kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Det er jo ligesom en gentagelse af det, ministeren sagde i første omgang. Når jeg nu som ældreordfører får henvendelser på det her område om, at der er nogle udfordringer, i forhold til at man siger, at man ikke kan overholde plejeboliggarantien, fordi man ikke kan komme ind og renovere de her plejeboliger, vil jeg gerne have, at ministeren præciserer det, altså sender besked ud til kommunerne om, at plejeboliggarantien altså ikke er trådt ud af kraft, og at håndværkere har tilladelse til at komme ind og renovere efter de gældende retningslinjer, som der er i dag – det skulle da vel ikke være så svært – så vi kan sikre, at plejeboliggarantien bliver opretholdt.

Svar:  Må jeg ikke opfordre til, at vi – hvis der er nogle konkrete henvendelser, hvad jeg forstår der er, om nogle konkrete problemstillinger her – får sendt det over, for så vil jeg kigge på det, og så vil jeg meget, meget gerne reagere på det hurtigst muligt, for det skal jo være sådan, at der ikke er tvivl om det. Det her er jo nyt land for alle, og jeg kan ikke afvise, at der er nogle steder i nogle kommuner, hvor man har begået nogle fejl, men dem er jeg kun interesseret i at få rettet hurtigst muligt. Så jeg vil meget, meget gerne se de konkrete tilfælde, som spørgeren har, og dermed også handle på dem.
Kommentar:  Det glæder mig. Men når vi kan se, at statsministeren har brugt det rigtig meget under valgkampen, nemlig at vi har en gruppe af kvinder, som vi hverken vil acceptere står uden for fællesskabet eller har den her manglende ligestilling – vi hørte også i åbningsdebatten, at statsministeren påpegede den her gruppe – så synes jeg jo, det er lidt bekymrende, at ligestillingsministeren siger, at der ikke er noget på ligestillingsområdet, for det her er for mig og for Venstre først og fremmest et ligestillingsproblem, før det er et integrationsproblem eller et beskæftigelsesproblem. Og jeg er lidt ked af, at ministeren, hver gang jeg prøver at komme ind på det her emne, henviser mig til andre ministerier. Men jeg vil høre: Kommer der noget? Kan vi glæde os til, at der på ligestillingsområdet kommer noget?

Svar:  Jeg er lidt uforstående, for jeg har svaret ja på alle ordførerens spørgsmål – jeg er enig med ordføreren. Og når det handler om beskæftigelse, som ikke er mit ressort, så siger jeg gerne, at for at sikre, at også indvandrere, kvinder og mænd, får en indgang til vores arbejdsmarked, så ønsker vi jo at indføre de her 37 timers pligt om ugen til beskæftigelse for nyankomne og indvandrere med integrationsbehov. Det er jo på den vej, vi sikrer, at de bliver en del af samfundet ved blandt andet at komme i beskæftigelse. Så for mig at se er vi jo fuldstændig enige.
Kommentar:  Okay, så vi er i en situation, hvor regeringen siger, at der ikke er andre mulige veje til at leve op til målet end at åbne for det her? Men regeringen har ikke gjort sig den overvejelse og det hjemmearbejde at tjekke, om man faktisk kan komme i en situation, hvor vi ender med, at klimaet er dårligere stillet, end hvis vi ikke havde lavet målet. Det må jeg sige at jeg simpelt hen ikke forstår at regeringen ikke har tænkt over. Og hvis ministeren ikke ved, hvordan han skal gøre det, så må ministeren da i det mindste kunne bekræfte her, at vi selvfølgelig ikke kommer til at have en regering, som stiller et krav om et mål, som i virkeligheden kan ende med at give negativ effekt for klimaet.

