kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Jeg ved ikke, hvad det er, ordføreren sigter til. Det kan hun få lejlighed til at uddybe i sin næste bemærkning. Men jeg vil sige generelt, at brugerbetaling på tandpleje er et gigantisk problem, og at det svækker tandsundheden og øger uligheden massivt. Det var også derfor, vi brugte alle de finanslovsforhandlinger, vi kunne komme i nærheden af, til at prøve at sænke brugerbetalingen på tandpleje. Det gjorde vi i forhold til udsatte, hvor vi lykkedes med at komme igennem med et forslag, som sænkede brugerbetalingen for dem. Det gjorde vi i forhold til mennesker, der har forskellige sjældne sygdomme, der gjorde, at de havde enormt store tandlægeregninger, de selv skulle betale. Det gik vi ind og lagde et loft over, så det maksimum kunne blive et par tusind kroner om året. Så vi har hver eneste gang gjort, hvad vi kunne, for at prøve at få brugerbetalingen nederst Min vision for tandområdet er, at det bliver en del af det offentlige sundhedsvæsen, ligesom vi kender det fra alle mulige andre områder. Jeg har aldrig nogen sinde forstået, hvorfor vi skal betale selv, hvis vi har sygdomme i tænderne, mens vi ikke skal betale noget på alle mulige andre områder.

Svar:  Hvis jeg ikke husker helt galt, var det en del af en finanslovsaftale, men jeg synes ikke rigtig, at ordføreren svarede på det med, at det blev 185 procent dyrere at gå til tandlæge for de unge. Enhedslisten var støtteparti for den tidligere regering. Det kan godt være, at jeg bare ikke lyttede godt nok efter, men jeg hørte ikke, at ordføreren satte fingeren på, hvor det lige styrkede tandsundheden for de unge, som jeg jo kan forstå at ordføreren er optaget af.
Kommentar:  Jeg anerkender til fulde, at det her er kompliceret. Det er bare så – undskyld udtrykket – pokkers ærgerligt, at man er kommet i den her situation, hvor havnene sådan set straffes for at varetage en miljøopgave. Jeg tænker, at det simpelt hen må kunne lade sig gøre at skelne imellem det affald, der er kommet fra havet, og det, der ikke er kommet derfra. Og jeg tænker, at langt, langt de fleste, både private og virksomheder, sådan set har det afslappet med, at de betaler en form for afgift, når de kommer af med noget affald. Det er bare lige præcis den her konkrete situation, hvor der bliver taget noget op af havet for at rense op, og så bliver man straffet, som er det, man synes er uhensigtsmæssigt. Ud over saneringsudvalget vil ministeren da indkalde for eksempel Danske Havne til en drøftelse, hvor man kan prøve at finde ud af, om vi kan håndtere det her i fællesskab på en eller anden måde? Det kunne jo være, at Danske Havne havde konkrete forslag til, hvordan det kan løses.

Svar:  Nu er det jo Danske Havnes forslag, så jeg tror, det vil være lettest, hvis de kontaktede mig, sendte et brev eller noget andet. Så skal jeg selvfølgelig kigge på det. Det, man jo også må have for øje i den her sag og andre, er proportionerne, altså hvor meget affald der bliver samlet op. Nu er det 475 kroner per ton, og jeg ved ikke, hvor meget affald der bliver samlet op i danske havne, og hvor stort et problem det her udgør. Hvis det er meget affald og man vil løse det ved at lave en fritagelse, som jo er én model, og den, som herre Rasmus Prehn peger lidt i retning af, så kræver det jo noget administrativt bøvl at opgøre det ene og det andet, og der skal man kigge på, om den administrative opgave og arbejdsbelastning står mål med, hvor meget der egentlig bliver betalt i afgifter. Og der tror jeg det vil være formålstjenligt, at Danske Havne kvalificerer det. Så kan vi jo kigge på det. Vi bliver ikke politisk uenige om, at det kunne være en god idé at finde en god løsning på det her. Og det kigger saneringsudvalget så på.
Kommentar:  Hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nummer 1 af erhvervsministeren som vedtaget. Ændringsforslaget er vedtaget.

