kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Det næste element er så, at EU blander sig mere og mere i danske forhold, og det skyldes jo den måde, som EU er bygget op på. Vi frygter i Dansk Folkeparti ganske enkelt, at EU vil gå ind på arbejdsmarkedsområdet og på sigt underminere den danske model. Og den er jo hele fundamentet for vores balance mellem social sikkerhed og et frit arbejdsmarked, mens man i lande som Frankrig og Spanien ikke har samme frihed. Så er ministeren ikke enig i, at der virkelig er grund til bekymring?

Svar:  Herre Alex Ahrendtsen og DF er jo helt bekendt med den danske holdning, nemlig at de her løn- og arbejdsmarkedsspørgsmål er et dansk anliggende, og det skal hverken indirekte eller direkte kunne reguleres via EU-lovgivningen. Derfor er vi imod et forslag om mindsteløn, og det er det, som regeringen og et enigt Folketing kæmper for.
Kommentar:  Da jeg først hørte, at DF ville stemme gult til det her forslag, undrede det mig, men nu slår det mig, at det jo var i efteråret 2017, at DF var med til at blåstemple de 66 islamiske trossamfund, som i forvejen var anerkendt i Danmark. DF stemte for ændringen af loven og stemte for anerkendelse af de 66 trossamfund, som i forvejen stod på listen. Når det undrede mig indledningsvis, var det nok, fordi jeg forsøgte at fortrænge den episode fra efteråret 2017.

Svar:  Igen må man spørge: Hvor får fru Vermund sine informationer fra? Det lovforslag, som fru Vermund nævner, mener jeg er fuldbyrdelsen af grundlovens § 66, som har været siden 1849, altså det, at man rent faktisk fik den lov, som regulerer de fra folkekirken afvigende trossamfund. Og jeg har godt set, at fru Vermund ved flere lejligheder har sagt, at det forslag har Dansk Folkeparti støttet, som jo regulerer alt fra buddhister til katolikker og andre folk, der ikke er en del af folkekirken – ja, det skulle betyde, at Dansk Folkeparti havde stemt for at anerkende, var det 66 muslimske trossamfund, som spinkontoret var kommet frem til? Men det er jo løgn. Det er jo usandt. Formelt og materielt er det jo løgn, men det er efterhånden blevet fru Vermunds fornemste eksercits at gebærde sig ud i løgnen. Formelt er det usandt, fordi det ikke er Folketinget, der godkender nogen som helst trossamfund, men Kirkeministeriet. Og materielt er det usandt, fordi det, som loven rent faktisk gør, er, at den skaber hjemmel til kontrol og mulighed for at fratage anerkendelsen af de fra folkekirken afvigende trossamfund. Men den slags detaljer forhindrer åbenbart ikke fru Vermunds interesse i stemmemaksimering – nå nej, det er fædrelandet, det handler om, det er sandt. Hele problemet her er jo, at fru Vermund efter at være vågnet op fra en døs af konservatisme pludselig har fundet ud af, at islam har trængt sig på, og at det må man gøre noget ved. Eftersom Dansk Folkeparti nu som en enmandshær i 25 år har kæmpet sagen, men desværre ikke har kunnet vinde opbakning til 90 mandater hos befolkningen, ja, så fisker fru Vermund i rørte vande. Problemet er bare, at den båd, hun har sat sig ud på de rørte vande i, er læk. Der er hul i skibet, vil jeg sige til fru Vermund. Derfor kommer man med den her slags letkøbte, fabrikerede, populistiske noksagtforslag, som ikke bare er imod det egentlige formål, nemlig det at trænge islam tilbage i Danmark, men ovenikøbet jo har skabt et virvar af tvivl om, hvad der egentlig er op og nederst Altså, indtil fru Vermund kom ud af den konservative hængekøje, skabte et parti, kom over i et andet og så endte i Folketinget ad gud ved hvilken vej, var der sådan set nogenlunde klarhed i Folketinget om, hvem der var for islam, og hvem der var imod islam. Men i dag er fru Vermund lykkedes med at så fuldstændig tvivl om, hvor folk egentlig står. Og hvem gavner det? Jeg tror, det er islam. Så måske skulle fru Vermund tage op til nøjere overvejelse, hvad det egentlig er for en sag, hun kæmper for. Tak for ordet.
Kommentar:  Nu er det sådan, at inden for transportbranchen vurderes det, at hvis ikke rammevilkårene for danske virksomheder forbedres, er det eneste alternativ udflagning af danske virksomheder og dermed også af chaufførjob, og at danske virksomheder må bukke under på grund af konkurrencen fra udlandet. Derfor er der behov for reformer, og det er der rigtig mange der har forstand på de her dele der er enig i – reformer, der styrker den danske konkurrenceevne. Og det haster. Den udvikling, der desværre præger den danske transportbranche, gælder for hele den danske industri, ikke alene for transportbranchen, men også for industrien som sådan, der lider under den meget svage danske konkurrenceevne. Derfor må vi gøre en ekstraordinær indsats for at undgå, at de her job flyttes til udlandet. Regeringen skriver på side 7 i sit regeringsgrundlag, at denne regering er en reformregering, der vil gennemføre en vækst- og en skattereform. Om skattereformen skriver regeringen, at man vil sænke skatten på arbejde markant. Det er der gode toner i. Men spørgsmålet er så, hvad det er, der i forbindelse med en kommende skattereform og eventuelt også med en kommende vækstreform vil styrke konkurrenceevnen i den danske transportbranche. Det mangler vi stadig væk at få svar på.

