Kommentar:  Tak for det, og tak for ordet, og tak til ministeren for den grundige redegørelse. Den redegørelse, vi står med i dag, er jo, som andre også har sagt, den anden i rækken af redegørelsesdebatter, hvor vi gør status over dansk politis situation i forhold til Europol. Det er noget, der fremgår af den politiske aftale, som vi indgik den 12. december 2016, at vi her i Folketinget vil følge udviklingen i forhold til Europol nøje, og at vi årligt vil gøre status på baggrund af den rapport, som Rigspolitiet udarbejder. Nu er der så gået et år, siden justitsministeren afgav den første redegørelse her i salen, og jeg synes, det fremgår helt tydeligt af dagens redegørelse, at tingenes tilstand er spidset til siden. Selv om det igen er en nøgtern og objektiv redegørelse, der hverken er forfattet af en ja- eller en nejside, så står det klart, at konsekvenserne af vores udtræden af Europol allerede nu er begyndt at vise sig. Meget af den debat, vi havde både før og efter afstemningen om det danske retsforbehold, har jo så gået på, at dansk politi ville miste sin direkte søgeadgang i Europols informationssystem, det, der forkortes AIS. Det har så været dansk politis virkelighed siden den 1. november 2017, hvor politiet overgik til Danmarks særlige ordning, vores Storm P.-løsning, i forhold til adgangen til AIS. Ordningen indebærer, at dansk politi skal anmode om tilgang til oplysninger via en af de fire dansktalende nationale eksperter, som så er ansat af Europol. Hvordan har det så fungeret? Jo, ifølge Rigspolitiet er der i praksis en længere sagsgang for orientering og søgninger sammenlignet med situationen før den 1. november 2017. Politiet spilder med andre ord sin tid. Det siger næsten sig selv, eftersom politiet ikke længere har direkte adgang til Europols databaser. Rigspolitiet har oplyst, at Danmarks særlige ordning i forhold til adgangen til AIS er udmøntet således, at anmodninger fra dansk politi inden for almindelig arbejdstid håndteres af de dansktalende Europol-ansatte i Ejby. Er sagerne af mere hastende karakter og uden for almindelig arbejdstid, skal politiet i stedet rette henvendelse til Rigspolitiets døgnbemandede nationale situations- og operationscenter, som derefter videresender anmodningen til Europols Operational Centre. Og selv om Rigspolitiet vurderer, at ordningen indtil videre har været tilfredsstillende – det virker – så kan jeg ikke lade være med at tænke på den dag, hvor de kriminelle begynder at begå kriminalitet uden for almindelig arbejdstid. For mig at se er politiets adgang til AIS nogenlunde rimelig, hvis de har antruffet en mistænkelig person ved for eksempel den dansk-tyske grænse mellem klokken 9 og klokken 17. Sker det i stedet om natten, i weekenden, ved barnets første sygedag eller andet, så er dansk politi altså ringere stillet end i dag. Så jeg håber, at forbryderne bliver tilbageholdt i et af de andre EU-lande, hvor det såkaldte QUEST-system snart bliver implementeret. Her kan det patruljerende politi jo altså søge direkte i Europols databaser ved hjælp af en mobiltelefon eller tablet som led i deres opgavevaretagelse. Det er så smart, at man endda kan lægge sin mobiltelefon direkte oven på et pas og trække diverse oplysninger ud af det. Det kan man jo gøre i forbindelse med udlændingekontrol, grænsekontrol eller kontrol med udenlandske personer, der har relation til bandemiljøet. I dagens redegørelse oplyser Rigspolitiet, at det i forbindelse med det patruljerende politis almindelige kontrolopgaver er praktisk uhåndterbart systematisk at anmode om opslag i EIS via vagtcentralen. Og det er derfor Rigspolitiets forventning, at det patruljerede politi kun vil anmode om søgninger de gange, de har en meget konkret mistanke om for eksempel grænseoverskridende kriminalitet. Altså, fra systematisk at kunne tjekke alle personer eller også personer, der bare virker mistænkelige, så kræver den her mere besværlige måde altså, at man kontakter et andet sted, og det vil i sagens natur betyde, at man ikke systematisk vil kontrollere de oplysninger, men kun vil gøre det, hvis man har en direkte konkret mistanke. Jeg forstår udmærket politiets behov for at prioritere. Det er et nødvendigt onde og ikke nogen kritik af politiet, men jeg synes, at det er foruroligende, at det skal være sådan, når den grænseoverskridende kriminalitet er så alvorlig, som den altså er i disse år. Og det ærgrer mig virkelig, at vi ikke kan give politiet de bedste muligheder for at beskytte borgerne, og at vi skal spilde skatteborgernes penge på nogle molboagtige løsninger. For nuværende kan vi ikke gøre så meget andet end at følge udviklingen nøje, hvilket vi jo også har en aftale om her i Folketingssalen, og så må vi jo glæde os over, at det trods alt lykkedes os at få en aftale, omend den altså ikke er at sammenligne med et rigtigt medlemskab af Europol, som havde været det bedste for Danmark og for Danmarks sikkerhed. Tak for ordet.

Svar:  Det forekommer mig, at ordføreren tæsker løs på en død sild og forsøger at presse de sidste blodsdråber ud af den der sild, der har ligget sådan seks, otte, ti dage og rådnet. Altså, ordføreren siger, at det spidser til. Jeg kan simpelt hen ikke finde ud af, hvor det er, det spidser til. For nu var ordføreren så venlig at erindre mig om, hvad der stod i den her før, og så skal jeg altså erindre ordføreren om det samme den her gang. Altså, der står på side 2: »Det fremgår endvidere af redegørelsen, at det i forhold til adgangen til Europols databaser er Rigspolitiets vurdering, at aftalen sikrer dansk politi en adgang, der operationelt næsten svarer til den direkte adgang, som dansk politi havde frem til den 1. maj 2017.« Altså, hvor er det, det spidser til? Jeg er fuldt med på den der fremtidsmusik, men jeg forstår det slet ikke, for hvis man kigger på det i dag, kan jeg simpelt hen ikke se, at det spidser til. Så vil ordføreren ikke redegøre for, hvor det set gennem dagens briller spidser til?