kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Jeg mener, at det burde være nok. Jeg tror ikke, at antallet af kontanthjælpsmodtagere, som kommer til Glostrup Kommune med det ønske at få en billigere bolig – som ønsker at fraflytte deres eksisterende bolig og flytte ind i en billigere bolig – som følge af kontanthjælpsloftet, overstiger det antal boliger, som Glostrup Kommune hvert år har anvisningsret til. Så kan man sige, at de selvfølgelig også skal bruge nogle boliger til andre formål end det. Men hvis vi skal vide noget om det her, skal Glostrup kommune jo sige: Jamen vi har hvert år 200 mennesker, som kommer til os på grund af kontanthjælpsloftet og efterspørger at kunne flytte i en billigere bolig end den, de bor i, og derfor kan vi ikke klare os med de – ifølge herre Kaare Dybvads hovedregning – 100, vi har til rådighed. Men de tal har vi jo desværre ikke. Vi ved bare, at der er et stort antal almene boliger, som kommunen har anvisningsret til, og at en stor del af dem også er billige.

Svar:  Jo, vi har sådan set tallene, i og med at det er Danmarks Statistik, som opgør, at 77 procent – jeg kom til at sige 75 procent, det beklager jeg – af de udlejningsboliger, der er i Glostrup kommune, er almene udlejningsboliger. Så på den måde kan man jo hurtigt regne ud, hvor mange der er anvisningsret til, lige meget om basistallet så er det, som Finn Sørensen har fået oplyst, eller det, som Finansudvalget har oplyst. Så kan man regne ud, præcis hvor mange boliger der er til rådighed. Men det, jeg egentlig også gerne ville høre ministerens svar på, var: Når nu Glostrup Kommune har indført en praksis, som er, at man siger til folk, at hvis ikke de har råd til at bo der, må de flytte til Lolland, finder ministeren så ikke, at det er udtryk for en problematisk udvikling?
Kommentar:  Det har også lidt at gøre med, at virksomhederne har følt, at hvis der er nye ordrer, som skal afgives, fordi man skal have noget nyt materiel, så har der hele tiden været det der med, at det sender vi i EU-udbud. Det bliver ikke benyttet i den grad, som de kan klare, altså at vi ikke siger, at vi holder vores indkøb hjemme på den samme måde, som vi nu er i gang med i forhold til de her flermålskibe, altså at beholde det hjemme og beholde alt det hjemme, vi kan. Det er det, vi kan, i forhold til EU, når det gælder Danmarks interesser.

Svar:  I forbindelse med opdateringen af den forsvarsindustrielle strategi, så synes jeg – og det er jo en politisk holdning – at det vil være naturligt at se bredere på mulighederne for at anvende EU-traktatens artikel 346. Det er jo den, der handler om beskyttelse af væsentlige danske sikkerhedsinteresser, eksempelvis gennem nationale udbud. Så jeg synes, det er helt oplagt, og spørger du mig, ønsker jeg, at det bliver en central del af opdateringen. Men man skal også være opmærksom på, at der jo er nogle udbudsretlige regler, som vi ikke bare kan køre hen over. Der er nogle regler, som vi skal følge, hvis ikke vi vil have en sag på nakken.
Kommentar:  Jamen jeg synes, herre Eigil Andersen bliver nødt til at se de fire ting i sammenhæng, som jeg nævnte. Jeg mener ikke, at man bare kan diskutere dem løsrevet. Voksenlærlingeordningen, som jeg var inde på før, er et af elementerne. Et andet element er jo netop, at der nu her i en periode på 3 år er indført mulighed for, at ledige uden uddannelse, kortuddannede eller ledige med forældede uddannelser har mulighed for at deltage i længerevarende opkvalificeringskurser allerede fra den første ledighedsdag. Det må da også være noget, der kan glæde herre Eigil Andersen. Så er der jo altså også det, at man som arbejdsgiver roligt kan ansætte en ledig faglært eller en ufaglært og få tilskud til opkvalificering, så det ikke er den del af det, man skal være urolig for. Så jeg mener sådan set, at vi fanger den her gruppe ganske godt op. Det er så på en anden måde, end SF og herre Eigil Andersen ønsker at gøre det, men jeg mener egentlig, at vi favner gruppen ganske godt med de tiltag, der er.

