kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Jeg takker for, at ministeren siger, at der er sat penge af i satspuljen. Vi har alle sammen sat stor pris på og haft meget fokus på, at det var nødvendigt. Men derfor er der nu stadig væk noget, jeg mangler at høre om. Jeg kan forstå, at vi har en minister og en regering, som har mange studiekredse og sådan mange hyggesammenkomster. Er det ikke på sin plads, at man i Justitsministeriet sammen med social- og integrationsministeren får lavet sig et regelsæt, der tydeligt viser, hvor det er, Danmark står? For der må være tvivl, når det lader til, at en imam helt uden blu går ud og siger som en anbefaling, at det ville være godt at have et råd, der lige kunne vejlede og agere parallelt med det danske system. Dermed må det jo være sådan, at man ikke er vidende om, at det er dansk lovgivning, der gælder. Og det kan dog ikke være de tidligere hjemlandes lovgivning og regelsæt, der skal regere i de familier, der bor i Danmark. Er det sådan, at ministeren har tænkt sig at gøre noget i den sammenhæng?

Svar:  Det er min oplevelse, at jeg har redegjort for, hvad det er for nogle initiativer, vi har, og at vi faktisk gør noget. Jeg har nedsat en hurtigtarbejdende arbejdsgruppe, som skal komme med forslag til løsninger. Det her er jo ikke nogen ny problematik; det er en problematik, der også har gjort sig gældende i løbet af de sidste 10 år, men man må jo bare sige, at der har vi desværre ikke set den store handling i forhold til rent faktisk at ville gøre noget. Jeg har selv stået her i salen mange gange til debatter med forskellige ministre, som har sagt: Jamen vi vil overhovedet ikke gå ind i den debat, fordi det der med, at de pågældende ikke er blevet skilt, jo bare er noget, de leger. Og derfor kan vi ikke gå ind og gøre noget ved det. Vi har en anden holdning til det. Jeg er sådan set meget enig i, at et shariavelsignet ægteskab ikke nødvendigvis har juridisk gyldighed, men vi bliver nødt til at anerkende, at de mennesker, der bliver ramt af nogle af de her konflikter, faktisk oplever at stå med problemer. Og derfor har jeg jo nedsat den her arbejdsgruppe for lige præcis at kunne komme med nogle forslag til, hvad det er, vi gør. Og der vil jeg sige, at det jo havde været rigtig dejligt, hvis sådan en arbejdsgruppe havde været nedsat for mange år siden. Det har den så ikke været. Nu har jeg nedsat den, og der kommer svar til foråret.
Kommentar:  Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.

Svar:  Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 1 af et mindretal (EL), tiltrådt af et flertal (det øvrige udvalg), om, at lovforslaget deles i to lovforslag? Delingen af lovforslaget er vedtaget. Der stemmes derefter om det under B nævnte lovforslag [Forslag til lov om ændring af lov om lån til betaling af ejendomsskatter. (Ophævelse af bopælskravet i relation til lån til betaling af ejendomsskatter).]: Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 2 af et mindretal (EL), tiltrådt af et flertal (det øvrige udvalg)? Det er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslagene går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.
Kommentar:  Jeg har godt bemærket, at spørgerens partiformand henviste til den berømte buschauffør fra Viborg, og så vidt som jeg har forstået den konkrete sag, er det jo et eksempel på, at en person på det eksisterende regelgrundlag, altså den lovgivning, der gælder nu, har mulighed for at blive i Danmark. Det, som vi foreslår, er rigtigt nok en ændring af den eksisterende lovgivning – det er jo derfor, det er en del af finanslovsaftalen, og vi regner med at fremsætte et lovforslag, som handler om, at folk, der har været i beskæftigelse i 2 år, har mulighed for at blive, så længe de er i beskæftigelse. Og jeg har lige sådan for sjov fået lavet en kørsel på, hvor mange af ... (Fjerde næstformand  (Trine Torp): Ja tak!) Nå, det tager jeg i næste svar.

