kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Nu var der mange spørgsmål og konstateringer i det her, men jeg vil sige det sådan, at jeg sætter gang i det her arbejde, og vi gør det hurtigst muligt, men jeg kan jo ikke garantere, at hver enkelt fisker efterfølgende får finansiering. Altså, forretningen skal jo – hvilket jeg også håber at spørgeren er med på – være rentabel, også på sigt. Det gælder jo i forbindelse med den her type af projekter, at man kan komme i uforskyldte vanskeligheder som følge af den finansielle krise, som følge af, at det er naturen, man har med at gøre, og det kan være andre ting, og så kan det blive rettet op, men på sigt skal det jo være et frit erhverv, som også skal kunne bære sig selv. Så det, jeg kan sørge for, er at tilvejebringe alle de til rådighed stående finansieringskilder sådan, at hvis der er en sund forretning, er der også kredit at få. Det er, hvad jeg kan bidrage med her. Jeg kan ikke med sikkerhed love, at folk får et lån.

Svar:  Tak. Jeg vil gerne igen rose ministeren, og havde miljøministeren været lige så fremkommelig som erhvervs- og vækstministeren, havde bornholmske fiskere haft helt andre muligheder for at kunne beholde deres arbejdspladser. Jeg tager det også som et lille tegn på, at ministeren tager det her alvorligt og får mulighederne undersøgt. Men indtil da – indtil vi kan få løst op for det her, indtil ministeren får undersøgt, hvad der er af muligheder, indtil man finder ud af, hvordan man kan være med til at understøtte den sunde del af erhvervet finansielt – vil ministeren da i regeringen, som jo er et kollektiv, tage op, om man skulle overveje at kompensere de bornholmske fiskere midlertidigt, som de gør i Sverige, således at man ikke lukker ned for nogle sunde arbejdspladser, fordi fiskerne på den korte bane har et likviditetsbehov, de ikke kan få opfyldt nogen steder?
Kommentar:  Jamen der har været forhandlinger i gang bredt for at finde 90 mandater, det var jeg også inde på i min forrige besvarelse. Set i lyset af de relativt konstruktive forhandlinger, vi havde i går aftes, synes jeg, der er mere grund til at fokusere på at få det til at køre og få landet god aftale end at stå her og tale os fra hinanden. De her minkavlere har ventet længe nok. Lad os nu koncentrere os om at få lavet en hel og en fuld erstatning til dem.

Svar:  Synes ministeren, at det er rimeligt, at ministeren først kunne finde tid i sin kalender den 14. januar 2021 til et samråd om status og vilkår for udbetaling af kompensation, acontoudbetaling og erstatning til de omkring 1.100 minkavlere, når jeg på vegne af Dansk Folkeparti allerede indkaldte ministeren til samrådet den 2. december 2020?
Kommentar:  Så er der jo sådan set en enighed om, hvad vi kan gøre. Så er det jo kun et spørgsmål om at skride til handling. Og der vil jeg så bare høre, om justitsministeren til de mange fængselsbetjente, der sidder derude, måske kan give et perspektiv på, hvornår nogle af de her ting bliver til virkelighed? For selv om vi lever i et land, hvor der er relativt høj tillid til politikere og til systemet og så videre, hvis vi sammenligner med andre lande i hvert fald, så kunne der jo alt andet lige godt være en mistillid, der handler om, at det bare er ord og ord. Det er i hvert fald noget, jeg meget ofte oplever, når man udstikker en retning og siger: Ja, ja, kom tilbage, når der er noget handling. Hvornår forventer justitsministeren at der kommer handling på det her, så forholdene bliver bedre for vores fængselsbetjente?

Svar:  Jamen i virkeligheden er der jo flere elementer i det, hvor et af dem er: Hvad kan vi gøre på kort sigt? Dér er der sat ekstra penge af i finansloven til at imødegå nogle af udfordringerne. Det kan man roligt kalde et plaster på såret. Men ud over det kan man sige, at der, hvor vi for alvor skal gøre noget ved de strukturelle problemer, er i forbindelse med den flerårsaftale, som skal forhandles i indeværende år, og som jo tilrettelægger økonomien for de kommende år. En af grundene til, at vi står i de problemer, som vi står i i øjeblikket, er, at den eksisterende aftale stod på en forventning om en belægningsprocent på, så vidt jeg husker 96 procent, og vi er nu over 100 procent, og det fører til de her strukturelle problemer eller i hvert fald til nogle af dem.
Kommentar:  Men hvis ministeren mener, at der skal tages en beslutning, hvorfor søren sætter man det så i bero nu?

