Kommentar:  Ja, en af ulemperne ved altid at skulle være ordfører efter herre Rasmus Prehn er, at pulten bliver alt for høj, men det kan jo så være, at der bliver lavet om på det efter valget, altså med rækkefølgen her i Folketinget. Men nok om det. Jeg vil gerne kvittere over for Enhedslisten for, at vi i dag har lejlighed til at debattere den her situation omkring kommunernes økonomi. Det er jo ikke første gang, vi diskuterer kommunernes økonomi og deres forudsætninger og deres levevilkår og betingelser, og det er nok heller ikke sidste gang. Grundlæggende er det sådan, at vi andre, som kigger på det her med lidt andre briller, end Enhedslisten og til dels også den øvrige opposition gør, jo egentlig henholder os til det aftalesystem, som vi har i dag. Her kan vi se, at vi faktisk synes, at man har kunnet vise nogle gode resultater med hensyn til at have en god, åben og konstruktiv dialog mellem Kommunernes Landsforenings ledelse og så regeringens ministre set i forhold til, hvad der skal ske på den langsigtede bane med hensyn til kommunernes økonomi med henblik på at skabe den dynamik og den bæredygtighed, som jo er en grundlæggende forudsætning for, at vi har et tilfredsstillende udgangspunkt for den samlede økonomi i Danmark. Der er det jo altså sådan, at holdbarheden i den samlede danske økonomi efter Dansk Folkepartis opfattelse selvfølgelig – naturligvis – er en grundlæggende forudsætning for fremtidens velfærd. Det betyder med andre ord, at vi, hvis vi ikke har styr på den samlede samfundsøkonomi og nationaløkonomi i Danmark, så heller ikke har styr på at kunne tilbyde kommunerne de virkemidler og de instrumenter, der skal til, og de økonomiske rammer og de levebetingelser, som skal være en forudsætning for, at vi kan udvikle og værne om det velfærdssamfund, som vi alle sammen kender i dag. Det er jo også der, hvor jeg måske somme tider kigger med lidt spøgefulde øjne på netop Enhedslistens politik, for nogle gange må man ligesom tænke på den her reklame for Lotto, hvor de spørger, hvor pengene kommer fra, når man hører om, hvordan Enhedslisten vil finansiere de forskellige elementer, som de synes der skal laves om på. Der har jeg noteret mig at man fra Enhedslistens side for eksempel siger, at man ikke vil stemme for nogen som helst velfærdsforringelser over for landets borgere, når det drejer sig om velfærd omkring sundhed og uddannelse og så videre Der er det jo så, jeg synes, det i den her debat er utrolig spændende at se, hvad der vil ske efter et kommende valg, hvor vi har S og SF, som går til valg på at ville danne en ny regering, og at Enhedslisten har sagt, at de ubetinget vil støtte den regering. Og den regering, som så skal bestå af S og SF, er jo en regering, som har lagt en økonomisk plan frem, som netop betyder, at der vil blive mærkbare besparelser, fordi de fremskrivninger, som vi har, vil betyde, at der vil blive færre penge til rådighed til offentligt forbrug og dermed færre penge til rådighed for kommuner og regioner fra 2015 og frem. Finansieringen frem til 2015 er der så forskellige holdninger til, altså om det er en bæredygtig økonomi eller det ikke er en bæredygtig økonomi, der ligger i de forhandlinger, der skal til dér. Men jeg synes i hvert fald, det er utrolig spændende at se, om Enhedslisten i forbindelse med den her økonomiaftale ikke – trods alt – vil anerkende, at det, der må være det bærende element, altså må være, at man laver økonomiaftaler mellem Kommunernes Landsforening og regeringen, hvor de 98 kommuner forhandler med den til enhver tid siddende regerings ministre og indgår en aftale for det kommende år og selvfølgelig også for overslagsårene, så man kan se, hvad man har at stille kommunerne og regionerne i udsigt for de kommende år. Jeg synes jo også, at vi, hvis vi eksempelvis kigger på den seneste aftale, som vi excellerer i i dag, så kan se, at man fra regeringens side faktisk har været inde med en lang række initiativer, som netop har gjort, at der situationen taget i betragtning har været godt med midler i det offentlige Danmark til at udføre de opgaver, som man har stillet kommuner og regioner. Man har blandt andet sikret ekstra større anlægsrammer frem til 2010 og andre tiltag. Generelt må man sige, at forudsætningen for, at kommunerne har en god og sund økonomi, jo også er, at kommunernes borgere har et arbejde og en beskæftigelse, at de går ud og genererer drift, at de går ud og genererer økonomi, at de går ud og genererer indtægter, som så gør, at kommunen kan få flere penge i kommuneskatter. Det er jo sådan set det, der skal til hele vejen igennem, og derfor er det ikke sådan – synes jeg – at man kan sige, at det, vi skal have her, bare er et spørgsmål om, hvor stor den pose penge til kommunerne skal være. Nej, det, der i allerhøjeste grad er forudsætningen, er, at den samlede økonomiske plan i Danmark skal virke, og at den skal være holdbar. Den skal ikke bestå af fugle på taget, den skal netop bestå ved, at man har nogle økonomiske aftaler, som er bæredygtige, og som vi ved er valide og vi kan stole på. Det er sådan set en af årsagerne til, at vi i Dansk Folkeparti har valgt at være med til og støtter en lang, lang række af de initiativer, som der har været omkring den økonomiske genopretningsplan fra maj måned 2010, og alle de andre aftaler, der har været. Så vi er i Dansk Folkeparti fulde af fortrøstning, og vi håber også, at den kommende kommuneaftale vil bære frugt.

Svar:  Jeg kan ikke lade være at notere mig, at jeg synes, at Dansk Folkeparti bruger uforholdsmæssig meget tid på at fantasere om det samarbejde, Socialdemokratiet og SF skal have med Enhedslisten. Altså, vi er selvfølgelig rigtig glade for, at Dansk Folkeparti nærmest tager det for givet, at vi vinder valget. Det er jo ikke sikkert endnu, der skal kæmpes for det, men det takker vi da gerne for. Men måske skulle Dansk Folkeparti spare nogle af sine mange kræfter til at indfange herre Per Ørum Jørgensen fra Kristendemokraterne. Jeg kan forstå, at der er rimelig store problemer med at forhandle med ham, så man skulle måske koncentrere sig om sine egne problemer i stedet for at fantasere de problemer, vi vil få. Nu ved jeg jo, at Dansk Folkepartis ordfører, herre Hans Kristian Skibby, også har børn i folkeskolen, ligesom jeg har, og derfor tror jeg også, at det vil bekymre Dansk Folkepartis ordfører, når man her den 21. maj i Berlingske Tidende kunne læse: En folkeskole i verdensklasse. Det lyder smukt, men er langtfra realistisk, når skolerne vender hver en krone og nedlægger lærerstillinger på stribe. Det mener flere fagfolk, der understreger, at de mange lærerfyringer, som landets skoleledere venter i det kommende skoleår, vil gå ud over elevernes faglighed. Er Dansk Folkeparti ikke bekymret over, at man presser folkeskolerne så meget?