Svar:  Jeg vil sige, at for det første er grundprincipperne i det, som jeg har skitseret om de generelle rammevilkår og om barrierer, færre barrierer og så en aktiv skabelse af nye markeder. Det er de principper, det går på. For det andet kommer skattereformen, som spørgeren ganske rigtigt gør opmærksom på og henviser til i regeringsgrundlaget, til at lette skatten på arbejde. Det tredje er, at vi faktisk meget målrettet har iværksat en række vækstteam, som skal se på, hvordan man kan udnytte de styrker og potentialer, Danmark har, til at genskabe væksten i samfundet. Der er vi gået i gang. Vi har blandt andet på transportområdet, ikke specielt på landtransportområdet, men på søtransportområdet, altså hele det maritime område, igangsat et vækstteam, som har påbegyndt sit arbejde. Vi gør det også i forbindelse med de kreative erhverv, det vil sige design, møbelindustri og lignende. Vi starter i næste uge et vækstteam på velfærds- og sundhedsteknologiområdet, så vi arbejder meget målrettet på at sikre, at man kan skabe ny vækst. For jeg er fuldstændig enig med spørgeren i, at den udvikling med forringelse af konkurrenceevnen, som vi har oplevet gennem de sidste 10 år, har vi en helt afgørende pligt til at få vendt, så vi kan få genskabt en bedre dansk konkurrenceevne, som kan skabe ny vækst og dermed nye job, som kan minimere arbejdsløsheden og forbedre forholdene for dansk erhvervsliv.
Kommentar:  Jamen prøv at høre: Jeg kommer jo ikke til at stå her og gå ind i en diskussion per stedfortræder om et skænderi, der var engang i foråret, under et besøg mellem en partikollega, som ikke er her, og spørgeren, for jeg kan af gode grunde ikke vide, hvordan den diskussion har udspillet sig. Jeg kan læse i avisen, at det var en diskussion, der forløb over en halv time, og så er der nogle citater, der er gengivet her. Altså, den diskussion kan jeg jo ikke stå og have her i Folketingssalen med hverken troværdighed eller ordentlighed, i forhold til hvad der skulle være blevet lovet og påstået eller ikke lovet og påstået.