Svar:  Jeg tror ikke, jeg helt forstod spørgsmålet. Det, jeg forfægter her, og det, jeg forsvarer her, er den gældende lovgivning på området, og jeg forsvarer den rollefordeling, der er, hvor det er Sundhedsstyrelsen, der står for at vurdere, og det, som jeg forklarer, er, hvorfor Sundhedsstyrelsen har sat gang og hele tiden har gang i at vurdere konkrete specialeplaner, for at se: Gør vi noget? Kan vi lære noget af udlandet? Fanger vi nok op? Altså, er vi gode nok til at behandle de her alvorlige kræftsygdomme? Det arbejde ser jeg ingen grund til at jeg skal blande mig i politisk.
Kommentar:  Se, der er jo forskellige måder at udlægge frit valg på. Frit valg handler åbenbart i herre Rasmus Prehns ører og øjne om, at det her bare skal være et uendelig stort tagselvbord for offentlige penge, og at man simpelt hen ikke har tillid til, at de ude i kommunerne, hvor visitationen foregår, rent faktisk vurderer, at der her er en borger, der har brug for hjælp i det og det omfang, så og så mange timer, hvad der nu end ligger i det tilbud. At en borger så skulle ønske mere og siger, at man gerne vil købe mere, jamen så skal det da være borgeren frit for at gøre det, for der er et stort privat marked, hvor man kan foretage de her tilkøbsydelser. Hvis vi skulle til at gøre det i det kommunale regi, så er det bare, at vi i hvert fald efter regeringens opfattelse kommer til at udvide den offentlige sektors aktiviteter i en fuldstændig ukontrollerbar retning. Vi ønsker at holde fast i, at levering af personlig og praktisk hjælp altså bliver givet til de borgere, som ikke selv er i stand til at udføre disse opgaver. Det sker jo lige præcis ude i kommunen i den personlige visitation i mødet med borgeren, i forhold til hvad behovet er. Det er bestemt ikke noget, vi sidder og beslutter her på Slotsholmen hvad behovet er, op og nederst Det vurderer man ude i kommunen.

Svar:  Jeg oplevede det, der kom her, som en meget lang udenomssnak. Men bundlinjen må altså et eller andet sted være, at man ideologisk er så fastlåst, at den offentlige sektor ikke engang må udvides med en enkelt støvsugningstime til Gerda Hansen. Næ, det er vigtigere, at den offentlige sektor ikke bliver udvidet med en støvsugningstime til hende, end det er, at hun kan få lov til at vælge frit. Det er jo ikke noget med, at vi ønsker at etablere et kæmpe tagselvbord, hvor folk bare kan tage ned fra hylderne, hvad de har lyst til. Det er noget med, at vi siger, at o.k., vi er enige om, at der skal være nogle muligheder for at vælge. Vi laver så et standardniveau, hvor vi så siger, at man kan få sådan og sådan. Det er det, vi har råd til at betale i fællesskabet. Har man så helt særlige præferencer, man vil for eksempel gerne have tørret de her paneler af, så kan man købe ekstra. Der siger vi så til den offentligt ansatte: Du er ikke god nok. Du må ikke sælge ekstra timer. Det er kun, hvis du er i et privat firma. Og vi siger til Gerda Hansen i Vejgaard, at hun ikke må beholde sin tidligere hjemmehjælper til at få det her. Hun skal have en privat ind, hun skal have en ekstra person ind af døren med nøgler og alt det der. Jeg synes, det er utryghedsskabende, og jeg synes, det er mere ideologi, end det er sund fornuft.
Kommentar:  Tak for det, og tak for talen. Skal jeg så forstå det sådan, at SF ikke går ind for, at man skal kunne føre en ubesværet samtale på dansk om almindelige hverdagsemner med den ældre borger, føre en ubesværet samtale på dansk om den ældre borgers tilstand med de pårørende, føre en ubesværet samtale på dansk om faglige observationer eller instruktioner med andre fagpersoner, læse og skrive dansk på et niveau, som gør vedkommende i stand til orientere sig i journaler med videre, og opfylde dokumentationskravene på betryggende vis? For det, vi gerne ser i de nationale standarder, er jo lige netop det her. Og jeg vil bare høre, om SF bakker op om det. Så vil jeg også lige høre SF, om SF's ordfører ikke også har fået henvendelser om denne her problemstilling.