Svar:  Som sagt er der sket enkelte fremskridt, men det karakteristiske ved det her svar er jo, at der bliver remset en række ting op, som ikke er noget svar på det, jeg centralt har spurgt om her. Hvis man nu er arbejdsløs ufaglært og man gerne vil omstille sig til noget helt andet, folkeskolelærer, pædagog eller socialrådgiver, så mangler man en indtægt under den uddannelse. Det er dér, vi siger, at man så som arbejdsløs efter 6 måneder skal have ret til at fylde op til 12 års uddannelse igennem sit liv, og så skal man have en indtægt, man kan leve af. Det undgår ministeren behændigt at svare på, og det er selvfølgelig utrolig ærgerligt, for jo længere tid man går arbejdsløs, des mere kan mismodet brede sig, og des længere kan man komme væk fra arbejdsmarkedet. Der må man jo sige, at det er fantastisk godt, hvis nogen så vil flytte sig over til en helt anden uddannelse. Men det er urealistisk, hvis vi ikke giver de pågældende en indtægt, som de kan leve af, og man kan ikke leve af SU.
Kommentar:  Tak, formand. Vil regeringen tage kontakt til den svenske regering, som allerede forbyder råstofindvinding i Øresund, med henblik på en fælles aftale om at gøre Øresund til et beskyttet område?

Svar:  Tak for det, formand, og tak for spørgsmålet. Som jeg netop har nævnt under den forrige besvarelse, har jeg den 9. maj 2016 orienteret Miljø- og Fødevareudvalget om, at jeg har besluttet, at der fortsat skal være mulighed for at indvinde råstoffer i Øresund, og at jeg ikke finder grundlag for nu at indføre yderligere begrænsninger end dem, der er blevet gennemført i 2015. Jeg mener, det er vigtigt, at der fortsat er mulighed for at foretage råstofindvinding i Øresund, og jeg mener, at vi har fundet en god balance mellem benyttelse og beskyttelse. Øresund tilgodeser mange hensyn på én gang. Sundet er en stor færdselsåre for store skibe, der er plads til erhvervs- og lystfiskeri, der er gode muligheder for fritidsaktiviteter såsom sejlads, og vi ser også gode fiskebestande. Derudover har der siden 1932 været et forbud mod fiskeri med bundskrabende redskaber. Jeg mener ikke, at der er behov for yderligere beskyttelse af Øresund, og derfor ser jeg heller ikke nogen grund til at tage initiativ til en fælles aftale med Sverige. Jeg har bedt Naturstyrelsen om at tage kontakt til de svenske myndigheder for at orientere dem om min beslutning om, at der fortsat skal være mulighed for at indvinde råstoffer i Øresund under hensyntagen til de gældende miljøregler.
Kommentar:  Jeg håber ikke, det vil virke fornærmende, men jeg synes, fru Karin Gaardsted lyder fuldstændig som den grønlandske socialminister, der fortæller om store afstande, at der er vældige problemer, at der er små bygder, og at der er alt for mange sager og så videre Det er jo den jammer, som vi hører fra Grønlands Selvstyre og før det fra hjemmestyret, og som vi har hørt på i årevis. Fru Karin Gaardsted siger, at hun har respekt for selvstyret. Hvorfor har hun det?

Svar:  Det er fuldstændig rigtigt, at det kan lyde som den grønlandske socialminister med hensyn til de ting, men det er ikke jammer. Det kan godt være, at ordføreren mener, at det er jammer, men det er fakta. Man bliver jo nødt til at forholde sig til de vilkår, der er i Grønland, for de ligner overhovedet ikke de danske forhold, og det kan ikke nytte noget, at vi kommer med vores bedrevidenhed og skal agere i det grønlandske samfund, når de redskaber og tiltag, vi har i Danmark, ikke umiddelbart kan overføres. Det er derfor, jeg vil have, at vi skal hjælpe selvstyret. Og ja, jeg tror på selvstyret.
Kommentar:  Det kan man svare utrolig kort på: Ja. Og jeg er enig i de ting, som vi skrev i fællesskab i den forbindelse, og som jeg selv har sat mit navn under i 2018. Det mener jeg er det, der er formålet med de ting, vi skal i slutningen af året.