Svar:  Nej, det bad jeg heller ikke om. Jeg beder slet ikke ministeren om at forholde sig til den disput – overhovedet ikke. Jeg spørger helt stille og roligt i forhold til det faktuelle – og hvis man virkelig ikke ved det, må man jo svare mig skriftligt: Er det korrekt, at en minister ikke bare egenhændigt kan lave en sådan dispensationsmulighed, men bliver nødt til at sikre, at det bliver en lovændring, for at man kan skabe sådanne ændringer?
Kommentar:  Ja, jeg synes faktisk, at de regler, der er vedtaget med et meget, meget bredt flertal her i Folketinget, har den logik, jeg beskrev i min besvarelse, nemlig sådan, at der jo er den nænsomhed i reglerne, at hvis man skal arbejde med digital post, kan man da modtage ting i sin postkasse, som man ikke har bedt om at få, men som kan være af stor betydning for ens tilværelse. Derfor skal der selvfølgelig være en udstrakt adgang til undtagelse. Men digital selvbetjening kan jo være uendelig enkelt i nogle tilfælde, og det er jo kendetegnet ved, at man selv opsøger kommunen og dermed ved, at her er en sag, som pågår. Som jeg også beskrev, er der jo i de situationer, hvor man har behov for at blive undtaget på de områder, en meget nem adgang til at blive det. Det er ikke noget, man skal søge om per blanket eller andet; det fungerer i praksis, som det gjorde, før vi fik digital selvbetjening.

Svar:  Men der står alligevel et spørgsmål tilbage. Kommunen har behandlet en ansøgning fra en borger om, at vedkommende ikke er i stand til at håndtere digital post, og så er mit simple spørgsmål stadig væk til finansministeren: Kan finansministeren forestille sig, at der i ret mange tilfælde vil være tale om, at disse borgere efterfølgende viser sig at kunne benytte digital selvbetjening? Og det er jo rigtigt nok, at med digital selvbetjening skal man selv tage initiativet, men det vil jo ofte være for at få nogle ting, som man helt indlysende er berettiget til. Og hvad er årsagen til, at man skal igennem det her unødvendige bureaukrati med, at kommunen igen skal tage stilling, og ikke bare skal tage stilling én gang, men sådan set hver eneste gang skal tage stilling til, hvordan lige præcis den her borger forholder sig til den konkrete digitale selvbetjening? Sådan som jeg har forstået det, er det almindelige synspunkt i kommunerne jo, at det altid vil føre til den afgørelse, at det kan man næppe, når man ikke kan modtage digital post.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 23 (EL, ALT, RV og SF), imod stemte 82 (S, DF, V, LA og KF), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Kommentar:  Jamen så var det jo godt, at jeg før brugte taletiden på faktisk at komme det spørgsmål lidt i forkøbet. Jeg vil sige, at det her jo ikke er særlig enkelt. En væsentlig del af presset, som vi oplever på handicapområdet i kommunerne, mener jeg skyldes de pressede budgetter, man har haft, og at velfærden derude har været underfinansieret under den borgerlige regering. Det retter vi jo ikke op på med et fingerknips, men vi er i gang, og vi har tænkt os at fortsætte. Det betyder selvfølgelig også, at der er et ansvar for kommunerne, når vi løfter budgetterne til den kommunale velfærd, altså at man så også kigger på handicapområdet. Den anden del af diskussionen er jo, hvordan vi så bedst sørger for, at sagsbehandlingstiderne ikke bliver for lange. Og det får vi formentlig en runde mere på.

