kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Kernen i det her forslag er, at når man har en sag oppe at vende, hvor man i forvejen har besluttet, at der skal ske en omorganisering – det kan være en effektivisering og så videre – så er det med økonomien jo fuldstændig på plads, kan man sige. Så er der det konkrete i forhold til placeringen af arbejdspladserne, og det er dér, vi går ind og markerer, at det jo netop er en måde, man så kunne styrke udviklingen i landdistrikterne på; altså har det her i sig selv sådan set ikke noget med økonomi og den slags at gøre, men det handler om, hvordan man så får placeret de arbejdspladser bedst. Synes ordføreren ikke, at det er en oplagt måde at prøve at styrke udkantsområderne på, og specielt i forhold til jordbrugskommissionssagen? Nu har vi diskuteret den flere gange, men jeg vil gerne spørge til det principielle i det, altså at når man i forvejen har det oppe at vende, kunne man så ikke ligesom prøve at hæve blikket lidt og sige, at man godt kunne placere dem uden for København?

Svar:  Altså, det, jeg vil sige, er, at regeringen og vi i Socialdemokraterne faktisk ikke behøver en opfordring fra Folketinget til, at vi skal tage hensyn til landdistrikterne, for det gør vi, når der sker ændringer i de offentlige virksomheder. Hensynet til landdistrikterne indgår i sådan nogle situationer i regeringens overvejelser på linje med en række andre væsentlige overvejelser, som vi i forvejen gør os. Så det mener jeg da er svar nok.
Kommentar:  Tak for det. Der er jo meget af det, som ministeren siger, som de fleste fornuftige mennesker er enige i. Problemet er bare, at der ikke er så meget konkret handling i det, ministeren siger. Vi kan alle sammen holde en tale om, hvor vigtigt det er, at man selv vælger, hvem man skal gifte sig med, og om, hvor vigtigt det er, at man selv tilrettelægger sit liv. Det kan vi alle sammen holde en tale om. Det, vi er interesseret i fra Dansk Folkepartis side, er at sikre, at det så rent faktisk også sker. Når der nu har været flere undersøgelser og rapporter, der viser, at social kontrol er meget udbredt, og at der i det her tilfælde er mennesker, typisk kvinder, som ikke kan få anerkendt en skilsmisse – de ønsker at gå fra manden – fordi for eksempel imamen eller familien ikke ønsker at anerkende, at vedkommende rent faktisk er blevet skilt, og hvor vedkommende dermed bliver udstødt, så har vi behov for nogle initiativer, som konkret går ind og tager hånd om det her. Der er det altså ikke nok, at ministeren siger det, ministeren gør, og holder den tale, ministeren holder. Vi kunne godt fra Dansk Folkepartis side tænke os at høre, hvilke konkrete initiativer man har, ud over at man for eksempel ønsker at nedsætte en arbejdsgruppe.

Svar:  Jeg vil sige, at spørgeren sådan set tager fejl, når spørgeren siger, at der kan være kvinder, der oplever ikke at få anerkendt deres skilsmisse, for skilsmissen bliver anerkendt, når den blivet givet af de danske myndigheder. Så kan det være, at der nogle i familien, som ikke vil anerkende den, og det er en problemstilling, som vi skal tage fat på, og den løser vi måske ikke nødvendigvis med lovgiving, men med holdningsbearbejdning. Jeg vil gerne sige, at jeg synes, at det her er et ekstremt kompliceret, men også meget, meget vigtigt område. Vi har fået nogle forskelllige rapporter inden for de sidste par dage, som har været rimelig rystende. Jeg tror, at vi alle sammen har været bevidst om, at der finder social kontrol sted i Danmark, men jeg synes, at omfanget af det er slemt. Det er også slemt at konstatere, at der er opbakning til den sociale kontrol, og at der sker mere social kontrol af efterkommere af de indvandrere, der kom i første omgang. Det vil sige, at denne proces og metode med social kontrol altså bliver bakket op og videreført af nye generationer. Derfor skal vi sætte ind med holdninger. Derfor skal vi sætte ind med viden om rettigheder. Derfor skal vi sætte ind med undervisning og med hjælp til de frontpersonaler, der møder vores borgere ude i første led. Der skal man være meget bevidst om, hvad det er for en opgave, vi har foran os, og den handler primært om oplysning om rettigheder.
Kommentar:  Det er jo heldigvis et spørgsmål, som jeg får lejlighed til at vende tilbage til i forbindelse med nogle de andre spørgsmål, som er stillet i dag, og det handler jo grundlæggende om, hvad for en rolle en minister har i den situation, hvor der er udskrevet valg, eller hvor en regering er trådt tilbage og man er et forretningsministerium og ikke længere et ministerium i den traditionelle forstand.

