælpsloftet skal sikre, at alle kontanthjælpsmodtagere vil opleve en mærkbar indkomstfremgang ved at tage et job til en løn i den lavere ende af lønskalaen. Loftet sætter en overlægger over de ydelser, som en kontanthjælpsmodtager samlet set kan modtage i kontanthjælp, boligstøtte og særlig støtte. Det betyder ikke, at vi sænker selve kontanthjælpen, og det vil jeg gerne understrege her. Med kontanthjælpsloftet vil det være sådan, at en typisk kontanthjælpsmodtager med tre børn fortsat vil kunne modtage cirka 406.000 kroner samlet set i offentlige ydelser. Det mener jeg er et helt rimeligt niveau, og som sagt står jeg gerne på mål for det. Boligen er helt afgørende for at have en velfungerende dagligdag, især for børnefamilier, og derfor har kommunerne også i dag en række muligheder for at sikre, at mennesker ikke bliver sat ud af deres lejlighed. For hovedparten af de kontanthjælpsmodtagere, der berøres af kontanthjælpsloftet vil den samlede ydelsesreduktion være på under 2.000 kroner, og den gennemsnitlige ydelsesreduktion vil være på omkring 1.450 kroner per måned. Jeg mener derfor også, at vi har fundet den rette balance mellem på den ene side at sikre, at det altid kan betale sig at arbejde, og på den anden side, at kontanthjælpen skal udgøre et rimeligt forsørgelsesgrundlag. Men jeg vil gerne medgive, at det at være på kontanthjælp kræver, at man holder hus med pengene og prioriterer, hvad der er vigtigst for den enkelte og for familien. Jeg vil afslutningsvis bare for god ordens skyld gøre opmærksom på, at boliglovgivning ikke hører under mit ressort, men er placeret i Udlændinge-, Integrations- og Boligministeriet.

Svar:  [Lydudfald] ... området ikke er under ministerens ressort, men jeg synes, tingene hænger sammen, i hvert fald i det her tilfælde, og det er også derfor, spørgsmålet er koblet til boligområdet. Som jeg tidligere påpegede i mit tidligere spørgsmål til ministeren, er der ingen tvivl om, at det selvfølgelig er vigtigt, at dem, der har mulighed for at arbejde, skal komme i arbejde, men igen har vi at gøre med en gruppe af personer, som har det rigtig, rigtig svært. Det er sådan, at både eksperter og interessegrupper fremhæver og påpeger meget klart, også i deres høringssvar, at loftet vil få konsekvenser for de mest udsatte grupper som psykisk sårbare personer, ikke mindst fordi den økonomiske stramning vil stresse dem og ikke gøre dem mere raske, men tværtimod gøre dem mere syge. Derudover har Bedre Psykiatri også været inde at sige, at det her ikke bare rammer den enkelte, men også rammer hele familien, blandt andet også børn, som faktisk på sigt også går hen og bliver psykisk sårbare. I KL's høringssvar er opmærksomheden meget tydeligt rettet mod personer med psykiske og kognitive handicap, hvor nærhed til relationer og stabilitet omkring velfungerende fællesskaber kan være afgørende. Derudover siger KL også, at der er en stor risiko for, at mange i målgruppen ikke ville kunne betale deres husleje. Set i lyset af også det tidligere spørgsmål vil jeg spørge ministeren om noget: Deler ministeren egentlig den her bekymring for, at vi altså har at gøre med en gruppe, der i den grad er stresset og bliver endnu mere stresset og mere syge og har svært ved også at kunne få økonomien til at hænge sammen med den konsekvens, at de kan risikere at miste deres bolig, og at det er svært at finde alternative boliger til dem?