Kommentar:  Nu stiger taletiden og måske så også talelysten. (Formanden : Ja!). Der tales om 2.000 kroner Det kommer an på, hvem man er. (Munterhed). Nogle steder kan man sikkert få et par sko for de penge. Altså, jeg holder mig sådan set til regeringens egne tal – og jeg tror, de kommer ovre fra økonomiministeren – i en opgørelse, der viser, at der ikke er nogen nævneværdig gevinst. Og der må jo være en idé med, at regeringen selv bringer de tal frem. Det er vel også derfor, at regeringen selv – og jeg komplimenterer for det – har været med til at indgå en skatteaftale, hvor vi altså driver det tal nederst Det er vel, fordi det giver mening. Det er vel, fordi man synes, det er bedre, at det tal er 250.000 end 330.000. Jeg er glad for, at vi har gjort det sammen og glad for, at vi har fået en opposition, der har brudt blokpolitikken. Jeg er glad for det, og det er jo også derfor, jeg interesserer mig levende for, hvordan vi kommer videre. Der ville det altså være dejligt, om statsministeren ville forholde sig til det, for nu er rollerne fordelt, som de er. I modsætning til statsministeren glæder jeg mig ikke over det, men jeg konstaterer bare, at det er mig, der spørger, og statsministeren, der svarer, og så ville det da være rart, hvis statsministeren her kunne give et svar på det enkle spørgsmål: Er det okay, at der er 14.000 danskere, der taber penge på at gå på arbejde? Er det okay, at når nu for eksempel et almennyttigt boligselskab ude i Ballerup slår en stilling som varmemester op til 28.000 kroner om måneden, vil det være sådan, at hvis den søges af en mand i et kontanthjælpsægtepar med et par børn og han får den, så taber familien penge på det, for beskæftigelsesministerens egne tal viser, at man altså skal have 7.000 kroner mere, end man kan få som varmemester i Ballerup, hvis man som den ene part i et kontanthjælpsægtepar med et par børn skal tilføre familien noget økonomi ved at tage på arbejde. Og det er jo bare det, jeg spørger til. Er det okay? Så kan vi jo bagefter snakke om, hvordan vi forandrer det sammen eller hver for sig – lad os snakke om det. Men vi er da nødt til at finde ud af, om statsministeren synes, det er rimeligt.

Svar:  Jeg synes, det er lidt underligt – men det må jo være imod bedre vidende – at herre Lars Løkke Rasmussen står her og siger, at der i 2012 var 14.000, for hvem det slet ikke kunne betale sig at arbejde. Herre Lars Løkke Rasmussen må da vide, at med vores skattereform, som vi i øvrigt har lavet i fællesskab, ændrer det tal sig fra 14.000 til 9.000. Hvorfor bruger herre Lars Løkke Rasmussen ikke det tal? Så diskuterer herre Lars Løkke Rasmussen, om 2.000 kroner er mange penge. Jeg kunne godt prøve at finde eksempler på, hvad man også godt kunne bruge 2.000 kroner til. Det vil jeg afholde mig fra, jeg synes egentlig ikke, det er særlig værdigt. Men jeg synes da, at vi i dag kan konstatere, at oppositionens leder ikke synes, det er nævneværdigt, at man tjener 2.000 kroner ekstra om måneden eller mere, og at mange mennesker får den gevinst ved at gå på arbejde. Det synes herre Lars Løkke Rasmussen ikke er nævneværdigt. Jeg tror, at hvis man spørger i en helt almindelig familie med helt almindelige indkomster, vil det være et pænt og nævneværdigt beløb.