Svar:  Personen fra Somalia er blevet berømt, og det er den nye ordning, der vil kunne få ham til at blive. Sådan er det i hvert fald fremstillet. Under de gamle regler, som blev vedtaget sidste år, om, at man skulle hjemsendes, så snart man ikke havde årsag til at opholde sig som flygtning i Danmark, ville han være blevet hjemsendt. Så det er den her ændring, der gør, at han vil kunne blive, og det gør da ikke Danmark mere dansk.
Kommentar:  Det gør altid indtryk, når jeg hører personers beretninger, og særlig når det er om mennesker, der er ramt af sygdom, og særlig når det er om børn. Det er der ikke nogen tvivl om. Men spørgeren må da også være enig med mig i, at vi hverken har vane for, tradition for eller lovgivningsmæssig mulighed for, at det er Folketinget, der laver sagsbehandling af, hvilke lægemidler der kan få godkendelse til at blive markedsført eller ej. Der skylder vi da patienterne, at vi har så godt og sikkert et system som overhovedet muligt. Så der skal være evidens for, både hvilke effekter lægemidlet har, hvilke patientgrupper det har effekt over for, og hvilke bivirkninger der er. Det er de afvejninger, der skal ligge, inden vi giver markedsføringstilladelse. Det er ikke et politisk spørgsmål, hvad der kan gives markedsføringstilladelse til. Det er heller ikke et politisk spørgsmål eller et ideologisk standpunkt, der står i vejen for, at producenterne af den cannabisolie, som spørgeren spørger ind til, kan søge om en markedsføringstilladelse. Der er ikke noget politisk, der er ikke noget ideologisk i vores lovgivning til hinder for det, men vi har vel i fællesskab en interesse i, at med hensyn til de lægemidler, der så bliver godkendt og får en markedsføringstilladelse, skal der altså også være klarhed om både effekter og bivirkninger.

Svar:  Det er jo meget sjovt, hvordan man kan ændre opfattelse, når man bliver minister, fordi for 10 år siden kunne SF godt fremsætte forslag om det samme og faktisk støtte beslutningsforslaget; det kunne jo være interessant at gøre det samme måske. Men vi kunne så jo eventuelt sige, at det i stedet for skulle være over reglerne om kosttilskud, i og med at der ikke er samme dokumentation, altså præcis på samme måde, som man har det med andre kosttilskud. Var det noget, ministeren eventuelt kunne se på?
Kommentar:  Jeg synes jo, at meget af det, som herre Alex Ahrendtsen sagde, lød som sød musik i mine ører, og jeg synes i virkeligheden også, at der var nogle ord, jeg selv kunne have taget i anvendelse, men måske ikke kun om kulturområdet, også lidt bredere. Derfor kunne jeg godt tænke mig at spørge, om det her er en generel betragtning over den offentlige sektor, eller om det kun gælder kulturområdet, for uden at fornærme Dansk Folkeparti i øvrigt, synes jeg jo ikke, at det ellers er et parti, der trækker i retning af mindre kontrol og decentralisering, når vi for eksempel taler om beskæftigelsesområdet, sundhedsområdet, uddannelsesområdet, ja, uddannelse specifikt, hvor jeg ved ordføreren også har en aktie, altså det, som vi har pålagt folkeskolerne de sidste 10 år, som mange lærere også mener er bureaukratisk og gør deres hverdag sværere. Hvordan forholder herre Alex Ahrendtsen sig egentlig til den her generelle problemstilling i et lidt større perspektiv, hvor vi ikke kun taler om kulturområdet?