Svar:  Forhandlingerne drejer sig derefter om lovforslaget som helhed. Er der nogen, der ønsker at udtale sig om lovforslaget? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Kommentar:  Tak, og tak for besvarelsen. Der kan jo sidde enkelte derude, som tænker: Er det nu vigtigt, om ministeren giver korrekte oplysninger i salen? Vi har vist alle sammen prøvet at glemme en oplysning eller svare forkert på et Trivial Pursuit-spørgsmål, men det her er jo ikke et spørgsmål om, om man kan huske, hvad den længste flod i Kina eller hovedstaden i Albanien er. Det her er et spørgsmål om, at ministeren sidste onsdag som en central del af sin forklaring på, hvorfor man ikke har implementeret et beslutningsforslag, der er vedtaget i Folketinget, som en central del af forklaringen på, hvorfor man ikke har efterlevet et flertal i Folketingets vilje, sagde, at det slet ikke var vedtaget. Forslaget var slet ikke vedtaget, men det var endt med en beretning, og det var det forhold, altså at det var endt med en beretning, der gjorde, at det jo var fint, at der gik lang tid med at få nedsat et udvalg og få kigget på det ene og det andet, og uden at der i virkeligheden blev gjort noget ved det her problem. Det er jo ikke mig, der har bestemt ministerens argumentation, men det er jo ministeren selv, der har valgt, hvilken argumentation han går i Folketinget med. Selvfølgelig skal oplysninger være rigtige, men havde ministeren sagt en forkert vægtgrænse eller glemt noget faktuelt, så kunne jeg sagtens leve med det. Men ministerens argumentation hvilede på, at man som regering ikke gør noget ved det her problem, fordi det kun endte med en beretning og ikke en beslutning, og det var forkert. Folketinget har vedtaget noget. Så jeg vil bare gerne høre ministeren – og jeg håber, at ministeren vil bekræfte det – om det er regeringens ambition, at man vedtager som lov de beslutninger, der ligger og følger af det beslutningsforslag, B 165, der er vedtaget af et bredt flertal i Folketinget.

Svar:  Det kan jeg fuldstændig bekræfte, men det var ikke en central del af min argumentation; i mit første svar nævnte jeg det end ikke. Det handler jo om, at vi har nedsat et varebilsudvalg, som skal barsle med forslag og problemstillinger på det her område, som vi så vil tage udgangspunkt i, når vi med Folketingets partier skal forhandle om, hvordan vi implementerer effekterne af beslutningsforslaget, og det er vores agt at gøre det, og det er min agt at gøre det. Jeg har intet som helst andet ønske end at gøre det til lov, som et flertal har pålagt den tidligere minister at gøre til lov, så det vil jeg meget gerne. Lad mig i øvrigt sige, at jeg selv har det sådan, at jeg skelner meget mellem hændelige fejl og så ondsindede fejl. Hændelige fejl er jeg meget large over for, fordi jeg ved, at alle kan begå dem, uden at der har været en ond hensigt med det, og når jeg i sidste spørgerunde her i salen kom til at sige noget forkert, var der bestemt tale om en hændelig fejl. For det kunne jo slås op, at jeg var kommet til at sige noget forkert, så det ville jo ikke være muligt for mig at skjule det. Så selvfølgelig var det en hændelig fejl. Ondsindede motiver derimod, hvor man for eksempel skyder folk ting i skoene, som man udmærket ved de ikke har sagt eller gjort, og manipulerer og misinformerer, synes jeg er et meget stort problem.
Kommentar:  Tak for det, formand. Jamen jeg er glad for, at beskæftigelsesministeren synes, at jobbørsen er en god ting, for det er min opfindelse. Det er en jobbørs, som jeg aftalte med den daværende beskæftigelsesminister, og som skulle være en nem tilgang for seniorer og arbejdsgivere til at møde hinanden. Meningen med det her var jo netop, at man skulle have en enkel indgang; man skulle have en platform for seniorer og virksomheder, hvor virksomhederne med et enkelt tryk kunne klikke sig ind og skrive, at de havde et job til en senior på måske 10 timer om ugen. Og seniorer kunne lægge deres cv ind og skrive, at de kunne klare 10 timer om ugen, og at de havde de og de kvalifikationer. Så kunne arbejdsgivere og seniorer møde hinanden uden indflydelse fra jobcenteret. Det var selvbetjening – man skulle ikke ind og begynde at klikke og søge alle mulige steder. Og det skulle heller ikke være sådan, at der skulle sidde nogle, der skulle hjælpe. Min erfaring efter den korte tid og min forståelse af det er, at der er blevet etableret en jobbørs, hvor arbejdsgiverne så kan sætte et flueben, i forhold til at det er job, der er velegnet til seniorer. Der er afsat 1 million kroner til det, og hvis det er for bare at sætte et flueben, at man har brugt 1 million kroner, er det godt nok en dyr løsning, og det var ikke det, der var hensigten med det. Altså, jeg håber jo, at ministeren vil se på, om vi kan få det her til at fungere på en anden måde, for som det er nu, er det ikke godt nok. For det er jo også sådan, at seniorer bare kan gå ind på Jobnet og trykke sig ind og sige, at det er den platform, de skal ind på – de skal ikke gøre alt muligt andet, de skal bare skrive, at de gerne vil have et job, og arbejdsgiverne skal skrive, at de gerne vil ansætte en senior i nogle timer.