Svar:  Så vil jeg da gerne give ministeren invitationen til at svare på det spørgsmål allerede nu frem for bruge sin svartid på at referere til spørgsmål, der kommer senere i salen. Hvorfor var det, at departementet ikke sørgede for at underrette den daværende justitsminister om sagen, før han kunne slå op i avisen og læse om den i pressen? Har det ingen konsekvenser, at man undervejs ikke har sørget for at orientere den øverste politisk ansvarlige, nemlig den daværende justitsminister? Det her er jo en lang sag.
Kommentar:  Tak for det endnu en gang. Vi presser på – alt det, vi overhovedet kan. Men det er jo også sådan, at der kan være skovområder, klinter og så videre, hvor det simpelt hen vil være helt umuligt at få dækning. Men vi skal gøre alt, hvad vi overhovedet kan, for at komme så langt ud, som vi kan komme. Og derfor gør vi også – og jeg gør det i alle sammenhænge – alt, hvad vi kan, for at presse på over for teleselskaberne. Vi gør det, når vi udbyder frekvenser, som jeg omtalte før. Så stiller vi krav til teleselskaberne om en bedre dækning. Det har vi prøvet at gøre en gang tidligere, og det har også vist sig, at det har en god effekt. Det er en måde at komme længere ud på, så vi får en endnu bedre mobildækning i Danmark.

Svar:  Jamen jeg er meget tilfreds med svaret og med, at ministeren konstant og hele tiden vil følge op på sagen. For jeg bliver direkte forarget, når der her ligger folk, der er kommet meget slemt til skade, men ikke kan få hjælp, fordi der ikke er en mobilmast. Hvorimod det er sådan, at hvis man eksempelvis holder et stort marked nede i Døllefjelde-Musse, som alle jo kender, så sætter man master op midlertidigt, fordi der så er en bedre dækning og et bedre kundegrundlag – for at få endnu flere penge i kassen. Jeg synes, det er lidt forargeligt, at man kan skelne så meget og se på penge i stedet for på menneskeliv.
Kommentar:  Jeg synes nu ikke, at det er Dansk Folkeparti, som gør sig skyldige i at skulle forklare verden som sort-hvid. Det synes jeg nu mere at ordføreren gør sig skyldig i. For der er jo rent faktisk en række klagemuligheder i samfundet i dag, som netop skal være med til at styrke borgernes retssikkerhed. Til det her med at gøre det hele sort-hvidt vil jeg sige, at jeg jo sådan set synes, at det netop appellerer til, at man forsøger at nuancere debatten, og den aftale, der ligger til grund for lovforslaget, er jo ikke helt uden betydning. Det er trods alt en politisk aftale, som indgår i finanslovaftalen. Der står faktisk, at det er aftaleparternes hensigt, at der skal indgives flere politianmeldelser, hvor der er mistanke om socialt bedrageri. Så synes ordføreren ikke, at det er ordføreren, der selv er med til at tegne et meget sort-hvidt billede og undlade at gøre opmærksom på nuancerne?