Svar:  Netop. Der kan være meget lange samlede sagsbehandlingstider i kommuner og Ankestyrelsen, nogle steder er den samlede sagsbehandlingstid på over et år. Derfor vil jeg gerne i forlængelse af det, som ministeren også nævnte lige før, spørge, hvornår ministeren vil se på de samlede sagsbehandlingstider og tider for klagesager.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 81 (S, DF, V, LA, ALT og KF), imod stemte 18 (EL, RV og SF), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget til folketingsbeslutning er vedtaget og vil herefter blive sendt til justitsministeren.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Det er der ikke, og så går vi over til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes nu. Vi slutter afstemningen. For stemte 100 (S, DF, V, EL, LA, RV, SF og KF), imod stemte 6 (ALT), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil blive sendt til statsministeren.
Kommentar:  Forhandlingen drejer sig derefter om lovforslaget som helhed. Er der nogen, der ønsker at udtale sig om lovforslaget? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslaget som helhed. Afstemningen er slut. For stemte 94 (S, DF, V, LA, RV, SF og KF), imod stemte 15 (EL og ALT), [hverken for eller imod stemte 0]. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Kommentar:  Men er det ikke dybt problematisk, at vi i et samfund, som sådan set bygger på lov og orden, har en dom fra EU-Domstolen, som siger, at den masseovervågning, som vi laver, og de principper, som den bygger på – som også er de principper, som den bygger på i Danmark – er ulovligt? Og alligevel har vi en justitsminister og et folketingsflertal, som siger, at det er man ligeglade med; selv om det er ulovligt, fortsætter man bare med at lave masseovervågning. Jeg synes, det er en helt absurd situation, vi står i. Den logiske konsekvens af, at man gør noget ulovligt, er, at man holder op med at gøre det ulovlige. Man kunne dermed annullere den lovgivning, der er i dag, og i stedet for lave en mere målrettet løsning, som jo også er det, dommen åbner op for.

Svar:  Nej, regeringen er ikke ligeglad. Det ville være dybt, dybt problematisk, hvis regeringen var ligeglad med en dom fra EU-Domstolen. Jeg kan kun henvise til, at ministeren jo har tilbragt flere timer i et samråd, hvor han netop også har understreget, at han da bestemt ikke var ligeglad, og at han og regeringen selvfølgelig vil indordne sig efter dommen. Jeg er bare nødt til at sige, at det ikke er sådan, at vi, 4 nanosekunder efter at dommen er blevet forkyndt, kan gå ud og ændre den danske lovgivning. Ministeren gør, hvad han kan, og jeg har hørt en termin på 12 måneder, og den skulle være inden for det, man sædvanligvis anvender i en tilsvarende sammenhæng.
Kommentar:  Tak, formand. Vil ministeren fjerne de bureaukratiske regler, som eksisterer i forbindelse med arbejdsfordelingsordninger, som for eksempel 30-ugers-reglen og tabet af retten til at kunne modtage Statens Voksenuddannelsesstøtte?

Svar:  Som jeg forstår spørgsmålet specifikt i forhold til 30-ugers reglen, ønsker herre Bjarne Laustsen, at der skal indføres en række særregler for personer på arbejdsfordeling. Det er min holdning, at reglerne skal være ens for alle, der modtager supplerende dagpenge. Det, herre Bjarne Laustsen foreslår, vil betyde, at folk på arbejdsfordeling bliver bedre stillet end andre dagpengemodtagere. Formålet med arbejdsfordeling er at give en hjælpende hånd til virksomheder, der i en kortere periode oplever en ordrenedgang. Det er ikke formålet, at medarbejderne skal bindes til virksomhederne i længere perioder, når der reelt ikke er arbejde til dem. Jo mere vi lemper på reglerne, jo mere kommer arbejdsfordeling til at minde om en erhvervsstøtte. Jeg mener derfor, vi skal fastholde tidsbegrænsningerne for supplerende dagpenge. Jeg kan herudover generelt oplyse, at arbejdsfordeling som udgangspunkt skal omfatte enten en virksomhed som helhed, en virksomhedsafdeling eller en bestemt produktionsenhed i virksomheden. I særlige tilfælde kan Det Regionale Arbejdsmarkedsråd dog godkende andre arbejdsfordelinger. Der er i øvrigt i dag gode muligheder for uddannelse på SVU eller VEU, og jeg er bekendt med, at denne mulighed anvendes som alternativ til arbejdsfordeling.
Kommentar:  Tak for det. Grundlæggende tror jeg, at der er noget omkring frihedsbegrebet, som ordføreren har misforstået i forhold til i hvert fald mit parti. Når vi taler frihed, er det de negative frihedsrettigheder. Det betyder friheden  fra  staten, friheden  fra  indblanding. Og når man taler om frihed  til  ydelser, er det bare noget helt andet. Det var lige den første ting for at få det på plads. Derudover kunne jeg godt tænke mig at høre, om Alternativet mener, at retten til ydelser, hvad enten det er fleksjob eller ressourceforløb eller førtidspension, skal bestemmes ud fra ens egen vurdering af, om man er for syg til at kunne arbejde.