Svar:  Det glæder jeg mig så rigtig meget til at vi kan komme i gang med. For ud over det her med at komme på det rigtige tilbud handler det jo også rigtig meget om, som vi også skrev i den beretning i sin tid, at der i dag, jævnfør den rapport, som ministeren selv nævnte tidligere, ingen regler er for et stu-tilbud. Der er ikke nogen, der fører kontrol med dem, der er ikke nogen, der sikrer, at de lever op til bare ganske almindelige krav. Så jeg håber også, at ministeren vil bekræfte, at det skal vi finde en løsning på. Hvordan sikrer vi, at stu-tilbuddene bliver af en kvalitet, så vi også kan være dem bekendt?
Kommentar:  Bare for at rette en misforståelse vil jeg sige, at det sådan set ikke er meningen, at betalingsringen skulle koste penge, det var faktisk meningen, at den skulle give penge, så vi kunne investere i bedre, billigere og mere effektiv kollektiv trafik; det var sådan set det, der var målet med betalingsringen. Jeg tror sådan set ikke, at udlicitering og andre måder er det, der løser de problemer, som vi står over for, og som er ganske alvorlige. Det er en kombination af tre problemer: Det er de problemer, som DSB har, og som jeg tror er spørgeren bekendt, det er de materielproblemer, som vi har, og som jeg ved er spørgeren bekendt, og det tredje problem handler om at finde investeringer til at elektrificere. De tre problemer skulle vi have løst, og jeg må sige, at jeg ikke har set eksempler på, at udlicitering kan være noget, der kan være med til at løse det her, for det er nogle helt anderledes basale problemer, som vi i hvert fald her og nu står over for. Så mit svar til spørgeren er: Nej, det kan jeg ikke se for mig.

Svar:  Når jeg overhovedet nævner udlicitering, er det, fordi det jo kunne være, at man frem for at tilpasse materiellet til strækninger kunne tilpasse strækningerne til det materiel, man har til rådighed. Det var lidt min tanke bag det. Ellers vil jeg bare afslutningsvis godt med hensyn til hele situationen i DSB sige, at det er rigtigt, at der er materielmangel, at der er store underskud i udlandet, og at man trækker rundt med en vanvittig dårlig økonomi, så mit sidste spørgsmål til ministeren vil være: Kan den her opgave overhovedet løses, uden at DSB skal tilføres yderligere midler? Og hvis DSB skal tilføres yderligere midler, hvad skønner ministeren så det vil komme til at koste de danske skatteydere?
Kommentar:  Jeg synes, det er en fuldstændig absurd leg med ord. Altså, jeg er statsminister i Danmark. Det er en funktion, jeg har. Den har jeg hele tiden. Jeg er statsminister i Danmark. Er det, herre Simon Kollerup mener skal være betydningen af det, at man så ikke må have noget privatliv, overhovedet? Så må man ikke have nogen venner, og man må ikke engagere sig i foreningsarbejde? Hvad er konsekvensen af det, der bliver spurgt til? Det er det, jeg har så ufattelig svært ved rigtig at forstå. Jeg kan bare sige, at jeg er helt åben omkring den måde, jeg gør tingene på, og uden at stå og prale – uden at stå og prale – så tror jeg, at det er svært historisk at finde en mere tilgængelig statsminister end mig. Og det relaterer sig ikke til LøkkeFonden, det relaterer sig til rigtig mange ting.  (Formanden   (Pia Kjærsgaard): Ja tak). Jeg tror, at jeg har haft mere end 300 danskere på Marienborg fra alle samfundslag  ... (Formanden  (Pia Kjærsgaard): Ja tak) ... til mandagsløbeture og brunch. Jeg er en åben og tilgængelig person.

