kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Det er sådan, at vi i Socialdemokratiet slet ikke er i tvivl. Der skal folkeskolen være førstevalget for forældrene. Jeg har jo sagt det rigtig mange gange, også fra talerstolen. Og da ministeren var ordfører for Liberal Alliance, sagde hun: Hvorfor siger socialdemokraterne altid det? Det gør vi, fordi vi mener det. Nu kan jeg høre, at ministeren heller ikke som minister mener, at folkeskolen skal være førstevalget for forældrene. Jeg har læst regeringsgrundlaget, og når jeg hører svaret, undrer det mig jo ikke, for det eneste nye, der er i regeringsgrundlaget – det, vi ikke allerede har besluttet i forligskredsen – er netop det her med privatisering. Det er sådan, at der står, at der skal være mere privatisering på børneområdet og der skal være en højere koblingsprocent for fri- og privatskolerne. Når det ikke skal være førstevalget for forældrene at vælge folkeskolen, hvad er ministerens visioner så egentlig for folkeskolen?

Svar:  Det vil føre for vidt at skulle redegøre for alle mine visioner for folkeskolen i et § 20-spørgsmål. Men jeg har heldigvis allerede været ude at fortælle om, at jeg ønsker, at folkeskolen igen skal blive folkets skole. Det vil sige, at skolen bliver et sted, hvor de mennesker, som er og arbejder i skolen, føler sig bedre tilpas, hvor børnene føler sig bedre tilpas, og hvor forældrene føler, at de kan lægge et engagement. Alle tre ting er et problem i dag. Der er for mange både lærere og pædagoger, der har mistet motivationen. Der er for mange børn, som oplever, at skoledagen er blevet for lang. Og der er mange forældre, som ikke føler, at de kan engagere sig godt nok i folkeskolen og derfor vælger den fra. Og alle de her ting er et problem. Derfor skal vi give skolen mere frihed lokalt, sådan at dem, der er i den, føler sig bedre tilpas og har lyst til at tilvælge den, både som arbejdsplads, som et sted, hvor man går i skole, og som et sted for ens børn.
Kommentar:  Tak. Jeg er meget enig med ministeren, når han i en af sine mange medieoptrædender siger, at vi ikke kan lade de her mennesker i stikken, at der er behov for at tage yderligere initiativer. Vi er jo helt enige om, at vi har lavet de fælles aftaler, som er grundstenene for det her, herunder bortfaldet af grundbeløbet, og spørgsmålet går så på, hvordan vi sikrer, at det ikke betyder en stigning i varmepriserne. Det, jeg så bare undrer mig over, er, hvordan det kan være, at der stadig væk ikke – efter at ministeren for 9 måneder siden sagde til en avis, at det ville han gerne afsøge om der var politisk opbakning til, og Socialdemokratiet sagde, at det ville vi gerne hjælpe til med – er kommet en invitation fra ministeren. Er det at tage problemerne alvorligt, at man her 9 måneder efter ikke en gang har inviteret os til at drøfte, hvordan vi kan løse det her problem for varmekunderne?

Svar:  Tak for spørgsmålet. Regeringen tager det her spørgsmål meget, meget alvorligt, og det er også baggrunden for, at vi har taget nogle initiativer. Det er også baggrunden for, at jeg klart og tydeligt har signaleret, at vi vil indkalde til drøftelser om det her, og jeg vil love at inddrage også spørgerens parti i, hvordan vi får fundet en forsvarlig og holdbar løsning.
Kommentar:  Det, jeg hører og oplever rundtomkring i de små fynske kommuner, er, at det er et stort problem, at man i 2016 har lukket lokale politistationer for i stedet at centralisere beredskabspolitiet, som nu kun kører ud fra Odense og Svendborg. Ligeledes har centraliseringen også gjort, at opgaverne i forbindelse med SSP-samarbejdet er taget væk fra lokalforankrede politifolk, og det har simpelt hen gjort, at man har mistet nærpoliti og dygtige lokalforankrede landbetjente, som før har passet rigtig godt på vores unge mennesker og har samarbejdet med den lokale SSP. Den synlig tilstedeværelse og engagementet i lokalsamfundet er simpelt hen forsvundet. Som det er nu, kan der gå måneder, inden der tages kontakt til unge i konflikt, og på grund af den her lange responstid, når de unge at blive dybt involveret i for eksempel hashmisbrug eller kriminalitet, inden der tages fat. Det har vi helt synlige eksempler på i Svendborg Kommune, hvor jeg selv kommer fra, og hvor vi har et stærkt voksende hashmiljø og en stigning i antallet af underretninger fra bekymrede og magtesløse forældre, som tager kontakt til kommunen. Og misbrugsproblemer er jo ofte starten på en kriminel løbebane. Jeg hører, at der foregår helt åbenlyst salg af hash på åben gade, og politiet er jo ikke til stede – de kommer jo først, når man henvender sig til dem, og det synes jeg er meget uheldigt i forhold til den tidlige indsats og det forebyggende arbejde. Jeg vil bare høre, om ministeren deler den her bekymring og også, om ministeren også ser det som et problem, at der er blevet alt for langt mellem borgere og politiet, og at SSP-samarbejdet også er blevet forringet.

