Kommentar:  De danske unge har et højt alkoholforbrug sammenlignet med deres jævnaldrende i de fleste andre europæiske lande. De drikker sig relativt hyppigt fulde og oplever mange problemer i forbindelse med deres brug af alkohol, og det er et problem. Men i Dansk Folkeparti mener vi ikke, at det kan løses på denne måde. Det vil kun medføre mere administrativt bøvl samt endnu mere forvirring angående alders- og procentgrænser. Regeringen vil med forslaget her gøre det forbudt for unge mennesker under 18 år at købe alkoholholdige drikke med en alkoholprocent på over 7. Det er fuldstændig vanvittigt at tro, at man kan regulere de unges alkoholvaner på denne måde. Det er et uigennemtænkt lovforslag, som kun vil skabe problemer og forvirring med hensyn til, hvem der må købe hvad, samt om en øl nu har en procent på under eller over 7. Vi kan dog se, at ministeren er villig til at sætte procentgrænsen op, så der eventuelt kunne blive skabt mindre forvirring. Hvad er så grunden til, at jeg undrer mig så meget over forslaget her? Jeg har selvfølgelig grundigt undersøgt tidligere undersøgelser med mere Jeg fandt evalueringen af forbuddet mod salg af alkohol til personer under 16 år, som blev lavet af Center for Alkoholforskning ved Statens Institut for Folkesundhed i 2006 som en del af projektet »Unge danskeres alkoholforbrug«, bestilt af Indenrigs- og Sundhedsministeriet. Centeret var netop sat til at evaluere den nye aldersgrænse med særlig fokus på dens konsekvenser for unges køb og forbrug af alkohol, da man satte aldersgrænsen for at kunne købe alkohol op fra 15 til 16 år. Overordnet set viste evalueringen, at 15-åriges køb af alkohol var blevet nedbragt efter den nye aldersgrænses ikrafttræden, mens selve forbruget af alkohol blandt de 13-16-årige stort set var uændret. De, der angav at have drukket alkohol, som de ikke selv havde købt, blev bedt om at oplyse, hvem de havde fået alkoholen af. Svarene fordelte sig på kategorierne venner, forældre, andre voksne og søskende. Det fremgår, at det er mest normalt at få alkohol af sine venner og sine forældre, og det kunne tyde på, at forældrene ved at give alkohol til deres børn i et vist omfang har kompenseret for den aldersgrænsebestemte begrænsning af de unges mulighed for selv at købe alkohol. Disse evalueringsresultater bliver bekræftet af Sundhedsstyrelsens MULD-undersøgelse, som er blevet foretaget blandt elever i 5.-10. klasse hvert år siden 1997. Da respondenterne i MULD er udvalgt på en anden måde end respondenterne i nærværende evaluering, er de to undersøgelser ikke direkte sammenlignelige, men ikke desto mindre kan MULD-data iagttage samme tendenser som evalueringen. Der er sket en nedgang i 15-åriges køb af alkohol, mens der ikke kan iagttages nogen væsentlig ændring i deres forbrug. Dog viser MULD-undersøgelsen, at der sket et mindre fald i tiden fra 1997 til 2004. Det er naturligvis glædeligt, at der er en nedgang, og det var måske den, vi skulle analysere lidt på i stedet for. Inden for de enkelte aldersgrupper er der endvidere relativt mange, der har drukket alkohol uden selv at have købt den. Blandt 13-16-årige synes det således at være det mest normale, at man ikke selv køber den alkohol, som man drikker. Rapporten konkluderer videre, at disse modsatrettede tendenser giver grund til at genoverveje, hvordan man sikrer en sammenhæng i forebyggelsesindsatsen rettet mod unges alkoholforbrug, så aldersgrænsen kommer til at indgå i et konstruktivt samspil med øvrige aktiviteter på området. Evalueringen indikerer dog, at man ikke kan nedbringe unges alkoholforbrug alene ved at forhindre dem i at købe alkohol. Aldersgrænsen må således kombineres med forebyggelsestiltag, der søger at påvirke andre faktorer i positiv retning, for eksempel forældre og venners indflydelse på de unges drikkemønstre. Foreløbige resultater fra Center for Alkoholforsknings store kvantitative og kvalitative undersøgelse »Ungeshverdag.dk« peger på, at kammeratskabsgrupper har stor betydning for den enkeltes brug af alkohol, og at der ligger et væsentligt forebyggelsespotentiale i at styrke ressourcerne i sådanne grupper. Det ville kræve en sundhedsfremmende tilgang, hvor man for eksempel understøtter unge i at udskyde deres alkoholdebut og med at hjælpe hinanden med at undgå alkoholrelaterede problemer, når og hvis de begynder at drikke. Der er imidlertid et hul i den forskningsbaserede viden såvel nationalt som internationalt om, hvordan en sådan sundhedsfremmende tilgang kan gennemføres i praksis. En anden undersøgelse fra Statens Institut for Folkesundhed viste, at kun en tredjedel af eleverne i 7. klasse har modtaget undervisning om alkoholkulturen. Flere rapporter har altså fastlagt, at en hævet aldersgrænse ikke betaler sig, og er kommet med forslag om, hvor der skal sættes ind, og derfor undrer jeg mig over dette forslag. Burde regeringen ikke have taget udgangspunkt i disse rapporter i stedet for og så sat ind der, hvor det kunne betale sig, der hvor alle rapporter viser, at det er vigtigt, man sætter ind, i stedet for at slå et slag for noget, som andre siger ikke virker? Det er ordene fra Dansk Folkeparti. Jeg kan se, vi diskuterer grænser meget, men det vil jeg lade de næste debatter være op til og arbejde i udvalget.

Svar:  Tak for det. Det er jo ærgerligt, at diskussionen skal komme til at stå om dokumentation for det her. Jeg ville jo meget hellere, at det her var et spørgsmål om holdning og et spørgsmål om ansvar. For at man kan tage ansvar for og have en holdning til noget, skal man se på det med klare øjne. Når jeg kigger på de unge i dag, og jeg ser på mængden af alkohol, de drikker, så er det klart for mig, at vi har et sundhedsmæssigt problem. Der er også et adfærdsmæssigt problem blandt mange unge. Jeg vil blot spørge Dansk Folkepartis ordfører: Ser Dansk Folkeparti ikke klart, at vi har et stort problem, og mener Dansk Folkeparti ikke, at når man har et stort problem, er man også forpligtet til at gøre alt, hvad man kan, hvis det vel at mærke er et stort problem? Så jeg spørger også ordføreren: Er det her et stort problem, eller er det bare et lille problem?