Svar:  Jeg har jo været førende i opgøret med den der voldsomme målstyring, som blev nedfældet i folkeskoleloven, og som var fuldstændig noget andet end det, vi aftalte. Jeg var den eneste tilbageværende fra folkeskolereformen, og jeg pressede jo på igennem 3 år, inden det endelig lykkedes at overbevise ministeriet og skiftende ministre om, at vi blev nødt til at ændre loven, så vi fik den målstyring, vi havde bedt om, så vi på den ene side kunne følge med, og på den anden side gav lærerne og skolerne og kommunerne frihed. Det er det ene. Det andet er, at kommunerne selv har lagt en masse målstyring ned over, som vi aldrig har bedt dem om, og det holder vi også øje med. På de øvrige områder er jeg jo ikke ordfører og har derfor ikke mulighed for at udtale mig om det, men overordnet set er det jo vigtigt, at vi hele tiden sørger for ikke at producere unødvendig kontrol, afrapportering og på den måde skabe en adfærd, som ikke giver os det, vi egentlig har bedt om.
Kommentar:  Nej, det sidste ved de fleste nok vil være uklogt. Man skal nok sørge for først at have dem om bord, som skal hjælpe en med, at det bliver til noget. I forhold til DOT vil jeg bare sige, at det også var noget af det første, jeg spurgte om, da jeg satte mig ned som transportminister, altså: Hvorfor har I ikke brugt DOT til at brede det mere ud – så man var gået mere drastisk til værks? Så vidt jeg kan forstå, var det det længste, man kunne komme i den tidligere regering. Jeg tager herre Rasmus Prehns udmelding i dag, som at nu er Socialdemokratiet rede til at gå længere, og det tror jeg vi får en god snak om, for det er sådan set også et synspunkt, jeg har.

Svar:  Det glæder mig. Det er jo et eksempel på, at det kan betale sig at tage spørgsmål op her i spørgetiden. For jeg kommer gerne over til et møde og tager en snak med ministeren om, om der er yderligere skridt, vi kan tage for at koordinere hele den indsats, vi gør transportmæssigt i hovedstadsområdet. Vi er fra socialdemokratisk side meget optaget af den måde, de organiserer det på i London med London for Transport, og også den model, de har i München, så det tager vi gerne et initiativ til. Og så synes jeg, at vi også skal have en snak om det med havnetunnelen, for der er det også sådan, at vi Socialdemokrater hellere end gerne er med til at finde en løsning og hjælpe på vej. Så jeg imødeser en invitation til et møde snart med ministeren om de to punkter.
Kommentar:  Nu bruger fru Mette Reissmann ordet integration som sådan en lidt ensidig ting, nemlig at det handler om individets mulighed for at integrere sig i det danske samfund, og så er det sådan set ligegyldigt med det danske samfunds mulighed for rent faktisk at tage imod kvoteflygtninge. Der vil jeg bare gøre opmærksom på, at jeg er meget, meget uenig i det billede af, at integration ligesom kun er en envejsting. Integration handler netop om, at det pågældende samfund også evner at modtage folk, der kommer hertil som kvoteflygtninge, som asylansøgere, hvad det end måtte være. Der er jeg bare lodret uenig i det synspunkt, at integration er ligegyldig, i forhold til hvordan det danske samfund agerer.

Svar:  Jeg kan forstå, at fru Karen Ellemann og dermed Venstre er lodret uenige i det forslag, der ligger her. Det har jeg noteret mig. Men jeg vil så bare gerne understrege, at Socialdemokraterne ikke mener, at integration er et fyord. Vi er helt opmærksomme på, at det både handler om, hvordan den enkelte faktisk kan blive integreret, men så sandelig da også om, hvordan Danmark kan hjælpe med, at flygtninge er i stand til at blive integreret, og det er såvel nationalt som lokalt, ude i det lokale samfund, eller hvor end flygtninge nu kommer til at møde Danmark. Derfor betonede jeg også i min tale, at Danmark jo er kendt for at være et land, som for eksempel for seksuelle minoriteter som homoseksuelle er et regnbueland. Vi er også et land, som, qua at vi har en veludviklet sektor i forhold til daginstitutioner, er i stand til at have store børnefamilier. Vi har også centre for torturofre placeret rundtomkring. Vi har kommuner, der faktisk allerede har iværksat glimrende, succesfulde integrationsinitiativer, som vil gøre det lettere. Så selvfølgelig er der to sider af den her sag, men det er ikke sådan, at vi fraviger vores synspunkt om, at det skal være lige som udgangspunkt.
Kommentar:  Men vi er vel enige om, at ordren var ulovlig. Vi er vel også enige om, at de soldater, som har været indsat i denne operation minkaflivning, har kendt til den manglende lovhjemmel. Eller hvordan forholder ministeren sig til det? Mener ministeren, at soldaterne har kendt til det her?