Svar:  Der er jo stor forskel på, om man i en lovtekst skriver, at det skal være en politiopgave, eller om man opfordrer til, at det kunne være en politiopgave. Jeg tror, at Dansk Folkeparti udmærket er klar over, at der er den forskel. Det er også derfor, at jeg simpelt hen ikke forstår, hvorfor Dansk Folkeparti ikke har en interesse i, at politiet skal ind i de her sager, hvis man oprigtigt gerne vil stoppe socialt bedrageri. Det må da være i alles interesse, at vi stopper det her. Men Dansk Folkeparti deler åbenbart ikke den målsætning med os, at vi gerne vil slå ned på dem, som begår socialt bedrageri, og slå ned på de rigtige og ikke begynde at ramme alle og enhver. Vi vil også gerne have nogle beviser, som kan holde i retten, og hvis de kan det, skal vi også komme efter de mennesker, som faktisk tager af kassen.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen slut. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg det som vedtaget. Det er vedtaget.

Svar:  Der er stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.
Kommentar:  Tak. Jeg er enig med ministeren i, at det er to forskellige ting, men så må ministeren også være enig med spørgeren her i, at det er den samme vej, hovedvej A 40, vi taler om. Så lad os bare klø på i forhold til Elling Å. Jeg synes, det er flovt. Der var en kæmpe oversvømmelse i 2014. Rigtig mange huse blev sat under vand i Elling; der var rigtig store skader på natur og veje deroppe. Derfor gik kommunen i gang med at etablere en dæmning langs med Elling Å. Det, man mangler, er staten. Jeg har spurgt den tidligere, jeg har spurgt den nuværende minister på området, og jeg har sagt, at der skal ske noget. Det her er, hvad en smed ville kalde for noget klamphuggeri, altså at man sætter nogle jernplader på en bro, så vandet ikke kan komme under. Jeg kunne jo også spørge: Ved ministeren, hvornår der kommer en oversvømmelse igen? Det her er jo altså nogle ting, vi ser hyppigere og hyppigere på grund af klimaforandringerne. Jeg synes simpelt hen, at det er flovt, at man ikke laver det sådan, når nu kommunen har investeret. Altså, hvis man bare havde hævet vejen, var det helt unødvendigt, at kommunen skulle lave noget. Men nogen skulle gøre noget. Jeg synes, det er flovt, at staten halter så meget bagefter, som den gør, og jeg håber, at ministeren vil genoverveje sin beslutning og sørge for, at der bliver en ordentlig passage, så det, der skete i 2014, ikke kommer til at ske igen. Tak.

Svar:  Som jeg også sagde, er Frederikshavn Kommune, Vejdirektoratet og Nordjyske Jernbaner enige om, at den løsning, som nu er etableret, vil kunne forhindre en lignende hændelse som den, der skete i 2014. Lad mig minde herre Bjarne Laustsen om, at det i 2014 var en socialdemokrat, der sad i transportministerstolen. Det var således også en socialdemokrat, der havde ansvaret for, at man kunne have igangsat noget andet, men som altså ikke gjorde det.
Kommentar:  Jeg har tidligere nævnt, at det jo netop kan være problematisk, når anerkendte trossamfund på den her måde bliver påvirket – i det tilfælde her af den tyrkiske ambassade og det tyrkiske religionsministerium. Jeg har også derfor sammen med regeringen haft fokus på at sikre, at der er klare regler om anerkendte trossamfund og den støtte, som man får fra udlandet. Nu er vi tilbage ved diskussionen fra før, kan man sige, for det er jo derfor, trossamfundsloven blev fremsat i sin tid og også vedtaget af et bredt flertal. Så regeringen har fokus på det her område. Det er jo også derfor, vi har besluttet, at almenvelgørende foreninger skal oplyse om udenlandsk støtte, der er på over 20.000 kroner, for at den bliver godkendt af skattemyndighederne. Det er for regeringen afgørende, at man kan se, hvor anerkendte trossamfund, herunder moskeer og foreninger i Danmark, får deres penge fra, så vi har klarhed over, hvem der i virkeligheden står bag dem. Jeg vil også gerne igen understrege, at det selvfølgelig er problematisk, hvis der sker en påvirkning eller der gives økonomisk støtte til aktiviteter, der bidrager til at modarbejde og underminere vores demokrati og grundlæggende friheds- og menneskerettigheder. Personligt synes jeg, at det ville være mere naturligt, at trossamfund i Danmark, herunder de tyrkiske, selv uddannede deres forkyndere. Jeg kan ikke se, hvorfor man skal have dem sendt fra andre lande. Så må jeg sige, at jeg ikke har grundlag for at vurdere, om bestemte trossamfund eller ministerier udøver politisk påvirkning. Det er selvfølgelig noget, vi skal holde øje med, og vi skal selvfølgelig holde skarpt øje med, at de overholder dansk lovgivning.

