kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Tak for det, formand. Og tak for opfølgende spørgsmål. Jeg vil også straks give en forbrugeroplysning til spørgeren om, at det, man kalder olivenolie, der så har ændret klassifikation, kaldes bomolie, og det er ikke sundhedsmæssigt risikabelt at indtage. Så derfor bør forbrugerne ikke være nervøse for det. Man kan tilmed lugte til sin olie, og så kan man derudaf vurdere, om det skulle vise sig, at den er god at spise eller drikke eller ej. Men det er ikke sundhedsskadeligt for forbrugeren.

Svar:  Jeg fik ikke rigtig noget svar på, hvordan ministeren ville handle, hvis det viser sig, at de næste prøveresultater viser det samme resultat, altså at det er uegnet til menneskeføde. Hvordan vil ministeren så handle der? Og er ministeren interesseret i at få ændret på, at der er nogle, der køber bomolie, og andre, der køber jomfruolivenolie?
Kommentar:  Nu er det jo Danske Havnes forslag, så jeg tror, det vil være lettest, hvis de kontaktede mig, sendte et brev eller noget andet. Så skal jeg selvfølgelig kigge på det. Det, man jo også må have for øje i den her sag og andre, er proportionerne, altså hvor meget affald der bliver samlet op. Nu er det 475 kroner per ton, og jeg ved ikke, hvor meget affald der bliver samlet op i danske havne, og hvor stort et problem det her udgør. Hvis det er meget affald og man vil løse det ved at lave en fritagelse, som jo er én model, og den, som herre Rasmus Prehn peger lidt i retning af, så kræver det jo noget administrativt bøvl at opgøre det ene og det andet, og der skal man kigge på, om den administrative opgave og arbejdsbelastning står mål med, hvor meget der egentlig bliver betalt i afgifter. Og der tror jeg det vil være formålstjenligt, at Danske Havne kvalificerer det. Så kan vi jo kigge på det. Vi bliver ikke politisk uenige om, at det kunne være en god idé at finde en god løsning på det her. Og det kigger saneringsudvalget så på.

Svar:  Jeg tror ikke, jeg vil spørge mere, men simpelt hen kvittere for skatteministerens gode og konstruktive måde at håndtere det her på. Jeg er glad for, at den problemstilling, jeg rejser, bliver taget alvorligt, og at skatteministeren som vanligt, som jeg kender ham fra Nordjylland, går konstruktivt og problemløsende ind i det. Det er en fornøjelse, og jeg håber på, at vi kan holde tæt kontakt om det her, så vi får fundet en løsning, der er bedre for miljøet end den, der er i øjeblikket.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. De medlemmer, der stemmer for, bedes rejse sig. Tak. De medlemmer, der stemmer imod, bedes rejse sig. Tak. De medlemmer, der stemmer hverken for eller imod, bedes rejse sig Tak. (Afstemningen foretaget på den i forretningsordenens § 35, stykke 3, angivne måde). For stemte 69 (S, V, DF, KF, NB og LA), imod stemte 26 (RV, SF, EL, ALT og Susanne Zimmer (UFG)), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Kommentar:  Det, som Venstres ordfører giver udtryk for, er, at det handler om, at skrivebordet skal stå et lidt andet sted. Kan Venstres ordfører ikke sætte sig ind i, at det har ret betydelige konsekvenser for den medarbejder, der for eksempel har sit job, sin familie og sit skrivebord i Rønne, og som nu skal flytte til Hillerød? Det er jo ikke resten af familien, som har fået nyt job i Hillerød, det er kun den enkelte person. Vil det ikke få konkrete konsekvenser for den person at skulle flytte fra Bornholm til Hillerød? Det synes jeg at ordføreren skulle tage at svare på. Så har jeg et spørgsmål vedrørende borgerperspektivet, for det her handler også om, hvad det er for en service, borgeren får. Hvordan vil Venstre sikre, at der skelnes mellem, hvad der er objektiv sagsbehandling og hvad der er mere individuel eller subjektiv sagsbehandling? Skal man for eksempel som borger have folkepension, så er det objektivt, men skal man have et brilletilskud eller fodbehandling, er det noget mere individuelt, hvor der skal subjektiv sagsbehandling til. Hvordan sikrer man, at det bliver kædet sammen? I dag foregår det jo samme sted, og det er netop i kommunens borgercenter.