Svar:  Der er rigtig mange gode ting i det, som spørgeren kommer med – det er ting, som jeg synes er meget, meget interessante at diskutere. For det er jo lige præcis humlen i den udfordring, vi har stået med i de senere år, med politiet, der har skullet mere og mere, og med, at vi har manglet betjente. Nu er vi så ved at uddanne nogle flere, så derfor er vi jo på rette vej. Det er også derfor, jeg har sat det her initiativ i søen, der handler om, hvordan vi får mere nærhed, hvordan vi får politiet tættere på borgerne, og det kommer vi også til at drøfte nærmere i politiforligskredsen. For i en situation, hvor vi nu får flere betjente, skal vi jo tænke os godt om, med hensyn til hvordan de så skal bruges, og står det til mig, skal vi finde en måde, så politiet kommer tættere på borgerne. Jeg vil gerne svare på meget mere, men jeg kan ikke nå det, for jeg har ikke mere tid.
Kommentar:  Først vil jeg kvittere for, hvad der må være opfindelsen af en ny sprogblomst i det danske sprog, nemlig begrebet en sprogskat. Altså, kan Dansk Folkepartis ordfører så fortælle mig, at der spekuleres i det her, når det er ikkedansksprogede magasiner? Pointen er jo, at vi kan se, at der netop spekuleres i at bruge det her momshul til at omgå momsen i forhold til de dansksprogede magasiner. Det, som Venstres ordfører nævnte i forhold til Illustreret Videnskab, hvor den norske version bliver trykt i Danmark, fordi vi er konkurrencedygtige, beviser det jo meget godt. Er der noget belæg for den jo ellers meget spændende sproglige nyskabelse fra Dansk Folkepartis ordførers side, når han snakker om en sprogskat på det danske sprog? Jeg kan simpelt hen ikke se det i forslaget her. Så vil jeg bare spørge ordføreren: Hvordan vil man så gribe det her an fra Dansk Folkepartis side, hvis man faktisk mener det, man siger, altså at man godt kan se problemet, og det ikke er sådan, at det er tanken, at nogen skal kunne omgå momslovgivningen på den her måde? Har Dansk Folkeparti overhovedet noget bud på det? Eller er alt krudtet blevet brugt på at finde steder, hvor man kan problematisere, hvordan det her kan komme til at fungere?