Svar:  Grunden til, at jeg spørger, er, at i hvert fald når man tager i betragtning, at Diyanet er sådan en underafdeling af det tyrkiske religionsministerium, og at vi ved, at den tyrkiske stat er involveret i de her moskeer, så synes jeg bare, det ligner en tanke, at Erdogan bruger de her moskeer politisk til at udøve propaganda, men også til at udøve kontrol med herboende tyrkere. Der er jo ikke nogen tvivl om, at Erdogan går med stormagtsdrømme, og det her er altså en måde at udleve sine stormagtsdrømme på på en meget ubehagelig måde for Danmark, men også for resten af Europa. Der tænker jeg bare på, om man kunne forestille sig, at der også på et eller andet tidspunkt blev taget nogle diplomatiske skridt over for Erdogan. Jeg synes, den her udvikling er stærkt bekymrende, altså at moskeerne, temmelig åbenlyst, mener jeg, så at sige bliver brugt som redskaber for den tyrkiske regering og for Erdogan.
Kommentar:  Jeg skal gøre det ganske kort. Vi kan ikke støtte dette forslag. Det kan vi ikke, fordi det er udtryk for, at man går enegang på et område, som man ikke bør gå enegang på. Vi bør ikke have særregler i Danmark, som gør det svært for virksomheder at operere i Danmark, og som dermed kan medføre, at vi går glip af investeringer. Nogle gange lyder det, som om man bare kan stramme skruen rent lovgivningsmæssigt, indføre komplicerede regler, uden at det har nogen konsekvenser for samfundet som helhed. Når man indfører lovgivning, skal man jo vægte fordelene mod ulemperne. Vi skal ikke gøre det kompliceret at operere i Danmark, heller ikke for virksomheder, der overholder loven, og det skal virksomheder gøre. De skal betale den skat, de er forpligtet til ifølge loven, ligesom skatteborgere skal. Men gør man skattereglerne komplicerede, risikerer vi at gå glip af investeringer i vores land, så går vi glip af velstand, og vi mener ikke, at det her forslag er balanceret. Vi mener, at det, at man ønsker at gå enegang på det her område, vil betyde, at omkostningerne vil blive større end de eventuelle gevinster ved at indføre den her lovgivning. En effektiv indsats mod virksomheder, som bevidst snyder, skal være koordineret internationalt i EU. Det bedste middel mod, at virksomheder lægger deres overskud i andre lande, er at have et konkurrencedygtigt skattesystem, der gør det attraktivt for virksomheder at være i Danmark. Det er det i for lille grad i dag. Det er det, der bør være i fokus i det danske Folketing. Man skal sørge for, at vi har en konkurrencedygtig skattelovgivning og en gennemskuelig skattelovgivning. Tak.

Svar:  Vi skal have en konkurrencedygtig skattepraksis, men så vil jeg gerne høre, hvor langt skatten så skal nederst En del af den her Luxembourgfinte var jo, at man kom ned på at betale under 1 procent i skat. Er det det, der er konkurrencedygtigt for at undgå, at firmaerne gemmer penge i skattely?
Kommentar:  Det lyder også godt. Det er jeg faktisk også godt tilfreds med. Jeg kunne bare godt tænke mig at vide, om ministeren selv har nogle ting, som han vil byde ind med i det arbejde. Ministeren ved jo godt, at ministeren kan sætte gang i noget, hvis han vil, og jeg kunne godt tænke mig at vide, hvor højt det her står på ministerens liste over, hvad der er vigtigt. For jeg synes, det er vigtigt, at forbrugerne får det, der står på etiketten.