Svar:  Tak for det, og tak for opfølgningen. Jeg tror, at jeg dybest set bare kan bekræfte det, jeg startede med at sige, for jeg synes nemlig, at jobbørsen er en god idé, og jeg ved udmærket godt, at det er herre Bent Bøgsted, der var en af forslagsstillerne bag forslaget. Og jeg synes ligesom spørgeren, at det er tydeligt at se, at der jo er en interesse fra seniorernes side, al den stund der er næsten 600, der har været inde og tilkendegive, at de er interesseret i et job, der er velegnet for seniorer eller efterlønnere, mens vi stadig væk mangler at få virksomhederne med. Jeg tror, at rigtig meget af det handler om at udbrede kendskabet til funktionen og udbrede budskabet om, at både seniorer og virksomheder, der leder efter seniorer, skal gøre brug af de funktioner, der er. Og derfor har vi også brug for hele tiden at følge op, ligesom styrelsen i 2020 vil iværksætte en kampagne omkring det.
Kommentar:  Nu må vi jo læse i referatet, hvordan jeg præcis fik formuleret mig i min korte bemærkning til fru Kathrine Olldag. Men det, som er pointen her, er, at der er et gigantisk hul i reglerne om cfc-beskatning, og at internationale koncerner i Danmark benytter sig af det hul til ikke at betale den skat, de burde. Så kommer EU med nogle regler, hvor de giver os muligheden for at lukke det hul, fordi man nu også skal betale skat af det, som hedder anden indkomst af det immaterielle aktiv, som bliver flyttet fra Danmark til et andet land. Og så er det bare jeg siger: Det gør man jo for at forhindre skatteundgåelse; det hedder skatteundgåelsesdirektivet. Det er jo det, som vi skal implementere i dansk lovgivning, så derfor foregår der jo skatteundgåelse, og formålet med direktivet i de forskellige udgaver, der har været af det, er jo netop at lukke hullerne, så der ikke kan foregå skatteundgåelse. Og derfor bliver vi nødt til at stramme reglerne, for ellers så foregår skatteundgåelse jo – desværre.

Svar:  Vi behøver jo ikke at kigge i referatet, for nu gentog herre Rune Lund jo beskyldningen om, at der er nogle virksomheder, som for at undgå at betale skat i Danmark placerer patenter i udenlandske datterselskaber. Det er bare ikke min opfattelse. Altså, jeg synes, man skal lade være med at komme med sådan en beskyldning uden at have belæg for det. Jeg tror, at når patenter bliver placeret forskellige steder, har det at gøre med, at det er der, de bliver brugt mest, og jeg tror ikke, det har noget at gøre med, at man forsøger at undgå at betale skat. Men jeg kunne godt tænke mig at høre belægget, for jeg synes, det er en ganske grov beskyldning. Jeg tror ikke, der er nogen af de store danske virksomheder, som kan genkende den beskyldning.
Kommentar:  Nej, men det er også lidt besynderligt, hvis man som statsminister ikke vil garantere os alle sammen i forhold til at ville prioritere velfærdssamfundet eller ej. For man kan godt stå og tale om, at man vil røre i gryden, og i det hele taget kan man jo godt lægge utrolig mange ord om den her diskussion. Det er jo bare ikke det, der er det interessante for det barn, der går i vuggestue i en af landets kommuner, eller for den ældre, der har behov for ældrepleje, det er jo, om der er penge nok eller ej. Kan vi opretholde et stærkt velfærdssamfund eller ej? Jeg har sagt meget klart, at 7 milliard kroner, der skal spares på børn og ældre, lægger Socialdemokratiet ikke de afgørende mandater til, og jeg forstår, at der gælder det samme for en række øvrige partier. Derfor vil jeg gerne bede statsministeren måske her til slut på første runde bekræfte, at hvis der skal spares så mange penge ude i landets kommuner, skal mandaterne hentes hos Dansk Folkeparti.

