kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Tak for det. Det høres jo meget tydeligt på retorikken, om jeg så må sige, at der er skruet godt og grundigt op for skræmmebilledet her, og det er mange gange sådan omvendt proportionalt med de problemer, man har med at få forklaret den linje, man rent faktisk lægger. Det er også helt tydeligt, at nu er det jo virkelig markeret, at der er forskelle i politik, for hvordan får man sikret valutaindtjeningen, og hvordan får man sikret noget beskæftigelse? Vi gør det, som vi nu har markeret det. Og det er jo helt tydeligt, at der i Socialdemokraternes eget forslag, det såkaldte »Fair Forandring«, på side 18 lægges op til en øget beskatning af landbrugserhvervet og dermed fødevaresektoren på 1,1 milliard kroner Så jeg vil gerne spørge den socialdemokratiske ordfører, hvordan man vil forklare landbrugs- og fødevareerhvervet og de 140.000 arbejdspladser, som er afhængige af det her, at en øget beskatning og forringelse af konkurrencevilkårene vil sikre arbejdspladserne og eksporten.

Svar:  Med den stigning, som Socialdemokraterne lægger op til, tror jeg ikke at vi vil kvæle dansk landbrug. Omvendt mener jeg heller ikke, at det her lovforslag med en kæmpe skattelettelse vil hjælpe dansk landbrug. De økonomiske vismænd siger det: 500 million kroner, der skal fordeles mellem 14.000 landmænd, er ikke det, der løser problemerne i dag. Et forgældet dansk landbrug, der har en samlet gæld på 350 milliard kroner, skal have helt andre håndsrækninger fra Venstre, hvis Venstre virkelig vil hjælpe dansk landbrug. Så desværre, jeg tror ikke på, at det her hjælper dansk landbrug til at komme på ret køl igen.
Kommentar:  Igen tak til spørgerne for at sætte fokus på et kolossalt vigtigt område. Vi er i en situation, hvor vi stadig væk har for mange børn, der har svært ved at læse, men hvor også nogle af de børn, der rent faktisk kan læse, ikke bruger tilstrækkelig meget tid på at kaste sig over den skattekiste af eventyr, det er at læse god litteratur. Der vil jeg gerne sige, at jeg er kisteglad for Danmarks Biblioteksforenings flotte arbejde med den her redegørelse og det her udspil, som de er kommet med – i øvrigt i tæt samarbejde med andre gode parter, blandt andet BUPL, Danske Skoleelever og andre. Jeg har kigget på det med meget, meget stor interesse. Vi ved, at der er et stort problem med børn og unge, der fravælger det at læse en god bog, måske fordi de kaster sig over internet eller spil eller noget andet, og der har vi en kæmpe opgave i at anspore vores børn og unge til at læse noget mere. For det er altså noget, der virkelig beriger os, udvikler os, stimulerer os på allerbedste vis. Jeg tror, og regeringen tror, at vi skal passe meget på med løftede pegefingre og at tale ned til især dem, der har det allersværest med det med læsning. Derfor er jeg også glad og stolt over, at vores undervisningsminister har lanceret et udspil til en ordblindeindsats, hvor vi rækker ud til dem, der virkelig har svært ved det her, også i forhold til at hjælpe de forældre, der er til ordblinde børn, med at hjælpe noget mere. Nogle af dem er også selv ordblinde og skal have noget ekstra hjælp. Der nytter det ikke noget, at vi kommer med løftede pegefingre og moralprædikener. Det handler om at komme med muligheder, engagement, begejstring over det at læse en god bog. Hvis det er, man har svært ved det, kan man blive hjulpet på vej med elektronisk udstyr og andet. Der er en hel masse ting, vi skal gøre på det her område. Konkret sætter vi nu 6 million kroner af til et initiativ, hvor skolefritidsordning og biblioteker skal arbejde sammen om at skabe nysgerrighed, eufori og begejstring omkring det at læse gode bøger. Det er jo en fornøjelse at sidde og læse for eksempel Kim Fupz Aakesons serie om Vitello eller Anne Sofie Hammers børnebog om Villads fra Valby. Der er meget god litteratur, også til vores børn. Det er om at kaste sig over det, og jeg synes, at det udspil, der er fra Danmarks Biblioteksforening, er fyldt med gode initiativer. Jeg glæder mig til at arbejde videre med det her. Tak for, at I sætter fokus på det.