Svar:  Det mål skal have en positiv effekt for klimaet. Det er jo det, der er hele hensigten med 10 procent vedvarende energi i transportsektoren i 2020. Jeg er optaget af, at vi gør det her på en måde, så vi rent faktisk også får nogle CO 2 -reduktioner ud af det, og det gør vi jo også i forhold til det mål om 10 procent vedvarende energi inden for transport i 2020. Efter de drøftelser, vi har haft med branchen, er det helt klart min overbevisning, at det, der vil blive satset allerallermest på i den her sammenhæng, vil være bioætanol, som ud fra en CO 2 -mæssig betragtning og ud fra en klimamæssig betragtning er den absolut mest fornuftige løsning.
Kommentar:  Men hvis man ikke ramte den rigtige balance, ville det jo være helt indlysende at indkalde til en fornyet drøftelse og få fundet ud af, hvordan man så skaber en ordentlig balance. Jeg har bare sådan et indtryk af, at det ikke har nogen særlig høj prioritet for regeringen, nu hvor man ikke længere er i opposition. For dengang sagde både fru Pernille Rosenkrantz-Theil og fru Trine Bramsen, at det havde høj prioriteret, og at man altså skulle sikre, at man fik fundet en løsning. Derfor spørger jeg bare igen: Hvorfor er der ikke en løsning, som Jonas Høj Jensen og hans mor og andre pårørende kan regne med, og som man sagde man ville tilvejebringe?

Svar:  Jeg kan garantere for, at regeringen gør, hvad den kan, for at finde en løsning på det her problem. Det kræver en lovændring, og det kræver som bekendt et flertal i Folketinget at kunne lave en lovændring. Derfor er jeg da rigtig glad for at se De Konservative være så optaget af det her. Så er vi tættere på at kunne tælle til 90 mandater. Hvis det her var meget enkelt, går jeg ud fra, at spørgeren, da hun var minister, også meget hurtigt kunne have løst det her i foråret. Jeg går videre med det, og jeg vil også snarest indbyde Folketingets partier til drøftelser om præcis det her spørgsmål.
Kommentar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 92 (S, DF, V, LA, RV, SF og KF), imod stemte 15 (EL og ALT), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.

Svar:  Forhandlingen drejer sig i første omgang om de stillede ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen om ændringsforslagene sluttet, og vi går til afstemning.
Kommentar:  Nej, det er vi skam ikke. Vi vil gerne have en permanent grænsekontrol, og derfor bliver jeg jo også igen nødt til at stille spørgsmålet til integrationsministeren: Hvornår ser integrationsministeren en situation for sig, hvor der ikke vil være nogen trussel ved den danske grænse fra asylsøgere og/eller kriminelle og/eller tidligere udviste? Hvornår opstår den situation og dermed muligheden for at afskaffe den midlertidige grænsekontrol?

Svar:  Jeg mener rent faktisk, at det er ret vigtigt at have en politifaglig vurdering ind over. Det var vist også det, jeg startede med at svare, altså at det er en politifaglig vurdering, der langt hen ad vejen skal ligge til grund. Der må man altså bare sige, at der kan være situationer – mig bekendt – hvor baglandskontrol er lige så effektivt som grænsekontrol. Det er klart, at grænsekontrol i en tid, hvor der er en meget stor tilstrømning af for eksempel asylansøgere eller folk, der ønsker at rejse igennem Danmark for så måske at komme til Sverige eller andre steder, så godt kunne være det foretrukne, og det er jo så det, vi har nu. Vi har grænsekontrol nu, og vi har lige forlænget det.
Kommentar:  Endnu en gang tak til ministeren for at repetere omfanget af de signalproblemer, vi har. Det er altid godt lige at få ridset op, hvad det er, der er op og ned på det. Det er meget, meget ulykkeligt, at vi er havnet i den her situation, og der er ikke nogen tvivl om, at det nok heller ikke bliver bedre af, at regeringen slet ikke vil være med, når det handler om at rette op på fremtidens jernbane – den står uden for Togfonden DK, står uden for »Bedre og Billigere« og vil nu også fjerne penge fra DSB. Men spørgsmålet relaterer sig mere til det her med, om der er nogen, der kan drages til ansvar, og når nu vi så står i den her situation og ministeren i sit svar her i dag selv giver udtryk for, at vi da skal have fulgt op på de kontraktlige konsekvenser af det her, så forekommer det, som ministeren giver udtryk for til pressen efter det her møde, da mildest talt underligt, for han siger: Jamen prøv og hør, vi kan ikke drage nogen til ansvar, det er virkelighedens skyld. Det er virkelighedens skyld? Altså, man ser jo for sig, at ministeren er involveret i en trafikforseelse eller kører ind i en anden bilist, og bedst som den anden bilist står der og tænker: Jeg vil have nogle oplysninger her, så jeg kan drage et forsikringsselskab til ansvar, så springer ministeren ud og siger: Jamen prøv og hør, det er virkelighedens skyld! Altså, kan ministeren ikke selv høre, at det virker meget ansvarsforflygtigende, at ministeren på det møde, hvor vi endnu engang skal stå og præsentere borgerne for forsinkelser, fordyrelser, som det eneste svar på, hvis ansvar det er, siger, at det er virkelighedens skyld?