Svar:  SF's har også til tider fået henvendelser om problemstillinger, der handler om, at der kan være sproglige barrierer i sundhedssektoren, faktisk rigtig ofte i forhold til læger. Det er jo også en af grundene til, at der er stillet skærpede krav i forhold til optagelse på uddannelser, blandt andet i forhold til at have bestået en folkeskoleuddannelse. Det betyder også, at man for at blive optaget både skal kunne læse, skive og forstå. Jeg synes, udfordringen i det forslag, som fru Karina Adsbøl har stillet, er, at vi mangler en definition af, hvad en ubesværet samtale er. For det vil være individuelt, hvad der svært at forstå for henholdsvis den ene og den anden. Jeg er klar over, at der er situationer i ældreplejen, hvor sprog er en barriere, og det mener jeg også, at man som ledelse har et ansvar for at organisere sig ud af, så man ikke risikerer situationer, hvor der opstår misforståelser.
Kommentar:  Altså, jeg har jo spurgt beskæftigelsesministeren om det her, og grunden til, at jeg er gået videre til skatteministeren er jo, at jeg spørger til skattetekniske ting. Der er selvfølgelig 70.000 mennesker, der kan ringe ind og prøve at finde ud af, hvad der er op og ned, men nu har vi jo skatteministeren, som i sidste spørgetid sagde, at han gerne ville hjælpe med det her. Så mit spørgsmål går på, om ministeren kan fortælle præcist, hvornår man som førtidspensionist, hvis man har været samlevende med sin kæreste i under 2 år, skal betale skat. Er der tale om fællesudgifter, hvis det er for eksempel en bil, som førtidspensionisten har betalt nogle kroner til og den arbejdende kæreste har betalt 200.000 kroner til – er det en fælles bil?

Svar:  Ja, tak for det, formand. Det vil jeg gerne svare på, men jeg vil foretrække, at det sker skriftligt.
Kommentar:  Vi stemmer om ændringsforslag nummer 1 af et mindretal (EL), tiltrådt af et mindretal (SF), og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte 17 (SF, EL og Christian H. Hansen (UFG)), imod stemte 90 (V, S, DF, KF og RV), hverken for eller imod stemte 0. Ændringsforslaget er forkastet.

Svar:  Forhandlingen drejer sig herefter om lovforslaget som helhed. Og da der ikke er nogen, der beder om ordet, går vi til afstemning.
Kommentar:  Der er stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.

Svar:  Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 1 og 2 af et mindretal (DF), tiltrådt af et flertal (det øvrige udvalg)? De er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.
Kommentar:  Jeg forstår godt, hvis man sidder i Nordjylland som borger og synes, at det er urimeligt, at der er så mange færre ambulancer, der når frem inden for 15 minutter i Region Nordjylland, end der for eksempel er i Region Midtjylland. Jeg forstår faktisk godt, at man så siger, at hvorfor er det sådan, at mit akutberedskab skal være afhængig af den region, jeg bor i? Det er jo lige præcis det, regeringen gør op med. Vi siger, at vi er nødt til at få hævet standarden, og vi er nødt til at have nogle fælles standarder landet over for, hvordan vores akutberedskab ser ud. Vi synes ikke, det er rimeligt, at der kun er 91 procent af ambulancerne, der kommer frem inden for 15 minutter i Nordjylland, mens det er 96 procent i Midtjylland. Der synes vi faktisk, at borgerne i Nordjylland har krav på et lige så godt og tætmasket beredskab, som man har i resten af landet. Det afsætter vi også økonomi til at kunne sikre fremadrettet.