Svar:  Tak. Jeg hæfter mig lige ved, at ministeren siger, at vi ikke skal løfte pegefingre. Jeg mener bestemt heller ikke, at det forslag og den nationale læsestrategi, der er kommet fra Danmarks Biblioteksforening, er et udtryk for det – bare for sådan lige at få det på det rene. Faktisk indeholder den nationale læsestrategi jo syv punkter, som man konkret kan tage op i regeringen. Vi er selvfølgelig åbne for forhandlinger, men nu ved vi jo godt, at der er en finanslov på vej. Så det kunne være interessant lige at høre: Er der plads til en national læsestrategi i finansloven?
Kommentar:  Jeg har skam ikke bedt om politisk indblanding i, hvordan autosvarene udformes. Jeg beder bare om en holdning til, hvorvidt det her er service over for små og mellemstore virksomheder eller ej. Skatteministeren fik det til at lyde, som om der ikke er nogen problemer her, eller at det er et gammelt problem. Jeg kan bare konstatere, at et af landets store revisionsfirmaer så sent som den 8. december rejste den her problemstilling, og derfor vil jeg bare spørge skatteministeren endnu en gang: Er det et udtryk for god service, og mener skatteministeren dermed, at når et revisionsfirma rejser den her problemstilling den 8. december, er det et udtryk for, at det er revisionsfirmaet, som tager fuldstændig fejl?

Svar:  Naturligvis lytter både jeg og regeringen altid til konstruktive indvendinger. Vi lytter også til revisionsvirksomheder. Jeg mener, at det, der er det afgørende – også fra politisk niveau – er at insistere på, at vores offentlige institutioner og i særdeleshed skattemyndighederne skal være effektive og give let adgang til borgere og virksomheder. Det er det, SKAT bestræber sig på, og det er det, som jeg som minister vil have fokus på også sker fremadrettet.
Kommentar:  Tak for besvarelsen. Jeg er bekendt med alle de gode initiativer, vi har taget fra Folketingets side af, og som Dansk Folkeparti også har medvirket til, men jeg har ikke set ministeren være ude i pressen og tage skarpt afstand fra det her, og derfor undrer det mig dybt, når der kommer sådan 13 spareforslag på ældreområdet. Blandt andet sparer man ved hjælp af vask uden vand 2,6 million kr.; bad reduceres fra en gang om ugen til hver anden uge; der skal loft – læg mærke til det – loft over psykisk hjælp og støtte, der vil man spare 1,1 million kr.; og klippekort til aktiviteter uden for kvalitetsstandarden afskaffes. Det mener jeg jo man som ældreminister skal gå ud og tage skarpt afstand fra, netop også i forhold til at der er nogle, der laver et spareforslag med et loft, for det, at man sætter loft over nogle ting, mener jeg er direkte ulovligt ifølge serviceloven. For hvordan vil ministeren sikre, at ældre borgere fortsat sikres en konkret og individuel vurdering, blandt andet også når man ser Bornholms Regionskommunes nyeste spareforslag på ældreområdet, hvor man vil sætte et loft over psykisk hjælp og støtte? Hvordan hænger det sammen? I min verden er det ulovligt at sætte et loft over noget, for så skrider man ud over det, der står i serviceloven i forhold til den individuelle vurdering.

Svar:  Jeg synes da helt personligt, at det er trist at se, hvad en kommune kan finde på at lægge frem af spareforslag. Det er et forslag fra embedsværket, og jeg vil da gerne sige, at det er et forslag, og at der ikke er taget stilling til det endnu. Men det handler om, at der i loven står, at den enkelte borger skal have den hjælp, som vedkommende har behov for, ud fra de ressourcer, man nu engang måtte have.
Kommentar:  Tak for de opfølgende spørgsmål. Jeg deler fuldkommen interessen, og jeg kan sådan set godt forstå, at man spørger efter tidsplaner og så videre Rapporten handler om en lang række – og det må man også sige – temmelig komplicerede forhold, i forhold til hvad vi ellers har af regulering. Så der er mange interessenter, der er involveret i processen. Der er også mange hensyn at tage på tværs af ministerierne. Der er flyvesikkerheden, det er klart, og privatlivets fred er også et vigtigt aspekt. Så er der beskyttelsen mod ulovlig brug af droner, samtidig med at der er noget erhvervsmæssig udvikling. Nu bliver der så spurgt helt konkret til, hvor status er, og hvor langt det er nået. Her vil jeg da oplyse, at det ikke er alle ministerier, som har været involveret i arbejdsgruppens arbejde, som endnu har godkendt rapporten, men Transportministeriet har godkendt den. Det sidste ministerium, som mangler at godkende rapporten, er nu Justitsministeriet. Det er den status, jeg lige har fået nu her.