Svar:  Tak, formand, og tak for spørgsmålet. Det er jeg fuldstændig enig med spørgeren i. Det er helt afgørende, når vi køber ind, at vi får det, der faktisk også er det, som vi tænker vi betaler for. Men jeg kan oplyse for spørgeren, at jeg for nogle måneder siden har iværksat arbejde med en ny kontrolstrategi i hele Miljø- og Fødevareministeriet, fordi jeg er optaget af, hvordan vi udformer vores kontrol, lige så vel som vi har iværksat målrettet kontrol de steder, hvor vi kan se der er størst fare for forbrugerne og deres fødevarers sundhed. Det er nogle af de elementer, der indgår i det arbejde.
Kommentar:  Må jeg bare igen knytte en kommentar til det med vurderingssagerne og fradrag for forbedringsomkostninger. Det er jo ikke noget, der bare lige er opstået inden for det sidste halve år. Det var, så vidt jeg husker, i december 2010, hvor der var en indenrigs- og sundhedsminister, der i dag sidder i formandsstolen, som havde et lovforslag til behandling her i salen, som netop handlede om det her med fradrag for forbedringer. Så det er en problematik, der går langt tilbage, og de sager er nu her de seneste år endelig kommet til vurderingsankenævnene, så det er bestemt dem, som vejer tungt i statistikken der – ingen tvivl om det. Så vil jeg bare gerne gentage, at jeg gerne vil have en kort og klar definition fra Dansk Folkepartis ordfører af retssikkerhed. Hvad forstår man ved retssikkerhed, når nu det er så vigtigt for en?

Svar:  Nogle af de ting, der i hvert fald ikke er udtryk for god retssikkerhed, har vi jo set en del af i medierne. Vi har set, hvordan borgerne kan blive trynet af staten, trynet af SKAT. Vi synes altid, at det er vigtigt, at man sætter borgeren før systemet, at man sørger for, at den enkelte person har mulighed for at påklage sine sager, hvis vedkommende føler sig uretfærdigt behandlet. I dag har vi så to instanser, man kan få prøvet sin sag ved. Nu skal man så kun have en, og det synes vi da er et problem rent retssikkerhedsmæssigt. Vi synes, det er vigtigt, at man får afklaret så mange som muligt af sagerne i de administrative klageorganer, ikke alene fordi det bliver dyrere i almindelige byretter, men også fordi det er et både godt og vigtigt organ, fordi der er noget faglighed i Landsskatteretten. Vi synes, det er ærgerligt, at man nu stort set vil vende det om og sige, at det skal være staten, der sættes før borgeren, fordi man åbenbart nu bare skal have lov til at tryne folk uden at give dem en reel chance for at forsvare sig.
Kommentar:  Tak, herre formand. Der var såmænd ikke noget nyt i, at Socialistisk Folkeparti ikke kunne støtte det her forslag, man kan sige, det nok var ret ventet. Men jeg vil alligevel gerne have lov til at stille SF's ordfører et spørgsmål om de her søde drømme, som vi hørte om tidligere fra den socialdemokratiske finansordfører, som er citeret for at sige, at man godt kunne skyde en hvid pind efter det, hvis man troede, at der ved en eventuel ny rød regering ville komme nye milliarder ind til at blive pumpet i kommunerne: Når man nu går ud og siger, at man tror på det her, uden at der skal være nogen sanktioner, uden at der skal være nogen form for specifikationer, dokumentation, finansiel situationsfornemmelse eller andre krav til kommunerne, hvad er det så, SF vil stille i udsigt i stedet? Hvad er alternativet til, at man skal gøre det? For hvad sker der, hvis ikke kommunerne fremadrettet kommer til at overholde de her budgetter? Hvad vil SF så stille som krav i stedet?