Svar:  Som det også fremgår af sagen, skal man, hvis man ser det med borgerens øjne – og det synes jeg sådan set er en god vinkel at spørge og få svaret ud fra – stadig væk henvende sig hos sin kommune, som man altid har gjort, hvis man har et spørgsmål. Man stiller sit spørgsmål og får det formentlig lige så godt besvaret, som man altid har fået, og så tror jeg, at borgeren er meget afslappet over for, om den maskine, der så beregner det i sidste ende, står det ene, det andet eller det tredje sted. Det er sådan set ikke det, der er så afgørende. Det, der er afgørende, er lige præcis, at borgeren får det rigtige svar, og hvis man så har i baghovedet, at den her lov danner grundlag for, at der kan veksles nogle penge fra mindre administration til mere velfærd til lige præcis de samme borgere, så synes jeg sådan set, vi lidt nærmer os en win win-situation. For så vidt angår det med, at skrivebordet står et lidt andet sted, så prøv at se perspektivet en gang mere og tænk lidt over, hvor mange danskere der egentlig får nyt job hvert år. Vi ved jo, at der en meget stor omskiftelighed på det danske arbejdsmarked, og det er der nogle medarbejdere her, der også bliver en del af, så det betragter jeg egentlig som ganske naturligt. Det, man skal hæfte sig ved, er jo slutresultatet og outputtet, der kommer ud af det, og det er godt, og det tror jeg også at medarbejderne i sidste ende vil være tilfredse med.
Kommentar:  Jeg tror, herre Martin Henriksen og jeg snart skal på fængselstur sammen, for mit indtryk, da jeg sidst var på sådan en tur, var altså, at det netop ikke var hyggeligt. Men jeg bliver nødt til at spørge herre Martin Henriksen: Er det så sådan, at den her niveausænkning, vi er ude i, skal gælde alle indsatte i danske fængsler uanset etnicitet og uanset nationalitet? Skal det bare være dem alle sammen over en kam, lige meget hvilken straf man har fået? Eller skal det være sådan, at vi diskriminerer, så det kun er dem, der kommer med en anden nationalitet, der skal have det rigtig skidt?

Svar:  Altså, hvad er der egentlig galt i, at folk, der har overtrådt lovgivningen, har det lidt skidt med det? Det ved jeg ikke, og jeg synes, det er sådan en mærkelig måde at stille spørgsmålet op på, det må jeg sige. Det kan godt være, at det bare sådan er min opfattelse af retsfølelse og så videre, men altså, jeg synes, det er okay, at folk, der har overtrådt dansk lovgivning, hvis de tilmed er kommet udefra, får det lidt skidt over det. Det gør ikke så meget. Så vil jeg sige i forhold til niveauet, at jeg synes, vi skal se fordomsfrit på det. Jeg synes da også godt, vi kunne kigge på de penge, man får under visse omstændigheder i fængslerne, og som man så sender tilbage til sit hjemland. Det kunne da godt være, at man ikke skulle have det samme beløb. Det kunne også være, man slet ikke skulle have noget beløb at sende tilbage til sit hjemland. Det kan jo være, at det er med til at gøre det mindre attraktivt at komme til Danmark og begå kriminalitet. Så lad os da se fordomsfrit på det. Alt andet ville da være fjollet, når nu der er politikere herinde i parlamentet, der mener, at højere straffe til kriminelle udlændinge ikke er vejen frem, fordi det er blevet for hyggeligt at være i et dansk fængsel.
Kommentar:  Som jeg sagde tidligere, kan man godt leve og bo i Danmark uden at kunne svømme. Det er en kæmpestor fordel at kunne svømme, men man kan ikke med mening leve og bo her, hvis ikke man forstår, hvad ligestilling er. Og ligestilling er også, at vi svømmer sammen på tværs af køn og alder.