Svar:  Som jeg hører det lange spørgsmål, er der to ting i det. Det ene er, om vi egentlig anerkender, at det her er et problem, og at nogen kan spekulere i det, og det andet er, hvad man så kan gøre i stedet for. Og jo, jeg har faktisk sagt det to gange, både i starten af min tale og i slutningen af min tale, at vi anerkender, at det her er et problem. Jeg har faktisk over for tidligere skatteministre appelleret til, både Holger K. Nielsen og Morten Østergaard, da han var skatteminister – nu skifter det lidt løbende, og det kan den nuværende skatteminister selvfølgelig ikke gøre for – at man fik indkaldt partierne for at finde en løsning på det her. Man har så valgt  ikke  at indkalde partierne, men selv at komme med forslag, og derfor appellerer jeg nu så også til, at man prøver at få indkaldt partierne, så vi sammen kan finde en løsning på den problemstilling, som jeg tror man ret bredt kan se der er. Jeg vil bare stilfærdigt sige, at jeg synes, at en sprogskat eller en moms alene på de dansksprogede magasiner er en superdårlig idé. Hvis man endelig skulle gøre noget, skulle man da vel lægge det på det hele, altså på magasiner på alle sprog, eller finde en anden løsning, hvis det er for at beskytte erhvervet, det kan være igennem finansloven, det kan være kulturpolitisk. Man kunne for eksempel nævne, at putter man det tilsvarende danske magasin ind i en avis, så er det uden moms, og køber man det i en kiosk eller får det via abonnement, ja, så er det med moms. Så der vil stadig væk være nogle konkurrencesituationer, som ikke bliver løst med det her, men der kunne ministeren jo indkalde til et møde om det, og så kunne vi prøve og se, om vi kunne finde en fælles løsning.
Kommentar:  Altså, jeg bliver jo nødt til at fastholde, at regeringen har opsagt skoleforliget. Jeg bliver nødt til at fastholde, at man ændrer i folkeskoleloven. Jeg bliver nødt til at fastholde, at det var en del af forhandlingsgrundlaget, og at det røg ud, og at det derfor også var grundlaget for den aftale, vi indgik. Det er forudsætningen for, at vi har lavet en folkeskoleaftale. Regeringen har opsagt forliget. Er ministeren ikke bekymret for, hvad der sker efter et valg, når regeringen selv har opsagt det her folkeskoleforlig og alle partier nu er stillet frit og kan ændre i folkeskoleloven, som det passer dem, hvis der skulle komme et nyt flertal efter et valg?

Svar:  Regeringen kunne selvfølgelig ikke drømme om at opsige forliget. Et parti kan jo vælge at træde ud af forliget. Det opfordrer jeg så ikke til at Dansk Folkeparti gør, og jeg vil bare stilfærdigt nævne, at da vi havde debatten under førstebehandlingen om de internationale kommunale grundskoler, havde heller ingen af de øvrige partier i forligskredsen en oplevelse af, at man omgik folkeskoleforliget, af alle mulige gode grunde, for det har vi ikke gjort. Det er en selvstændig lov, det er et andet slags skoletilbud, og derfor står folkeskoleforliget selvfølgelig fuldt og helt og uantastet.
Kommentar:  Det er klart, at det i forvejen er en hård belastning at gå med noget, man er nervøs for hvad er, og så få det at vide, man har frygtet, nemlig at det er en livstruende sygdom, man har gået med, og så ikke føle, at der er blevet sat tilstrækkeligt ind. De mennesker skal vi selvfølgelig gøre alt for at hjælpe og samle op sundhedsfagligt, men også hjælpe, hvis de ifølge reglerne skal have økonomisk kompensation.

Svar:  Mange tak. Mener ministeren, at der er grund til at tage planerne om at flytte børnekræftområdet til København, der p.t. er sat i bero, op til overvejelse igen, når nu både læger og familier landet over har været ude at sige, at det vil være en stor fejl, eller mener ministeren, at disse planer bør tages helt og aldeles af bordet?
Kommentar:  Spørgsmålet lyder: Agter ministeren at adskille kriminelle asylansøgere fra de øvrige beboere på landets asylcentre?

Svar:  Tak for spørgsmålet til herre Karsten Lauritzen. Jeg vil gerne henvise til den asylaftale, som regeringen indgik med Enhedslisten og Liberal Alliance i september måned. Det indgår som et element i aftalen, at der skal ske en mere målrettet indkvartering af asylansøgere i centersystemet, således at der ved indkvarteringen tages hensyn til, hvilken fase af asylbehandlingen en ansøger befinder sig i. De nyankomne asylansøgere skal således indkvarteres i modtagecentre, mens afviste asylansøgere skal være i udrejsecentre. Nu kan det jo i princippet forekomme, at en asylansøger i en hvilken som helst fase af asylsagsbehandlingen begår kriminalitet, men asylansøgere, der er dømt for kriminalitet, bør efter min opfattelse ikke bo i modtagecentre side om side med nyankomne flygtninge.
Kommentar:  Det er det ikke. Men vi beder den første, Jørgen Hansen, om at vise solidaritet ved at vente med at få et udvidet frit valg til at bruge privathospitalet, så det først er efter 8 uger, ligesom det var i 2002, da regeringen tiltrådte og ændrede loven, i stedet for de 4 uger, som det blev i 2007.