Svar:  Det er utrolig mange løfter, der bliver givet her, og det lugter lidt af, at der snart er et folketingsvalg. Jeg tror altså, at borgerne i Danmark og ikke mindst nordjyderne udmærket kan huske, hvor meget der blev lovet, da man lavede den seneste strukturreform. Det hele skulle være bedre og billigere og tættere på. Men den oplevelse, man har haft, er jo, at det er blevet ringere og længere væk og dårligere. Kan ministeren slet ikke følge den bekymring, altså at den her supercentralisering gør, at borgerne føler, at de bliver væk i de her beslutninger?
Kommentar:  For fuldstændighedens skyld skal det jo siges, at dagen før spørgeren stillede dette spørgsmål, havde jeg allerede reageret på sagen. Faktisk meddelte jeg, 10 minutter efter at politiet meddelte, at man havde anholdt 28 søfolk, at jeg omgående ville bede om en redegørelse. Det er den redegørelse, som spørgeren også henviser til. Konkret er der jo nu sager, som kører ved domstolene, fordi søfolkene ikke har erkendt, at de har overtrådt lovgivningen, og derfor vil jeg ikke gå nærmere ind på det konkrete spørgsmål, men overlade det til domstolene.

Svar:  Jamen så er jeg nødt til at forstå ministeren sådan, at han syntes, at Femern A/S burde have handlet noget tidligere. Hvis ikke ministeren selv vil sige det, vil jeg gå ud fra, at det er det, han mener. Jeg har læst det 8 siders notat, og jeg vil gerne stille et andet spørgsmål. Ville det ikke være fornuftigere, at en ledelse af Femern Bælt i stedet for at overveje, at man kunne se, om det måske var legalt at lade de her søfolk arbejde, så at bruge tiden på at få sikret en arbejdstilladelse til dem eller sørge for, allerede inden de kom til landet, at få sådan nogle ting afklaret?
Kommentar:  Ingen af de tre boligområder, som man i det daglige taler om har de største problemer, er bygget under borgerlige borgmestre. Hverken Mjølnerparken, Vollsmose eller Gellerupparken er noget, som borgerlige borgmestre har stået bag. Det er et gennemsocialdemokratisk styre, der har bygget de områder, herunder nogle meget store områder – Vollsmose og Gellerupparken – hvor der netop ikke er en blandet sammensætning af boformer eller beboere. Det skal vi nu prøve at rydde op efter, og det er der jo ikke nogen der har gjort før os. Jeg kan ikke nu løfte sløret for, hvad vi vil gøre, men jeg har et klart billede inde i mit hoved af, hvad vi vil gøre, for vi har snakket om det i regeringen, men vi er ikke klar til offentliggørelse. Men det vil være noget, som i modsætning til de mange år, hvor der har været socialdemokratisk regering, vil gøre noget ved det problem.

Svar:  Bortset fra 3½ år har vi haft en borgerlig regering siden 2001, så det kan ikke være socialdemokrater, der er skyld i det hele, men jeg synes da, at ministeren skulle kigge på sin egen ghettoliste og se, at store byggerier som Taastrupgaard er bygget under borgerlige borgmestre. Mange af vestegnskommunerne var jo borgerlige, da man byggede de her byggerier. Så ministeren må hjem og læse på lektien, og så må vi jo se, om der er noget i skuffen den her gang, eller om det bare er endnu en borgerlig regerings plan for at rykke lidt rundt og lave nogle projekter, hvor man lærer at cykle eller sidder og spiser sammen eller laver branding af et område. Det glæder jeg mig i hvert fald til at se.
Kommentar:  Jeg prøvede sådan set også her i min foregående besvarelse at opridse en række af de initiativer, der enten er i gang, eller som lige nu kommer i gang. Jeg nævnte, at Sundhedsstyrelsen er i gang med en ny dimensioneringsplan. Det handler jo blandt andet om at få set på de specialer, hvor allergi udredes og behandles, og dermed også om, at vi sikrer en fornuftig balance i forhold til antallet af speciallæger, som afspejler behovene i det samlede sundhedsvæsen. Jeg nævnte lægedækningsudvalget, som regeringen har nedsat, der skal sikre en mere geografisk, bedre fordelt lægedækning i hele landet. Jeg kunne også nævne en stribe af andre initiativer foruden det servicetjek af hele allergiområdet, som jeg nu har bedt Servicestyrelsen om at iværksætte. Jeg kunne nævne regeringens store lungesatsning, hvor vi afsatte 250 million kroner til en national satsning for mennesker med lungesygdomme, som også inkluderer hele børneastmaområdet. Jeg kunne nævne de to kliniske retningslinjer for astma- og allergiområdet, som Sundhedsstyrelsen udgav sidste år. Så har Danske Regioner lige oplyst mig om, at regionerne også har udvidet behandlingstiderne, og at specialsygeplejersker i dag løser nogle opgaver inden for energiområdet for at udnytte ressourcerne bedst muligt i sundhedsvæsenet. Allersenest, faktisk i mandags, har Foreningen af Praktiserende Speciallæger og Danske Regioner indgået en aftale om nye rammer for allergiudredning og -behandling hos praktiserende speciallæger. Vi har taget en række initiativer for at styrke allergiområdet, men jeg vil som sagt også meget gerne kigge nærmere på området. Det er et rigtig vigtigt område. Det berører rigtig, rigtig mange danskere, og det er derfor, jeg har bedt Sundhedsstyrelsen om at lave det her servicetjek af hele allergiområdet.