Svar:  Tak, fru formand. Finder ministeren det hensigtsmæssigt i et homogent samfund, at der bliver opført minareter i Danmark?
Kommentar:  Ministeren må jo sige, hvis jeg tager fejl, men det forekommer mig så, at vi er enige om, at hvis jeg som førtidspensionist har levet sammen med en kæreste, som arbejder, i for eksempel 1 år, så må kæresten ikke give mig penge til for eksempel en tandlægeregning, uden at jeg bliver beskattet. Min kæreste må ikke give mig penge til et kursus eller en scooter, uden at jeg bliver beskattet, fordi det nemlig ikke er fællesudgifter. Medgiver ministeren, at vi på den måde risikerer at beskatte de laveste indkomster fem gange? Altså, hvis jeg er førtidspensionist og har en kæreste, der arbejder, så bliver jeg beskattet af min førtidspension. Hvis jeg så får en udbetaling fra min forsikring på grund af en skade, der har bragt mig på førtidspension, så bliver jeg også beskattet af min forsikring. Derefter bliver jeg beskattet, fordi jeg bor sammen med en. Og derefter bliver jeg beskattet som følge af samleverafhængighed eller gensidig forsørgerpligt. Til sidst risikerer jeg at skulle betale en gaveafgift af mine penge til medicin eller til tandlægebesøg, hvis jeg har boet sammen med min arbejdende kæreste i under 2 år. Kan ministeren bekræfte, at det er korrekt? Og mener ministeren, at det er rimeligt, at de laveste indkomster risikerer femdobbelt beskatning?

Svar:  Jeg tror, belært af erfaringerne, for det første, at det måske er bedst, hvis der er et spørgsmål, der relaterer sig til en anden minister end den, der står her i salen, at man skal stille det til vedkommende, for så kan man få så præcis et svar som overhovedet muligt. Dernæst vil jeg sige, som vi også drøftede sidst, at hvis der er konkrete sager, hvor der er konkrete spørgsmål, så er skatteforvaltningen altid parat til at svare på de spørgsmål, og det tror jeg er den bedste måde at håndtere de her sager på.
Kommentar:  Jeg vil gerne spørge kort og godt om det, som ministeren var lidt inde på: Har man været inde at se på de konstruktioner og sagt, at de er helt i overensstemmelse med overenskomstmæssige ting osv.?

Svar:  Klinikkerne skal følge gældende overenskomst, Sundhedsstyrelsens kliniske retningslinjer og de øvrige lovgivningsmæssige forhold, der er. Og det er klart, at når man fører tilsyn, kigger man jo på, om de lever op til lovgivningen. Som ordføreren også ved, er det et risikobaseret tilsyn, som vi har, og det betyder også, at man ikke går rundt og kigger hos samtlige og ser, hvilken konstruktion der er. Men som jeg også startede med at sige, er det jo ikke konstruktionen, der er problemet, hvis kvaliteten er høj. Det er et problem, hvis kvaliteten bliver lav og danske borgere, som går til tandlæge, ikke kan være sikre på at få en høj faglighed og en høj kvalitet i den tandbehandling, de får. Og det er det, tilsynet skal være med til: at udpege de steder, hvor der kan være noget galt. Tilsynet skal også være med til, når de fører tilsyn, at se, om man lever op til den gældende lovgivning, der er på området.
Kommentar:  Selvfølgelig har det en betydning, at man holder igen på de offentlige udgifter. Det har blandt andet den betydning, at man skaber mere rum til den nære velfærd, fordi man kan lette skatter og afgifter, skabe flere danske arbejdspladser, få flyttet mennesker fra udenforskabet ind i fællesskabet, så de tager ansvar for og har mulighed for at have råderum i deres eget liv og deres egen økonomi. Det betyder da meget. Men nu forstår jeg så, at man ligesom skal se regeringen via de finanslovsforslag, der lægges frem. Jamen så ser vi jo helt ens på det, fordi vi lægger også finanslovsforslag frem år for år, og det gør vi også efter sommerferien, med respekt for et udgiftsstop, der jo vil vise, at man inden for rammerne af et udgiftsstop selvfølgelig kan løfte områder, som har høj prioritet, og der er da områder, der har høj prioritet for os. Jeg har jo ikke personligt sat mig i spidsen for i sin tid at fjerne ventelisterne for nu at føre en økonomisk politik, hvor vi for eksempel skal genindføre dem. Så der er da områder, der skal prioriteres, og inden for rammerne af et udgiftsstop viser vi det så finanslov for finanslov. Det er jo det, statsministeren siger regeringen skal måles på. Hvorfor skal vi som opposition måles på en voldsommere vægt end den, statsministeren vil veje sig selv af på?