Svar:  Herre Rasmus Prehn lader i sit spørgsmål, som om penge fra »Bedre og Billigere«, Togfonden DK og kontraktpenge til DSB kan løse problemerne med signalprogrammet. Det er ikke korrekt. Derfor er det bare en retorisk finte, som herre Rasmus Prehn begynder med der, i øvrigt vel vidende at regeringen gerne vil være med i »Bedre og Billigere«, men at det er blevet nægtet af Socialdemokraterne, at vi kan blive optaget, og vel vidende at vi også gerne vil være med i Togfonden DK, hvis ellers Socialdemokraterne ville besinde sig på noget realisme i Togfonden DK som for eksempel den realisme, Dansk Folkeparti som et af togfondspartierne har, i forhold til hvad der kan gennemføres i fase 2, men det ønsker herre Rasmus Prehn jo ikke. Herre Rasmus Prehn ønsker, at regeringen skal tilslutte sig et projekt, der er urealistisk. Så alt det her til side. Jeg blev spurgt om, hvem der er ansvarlig for, at det tager så lang tid at udstyre tog, gamle tog, med ombordudstyr, og til det svarede jeg: Det er virkeligheden, der har ansvaret for det. Hvis jeg var blevet spurgt om, hvem der har ansvaret for at have undervurderet opgaven med det, så ville svaret jo have været: Jamen det er jo primært tilbudsgiver, nemlig Alstom, som har undervurderet, hvor lang tid det vil tage.
Kommentar:  Men af artiklen fremgår det også, at i og med at antallet af børn og unge med stress er stigende, er der også udskrevet et stigende antal lægeerklæringer om stress, og det gør så, at eleverne får færre timer i folkeskolen. Og når det tal er stigende, er der jo sådan set flere elever, der får mere fravær, og det kan dårligt være i tråd med folkeskolereformen og med det ønske, man har, om netop at have flere timer for at kunne lave en ordentlig og god undervisning. Hvad tænker ministeren om det?

Svar:  Jeg er ikke sikker på, at jeg helt forstår spørgsmålet. Men helt overordnet kan jeg sige, at de store forandringer, der har været i folkeskolen de senere år, har været voldsomme for de voksne, og hvis de voksne har følt sig udfordret, jamen så har børnene måske også godt kunnet mærke det nogle steder. Og derfor er det meget vigtigt i det arbejde, regeringen har nu om folkeskolen, at der bliver ro helt ud i klasselokalet, for moderne børn har også brug for ro og gode rammer.
Kommentar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte 77 (S, DF, V, LA og KF), imod stemte 21 (EL, ALT, RV og SF), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Kommentar:  Når Enhedslisten siger, de vil forbedre forholdene for kontanthjælpsmodtagere, så betyder det flere penge. Jeg kan huske, at man i Enhedslisten fremsatte et forslag om, at ingen på overførselsindkomst skulle have mindre end 15.000 kroner om måneden. Det ville mindske beskæftigelsen i Danmark markant og betyde, at mennesker, som før var i arbejde, kom på overførselsindkomst og stod uden for arbejdsfællesskabet. Det ville gøre os alle sammen fattigere, og det er gennemgående et kendetegn ved Enhedslistens politik, at i den virkelige verden ville den ikke gøre noget godt for mennesker, fordi den ville gøre hele samfundet fattigere og betyde færre ressourcer i skoler og hospitaler. Der ville være langt færre mennesker, der var i beskæftigelse, og dermed havde mulighed for at være herre over deres eget liv, fordi de tjente til deres eget ophold her i livet og kunne forsørge deres familier og være positive rollemodeller for deres børn. Det er det, der er virkeligheden ved Enhedslistens politik. Men Enhedslisten er formidabel til at fremstå som et parti, der kerer sig og er meget sympatisk. Men det skal man ikke bedømme partier på. Man skal bedømme dem på konsekvenserne af deres politik, og konsekvenserne af Enhedslistens politik er et fattigere Danmark med flere mennesker på overførselsindkomst. Det synes vi sådan set ikke er noget mål at stræbe efter.