Svar:  Tak. Det kvitterer jeg selvfølgelig også for. Det er rigtig godt, at vi får lidt handling på området på den ene eller anden måde. Grunden til, at jeg selvfølgelig bringer spørgsmålet op, er jo, at det er en stor udfordring for de her tæt på en million mennesker, og at Astma-Allergi Danmark har sagt, at der bare har manglet noget her i de sidste mange, mange år. Der er ikke sket noget. Mit spørgsmål til ministeren er så: Det vil sige, at jeg godt kan gå ud til alle de borgere, der nu lider af astma eller allergi på den ene eller anden måde, og sige: Bare rolig, der sker noget nu; om ikke så mange år er vores praktiserende læger på den ene eller anden måde specialiserede, og der begynder at blive uddannet nye allergilæger?
Kommentar:  Det var åbenbart tilfældet, at mit fingeraftryk ikke blev så hurtigt registreret, selv om jeg trykkede meget ivrigt, og det viser jo bare nogle af de problemer, der kan være netop i forhold til fingeraftryk. Nej, pjat. Fru Pernille Vermund, hvor stopper det? Hvorfor kun de her personer? Hvorfor ikke opfylde herre Peter Skaarups vådeste drøm og lave et nationalt register over os alle sammen? For så kan man ganske givet opklare endnu flere forbrydelser. Man kan jo altid gøre noget, som måske kan medvirke til at opklare nogle forbrydelser, men borgerne har jo også nogle rettigheder, og det er selvfølgelig det, man hele tiden må veje op imod hinanden. Og det, jeg bare spørger om, er, hvordan vi kan tillade os over for et menneske, som ikke er dømt for noget, at gå ind indskrænke deres rettigheder særligt. Vi har jo et ansvar for som lovgivere at sikre individets rettigheder, og der troede jeg at jeg var allieret med fru Pernille Vermund, og det er derfor, jeg er så skuffet i lige præcis den her sag, for her havde jeg faktisk troet, at vi havde en, om ikke uhellige alliance, så i hvert fald et sjældent partnerskab.

Svar:  Det er muligt, at det kommer bag på ordføreren, men det kommer ikke bag på mig, at vi i en sag, hvor vi taler om ofre og forbrydere, står på ofrenes side og ikke på forbrydernes side. Og når man taler om nationale registre for borgere, må jeg desværre skuffe herre herre Simon Emil Ammitzbøll-Bille med, at herre Simon Emil Ammitzbøll-Bille allerede er registreret som statsborger i det danske samfund. Vi er alle sammen registreret. Når vi taler om fingeraftryk fra sigtede, så er det fingeraftryk, som bliver opbevaret at vores politi og vores myndigheder, og jeg er helt med på, at der sker fejl, og det er beklageligt og begrædeligt, men den ultimative konsekvens af det skulle jo være, at vi siger, at vi nu fjerner ethvert cpr-nummer og enhver registrering af borgerne, fordi vi jo alligevel bare er verdensborgere i et flydende samfund, hvor alt kan være lige godt og lige meget.
Kommentar:  Jamen nu var det jo under den tidligere VK-regering i 2009, at vi afsatte pengene, og jeg er positiv over for cykling, man jeg er også nødt til at sige, at jeg har lært lektien med, at det er klogt, hvis man skal lave noget med sin ordfører og forligskreds, at man først diskuterer det med dem.