Svar:  Tak for det. Det er jo interessant, at man ikke kan få et svar fra statsministeren på, hvad der sker på vej ned ad den trappe, for det er jo kerneeksemplet på, at det, som statsministeren har bevæget sig ud i her, er uladsiggørligt. Det er uladsiggørligt at være statsminister oppe i mødelokalet på første sal og så trylle sig selv om til en privatperson på vej ned ad trappen. De fiskere, der fulgtes med statsministeren på vej ned ad trappen, har da ingen anelse om, at statsministeren er blevet privatperson på vej ned ad trappen. Formanden for fiskeriforeningen i Thyborøn har over for Danmarks Radio klart tilkendegivet, at det, at man fik det omtalte møde i Thyborøn, hang sammen med, at man donerede penge til LøkkeFonden, og at man deltog i det her torskegilde. Mener statsministeren, at den her fiskeriforeningsformand taler usandt i den her sammenhæng?
Kommentar:  Jeg er ikke helt sikker på, at jeg fattede spørgsmålet. Altså, var det, om det var sød musik i mine ører? Så kan jeg sige, at selve den idé, der lå i det program, som handlede om, at man kunne organisere kriminalitetsbekæmpelsen på en anden måde, da er en meget interessant tanke. Jamen det synes jeg da. Og det, der handler om, hvordan man undgår, at et stående politi bliver brugt til nogle opgaver, som ikke handler om kriminalitetsbekæmpelse, er da en meget interessant tanke. Men virkeligheden er jo bare, at det, vi konkluderede i den diskussion, vi havde i Enhedslisten, var, at vi ikke kunne give svaret på, hvordan det skulle foregå. Og når vi ikke kunne give svaret på, hvordan det skulle foregå, var det fuldstændig absurd at rejse den diskussion. Så derfor er jeg fuldstændig enig i det, der står i vores  nuværende  partiprogram, som herre Jan E. Jørgensen formentlig har med og derfor nu kan citere fra.

Svar:  En interessant tanke, siger man – lidt for interessant, synes jeg. Men det er selvfølgelig meget betegnende, at Enhedslisten ikke kunne give et konkret svar på, hvordan det skulle fungere, for Enhedslistens privilegium er jo, at man kan kritisere, men sjældent stiller noget i stedet. Med hensyn til den her fremtidsmusik, som vi taler om, med QUEST kan jeg altså bare oplyse om, at Rigspolitiet har oplyst, at for så vidt angår implementeringen af QUEST, er det Tyskland, Estland, Spanien, Finland, Grækenland, Litauen, Slovakiet og Polen, der har haft adgang til et testmiljø i QUEST. Og Rigspolitiet har endvidere oplyst, at Estland og Spanien forventes snarest at kunne tage systemet i brug operationelt. Så QUEST og den direkte adgang for politiet er altså i en noget nærmere fremtid end Enhedslistens drømmescenarie om et politifrit samfund.
Kommentar:  Tak. Jeg arbejder målrettet på at kvalificere den måde, som undervisningen foregår på særlig i udskolingen for at anskueliggøre over for eleverne, at mange af de her fag har udviklet sig enormt, altså at sådan noget som vvs-faget jo er et højteknologifag, som der ligger en masse spændende muligheder i. Og det at kvalificere undervisningen handler også om, at lærerne forstår, hvordan de her fag ser ud nu; at forældrene forstår, hvordan de her fag ser ud nu. På den måde får man et meget bedre grundlag at vejlede de unge mennesker på.

Svar:  Mange tak, formand. Mener ministeren, at der er behov for tiltag, der kan sikre, at lastbilchauffører og vognmænd overholder reglerne om køre-hvile-tid, jævnfør TV MIDTVEST's dækning af dette problem?
Kommentar:  Jeg tror ærlig talt ikke, at spørgeren forventer, at jeg som minister kan eller skal stå her og sagsbehandle en konkret sag. Det, regeringen har meldt klart ud, er, at vi mener, der skal gøres mere i forhold til at beskytte børn mod at vokse op i radikaliserede, voldsparate miljøer. Det handler dels om en ny formodningsregel i vores forældreansvarslovgivning, dels om at få et ekspertudvalg til at se, hvor langt vi kan gå i forhold til diskussionen om tvangsanbringelser af børn uden for hjemmet på den her baggrund. Men det betyder jo ikke, at der ikke allerede i dag bliver lavet konkrete vurderinger i de tilfælde, hvor der er bekymringer, og i min besvarelse – tiden går hurtigt – var jeg jo omkring det her Infohussamarbejde, der gør, at man i kommunerne kan blive klædt bedre på til det her arbejde.