Svar:  Der er ikke nogen grund til at være bekymret for, om oppositionen bliver vejet på en voldsommere vægt. Det er jo lykkedes herre Lars Løkke Rasmussen i ganske lang tid at undgå at svare på det simple spørgsmål: Hvordan skal Danmark se ud, når man har nulvækst? Det er et ganske simpelt spørgsmål. Regeringen gør det i sine finanslove, men vi har også langsigtede planer for dansk økonomi, og det kan man selvfølgelig også se fremadrettet. Men Venstre skylder stadig svar på det helt simple spørgsmål: Hvor er det, man skal have mindre velfærd? Hvem er det, der ikke længere skal være ansat i den offentlige sektor? Jeg synes jo, at det er fair nok, at Venstre har det synspunkt, at man gerne vil bruge hver enkelt krone, man finder, til skattelettelser. Det er jo Venstres synspunkt, men så sig til danskerne, at det reelt betyder mindre velfærd. Det, der mangler her, er ærlighed, og det er ikke en eller anden går den så går den-holdning til, at man kan snyde danskerne lidt med, at nulvækst selvfølgelig har nogle konsekvenser for velfærden.
Kommentar:  Jo, men jeg synes jo alligevel, det hænger sammen, for det er klart, at når man ser en bandeleder, som forsøges udvist uden held, og samtidig konstaterer, at der sker drab i Valbyparken, og vi så har de her situationer i Albertslund, og at der, som jeg har henvist til i et andet spørgsmål, er skyderier i Avedøre Stationsby, så får man jo en fornemmelse af, at der ikke rigtig er styr på tingene, og at vi måske i virkeligheden skal til at leve med en situation, hvor de der visitationszoner er normaltilstande, og at det bare er noget, vi må acceptere som normaltilstande i visse dele af vores land. Det mener jeg jo ikke at justitsministeren kan være tilfreds med, så jeg vil egentlig godt høre justitsministeren, hvad justitsministeren forestiller sig i forhold til at få ryddet op i det her. Altså, hvad er det, der skal ske med de her mennesker med hensyn til at få dem taget ud af drift, om man så må sige, og få trevlet de her netværk op en gang for alle?

Svar:  Jeg tror, vi må indse, at verden forandrer sig hele tiden, og at det gør det kriminelle billede også. Kunsten er så, at vi som samfund reagerer mod det og ikke bare lader stå til. Det er jo det, vi har gjort i fællesskab med hensyn til hele bandesituationen. Altså, vi kan begge to huske, da det gik helt vildt for sig på Nørrebro. Det tog også noget tid, for en ting er, at der bliver skudt, men så skal man også finde ud af, hvem der har skudt, og man skal have taget folk ud, og der skal efterforskes. Det tager noget tid, men så får man dem også ud, og så skal de sidde lang tid i fængsel. Og vi kan jo se, at banderne lige nu er virkelig pressede, fordi vi har smidt over 400 bandemedlemmer i fængsel.
Kommentar:  I forbindelse med opdateringen af den forsvarsindustrielle strategi, så synes jeg – og det er jo en politisk holdning – at det vil være naturligt at se bredere på mulighederne for at anvende EU-traktatens artikel 346. Det er jo den, der handler om beskyttelse af væsentlige danske sikkerhedsinteresser, eksempelvis gennem nationale udbud. Så jeg synes, det er helt oplagt, og spørger du mig, ønsker jeg, at det bliver en central del af opdateringen. Men man skal også være opmærksom på, at der jo er nogle udbudsretlige regler, som vi ikke bare kan køre hen over. Der er nogle regler, som vi skal følge, hvis ikke vi vil have en sag på nakken.

