Kommentar:  I 2000 var jeg ikke medlem af Folketinget, men jeg var på anden vis faktisk centralt placeret, da den her ordning kom til verden. Det, der var forhistorien, var, at man i 2000 ville finansiere en særlig hjælpepakke til ældre, og for at få den her pakke finansieret pålagde man skatteteknisk de mennesker, som var fuldtidsarbejdende, men havde valgt at stå uden for a-kasserne, en særlig afgift. Det var blandt andet nogle, der bare havde valgt at være uorganiserede, og det var for eksempel selvstændige. Det kunne sådan set være godt nok at lade dem være med til at finansiere nogle ekstra penge til de ældre. Men det viste sig efter nogle dage, at der her var en gruppe, som man ikke ønskede at ramme, og det var dem, der var fuldtidsarbejdende uden at kunne få lov til at være medlem af en a-kasse, og det var lærlingene. Derfor undtog man lærlingene, men man kunne ikke skatteteknisk få dem ind i ordningen, og derfor lavede man en bonusordning administreret af Arbejdsgivernes Elevrefusion. Det er baggrunden for det. Altså, det var et spørgsmål om at friholde nogle lærlinge fra at skulle betale til en ældrepakke i 2000. Efterfølgende i 2005 fik det et skær af, at man skulle argumentere for, hvorfor man havde ordningen, og at den også kunne være med til at fastholde unge i uddannelsen. Men det var noget teknisk, der kom ind siden hen. Der vil jeg da også godt sige, at man ikke kan påstå, at det har nogen særlig betydning med hensyn til at fastholde unge i uddannelsen i dag, at vi har en ordning, som rigtignok for mange lærlingenes vedkommende er noget, der først går op for dem, den dag de får pengene. Jeg anerkender, at man her har et problem med en ordning, som ikke bliver brugt offensivt til at fastholde unge. Så uanset hvad formålet med den faktisk er i dag – og det kan være en blanding af den her tekniske ordning, hvor lærlingene skulle friholdes fra at være med til at betale for de ældre, og noget andet – så synes jeg godt, at vi i dag kan se på en anden måde at gribe den her ordning an på, fordi den ikke fungerer offensivt med hensyn til at fastholde de unge. Men jeg synes, det er vigtigt, at vi lader de her penge komme de unge til gavn. Kunne man forestille sig, at vi etablerede en fondsordning, hvorfra elever og lærlinge på erhvervsskolerne havde mulighed for at søge midler til at afvikle sociale aktiviteter? Det kunne være sportsstævner, eller det kunne være andre typer kulturelle arrangementer på erhvervsskolerne, som der er meget få af i forhold til på andre ungdomsuddannelser. Så kunne man tage de her penge, og så kunne man overføre dem til en form for ungdomsfond, som de unge selv kunne søge fra, og så kunne de administrere de her aktiviteter. Det tror jeg faktisk er noget, der offensivt kunne bruges til at fastholde flere unge i uddannelsen. Så vil jeg sige, at det jo ikke kun er venstrefløjen, der synes, at det her er en dårlig besparelse, hvis det er sådan, at pengene ikke kommer tilbage til erhvervsuddannelserne. Vi kan jo se på høringssvaret fra Håndværksrådet, at de også mener, at det kan være o.k. at sløjfe ordningen, men at pengene skal bruges på erhvervsskolerne. Jeg synes, det er en trist skæbne for lærlingene og elevernes penge, at de bare skal trille ned i en statskasse, hvorfra man så kan dele rundhåndet ud af skattelettelser til de bedst stillede i landet, og derfor vil vi være imod det, som det ligger her.

Svar:  Dansk Folkeparti spurgte jo den socialdemokratiske ordfører, da ordføreren var på talerstolen, hvorvidt man vil trække den her bonusordning tilbage, man vil rulle den tilbage, hvis Socialdemokraterne og Socialistisk Folkeparti fik magten. Den socialdemokratiske ordfører sagde sådan set, at man ville annullere alt, der havde været på uddannelsesområdet i forbindelse med den her genopretningsplan. Jeg vil bare også gerne høre bekræftelsen fra Socialistisk Folkeparti, altså om Socialistisk Folkeparti kan bakke op om, at man efter et valg, hvis S og SF får magt, som de har agt, vil tilbagerulle den her besparelse, som man finder via bonusordningen.