Svar:  Forsvaret har ikke deltaget i nogen ulovlig ordre. Det arbejde, som Forsvaret har udført, er under forsvarslovens § 7, og det eneste, der er nyt her, er, at spørgeren får det til at fremstå, som om det er Forsvaret, der har bidraget til aflivning af mink. Og det har Forsvaret ikke. Forsvaret løser mange forskellige opgaver, også i forbindelse med corona, bl. a. i forhold til transport, Hjemmeværnet og bemanding af callcentre, smitteopsporing og så videre, og her er der altså tale om et fuldt legitimt arbejde under forsvarslovens § 7. Så jeg kan ikke genkende, at Forsvaret skulle have udført opgaver, som der ikke er lovhjemmel til.
Kommentar:  Det er selvfølgelig fuldstændig korrekt, at de har de her enkeltstående opgaver i enkelte lande. Hvis man kigger på deres hjemmeside, kan man også se, at der står, at de har nogle enkelte maritime operationer i Grækenland, Italien og Spanien, og at de har noget ved landegrænserne til Bulgarien, Rumænien og Polen og Slovakiet. Men det ændrer jo ikke på, at langt, langt den største del af den her grænseproblematik skal løses af lokale kræfter og af de enkelte nationalstaters egne militære enheder, politienheder eller grænsesektionsenheder, alt efter hvad de nu hedder i de forskellige lande, og at langt den største del af Frontex' arbejde jo ligger i Warszawa, hvor der sidder omkring 300 medarbejdere. Så den del af det synes jeg jo også er værd at reflektere over.

Svar:  Jeg vil rent faktisk bare fastholde, at Frontex er yderst aktive, også ved de ydre grænser. Så er det rigtigt, at der også sidder analysepersonel og andet i Warszawa, men de er meget aktive ved de ydre grænser. Jeg har som sagt også selv været med nede at deltage i deres operationer, så derfor kan jeg udtale mig ret håndfast om, hvad det er, de foretager sig dernede.
Kommentar:  Det var vist hverken rigtig fugl eller fisk i forhold til det, jeg spurgte om, men jeg kan jo så i hvert fald konstatere, at ministeren ikke selv har noget yderligere undervejs, hverken i forlængelse af den her gallupundersøgelse eller hvidbogen fra Socialpædagogerne. Men jeg vil nu alligevel holde fast i den dagsorden, for jeg tror jo, at vi står over for en virkelighed, hvor vi kommer til at have stadig flere ældre, der ikke føler sig ældre, men bliver ramt af demenssygdomme, og som ikke kan se sig selv i de tilbud, der i dag er fra kommunernes side, som jo meget tit er på plejecentre, aktivitetscentre eller dagcentre, som det primært er de ældre ældre der bliver visiteret til. Nu gik min tid, uden at jeg nåede til spørgsmålet, men lad mig så bare spørge ministeren om noget, som rapporten også peger på: Har ministeren en kommentar til det her med, at vi kommer til at få stadig flere ældre, der føler sig yngre og ikke passer ind i den traditionelle ældreplejes tilbud?

Svar:  Jeg mener altså simpelt hen, at vi skal passe på med det her med at fortolke det demografiske træk sådan, at der er en en til en-sammenhæng mellem flere ældre og udgifterne til ældre. Flere ældre kan ikke mekanisk omregnes til konkrete udgifter. Med andre ord vil stigningen i antallet af ældre ikke nødvendigvis forudsætte en tilsvarende stigning i ældreudgifterne. Men jeg er da glad for, at kommunerne løbende forbedrer indsatserne, for eksempel ved en bedre organisering og med den nye velfærdsteknologi, og så har man også øget fokus på rehabilitering. Vi må jo så også sige, at sundhedstilstanden hos de ældre er blevet forbedret, så deres plejebehov dermed er blevet mindre.
Kommentar:  Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 1 og 2, tiltrådt af udvalget? De er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg det som vedtaget. Det er vedtaget.