Svar:  Fra socialdemokratisk side respekterer vi selvfølgelig den ydmyghed, som ministeren lægger for dagen. Det er jo klogt at lytte til, hvad det er, andre ordførere siger. Når det er, vi skal have et forlig, er vi jo mange, der skal blive enige. Men kunne ministeren ikke bare løfte en flig af sløret for, hvad Venstres position er i det her? For vi har gang på gang hørt Venstre sige, at nu er det bilernes tur. Og vi kan vel godt være enige om, at der er mange veje, vi har lyst til at investere i, og at der er mange vigtige projekter derude – havnetunnelen i København, udvidelse af E 45 og alt mulig andet, mange vigtige projekter. Men vil Venstre ikke her i dag sige, at når det her emne med cykelpulje kommer op, vil Venstre være positiv?
Kommentar:  Mig bekendt har Venstre stemt imod den finansiering, som regeringen har anvist til at  fastholde  de lavere afgifter. Det, vi jo gør, er, at vi fastholder de lavere afgifter for 2019 ind i 2020. Nu bliver det lidt teknisk, men det beslutningsforslag, som Venstre kom med, handlede om, at de oprindelig lidt højere afgifter, der skulle være i 2020, skulle fastholdes ind i 2021. Så det forslag, som regeringen sammen med SF, Alternativet, Enhedslisten og De Radikale har gennemført, er faktisk isoleret set i år billigere og bedre for dem, som vil have en elbil, end det, som Venstre har foreslået. Desuagtet koster det, som Venstre foreslog, altså 850 million kroner, og der er ikke finansieret så meget som en eneste krone af det.

Svar:  Hvornår forventer ministeren at der er klarhed om registreringsafgifterne på elbiler for 2021?
Kommentar:  Vi stemmer om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For lovforslaget stemte 60 (V, DF, KF og LA), imod stemte 8 (RV, EL og Christian H. Hansen (UFG)), hverken for eller imod stemte 43 (S og SF). Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Fru Sophie Hæstorp Andersen har bedt om ordet, værsgo.
Kommentar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 55 (DF, V, LA og KF), imod stemte 54 (S, EL, ALT, RV og SF), [hverken for eller imod stemte 0]. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.

Svar:  Forhandlingen er åbnet, og det er først fru Julie Skovsby, Socialdemokratiet. Vi venter lige et øjeblik, til der er ro i salen, så man kan høre, hvad ordføreren siger. (Ringer med klokken).  Der skal være ro i salen! Vi har den første ordfører på. Værsgo, fru Julie Skovsby.
Kommentar:  Det er rigtigt, at der er et stort potentiale i at forbedre bevægelsen i skolen. Der er mange elever, som er glade for bevægelseselementet. Jeg har kaldt det reformens lyspunkt. De professionelle vil også gerne, men det ser ud til, at der stadig væk er nogle barrierer. En af de barrierer, der kan være for at bringe foreningslivet ind i skolen, er, at mange af de frivillige jo er folk, der går på arbejde eller studie i løbet af dagen, og det kan rent logistisk gøre det svært alle steder i landet at få dem ind i løbet af skoledagen.

Svar:  Jeg synes, det er så mærkeligt, at der altid er sådan en negativ klang over, hvordan det skal være. Det her er en opfordring fra Danmarks Idrætsforbund og DGI om, at de gerne vil yde en større indsats på skolerne. Jeg kan ikke forstå, at man som minister ikke tager imod det tilbud og siger: Det vil vi rigtig, rigtig gerne, for det er en del af den åbne skole. Det rummer mange af de intentioner, vi har, om, at der skal åbnes op ud til det lokale samfund. Men trods frygt for, at det modsatte skulle ske, er det jo sådan, at Danmarks Idrætsforbund og DGI er kommet med de her tal, og de viser, at man faktisk ikke har blødt elever og medlemmer ude i foreningerne, men at man netop har fået flere til at dyrke idræt om eftermiddagen. Deler ministeren den positive holdning, som der er fra DGI og Danmarks Idrætsforbund, når de er glade for, at den udvikling er sket, og at man faktisk ikke bløder medlemmer om eftermiddagen?