Svar:  Jamen langt hen ad vejen er jeg enig med ministeren i, at vi skal beholde meget hjemme, og i Dansk Folkeparti støtter vi gerne op om at sikre, at vi har en stærk forsvarsindustri, og at vi også bruger den. Der er de her regler med at sende i EU-udbud. Vi kan jo bare se, hvordan andre europæiske lande – Tyskland, Frankrig – lader være med at sende i udbud. De siger, at det er i deres nationale interesse vedrørende krigsmateriel, og så beholder de det hjemme, og så behøver de ikke at sende det i udbud. Det står jo klart og tydeligt. Hvis det er af forsvarsmæssig interesse for Danmark, så kan man godt producere det hjemme.
Kommentar:  Som lovgivningen er i dag, skal man opgive en far på fødselsattesten, og det, fru Mai Mercado er inde på, er, at for at undgå en abort, skal man have en rettighed til at anføre en forkert far. Jeg forstår simpelt hen ikke, hvor logikken er i fru Mai Mercados argumentationsrække. Det, vi taler om, er at forlænge den tidsfrist på ½ år, der allerede eksisterer – ikke til en tidsubegrænset tidsfrist, men dog længere end de 6 måneder. Hvad det har at gøre med, at lovgivningen allerede er klar i forhold til opgivelse af faderskab, forstår jeg ikke.

Svar:  Nej, det er faktisk helt forkert. For det er i dag muligt at undlade at oplyse faderens navn, hvis der er helt særlige forhold, som gør sig gældende, og det er jo eksempelvis vold. Så det er da et meget reelt spørgsmål, og så kunne det være rart, hvis SF også havde et helt konkret svar på den problemstilling, at der er nogle kvinder, som kan ende med at blive presset ud i en abort for simpelt hen at undgå, at den voldsmand, de tidligere har været sammen med, får kendskab til det barn og dermed også får en ret, så vedkommende vil tiltvinge sig retten til at være sammen med det barn og være en del af det barns liv.
Kommentar:  Forhandlingen drejer sig i første omgang om det stillede ændringsforslag. Her er der ingen, der beder om ordet. Så er forhandlingen om ændringsforslaget sluttet, og vi går til afstemning.

Svar:  Hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nummer 1 af indenrigs- og sundhedsministeren som vedtaget. Det er vedtaget.
Kommentar:  Tak. Og det er også lidt i samme genre. For et er, at vi har vores studerende på de videregående uddannelser, vi har også forskningen. Så jeg vil spørge ministeren: Hvad vil ministeren gøre, for at forskningen ikke kommer til at lide varig skade af nedlukningen?

Svar:  Tak for det spørgsmål. Jeg synes, vi har været igennem et år, der om noget har vist, hvor vigtigt forskning er for os alle sammen. Det er en afgørende forudsætning for viden, men også for, at vi kan håndtere situationer som dem, vi har været igennem her. Og derfor har vi jo også en regering, som faktisk prioriterer forskning rigtig højt. Vi har med finansloven for 2021 ikke alene indfriet målet om, at 1 procent af bnp skal bruges på forskning, men også tilført 750 million kroner ud over det til en genstart af dansk økonomi. Og til trods for et faldende bnp har vi altså styrket forskningen i 2021 ud over den 1-procentsmålsætning. Der er afsat et historisk højt beløb til forskning i 2021 på 24 milliard kroner Det ændrer selvfølgelig ikke på, at det konkrete arbejde derude er udfordret. Det gælder hele landet, det gælder alle arbejdspladser, men det gælder selvfølgelig også vores forskningsmiljøer. Og jeg ved, at det har været en svær tid for vores forskere. Vi har i regeringen arbejdet meget målrettet på nogle fleksible rammer, sådan at selv om vi har været nedlukket, har der været lidt elastik til, at den mest nødvendige forskning, der skulle ind i et laboratorium, har haft mulighed for det. Og der er i dag mulighed for, at forskere har adgang til laboratorier, i det omfang at fysisk fremmøde er nødvendigt, for ikke væsentligt at forsinke forskningsaktiviteterne. Det står i vores retningslinjer, og det er universiteterne, der foretager den konkrete vurdering. Derudover indgik vi jo faktisk i efteråret en aftale med en række af Folketingets partier om at afsætte i alt 18 million kroner til at medfinansiere universiteternes forlængelse af de konkrete ph.d.-forløb, som universiteterne vælger at forlænge som følge af nedlukningen i foråret. Vi har dermed målrettet at understøtte forskning og innovation, så vi sikrer, at vores land også i de kommende år har stærke forskningsmiljøer, samtidig med at vi på trods af nedlukningen har forsøgt at skabe så fleksible rammer som muligt for vores forskere. Endelig har vi jo rammeaftalen om genåbning af Danmark, som regeringen indgik med størstedelen af Folketingets partier, inklusive spørgerens, i mandags, som sender et klart signal om, at det er væsentligt, at der fortsat er adgang til fysisk fremmøde for forskere og ph.d.-studerende, der har behov for adgang til for eksempel laboratorier som en del af deres forskning.
Kommentar:  Der er stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.