Svar:  Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.
Kommentar:  Det ser med de ubrugte midler, der er, ud til, at der er et problem med at få opført boligerne, og det kan selvfølgelig have forskellig karakter. Det kan for eksempel i nogle kommuner være, fordi byggegrundene er så dyre, at det er svært at realisere projekterne. Derfor synes jeg, der ligger en særlig opgave i at være med til at billiggøre de her boliger til udsatte mennesker. Jeg synes, det er dybt bekymrende, at vi i Danmark har et stigende antal hjemløse, som kræver en særlig hjælp. Jeg anerkender, at en løsning kan være kommunal støtte til en beboer i en normal bolig, men jeg synes også, der ligger en opgave i at sikre, at vi eksperimenterer med andre typer boliger.

Svar:  Så synes jeg, at Enhedslisten skal søge indspark fra kommunerne til det her og eventuelt komme videre med det indspark i næste års satspuljeforhandlinger, altså i forhold til om nogle af midlerne, eventuelt flere midler, skal anvendes til at gøre det billigere at få fat i grunde til skæve boliger i udvalgte kommuner – eller hvad man nu kunne forestille sig. Indtil videre opererer vi på det grundlag, der blev aftalt ved de sidste satspuljeforhandlinger, og det kan vi operere ud fra indtil de næste satspuljeforhandlinger.
Kommentar:  Der fik vi i hvert fald et klart vidnesbyrd om, at Venstre går ind for privatbilisme og ikke går ind for kollektiv trafik. Hvis det er sådan, at Venstre har sådan en politik med, at lige pludselig efter at man er kommet i opposition, må der ikke ske nogen udvikling i afgifterne, vil jeg bare gerne bede herre Kristian Pihl Lorentzen om at bekræfte, at herre Kristian Pihl Lorentzen, dengang han støttede en borgerlig regering, en højreorienteret regering, var med til at stemme for en masse afgiftsstigninger. Det var for eksempel på alkoholsodavand, mættet fedt, og han var med til at indføre en multimedieskat og med til at gennemføre en lavere værdi på rentefradraget. Listen med de her afgiftsstigninger er alenlang, den kan ikke være på et A4-ark, altså stigninger, som Venstre og herre Kristian Pihl Lorentzen har indført under herre Lars Løkke Rasmussens statsministertid. Cirka en afgiftsstigning om ugen blev der indført af herre Lars Løkke Rasmussen. Kan herre Kristian Pihl Lorentzen bekræfte i dag, at alle de afgiftsstigninger er gennemført under herre Lars Løkke Rasmussen?