Svar:  Jeg forstår det bare ikke helt, for hvem vil det hjælpe, at Jørgen Hansen skal vente 2 måneder frem for 1? Han skal have sin operation uanset hvad. Pengene for den operation skal falde. Hvordan vil det hjælpe henne i smerteklinikken, at Jørgen Hansen skal vente 2 måneder i stedet for 1? Er det det, man skal gøre derude, vise solidaritet og sige: Nej, jeg fejler noget andet end den anden patient gør, men jeg venter gerne, for vi skal til sammen? Det er da – undskyld ordet – tosset. Var det ikke bedre at fokusere på, at alle fik det lige godt i stedet for lige skidt?
Kommentar:  Det, jeg sagde, var, at man ikke vil opleve højere skatter på sin lønseddel som følge af det, regeringen har foreslået. Og det er jo rigtigt. Det er også rigtigt, at hvis man køber en plastikbærepose, vil man opleve en stigning, kan man sige, i prisen på en plastikbærepose. Det vil man gøre. Det er klart. Men det afhænger jo af, om man køber den. Der er mange, der har muleposer med og alt mulig andet, og det synes jeg er rigtig godt, for det er da med til at styrke miljøet. Men grundlæggende er regeringens skattepolitik den, som jeg har nævnt her, altså at ingen danskere vil opleve højere skatter på deres lønseddel med regeringens finanslovsforslag. Det synes jeg er helt fair – selvfølgelig synes jeg, det er fair – og det er det, som jeg har fremlagt her.

Svar:  Mener ministeren, at det er udtryk for god skik, når ministeren i svar på spørgsmål nummer 26 til finansloven ikke svarer på spørgsmålet om, hvor stor en andel af danskerne der vil blive berørt af mindst én af de skatte- og afgiftsstigninger, som regeringen har lagt op til at gennemføre i finanslovsforslaget?
Kommentar:  Jeg kan bare forsikre spørgeren om, at jeg har stor respekt for forliget. Jeg har stor respekt for den forligskreds, og det kommer jeg ikke til at løbe fra – tværtimod.

Svar:  Betyder det så, at jeg skal forstå det sådan, at det, der står i forståelsespapiret om fjernelsen af det, der kaldes loft over engelsksprogede studerende, ikke bliver til noget, men at man naturligvis fastholder den værnsregel, som blev indført af den tidligere regering i samarbejde med su-forligskredsen – jævnfør det, ministeren svarede?
Kommentar:  Først lige til den første del af det, som herre Lars Løkke Rasmussen rejser. Jeg ved ikke, om vi har afveget fra den tidligere økonomiske politik, vi har lagt betydelige ændringer ind i den økonomiske politik og gjort en række ting, som vi jo ikke har haft flertal til at gøre med Venstre og Konservative, men andre partier i Folketinget, og på den måde er der jo stor forskel på den økonomiske politik, som VK-regeringen førte, og den, som min regering fører – bare så det lige er noteret. I forhold til det her spørgsmål, som også fyldte meget i går, har der jo været en debat om den redegørelse, som nu er blevet leveret til justitsministeren, og det er en redegørelse, som tre dommere har stået for. Vi tager redegørelsen til efterretning; det gør regeringen naturligvis. Men jeg vil også godt understrege, at det selvfølgelig skal være sådan, at Folketinget får korrekte oplysninger. Jeg tror ikke, der kan være to meninger om den sag, og det er også derfor, justitsministeren har taget initiativ til at invitere Folketingets partier til en dialog om, hvordan man burde håndtere en sådan sag en anden gang.