Svar:  Vi erkender, at der før i tiden måske blev givet for mange førtidspensioner. Altså, en ung på 21 år vil jeg mene skal have mange flere andre typer gode tilbud først. Problemet med det her er, at da man så prøvede at løse det, lavede man et tvangsregime, som er skåret alt for hårdt til, så tusinder af danskere bliver dårligere og dårligere, mens de er parkeret i endeløse ressourceforløb og jobprøvninger, ofte på grund af kassetænkning. Det er det, vi mener er helt galt.
Kommentar:  Jamen jeg lægger ikke skjul på, at der har været gennemført en tilpasning af økonomien, for det var jo nødvendigt efter den tid, hvor herre Lars Løkke Rasmussen var statsminister, at få styr på økonomien igen. Kan Lars Løkke Rasmussen ikke også bekræfte, at dengang han selv var statsminister, og også, da Anders Fogh Rasmussen var statsminister, er det faktisk vanskeligt at finde et eneste år, hvor man havde styr på budgetterne; hvor man ikke overskred budgetterne? Det anerkender jeg fuldstændig, altså at vi har fået styr på tingene. Vi har nu en situation i Danmark, hvor man ikke overskrider budgetterne, og det har også medført tilpasninger i kommunerne. Men at sige, at vi ikke fremadrettet har flere penge til den offentlige sektor, er jo ganske enkelt forkert. Nu siger herre Lars Løkke Rasmussen, at vi ikke skal tale om fortiden, og det kan jeg godt forstå man ikke vil, for det er noget værre noget, og der kunne man ikke finde ud af at overholde budgetterne. Hvis vi bare taler om fremtiden, vil herre Lars Løkke Rasmussen så ikke give mig ret i, at når man hvert år har 3 milliard kroner mere til den offentlige service, så kan man få mere offentlig service, end hvis man ikke havde haft 3 milliard kr.?

Svar:  Det sidste kommer jo helt an på, hvordan man bruger pengene, altså. Regeringen har for eksempel valgt at fordyre vores asyl- og udlændingesystem med en milliard kroner; dem kunne man også have valgt at bruge på noget andet. Hvis man ser på de samlede følgeomkostninger ved den flygtningetilstrømning, der har været – flere mennesker, der er kommet på kontanthjælp med videre – så løber det vel op i 9 milliard kroner, og derfor er det jo spørgsmålet om at prioritere. Jeg kan så oplyse, at der er 12.600 færre medarbejdere i kommunerne i dag, i forhold til før, statsministeren blev statsminister. Jeg synes bare, det er vigtigt at få de her tal frem, fordi nu kan jeg se på nogle af de annoncer, at der skal fyres pædagoger, hvis jeg får ansvaret. Kunne statsministeren måske så – nu bevæger vi os ned i mindre tal, trods alt – oplyse, hvor mange flere eller færre pædagoger, der er i Danmark, i forhold til den dag, statsministeren blev statsminister?
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. Lovforslaget er ebstemmigt vedtaget med 106 stemmer. [For stemte 106 (S, DF, V, EL, LA, ALT, RV, SF og KF), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0]. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Kommentar:  Tak for spørgsmålet. Jeg kun glad for at blive spurgt om det her emne, som ligger mig meget ekstremt meget på sinde. Havde satspuljen godkendt de 30 million kroner, var vi nu i gang med at lave en indsatsgruppe fra ministeriets side, som kunne tage ud på voldsramte skoler og bidrage med råd og vejledning. Det er jo kommunernes ansvar at sætte ind her, det må vi slå fast. Men med den stigning, vi ser i forhold til vold mod lærere, mener jeg vi har brug for også et nationalt niveau. Derfor har jeg også sagt, at vi skal have undersøgt området bedre. Vi skal sørge for også at vide, hvor mange skoler der er i rød, kan man sige, altså hvor mange skoler der er decideret voldsramte.