Svar:  Altså, udgiftslofterne skal jo vedtages her i Folketinget, og det skal der være 90 mandater bag. Sådan er det jo. Det er trods alt ikke så lang tid siden, der har været folketingsvalg, altså, det er ikke så lang tid siden, og jeg ville i hvert fald vare mig lidt, hvis jeg var formand for Socialdemokratiet, det er jeg selvfølgelig heller ikke, men jeg ville vare mig lidt, hvis jeg var det og selv havde været med i en regering, som har ført en politik, hvor servicerammerne for kommunerne jo ikke ligefrem voksede, og hvor der er færre kommunalt ansatte, da man forlod regeringskontorerne, end da man kom ind i dem, altså, jeg tror, der er 3.000 færre pædagoger. Så det der med bare at stå og gøre forbrug lig med kvalitet, ville jeg vare mig for. Det er i hvert fald ikke vores tilgang til det. Vi ønsker at stå vagt om et stærkt velfærdssamfund, men vi ved også, at hvis vi skal kunne gøre det og dermed også finde ressourcer, der kan prioriteres ekstra til sundhed, når det presser sig på, eller hvilke områder der nu presser sig på, så skal vi i en knap tid alle sammen også levere. Og det er jo grundlæggende det, vi beder kommunerne om, og så tager vi løbende stilling til, når vi laver kommuneøkonomiaftaler, og når vi laver finanslovsaftaler, hvordan pengene, herunder de frigjorte penge fra omprioriteringsbidraget, skal bruges.
Kommentar:  Medlem af Folketinget Jesper Petersen har søgt om orlov fra den 09.02.2016, jævnfør forretningsordenens § 41, stykke 4. Hvis ingen gør indsigelse, vil jeg betragte det som vedtaget, at der meddeles orlov som ansøgt, og at stedfortræderen indkaldes som midlertidigt medlem. Det er vedtaget.

Svar:  Fra Udvalget til Valgs Prøvelse har jeg modtaget indstilling om, at 2. stedfortræder for Socialdemokratiet i Sydjyllands Storkreds, Anne Sina, godkendes som midlertidigt medlem af Folketinget fra og med den 9. februar 2016, i anledningen af Jesper Petersens orlov, da 1. stedfortræder, Troels Ravn, allerede er indtrådt som ordinært medlem af Folketinget. Er der nogen, der ønsker ordet? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Kommentar:  Jo, det kan ministeren mene, men man må jo bare sige, at Socialdemokraterne og dermed regeringen har været tungen på vægtskålen i den her sag hele vejen igennem, i forhold til hvilke advokater man skulle vælge fra Folketingets side til at håndtere sagen. Det var Socialdemokraterne, der var tungen på vægtskålen der. Skulle der føres en rigsretssag? På hvilket grundlag skulle den føres? Hele vejen igennem har Socialdemokraterne været tungen på vægtskålen og dermed afgørende for, at der i dag ligger en rigsretssag eller i hvert fald et grundlag for, at Folketinget skal træffe beslutning om en rigsretssag. Så jeg må spørge igen: Hvad er det for en målestok, der er så skæv, at man kan komme af sted med at give en nødløgn til Folketinget, men er der tvivlsspørgsmål og en sag som den her, så skal der føres en rigsretssag?