Svar:  Det møder vi selvfølgelig op til, og det er jo en spændende diskussion, men nu spurgte jeg egentlig ikke til undersøgelsesrapporten som sådan, for den omhandler ikke ministeren, som ingenlunde er frikendt ved den undersøgelsesrapport, der kom i går. Så det spørgsmål, jeg egentlig bare vil stille, handler ikke om, hvorvidt embedsmænd må indgå i produktionen af nødløgne eller andet, men handler om ministerens rolle. Der vil jeg sådan set bare have statsministeren til at bekræfte fuldstændig utvetydigt, at hendes ministre ikke lyver for Folketinget, og at de i det omfang, de måtte lyve for Folketinget, så ikke længere er ministre i statsministerens regering.
Kommentar:  Det er i virkeligheden meget enkelt, for det er ikke pludseligt opstået. Det opstod, dengang vi indførte beskæftigelsesfradraget imod Socialdemokratiets og i øvrigt også SF's stemmer – jeg tror, De Radikale stemte gult, sådan lidt på den ene og den anden side. Det var der, det opstod, og vi har forfulgt det siden. Det er jo også derfor, det var så beskæmmende, at regeringen lagde sig på den kurs at rive kontanthjælpsloftet ned og dermed altså skabe en situation, hvor det for tusindvis af mennesker simpelt hen ikke kan betale sig at tage et arbejde. Så kan vi jo godt gå og snakke om, hvem der gjorde hvad dengang og nu. Ja, ja, ja. ( Latter i salen ). Man ryster på hovedet. ( Latter i salen ). Jeg har lagt mærke til, at formanden har sagt, at man ikke må komme med mishagsytringer, men jeg kan jo høre det alligevel. ( Latter i salen ). Man ryster på hovedet. ( Latter i salen ). Det kan vi jo godt snakke om, men altså, fru statsminister, landet ledes jo herfra. Vi er i den situation, hvor vi er nu, og jeg er rigtig glad for, at vi sammen har lavet en skatteaftale, som nedbringer det her tal fra 330.000 til 250.000, men det er ikke godt nok for mig. Er det godt nok for statsministeren?

Svar:  Jamen jeg undrer mig over, at herre Lars Løkke starter med at huske lang tid tilbage om, hvad S og andre partier skulle have ment tidligere, men at vi, når vi så fremfører det, ikke behøver at gå så langt tilbage i tiden. Herre Lars Løkke skulle tage og vælge, hvilket argument han synes er vigtigt. Jeg synes jo stadig, det flagrer i vinden: Hvad er det egentlig, Venstre går op i? Når man laver en skattereform selv, er det jo i hvert fald ikke de lavestlønnede, man går op i. Når man laver sin egen skattereform, giver man tårnhøje skattelettelser til dem, der har mest. En direktørfamilie med to børn får over 100.000 kroner Der har man ikke forklaret, hvordan det passer med den her nye måde at tænke på. Da man selv kom til forhandlinger med os, gik man op i arveafgiften. Hvordan er det lige – det kunne herre Lars Løkke måske lige forklare os alle sammen – at en sænkelse af arveafgiften skal få de lavestlønnede til at komme ud på arbejdsmarkedet? Hvordan er deltagelseseffekten af det? Og da man sidst diskuterede det, gik man sådan set op i at øge topskattegrænsen. Hvordan er det lige, at det er det, der betyder noget for dem, der har de laveste lønninger? Jeg ved godt, det ikke er mig, der skal stille spørgsmål i dag – det forholder sig heldigvis omvendt ( Latter i salen ) – men jeg vil da alligevel tillade mig at undre mig over, at Venstre inden for bare 2 år har ment, at der skal gives skattelettelser til stort set alle – stadig uden overhovedet at finansiere det.
Kommentar:  Forhandlingen drejer sig i første omgang om det stillede ændringsforslag. Der er ingen, der beder om ordet. Så er forhandlingen om ændringsforslaget sluttet, og vi går til afstemning.

Svar:  Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 1, tiltrådt af udvalget? Det er vedtaget.
Kommentar:  Lovforslaget indeholder faktisk ti forskellige punkter, og når man kigger dem igennem, vil man se, at der ikke er noget i lovforslaget, der lægger op til, at vi nu skal have en ekstern myndighed som politiet, som skal ind i de her sager, efterforske dem og komme frem til en afgørelse. Vi ved jo i dag, at man i nogle af de her sager, hvis det var, at politiet skulle rejse dem, ikke ville få medhold, fordi beviserne simpelt hen ikke er stærke nok. Det er vigtigt for os at sige, at vi skal slå hårdt ned på dem, der begår socialt bedrageri. Samtidig skal vi også sikre retssikkerheden. Ting er ikke sort-hvide, som Dansk Folkeparti gør det til. Der er nuancer, og de skal selvfølgelig med, ligesom vi skal overholde persondataloven og sikre retssikkerheden.