Svar:  Konsekvensen af Enhedslistens politik er – rigtigt – at hvis vi kunne bestemme, ville vi forbedre forholdene for for eksempel kontanthjælpsmodtagere. Vi ville også stemme for et rigtig godt forslag som det her, som øger beskæftigelsesmulighederne for udsatte grupper. Vi ville for eksempel så til gengæld ikke tage uansvarlige beslutninger som at sænke selskabsskatten. Vi ville heller ikke tage uansvarlige beslutninger som at sænke topskatten. Det giver stort set ikke nogen jobs, men det koster milliarder af kroner for statskassen. Vi ville heller ikke tage uansvarlige beslutninger om at købe nye dyre bombefly, som koster 1 milliard kroner stykket, og som koster milliarder af kroner i vedligeholdelse og drift de næste 20-30 år. Det kalder vi i Enhedslisten ansvarlig politik.
Kommentar:  Der er jo en fast procedure for det, hvis der er forsinkelser i projekter af den slags. Så melder Banedanmark ind til ministeriet, og ministeriet forhører sig om, hvad der er årsagen til det, og hvad der kan gøres ved det, og så tages der nye initiativer, der er passende til det, der sker. Det er, som det er. Det er sådan på Kystbanen, og det er sådan andre steder. På Kystbanen ville man kunne opnå en forbedring af regelmæssigheden, hvis man for eksempel kørte med færre tog, som til gengæld var længere, men det forstår jeg på folk langs Kystbanen de ikke ønsker. Men det ville være en løsning til at opnå en i hvert fald noget større punktlighed end i dag.

Svar:  For lige at gå væk fra det her sporopbygningsprojekt vil jeg lige kort gå tilbage til det indledende spørgsmål, for jeg tillod mig i går at skrive på min Facebookside, at jeg ville stille det her spørgsmål om Kystbanen, og der fik jeg en række gode indlæg fra forskellige, som sagde, at der var nogle ting, som jeg skulle nævne. Jeg vil godt lige læse et af dem op, og det er fra en, der hedder Emil Sebastian Birk, som skriver: Du kan fortælle, at jeg i de sidste 8 dage har brugt Kystbanen både morgen og eftermiddag og har oplevet forsinkelser i begge retninger. Det er alle tog, jeg har taget på den strækning, uden undtagelser, og forsinkelserne har varet mellem 10 minutter og 1½ time. Hvad vil ministeren sige til sådan en oplevelse og til andre, der måske har lignende oplevelse?
Kommentar:  Når finansministeren siger, at man har løst problemerne vedrørende akutberedskabet oppe i nordvest, så vil jeg næsten foreslå finansministeren, at han tager en tur til nordvest og indkalder til et møde. Brug nu en rigtig stor sal, for der kommer mange mennesker – i sidste uge kom der 5.000 til demonstration på grund af de planer, der er lagt frem indtil nu – og fortæl så befolkningen deroppe, at man har løst problemerne vedrørende akutberedskabet. Det er ikke sådan, det opleves. Allerede nu er det sådan, at hvis man ligger med indre blødninger i Thyborøn, skal man vente rigtig lang tid på en ambulance. Måske bliver den sejlet over fra Nordjylland. Så skal man køre rigtig langt, næsten 100 km, til et hospital, hvor man kan tage action på indre blødninger. Det er den situation, man har bragt borgerne i deroppe. Borgerne synes bestemt ikke, at regeringen har gjort en stor indsats for at løse det problem. Så kommer der ganske vist, forsøgsvis, nogle helikoptere, som ikke kan flyve om natten, og som ikke kan flyve i tåge og regnvejr – og jeg kan hilse finansministeren og sige, at der er rigtig meget tåge og regnvejr i Vestjylland. Så vestjyderne føler ikke, at det, de her får, løser noget som helst. Hvis det var tilfældet, tror ministeren så, at der var mødt 5.000 op til demonstration sidste tirsdag foran rådhuset i Holstebro? Tror ministeren det? Jeg tror, at ministeren skulle overveje måske selv at tage en tur derover og høre, hvordan folk oplever de tiltag, som regeringen har taget.