Svar:  Igen: Jeg havde nok håbet lidt på, at ministeren egentlig havde haft en holdning til og mente noget om, om det er optimalt eller ikke optimalt, at det her barn bliver placeret i en familie, som allerede har fostret én IS-terrorist. Men det vil ministeren jo så ikke svare på. Men så kan ministeren få lov til her som afslutning at give Folketinget og danskerne lovning på, at et hjembragt barn netop ikke bliver placeret i et islamistisk radikaliseret miljø. Kan ministeren give danskerne og Folketinget lovning på det?
Kommentar:  Tak for det. Vi er i hvert fald ikke interesseret i, at der skal skabes et eller andet nyt pædagogisk projekt, der bliver lige så svært at flytte og løfte og gøre alt muligt ved som det nuværende system. Jeg tror, der er behov for, at det står på to ben, både kærlighed – hvis et system overhovedet kan have kærlighed; det kan man jo diskutere – og i hvert fald konsekvens. For der er nogle rødder, som man ikke når med det system, vi har nu, som kommer længere og længere ud i kriminalitet, og som kommer fra et sted, hvor danske normer, love og regler er sat ud af kraft. Og vi må have et system, der kan hive dem ud. Vil ministeren garantere, at vi får sådan et system?

Svar:  Ja, det er bestemt sådan et system, jeg mener vi lægger op til, altså hvor vi tager fat i de her typer, som ikke helt kan finde ud af, hvad vej de skal gå. Og så er der en konsekvent hånd – ja, jeg mener faktisk, man godt kan sige en kærlig og konsekvent hånd – i ryggen det rette sted hen. For det skulle gerne være sådan, at der er konsekvens, første gang man begår noget, og så skal den konsekvens selvfølgelig være anderledes, end ottende gang man begår noget. For vi har alle sammen en interesse i, at unge mennesker skal have et godt liv. Og hvis unge mennesker skal have et godt liv, skal der være konsekvens fra dag et, i stedet for at en masse voksne i misforstået godhed er ligeglade og lukker øjnene. Så jeg glæder mig helt vildt til, at vi skal snakke om det her fremadrettet.
Kommentar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes nu. Vi slutter afstemningen. For stemte 106 (S, DF, V, EL, LA, ALT, RV, SF og KF), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er enstemmigt vedtaget og vil blive sendt til statsministeren.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Det er der ikke, og så går vi over til afstemning.
Kommentar:  Tak for det, og også tak til ordføreren for hendes tale. Jeg har blot et spørgsmål. Jeg kan forstå, at ordføreren er meget optaget af at styrke tandsundheden for børn og unge. Det var i hvert fald noget, der blev nævnt flere gange. Den tidligere S-R-SF-regering hævede jo brugerbetalingen for netop det unge segment med 185 procent Enhedslisten var støtteparti. Vil Enhedslisten ikke lige præcisere, hvordan det styrker tandsundheden for unge at hæve egenbetalingen med 185 pct.?

Svar:  Jeg ved ikke, hvad det er, ordføreren sigter til. Det kan hun få lejlighed til at uddybe i sin næste bemærkning. Men jeg vil sige generelt, at brugerbetaling på tandpleje er et gigantisk problem, og at det svækker tandsundheden og øger uligheden massivt. Det var også derfor, vi brugte alle de finanslovsforhandlinger, vi kunne komme i nærheden af, til at prøve at sænke brugerbetalingen på tandpleje. Det gjorde vi i forhold til udsatte, hvor vi lykkedes med at komme igennem med et forslag, som sænkede brugerbetalingen for dem. Det gjorde vi i forhold til mennesker, der har forskellige sjældne sygdomme, der gjorde, at de havde enormt store tandlægeregninger, de selv skulle betale. Det gik vi ind og lagde et loft over, så det maksimum kunne blive et par tusind kroner om året. Så vi har hver eneste gang gjort, hvad vi kunne, for at prøve at få brugerbetalingen nederst Min vision for tandområdet er, at det bliver en del af det offentlige sundhedsvæsen, ligesom vi kender det fra alle mulige andre områder. Jeg har aldrig nogen sinde forstået, hvorfor vi skal betale selv, hvis vi har sygdomme i tænderne, mens vi ikke skal betale noget på alle mulige andre områder.
Kommentar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte: 99 (V, S, DF, SF, KF, RV og LA), imod stemte: 0, hverken for eller imod stemte: 1 (EL). Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.

