Kommentar:  Når jeg har valgt at tage den her sag eller det her emne op med ministeren, skal det ikke forstås som nogen kritik af vores efterretningstjeneste, fordi den gør det såmænd ganske udmærket med de ressourcer, den nu en gang har til rådighed. Når jeg gør det, er det, fordi jeg synes, at den måde, Norge har valgt at tackle terrorhændelsen for nogle år tilbage på, har været klog efterfølgende, fordi man jo har valgt i meget stor målestok at gå i gang med at gøre det norske samfund klar til at kunne modstå den trussel, som er mod Norge og givetvis også mod Danmark. Man har gjort det på en, synes jeg, åben og gennemskuelig facon – alt det, der kunne være åbent, er åbent. Man kan sådan set bare skaffe sig den her håndbog, hvis man vil vide, ja, hvad man skal sikre, og hvad fremgangsmåden skal være. Så i virkeligheden er det måske også spørgsmålet, om ikke det ville være ressourcebesparende, hvis man lavede sådan et gennemarbejdet værk, der kunne tjene som inspiration for nogle myndigheder og måske også friholde PET for nogle opgaver i forhold til at rådgive. Men det skulle altså være et sted, hvor man klart og kontant kunne søge nogle svar, hvis man havde nogle spørgsmål og var en myndighed, der ikke lige vidste, hvor indgangen til PET måtte være henne. Så på mange måder synes jeg jo egentlig, at man har gjort det overskueligt, man har gjort det fornuftigt, man har været åben om processen. Men jo ikke alene det, for jeg synes også, at det har givet en anden form for demokratisk indsigt og kontrol med det arbejde, der foregår, fordi vi jo godt kan beslutte her i Folketinget at tilføre ekstra penge til efterretningstjenesten til terrorsikring – det har vi jo allerede prioriteret – men det kunne jo også være godt for os at se, hvad vi så får for pengene. Altså, hvad kan vi få, hvis vi som eksempel veksler bare 1 milliard til sikring på forskellige steder. Så jeg tror sådan set, at det ville være sundt, både over for myndighederne, men også i forhold til den demokratiske debat. Jeg tror sådan set også, at det ville være sundt for efterretningstjenesten. Så jeg skal egentlig bare høre – nu er min tid ved at være gået – om ministeren vil genoverveje det, eller om det er noget, vi skal have op i forligskredsen, eller om man er fuldstændig fast indstillet på, at man ikke ønsker at bruge de gode eksempler, der kommer fra Norge.

Svar:  Nu er det jo sådan, at verden udvikler sig hele tiden, og vi oplever hele tiden nye ting. Derfor er det jo sundt nok, at vi har en løbende diskussion af det her, også i forligskredsen. Lad mig sige, at det jo ikke er noget, vi i den her forligskreds særskilt har sat penge af til, altså at skulle lave sådan en bog. Jeg tror, at vi i hvert fald så også trænger til en diskussion af, om det er den måde, vi bruger ressourcerne bedst på, altså som den norske model. Jeg anerkender, at det jo er et flot værk, og at man – er det terrorsikring alle steder i mindst 6 meters højde? – har lavet en plan for det. Det er voldsomt. Man rådgiver også private, og spørgsmålet er, om det er sådan, vi får mest værdi for pengene. Jeg vil godt være med til at diskutere det, men jeg siger bare, at jeg synes, at vi skal bruge de penge, vi har, bedst muligt, men vi har jo ikke sådan en tank med en oliemilliard liggende et eller andet sted på samme måde som Norge. Så derfor synes jeg da, at vi skal vurdere, hvor vi får mest for kronerne.