Svar:  Man kan jo i hvert fald sige, at herre Jens Peter Vernersen ikke har høje tanker om sine egne partifæller i Region Midtjylland. Det, herre Jens Peter Vernersen står og siger her, er jo, at herre Jens Peter Vernersens partikollega herre Bent Hansen plus de socialdemokratiske medlemmer i Region Midtjylland misrøgter deres embede og bevidst fører en politik, der skal skade de mennesker, der bor i Nordvestjylland. Det synes jeg da er en helt urimelig kritik at komme og fremføre mod mig. Jeg fortæller, at vi har fundet ekstra penge. Vi lægger stor vægt på, at der er et betryggende beredskab. Det burde herre Bent Hansen og Socialdemokraterne i Region Midtjylland jo af sig selv have sørget for, må jeg sige til herre Jens Peter Vernersen. Så derfor må jeg sige, at jeg næsten aldrig har oplevet et større hykleri end det, jeg er vidne til nu.
Kommentar:  Jeg kunne i hvert fald ikke finde det, og jeg kunne forestille mig, at hvis man er en meget forvirret og måske lidt ked af det 15-årig, der gerne vil have fjernet det her billede og febrilsk først skal klikke sig frem til fem sider og derefter finde en kontaktinfo, tror jeg måske, man har opgivet det på forhånd. Men jeg vil stadig væk gerne spørge ministeren: Når man har et meget overskueligt domæne med meget konkrete oplysninger i et i øvrigt letlæseligt sprog, der fortæller, hvad man kan gøre, og hvilken rådgivning man kan få, og når der står et telefonnummer, man kan ringe direkte til som ung, og man også kan skrive en e-mail eller gå ind på en chatside og stille spørgsmål direkte, synes ministeren så ikke, at den form for hjemmeside er meget mere brugervenlig og måske mere målrettet mod den gruppe, vi har at gøre med, netop unge mennesker, i stedet for at de skal gå ind på en meget tung hjemmeside og klikke femten gange, før de når den rette information?

Svar:  Jeg kan heller ikke helt genkende billedet af, hvor mange gange man skal klikke sig frem for at få informationen. Jeg synes, det her er et meget vigtigt emne, som vi skal tage alvorligt, og jeg mener, vi får rådgivet på de to nævnte hjemmesider for henholdsvis IT- og Telestyrelsen og Datatilsynet. Angående disse som for alle mulige andre hjemmesider under ministeriet er vi selvfølgelig løbende opmærksomme på måden, vi kommunikerer på, men jeg vil nu fastholde, at vi stiller den nødvendige rådgivning og vejledning til rådighed.
Kommentar:  Jeg er glad for høre, at ministeren også vil tage nogle af de her ting med, når der skal ryddes op i nogle ting. Det, som ministeren jo også er bekendt med, er, at de rigtig mange steder har indgået et campussamarbejde på tværs, og at det mange steder fungerer rigtig fint. Men jeg kan sige, at det i hvert fald er nogle af de ting, der kan give problemer, for eksempel i det her tilfælde med Grindsted almene gymnasium og Erhvervsgymnasiet Grindsted, at de har så vidt forskellige økonomiske muligheder for at drive skole. Jeg vil høre ministeren, om ministeren ikke også mener, at det kan give problemer i campussamarbejdet, når der for eksempel som her er en forskel på 8 million kroner på økonomisiden hvert eneste år, når man sammenligner de to skoler.