Svar:  Punkt 1: Herre Thomas Jensen kan ikke konkludere, at Venstre er imod kollektiv trafik og kun for privatbilisme. Det er et både-og; store dele af landet kan ikke undvære bilen på nogen måde. I andre dele af landet har den kollektive trafik sin meget store styrke; det er et både-og ikke et enten-eller, så det er en fejlkonklusion. Punkt 2: Med hensyn til de afgiftsstigninger, som herre Thomas Jensen remser op her, er der jo en væsentlig forskel, for det var led i en større skatteomlægning, forårspakke 2.0, hvor vi gennemførte lettelser i skatten på lønindtægt, men det skulle være fuldt finansieret, så vi ikke fik en klagesang om, at vi gav ufinansierede skattelettelser. Den finansiering indebar jo, at der kom en række afgiftsstigninger på andre forslag, så der er en stor forskel her. Jeg ser ikke, at det her forslag er kombineret med nogen form for skattelettelser andre steder. Desuden må vi sige, at det er en ret voldsom procentuel stigning, når man hæver noget fra 160 kroner til 1.180 kroner og for knallerter fra 90 kroner til 590 kr.; det er meget store stigninger.
Kommentar:  Først vil jeg sige, at vi i Dansk Folkeparti anerkender, at selv om man siger 1 procent og det ikke lyder af ret meget, er det her selvfølgelig ikke noget, de bare sådan lige kan gøre derude. 2,4 milliard kroner fordelt på 98 kommuner er selvfølgelig en opgave, man er stillet over for. Vi anerkender også – vi håber det selvfølgelig, og vi ved, det sker derude – at kommunerne hver dag arbejder på, hvordan de får mest for deres penge, hvordan de får mest velfærd, hvordan de får mest uddannelse, hvordan de får mest for det derude. Det er jo et hjul, der løber rundt hele tiden, uanset om der er omprioriteringsbidrag eller andet. Det, vi bare siger, er, at når der ikke er mulighed for at lave en udligningsreform – og det var sådan set det, der egentlig var ønsket fra Dansk Folkepartis side – så mener vi faktisk, at omprioriteringsbidraget kan være et rigtig godt bidrag til det. Vi anerkender, at det her er en opgave, kommunerne er stillet over for. Vi siger ikke til kommunerne, at det her bare er super nemt, men det kan godt lade sig gøre at lave en omprioritering på 1 procent derude i kommunerne.

Svar:  Tak for anerkendelsen af, at kommunerne rent faktisk foretager effektiviseringer, og at de ud over det omprioriteringsbidrag, som et smalt flertal her i Folketinget pålægger dem, altså er nødt til at foretage yderligere effektiviseringer for at kunne få driften til at fungere optimalt. Den anerkendelse tror jeg der er mange kommuner og kommunalpolitikere der er tilfredse med at få. Jeg bliver imidlertid nødt til også lige at spørge ind til forslaget til vedtagelse. Det handler om 2017, men hvad forestiller Dansk Folkeparti sig der skal ske i 2018 og 2019?
Kommentar:  Hvornår agter ministeren at drøfte det fremtidige helikopterberedskab med forsvarsforligskredsen?

Svar:  Det er aftalt med forligskredsen, at de forligsbestemte analyser, der er, herunder redningshelikopteranalysen, skal fremlægges som en del af det samlede oplæg til en midtvejsevaluering af det eksisterende forsvarsforlig i juni måned i år.
Kommentar:  Forhandlingen drejer sig i første omgang om de stillede ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen om ændringsforslagene sluttet, og vi går til afstemning.

Svar:  Hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nummer 1-15 af beskæftigelsesministeren (Troels Lund Poulsen) som vedtaget. De er vedtaget.
Kommentar:  Tak for det, og tak til fru Liselott Blixt. Ordføreren nævner OECD, som giver udtryk for, at vi har en god almen praksis i Danmark, men kan fru Liselott Blixt ikke også bekræfte, at OECD faktisk også løfter pegefingeren, at OECD for det første siger, at der er behov for reformer og modernisering af almen praksis, for det andet, at man har behov for, at der er noget, der kommer til at understøtte kvaliteten og sammenhængen i behandlingen, og for det tredje, at der ikke er tilstrækkelig viden om kvaliteten i almen praksis?

Svar:  Det er fuldstændig korrekt, og det er vi også enige i. Vi går alle sammen ind for kvalitet, samt at man skal styre, og det er lægerne jo også i gang med. Vi ser flere og flere og lægeklinikker, der netop har lavet al den her datafangst, og som har ansat personale, og som har samarbejde med kommuner og regioner. Nogle af dem vil jo mildest talt blive chokeret over, at man er kommet med en lov, man nærmest trækker ned over hovedet på dem uden at forklare, hvad det her drejer sig om. Da jeg spurgte en rådgiver på et tidspunkt, fik jeg også at vide, at de klinikker jo ikke skal noget, de gør jo det, vi beder dem om. Hvorfor så komme med en plan, der trækker noget ned over hovedet på nogle andre, når det er den fremgangsmåde, man har?
Kommentar:  Det var ikke det, jeg mente.

Svar:  Nå, men hvad siger du så?