Svar:  Er det nu også rigtigt, at Socialdemokratiet er tungen på vægtskålen, når der nu bliver stemt? Lad os nu tage bare for eksempel skyld, fordi det nu bliver sagt, at Socialdemokratiet er tungen på vægtskålen. Lad os nu antage, at vi stemte anderledes, og at de andre partier stemte, som de i øvrigt havde meldt. Så ville der vel stadig væk være en rigsretssag, sådan som jeg lige kan regne det ud i hovedet. Det, som jeg til gengæld synes kan være værd at vende tilbage til, er – spørgeren gjorde selv et par gange opmærksom på det, og det rejser i virkeligheden et spørgsmål for mig ...
Kommentar:  Tak. Klimarådets klare anbefaling til regeringen og støttepartierne er at genåbne alle de foreløbige indgåede aftaler, som er lavet for at opnå en 70-procents-CO 2 -besparelse i 2030. Har regeringen planer om at genåbne de eksisterende politiske aftaler for 2020 og genforhandle hver især, ikke mindst bilaftalen og den grønne skattereform med fokus på en langt mere markant CO 2 -reduktion? Alternativet har jo snart stået her i salen i et halvt år og insisteret på, at de aftaler ikke var ambitiøse nok. Vi refererede til Greenpeace i forhold til forslaget om at åbne dem igen, og vi har hørt samme ønske fra de grønne organisationer og en lang række klimaeksperter. Aftalerne indeholder simpelt hen ikke nok klimareduktion. Skal de genåbnes?

Svar:  Første skridt er selvfølgelig at få gjort de forhandlinger, vi er i gang med nu, færdige. Altså, jeg skal ikke lægge skjul på, at vi gerne ville have haft afsluttet forhandlingerne omkring landbrugssektoren sidste år. Det blev vi nødsaget til at udskyde på grund af den store krise, der var i slutningen af året. De sonderinger og forhandlinger foregår nu, og dem håber vi selvfølgelig på kan blive afsluttet her inden for en overkommelig fremtid. Så er der nogle andre også meget presserende ting, som Klimarådet jo også anbefaler i forhold til at få lavet en strategi for ccs for eksempel Men spørg mig lige igen om det, for jeg skal nok svare, men nu rejser formanden sig op.
Kommentar:  Det er rigtigt, at der er sket enkelte små fremskridt på det her område, og det er da positivt. Men sagens kerne er, at det forslår, som man siger, som en skrædder i helvede – det er slet, slet ikke tilstrækkeligt, når man tænker på, at vi har over 100.000 arbejdsløse nu og desværre udsigt til, at det kan havne på 200.000 ved udgangen af næste år. Antallet af langtidsarbejdsløse, i hvert fald forstået som dem, der er arbejdsløse mellem et halvt et helt år, er blevet fordoblet i løbet det seneste år og er nu nået op på 22.000, og det kan jo desværre forventes at stige yderligere i takt med den generelle stigende arbejdsløshed. I SF's siger vi så, at hvis man er arbejdsløs, er ufaglært, har forladt folkeskolen efter 9 års skolegang, skal man have ret til i alt 12 års skolegang – det vil sige, at man har 3 år til gode, selv om man er 45 eller 50 år, eller hvad man nu er. Så siger vi, at det skal man have ret til at få enten som voksenlærling eller som pædagog eller skolelærer eller socialrådgiver, hvis det er det, man vil være. Man skal kunne deltage i de uddannelser, og så skal man under uddannelsen have en indtægt, man kan leve af, for det er jo et helt, helt centralt problem, at alle de her muligheder jo ikke er noget værd, hvis man ikke har en indtægt, man kan leve af. Når man har hus og familie og så videre, kan man ikke leve af SU. Så siger vi, at man skal have den her 12-års uddannelsesret, og når man trækker for eksempel de sidste 3 år, som man har til gode, når man bliver arbejdsløs, så skal man have en ydelse, der svarer til dagpenge, altså statens voksenuddannelsesstøtte. Jeg vil gerne spørge, hvad ministeren mener om at give arbejdsløse den rettighed.