Svar:  Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 1-18, tiltrådt af et flertal, udvalget med undtagelse af Simon Emil Ammitzbøll-Bille (UFG), om ændringsforslagene nummer 22 og 23 uden for betænkningen af skatteministeren eller om ændringsforslag nummer 19-21, tiltrådt af et flertal, udvalget med undtagelse af Simon Emil Ammitzbøll-Bille (UFG)? De er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg det som vedtaget. Det er vedtaget. Jeg skal her udsætte mødet i 15 minutter. Det vil give mulighed for, at vi kan få rengjort pladserne og flyttet alle tilbage til de normale pladser i afstemningssystemet. Jeg skal derfor bede alle om at forlade salen i god ro og orden. Mødet genoptages i dag klokken 18.05.
Kommentar:  Det vil sige, at man jo egentlig kan konkludere, at vi har en indenrigsminister, som i hvert fald ikke er enig med professor i forvaltningsret Claus Haagen Jensen, som godt nok selvfølgelig siger, at det ikke er ulovligt i forhold til gældende lovgivning – det er det selvfølgelig ikke – men det, han er citeret for i eksempelvis B.T., er jo, at det er totalt gakgak, for nu at bruge professorens egne ord. Jeg synes jo, det er lidt underligt, at vi skal opleve, at vi har en regering og en minister, som siger: Pyt med, at der rundtomkring tilgår partier en lang række midler fra folk, som har en helt anden dagsorden end den lokalpolitiske. De har en dagsorden, der går ud på, at de skal sikre partiet indflydelse, at de for eksempel skal sikre et nej til udlicitering i kommunerne. Man lægger nogle præmisser ind om, at man ikke ønsker udlicitering, og at man også ønsker, at nogle borgmesterkandidater fravælges. Det kan da ikke være i demokratiet og folkestyrets interesse.

Svar:  Se, nu bevæger vi os ind på noget, som er interessant. For som jeg har svaret rigtig mange gange, synes jeg, at vi har en lov omkring offentlighed, som er tilstrækkelig, men jeg er fuldstændig enig i, at det da er uheldigt, hvis et parti på forhånd har låst sig selv fast på en sådan måde, at man måske ikke er i stand til at indgå politiske forlig og så videre Igen vil jeg sige, at jeg altså mener, at det er op til det enkelte parti, hvordan man så vælger at låse sig fast på et bestemt resultat på forhånd. Men det er da en interessant udvikling, der har været. Det kan vi nok være fuldstændig enige om.
Kommentar:  Jeg vil bare stilfærdigt gøre opmærksom på en gang til, at det konkrete eksempel, som jeg blev spurgt til, altså drejer sig om en person, som i et lokale, der på ingen måde har noget med friskolen at gøre, som en del af sin foreningsvirksomhed har ytret sig om forskellige ting og sager. Det har intet med den konkrete friskole at gøre. Hvis der er en konkret mistanke i forhold til undervisningen eller i forhold til demokrati og ligestilling på den pågældende friskole, er det jo en anden sag, men det er jo ikke det, der er tilfældet i den sag fra BT, som spørgeren har rejst spørgsmål om her.

Svar:  Hvorfor bryder ministeren folkeskoleforliget ved at ændre i folkeskoleloven uden om forligspartierne i sagen om de kommunale internationale skoler?