Kommentar:  Jeg skal ikke indlade mig i en konkurrence om, hvem der kan snyde danskerne mest på alle politiske discipliner. Jeg gik til valg på en efterlønsreform og en dagpengereform. Statsministeren gjorde vist det modsatte. Begge dele står endnu. Jeg gik ikke til valg på, at der skulle to lærere ned i hver folkeskoleklasse. Det er der vist heller ikke. Jeg gik heller ikke til valg på, at der skulle være barselsorlov til mænd. Det er der vist heller ikke. Jeg gik heller ikke til valg på, at der skulle være en betalingsring. Det er der vist heller ikke. Jeg gik ikke til valg på, at billetprisen i den kollektive trafik skulle sættes nederst Det er de vist heller ikke blevet. Så stop lige det dér, hvis jeg må bede. Det, vi mangler at se regeringens svar på, er jo, hvordan man vil disponere de her ekstra penge, man har. Det lykkes jo statsministeren at skabe sådan et billede af et udgiftsstop, hvilket jeg fuldstændig blankt indrømmer selvfølgelig gør, at man er nødt til at ælte dejen om: Hvis der skal være noget mere et sted, skal der være noget mindre et andet sted. Jeg har også peget på nogle ting. Vi gør det finanslovsforslag for finanslovsforslag. Men der kommer jo ikke et bud fra regeringen på, hvordan den her lille smule sukker, man vil drysse ud over den offentlige sektor, skal drysses. Næh, man bruger det til at tegne et billede af, at fordi man har 3 milliard kroner om året i lommen, som jeg ikke har, så kan man løse alle hånde udfordringer. Dermed er man ved at bage op til et folketingsvalg. Hvor det sidste gang handlede om velfærd eller skattelettelser, skal det næste gang handle om velfærd eller udgiftsstop. Det er en falsk modsætning, for velfærd er jo også, at folk har råd til at betale deres terminer; at folk har råd til at have en lille bil holdende i carporten; at folk har råd til at tage på en ferierejse med deres familie; at folk føler tryghed ved, at når huset bliver for stort, fordi børnene er flyttet, så er der også en økonomi, der gør, at man kan sælge sit hus; at folk føler tryghed ved, at når børnene vokser op, er der også en arbejdsplads til dem. Det er jo også velfærd, og hvis vi skal nære den velfærd i en situation, hvor vi har 800.000 danskere, der er fortrængt ud af arbejdsmarkedet, i den arbejdsdygtige alder, så er vi da nødt til at gøre nogle ting om. Der er jo slagterier, der lukker om ørerne på os. Det er derfor, vi foreslår en økonomisk politik, hvor vi år for år får en mulighed for at give blandt andet danske virksomheder et lavere omkostningsniveau, så vi kan sikre arbejdspladser og dermed holdbar velfærd.

Svar:  Jeg ved ikke, hvem det er, der snyder vælgerne i øjeblikket. Der er meget, man kunne sige; jeg vil undlade at gøre det. Venstre skylder svar på, hvad nulvækst betyder konkret i hverdagen for rigtig mange danskere. Det er fair nok, at man har en politik, hvor hver eneste ledige krone skal bruges til skattelettelser. Det, der så ikke er fair nok, er, at man ikke vil fortælle vælgerne, hvordan de skattelettelser åbenbart skal tilrettelægges, og hvem der skal have skattelettelserne; det har man jo også undladt at gøre, og det er heller ikke fair, at man ikke vil fortælle præcis, hvordan en sådan nulvækst skal udmøntes. Det, som man jo skal forstå, er, at det at have nulvækst i de næste 5-6 år, vil være helt usædvanligt i historisk sammenhæng i Danmark, og derfor skylder Venstre svar på, hvordan det konkret skal udmøntes. Hvad er det for en velfærd, vi ikke længere skal have? Hvad er det for nogen ansatte, der ikke længere skal være der? Venstre skylder et svar. Jeg vil gerne igen understrege, for jeg kan høre, at herre Lars Løkke Rasmussen har trang til ligesom at forvanske mine synspunkter, at 3 milliard kroner ikke er guld og grønne skove i den offentlige sektor. Det er en beskeden vækst i den offentlige sektor. Der har været masser af år, hvor man har set en meget større stigning i væksten i den offentlige sektor. Det er en beskeden vækst i den offentlige sektor. Venstre skylder svar på, hvad nulvæksten betyder konkret for borgerne ude i vores velfærdssamfund.