Svar:  Der er heller ikke her stillet ændringsforslag, og der er ingen, der beder om ordet. Vi går til afstemning.
Kommentar:  Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes nu. Vi slutter afstemningen. For stemte 75 (S, V, LA, ALT, RV, SF og KF), imod stemte 30 (DF og EL), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget til folketingsbeslutning er vedtaget.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Det er der ikke, og derfor er forhandlingen afsluttet. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.
Kommentar:  Men det betyder så også, at der sidder nogle mennesker og laver en vurdering af, hvilken værdi et arbejde har? Der kan jo være mange opfattelser af, hvad den værdi er. Det er egentlig det, ordføreren siger. Vi skal værdisætte forskellige typer af arbejde, og så får man det samme i løn – i øvrigt uanset hvad man laver. Hvorimod jeg jo meget mere tror på, at man forhandler sin egen løn ud fra, hvad man ellers gør på sin arbejdsplads. Det har jeg også været vant til på det private arbejdsmarked, men det kan jeg forstå at man ikke går ind for i SF.

Svar:  Men det er helt sikkert, at vi synes, der er en stor uretfærdighed i, at en svejser, der er taget en uddannelse på 2 år i Danmark, tjener 100 kroner, hver gang en SOSU-assistent, der har taget en uddannelse 2 år, kun tjener 80 kroner Hvordan har man værdisat, at svejserens arbejde er mere værd end SOSU-assistentens? Det er jo interessant. Jeg tror, at hvis man brugte et af de anerkendte værdisættelsesbegreber i forhold til at værdisætte arbejde af samme værdi, ville man få et helt og ganske andet resultat. Det kan godt være, det er komplekst, men ja, det er vores klare overbevisning, at vi er nødt til at lave en ny ligelønslov, der tager højde for arbejde af samme værdi.
Kommentar:  Jeg synes, det er en interessant melding til Novo, som jo har sagt, at det kommer til at påvirke deres forskning, men også betyder, at de simpelt hen ikke kan rekruttere dygtig nok arbejdskraft, når man skærer ned på sådan nogle stillinger her, skærer ned på uddannelse. Det her med, at vi opfylder europæiske målsætninger, er rigtigt – vi opfylder lige nøjagtig de europæiske målsætninger, fordi vi også inddrager penge fra husleje, og det har jeg i øvrigt også spurgt regeringen om flere gange uden at få svar. Jeg vil gerne spørge ganske kort: Når nu for eksempel Novo siger, at de ikke kan rekruttere arbejdskraft, og når de nu siger, at de føler sig nødsaget til måske at flytte forskningsaktiviteter til udlandet, tror ministeren så ikke, at det er noget, der kan skade konkurrencesituationen i Danmark?

Svar:  Jo, helt sikkert, men jeg er ikke sikker på, at der er helt den parallel, som spørgeren her forsøger at drage, imellem det offentlige forskningsbudget og så Novo Nordisks besværligheder med at finde kvalificeret arbejdskraft. Jeg tror, at der, hvor pilen peger hen, nærmere er det mismatch, der er i vores uddannelsessystem – altså, hvor vi har alt for mange unge mennesker, som i dag ikke uddanner sig der, hvor der er størst behov samfundsmæssigt. Og det er noget af det, som jeg rigtig gerne vil se på, og det håber jeg at ordføreren og ordførerens parti vil være med til, så vi kan få skabt en bedre balance imellem job og uddannelse – eller måske nærmere omvendt, imellem uddannelse og job – så vi sikrer, at vi i højere grad uddanner de unge til at få fodfæste på arbejdsmarkedet frem for måske en plads i ledighedskøen. Og det er det, jeg tror der i virkeligheden er Novo Nordisks helt store udfordring.