Svar:  Som jeg sagde i den tidligere spørgerunde, vi havde, er der nogle grunde til, at der er forskel på taksterne, og hvorfor et erhvervsgymnasium kan have en anden økonomi end det almene gymnasium. Det er simpelt hen, fordi det er dyrere at drive nogle af det almene gymnasiums tilbud inden for de naturvidenskabelige retninger. Det er bare for sige, at det er lidt vigtigt at holde fast i, at selv om det på papiret ser ud, som der er stor forskel på taksterne til de forskellige gymnasiale uddannelser, er der også en grund til det, nemlig uddannelsernes indhold. Og renser man det for de forskelle, får de det samme i takst. Til den anden del, som spørgeren er inde på, nemlig etablering af campus, synes jeg – ligesom spørgeren, kan jeg høre – at det er en rigtig god idé, at man laver nogle samlede ungdomsuddannelsesmiljøer. Det er ikke, fordi vi synes, at man skal tvangsfusionere alle ungdomsuddannelserne. Nogle steder har man valgt at lave nogle egentlige fusioner, andre steder nogle frivillige samarbejder. Noget af det, vi er i gang med at kigge på i Børne- og Undervisningsministeriet, er, om vi kan gøre regelsættet lettere. Hvis man vil samarbejde, uanset om det er frivilligt, eller om det er, fordi man vil fusionere, er der så nogle regler, der vanskeliggør de samarbejder? Vi vil snart kommer med et udspil til, hvordan det kan gøres lettere, hvis man vil lave en campus.
Kommentar:  Jeg tror, jeg skal passe meget på med at konkurrere i lokalkendskab til Roskilde Station med spørgeren; det vil jeg afholde mig fra. Men jeg tror egentlig, at jeg var ret præcis i mit svar til herre Flemming Damgaard Larsen ved at nævne stationer, hvor man var i gang, eller hvor man havde været i gang, og også ved at nævne nogle stationer, hvor man ville gå i gang. Det er ikke for at være arrogant eller noget, men hvis spørgeren vil have et konkret svar vedrørende eksempelvis Roskilde Station, bliver jeg nødt til at sige, at det måske var bedre at stille et skriftligt spørgsmål.

Svar:  Det vil jeg også vende tilbage til, for det er et stort problem for pendlerne i dag på Sjælland, at de ikke kan komme af med deres bil eller med deres cykel for dem, der nu cykler. Det er et virkelig stort problem, og det skal løses. Nu er det jo således, at i »Fair Løsning 2020« foreslår S og SF at bruge 10 milliard kroner på at fremrykke offentlige investeringer. Jeg kan ikke finde nogen steder, at disse 10 milliard kroner skal bruges til at lave ekstra pendlerparkeringspladser på Sjælland. Kunne ministeren måske løfte en lille smule af sløret for, hvor stor en del af de 10 milliard kroner, der står om i  »Fair Løsning 2020«, der skal bruges til at klare det store problem, vi har på Sjælland?
Kommentar:  Jeg vil da starte med at kvittere for den gode vilje til at rose, og måske er jeg allerede blevet rost en lillebitte smule, når vi nu ikke kaldes Socialistisk Folkeparti, men SF. Det vil jeg da så tage til mig til en start. Jeg tror, at man her i salen kan finde lige så mange eksempler på, at SF ikke har villet være med til at sætte snævre rammer for kommunerne. Det er klart, at en af opgaverne i Folketinget jo er at sætte rammer og også sætte nogle rammer, hvormed der udstikkes en politisk kurs. Det vil vi ikke give afkald på, men vi mener, at de rammer på bureaukratiets område, som den nuværende regering med støtte fra Dansk Folkeparti har sat, er for stramme på nogle kontrol- og efterrapporteringsområder, hvilket ikke hører til i det kommunale selvstyre. Så selvfølgelig vil vi være med til at sætte rammer for kommunerne, og jeg er også sikker på, at de rammer, vi vil sætte, er betydelig mere fornuftige og for eksempel giver en betydelig større frihedsgrad end dem, som den nye nuværende regering har præsteret.

Svar:  Man kan næsten fristes til at sige, at det glæder vi os så til. Men det gør vi selvfølgelig ikke alligevel, for det vil jo betyde, at  Socialistisk  Folkeparti vil få regeringsmagten her i Danmark, og det ønsker vi bestemt overhovedet ikke. Så så langt skal vi heller ikke gå for at komme til at se de her effekter. Men jeg synes bare, at ordføreren går let og elegant hen over hele spørgsmålet om, hvorfor man er så frihedsorienteret, når ens eget parti går ind og beskriver, hvilke typer radiser man skal købe til offentlige institutioner og køkkener. Altså, der må man også i det mindste kunne sige, at det er noget, de selv må bestemme i de enkelte kommuner. Nej, det gør man ikke hos SF, Socialistisk Folkeparti. Der siger man: Det vil vi gerne bestemme på Slotsholmen; vi vil bestemme, at I  skal  bruge økologiske grønsager. Så er det, jeg siger, at der jo er en kæmpestor disharmoni mellem det at stå hernede og løfte fanen så højt og sige, at man kæmper for frihedsrettigheder til kommunerne, og det, at ens eget parti faktisk helt ned på fødevareniveau gør det diametralt modsatte.