Svar:  Jeg synes nu ikke, at det er Dansk Folkeparti, som gør sig skyldige i at skulle forklare verden som sort-hvid. Det synes jeg nu mere at ordføreren gør sig skyldig i. For der er jo rent faktisk en række klagemuligheder i samfundet i dag, som netop skal være med til at styrke borgernes retssikkerhed. Til det her med at gøre det hele sort-hvidt vil jeg sige, at jeg jo sådan set synes, at det netop appellerer til, at man forsøger at nuancere debatten, og den aftale, der ligger til grund for lovforslaget, er jo ikke helt uden betydning. Det er trods alt en politisk aftale, som indgår i finanslovaftalen. Der står faktisk, at det er aftaleparternes hensigt, at der skal indgives flere politianmeldelser, hvor der er mistanke om socialt bedrageri. Så synes ordføreren ikke, at det er ordføreren, der selv er med til at tegne et meget sort-hvidt billede og undlade at gøre opmærksom på nuancerne?
Kommentar:  Tak. Mener ministeren, at det er rimeligt, at der er afsat flere penge i finanslovsaftalen til at betale udlændinges undervisning i dansk, end der er til de ældre?

Svar:  Tak for spørgsmålet. Jeg vil starte med at sige, at jeg faktisk synes, at præmissen for spørgsmålet er lidt forkert. Hvis man ser på økonomiaftalen for 2020, er regeringen og Kommunernes Landsforening blevet enige om et løft af kommunernes serviceudgifter på 2,2 milliard kroner i forhold til det, der var udgangspunktet. Det vil de ældre også nyde meget godt af. Så for den enkelte ældre og for medarbejderne ude på plejehjemmene betyder det nok ikke så meget, om pengene kommer fra en finanslovsaftale, eller om de kommer fra en aftale om kommunernes økonomi. Det vigtigste er, at pengene kommer ud, og det gør de, og det kommer de ældre også til at mærke. Velfærden er meget vigtig for regeringen, og vi har virkelig haft et ønske om, at den skulle løftes. Derfor skal det sikres, at pengene følger med, når der kommer flere ældre og flere børn i de kommende år. Med finansloven og de indgåede økonomiaftaler for 2020 har vi taget første skridt. Med finanslovsaftalen afskaffes deltagerbetalingen for selvforsørgende kursister, det vil sige udenlandske arbejdstagere og studerende, og depositummet for deltagelse i danskuddannelse forhøjes fra 1.250 kroner til 2.000 kroner Samtidig skærpes reglerne for tilbagebetaling, så kursisterne motiveres til at deltage mere aktivt. Aftalen skal blandt andet ses, i lyset af at der efter indførelsen af depositum og deltagerbetaling på danskuddannelse er 56 procent færre selvforsørgende kursister, der vælger at tage en danskuddannelse. Det er et markant større fald, end den tidligere regering forventede. Samtidig er der også noget, der tyder på, at reglerne er meget tunge at administrere for sprogcentrene, når vi i dag både opererer med et depositum og en deltagerbetaling for kursisterne. Nu får vi så et system med et lidt højere depositum, som man ikke bare automatisk får tilbage. På den måde har kursisterne fortsat et stærkt incitament til at deltage aktivt og gøre deres danskuddannelse færdig. Samtidig undgår vi, at for mange fravælger dansk på grund af deltagerbetalingen. Vi har jo grundlæggende en interesse i, at de arbejdstagere og studerende, der opholder sig i kortere eller længere tid i Danmark, også tager del i samfundet og lærer vores sprog. Kun på den måde får vi det størst mulige udbytte af de kompetencer, som studerende og arbejdstagere kan bidrage med til det danske samfund. Til sidst vil jeg gerne understrege, at aftalen ikke ændrer ved reglerne om danskuddannelse for nyankomne flygtninge og familiesammenførte. Her er der helt uændret en ret og en pligt til at deltage i danskuddannelse. Den undervisning er gratis, men udebliver man fra danskuddannelsen uden gyldig grund, trækker kommunen i ydelsen.