Svar:  Det, jeg har en drøm om – hvis vi skal tale om drømme her – er at få en anden måde at samarbejde på mellem regering og kommuner. Selvfølgelig skal der være nogle rammer, selvfølgelig skal der være nogle aftaler, der er forpligtende, og selvfølgelig skal man ikke afskaffe ethvert krav om dokumentation for hvad som helst. Men det, vi skal gøre, er, at vi skal se på, hvad det er, der egentlig er nødvendigt at dokumentere, og hvad det er, der er nødvendigt at have som styringsredskaber i den offentlige sektor. Det mangler vi en diskussion om. Af de mange milliarder, der bliver brugt her, går rigtig mange ressourcer i kommunerne til administration og bureaukrati, og beskæftigelsesområdet er et udmærket eksempel på et sted, hvor så mange penge bliver brugt forkert i stedet for at blive brugt på det, der er meningen, nemlig en aktiveringsindsats, som giver pote. Hele det område er vi nødt til at kigge på for at frigøre de midler, der er der, og så skabe den nødvendige ramme og ikke en totalt overflødig ramme, som bare skal holde fast på, at de borgerlige partier godt ved, hvad det vil sige at kontrollere.
Kommentar:  Lokalt mener man, at det i hvert fald er mere tilgængeligt at gå under banelegemet og kun have en elevator i stedet for at have en gangbro og måske to elevatorer. Så det var ligesom for at komme med et indspil til det materiale, der så tilfældigvis også lige i dag er med på et borgermøde i lokalområdet, for der kører jo borgermøder nu med drøftelser af den undersøgelse, der ligger. Men jeg hører det lidt som en håndsrækning, i forhold til at ministeren ikke er imod, at der bliver set på andre alternativer end dem, der lige ligger i det, der er sendt til folkehøring nu.

Svar:  Jeg forventer altid af medarbejderne i mit ministerium og de tilknyttede styrelser, at de er meget åbne over for forskellige alternativer i forhold til både at kunne vælge noget, der måtte være bedre, men også nogle gange noget, der er billigere uden at være dårligere. Så det kan jeg fuldt ud bekræfte.
Kommentar:  Det er jeg ganske enig i. Altså, jeg tror, at det, der også var konflikten her i det konkrete tilfælde – og det vil være en faglig konflikt, der altid er der – hvor man havde besluttet sig for at digitalisere inddrivelsen, var, at der var nogle af dem, der ikke var en del af det digitale, der ikke ønskede, at man skulle gå den vej, men ønskede, at man skulle køre videre med pantefogederne. Det er jo fair nok, og det er så en faglig uenighed. De faglige uenigheder skal der være plads til, men det må også være sådan, at når nogle politikere har besluttet noget, retter man ind på embedsmandsplan, både som fagdirektør og som medarbejder. Ellers får vi i hvert fald ikke et velfungerende skattevæsen. Men der skal være mulighed for, at man kan sige, hvad man mener, i en organisation som SKAT, og det er der.

Svar:  Det er da fornuftigt, for ledelsen skal jo være der til at sætte en retning og definere, hvor det er, man skal hen. Men omvendt kan jeg også godt se et problem i, at vi har et embedsværk, som på mange måder er bundet lidt på hænder og fødder i forhold til at sige sin mening og sige sin politiske ledelse imod, hvis man faktisk observerer nogle problemer. Altså, kan vi leve med, at der ikke bliver rejst problemer opad i systemet på trods af en politisk retning? For så synes jeg, der er en fare for, at det bliver politiseret i en grad, hvor fornuften forsvinder hvert fjerde år.
Kommentar:  Så lad mig gøre det ultrakort: Vil regeringen så lave et forbud mod, at det bliver biodiesel, der bliver blandet i?

Svar:  Vi vil i hvert fald gøre alt, hvad vi overhovedet kan, for at sikre, at det bliver førstegenerationsbioætanol, som jo ikke har de alvorlige konsekvenser, som biodiesel har. Det vil vi arbejde for. Om der er brug for lovgivning, må vi drøfte i en anden sammenhæng, men det er i hvert fald helt klart det mål, vi har. Det handler de drøftelser, vi har haft med oliebranchen, om fremdrift i Danmark også om, altså hvordan vi håndterer den her udfordring, der er. Der er der et klart signal om, at den måde, hvorpå vi skal nå målet, vil være ved hjælp af førstegenerationsbioætanol.