Svar:  Jeg vil sige, at jeg ikke er en del af det med satspuljen, så jeg er ikke helt bekendt med, hvad der er foregået på det område. Men det er jo fint nok, at det i hvert fald har været diskuteret der. Men så må jeg spørge: Er ministeren så bekendt med, at der faktisk har været relationer til bandemiljøet, og at der er elever, der har betalt bestikkelsespenge for deres egen sikkerhed, og at de er blevet truet med Loyal to Familia, hvis de ikke makkede ret?
Kommentar:  Jamen det bliver jo det samme svar, som jeg også gav på det tidligere spørgsmål, fordi det, som Enhedslisten igen her spørger ind til, er jo forskellene på de forskellige kandidater – det er styrker, og det er svagheder – og det er jo netop det, som Kampflykontoret sidder og evaluerer, og som vi kommer til at træffe en beslutning ud fra. Når den evaluering bliver offentliggjort, vil man jo også kunne se, hvordan de tre kandidater klarer sig på de forskellige vægte, herunder også i forhold til deres evner som kampfly. Det tager vi efter min mening så en diskussion om, når vi har et oplyst grundlag at gøre det på.

Svar:  Mange tak for det. Altså, jeg vil sige, at det her jo ikke er et uoplyst grundlag. Nogle af de kilder, vi henviser til, er jo den amerikanske rigsrevision, det er det amerikanske forsvars eget testkontor, det er en stor kongreshøring, der er i gang, i Australien, hvor man netop har købt F 35. Det er også derfor, at jeg interesserer mig for noget af det her; det håber jeg også at forsvarsministeren interesserer sig for, i betragtning af at vi er så tæt på det her kampflykøb. Når jeg spørger til det her med territorialforsvar, er det jo netop lige, fordi, hvad skal man sige, det interessante ved F 35 er, at der jo verserer meget vedholdende rygter om – og det her er jo ikke Enhedslistens, men regeringens og Kampflykontorets favoritfly – at det er udviklet som et bombefly, og at det har en række tekniske problemer. Det er, hvad det er. Men derudover er der altså fremtrædende kilder, for eksempel en general, som har været leder af Air Combat Command i U.S. Air Force, som siger, at det her fly, F 35, altså ikke er bygget til at lave suverænitetshåndhævelse. Det er først og fremmest bygget som et angrebsfly. Vi ved fra Australien, at ingeniører og tidligere piloter kritiserer det her fly for ikke at kunne modstå angreb fra for eksempel kinesiske og russiske fly. Så det synes jeg sådan set er meget relevant, altså hvordan ministeren forholder sig til det. Hvis argumentet eller et af argumenterne for nye kampfly er, som vi jo har hørt det nu, at man skal kunne forsvare dansk luftrum, og hvis et af de fly, der er med her, og som oven i købet er, hvad jeg opfatter som favoritten, ikke kan bruges til det, så er vi ude i nogle problemer. Så jeg vil gerne ligesom bede forsvarsministeren om at sige lidt mere om, hvad det er for nogle kriterier, de her fly bliver testet på. Kan vi være sikre på, at F 35 vil være bedre egnet end F 16 til at forsvare dansk luftrum, hvis det på et tidspunkt bliver det, der bliver leveret?
Kommentar:  Vi stemmer om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For lovforslaget stemte 93 (V, S, SF, KF, RV, EL, LA, Christian H. Hansen (UFG) og 1 (DF) (ved en fejl)), imod stemte 17 (DF), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Der er ingen, der beder om ordet. Vi går til afstemning.