Svar:  Jeg mener, at det er uhyre vigtigt, at vi tager hånd om de unge, så så få som overhovedet muligt havner i den situation, som herre Eigil Andersen nævner. Det er derfor, regeringen har fremlagt de to ungepakker, så jeg synes faktisk, at det er vigtigt, at vi tager fat om nældens rod. For resten er det jo så sådan, at der, som jeg også lige læste op, er gode betingelser for blandt andet voksenlærlingeordninger, som herre Eigil Andersen jo også nævnte. Altså, vi har jo netop ændret det, så det ikke længere er en sådan stop-go-politik på voksenlærlingeområdet, men at det er en ordning, der kører hele tiden. Det er jo netop for at fange nogle af dem i den gruppe, som herre Eigil Andersen nævner, op.
Kommentar:  Selvfølgelig kan der være nogle konkrete problemer; jeg har ikke set dem opstået endnu, og vi vil selvfølgelig forholde os til dem i det omfang, de måtte opstå. Men som jeg har forstået det, er Martin Henriksen og jeg enige om, at Danmark skal være medlem af EU – sådan har jeg forstået Dansk Folkepartis politik – og så længe Danmark er medlem af EU, er det sådan, at der vil være udlændinge, der kan stemme og blive valgt til både kommunalbestyrelser og regionsråd, som vi ikke kan stille krav om kan sproget. Og det er sådan set uafhængigt af den politiske drøftelse, vi har her. Så jeg kan aldrig nogen sinde komme i den situation, hvilket herre Martin Henriksen så heller ikke kan, at vi kan garantere, at der ikke vil opstå den problematik. Min personlige holdning ville være, at det var et problem for den enkelte og ikke for samfundet, hvis vi kom dertil, men det må vi jo så forholde os til.

Svar:  Tak for det. Mener ministeren, at det er hensigtsmæssigt, at Tyrkiet finansierer moskébyggeri i Danmark?
Kommentar:  Jeg er begejstret for internationalt samarbejde, og jeg kan høre, at ordføreren også er det. Man synes, man skal arbejde mere sammen med Storbritannien og Sverige på det her punkt. Men jeg må sige, at i den her sag er det vores opgave at varetage danske interesser. Danske interesser. Hvad er forskellen mellem Danmark, Sverige og Storbritannien i den her sag? Det er, at vi har fastkurspolitik i forhold til euroen. Så jeg har stor respekt for, at man gerne vil lave internationalt samarbejde med Storbritannien og Sverige, som begge er dejlige, udmærkede lande, men vi skal huske på, hvad der er i dansk interesse i den her sag. Fordi vi har fastkurspolitikken, har vi nok nogle lidt anderledes interesser end Storbritannien og Sverige, som netop ikke har valgt at have fastkurspolitik. Derfor synes jeg faktisk, at vi først og fremmest skal tænke på, hvad der er i dansk interesse. Det var i dansk interesse at blive siddende ved bordet natten mellem torsdag og fredag og sige, at vi gerne vil være en del af den her proces. Og det er i dansk interesse stille og roligt at vurdere, om der er dele af den her nye aftale, som vi kunne have gavn af at være en del af.

Svar:  Der er vi så ikke enige. Det må være i dansk interesse, at vi ikke kommer til at hæfte for den milliardgæld, som de sydeuropæiske lande har sat sig i, og hvis vi forudsætter, at det er en vigtig dansk interesse, er det sådan set ligemeget, om vi har fastkurspolitik eller ej, og så er det ligemeget, hvad regeringens holdning i øvrigt er til EU-spørgsmålet; så må det være i danskernes interesse, at vi står sammen med lande, der ikke er omfattet af at skulle foretage de her store overførsler til Sydeuropa. Og det er jo så ikke bare Sverige og England, det er jo også Norge og Schweiz, der står helt uden eurosamarbejdet – de rige lande, der har kæmpet en hård kamp for at blive så forholdsvis velhavende og sørger godt for deres befolkninger, som nu kan komme i knibe, hvis der skal foretages de her kæmpemæssige overførsler til Sydeuropa. Så jeg vil godt opfordre statsministeren til at overveje det her igen, om ikke i virkeligheden det er i danskernes interesse at være skeptisk og stille sig sammen med de lande, der så vil stå stærkere, i stedet for, som jeg hører at man vil gøre det, at stille sig sammen med de 17 lande, der fuldstændig er på vej ud på et vildspor.