Svar:  Jeg synes jo stadig væk ikke, jeg får et helt klart svar på det, jeg spørger om. Jeg tænker, at der selvfølgelig er rigtig mange problemstillinger i det her, og jeg er ikke i tvivl om, at rapporten, når den kommer, vil beskrive alle de problemstillinger, der er brug for at tage hånd om, både i forhold til sikkerheden og i forhold til privatlivet og så videre og så videre Men netop derfor vil jeg jo mene, at der er brug for at lave en national strategi. Et oplagt emne, som jeg også nævnte, vil jo være i forhold til at bruge det som beredskab eller lade beredskabet bruge det, det kan være politiet, det kan være brandvæsenet, det kan være andre områder. (Tredje næstformand  (Lone Loklindt): Ja tak!) Og man kan sige: Hvornår kommer den?
Kommentar:  Tak. Jeg vil egentlig også gerne opfordre kulturministeren til at prøve at tænke med i løsninger. For jeg tror simpelt hen ikke, at man i Jylland, hvor man ikke har så mange professionelle orkestre, kan forstå, at man ikke kan få lov til at høre julemusik. Der er mange steder i byerne rundtomkring mig, hvor det har været en del af juletraditionen år efter år, og jeg kan ikke forstå, at man så bare ikke kan skrue ned for antallet, eller for den sags skyld, hvis man bare holder 2 eller 3 meters afstand, at det godt kan være okay, hvis man står ude i det fri. Så jeg vil egentlig bare her til sidst appellere til, at kulturministeren prøver at kigge på det her en gang mere.

Svar:  Tak. Jamen vi kigger løbende på det, hele tiden. Noget af det, jeg er allermest glad for, er faktisk, at vi fået lavet en undtagelse, der sikrer, at vores børn og unge – sådan at vi holder fødekæden i gang, vores foreningsliv – stadig væk kan være op til 50 mennesker samlet. Så jeg håber også, at alle I, der måtte sidde derude og kigge med, ved, at så snart vi kan, åbner vi. Men lige nu er det altså vigtigt, vi som voksne sammen holder fokus på, at vi godt kan give afkald på ting, for at vores børn stadig væk kan være samlet flere, sådan at vi holder virussen under kontrol, og sådan at vi vender tilbage til ikke længere at skulle have alle de her restriktioner.
Kommentar:  Tak. Det er jo det negative synspunkt, herre Kristen Touborg anlægger på det her lovforslag. Kan herre Kristen Touborg få øje på, at der i lovforslaget står, at den måde, som man driver landbrug på i dag med det selveje, som man har, bliver ophævet? Det bliver det ikke på nogen måde med det lovforslag, der ligger her. Kan herre Kristen Touborg bekræfte, at vi fremadrettet har mulighed for at drive vores landbrug, som man gør i dag?

Svar:  Jeg kan bekræfte, at formelt bliver selvforvaltningen og selvejet ikke ophævet, men jeg kan samtidig sige, at reelt bliver det det sandsynligvis, fordi man hermed åbner op for, at banker, kreditforeninger, forsikringsselskaber, og hvad der ellers er af store kapitalophobninger, vil have mulighed for at sætte sig på dansk landbrugsjord i fremtiden i lige så stor udstrækning, som de ønsker. Derfor vil det få nogle gevaldige konsekvenser for de unge landmænd specielt, fordi de vil have meget svært ved at få en bedrift i den størrelse, som også De Konservative synes er nødvendig for at have et rimeligt udbytte af landbruget.
Kommentar:  [Der er ikke stillet ændringsforslag]. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 97 (S, DF, V, LA, ALT, RV, SF og KF), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 9 (EL). Forslaget til folketingsbeslutning er vedtaget og vil nu blive sendt til udenrigsministeren.
Kommentar:  Tak, og tak for det indledende svar. Der er jo ikke nogen tvivl om, at vi alle, både ministeren og undertegnede og alle, der er interesseret i det sociale område, er interesseret i, at alle mennesker, der er udsatte, og det er lige meget, om det er børn, unge eller voksne, skal have den fornødne hjælp, støtte og vejledning, når der er nogle ting, der halter i deres tilværelse. Men jeg synes jo, at vi har hørt alt for mange eksempler på, at det halter rundtomkring i kommunerne, og jeg synes også, det er væsentligt i den her forbindelse at sige, at netop når vi snakker om mennesker, levende væsener, så er det vigtigt, at kommunerne ligesom tager den her sag noget mere alvorligt, end de har gjort hidtil. Det drejer sig jo ikke om, at de skal til at bygge en ny svømmehal eller de skal finde ud af, hvor de skal placere et rådhus og så videre, det her er altså mennesker og menneskeskæbner, som det drejer sig om. Og i forbindelse med at også ministeren nu siger, at man melder ud, at man vil opfordre kommunerne til yderligere tiltag, mener jeg måske ikke, at en opfordring er nok. Jeg mener måske hellere, man skulle skride til nogle krav, og det kunne jeg egentlig godt tænke mig at høre ministerens kommentarer til, nemlig om ikke det var bedre at stille nogle krav til kommunerne i stedet for bare at komme med en opfordring, for for mig ligger der lidt i ordet opfordring også, at der er en frivillighed.

Svar:  Altså, jeg vil gerne sige, at det jo er svært at opfordre til noget, der allerede er omfattet af lov, men det er sådan set det, jeg gør. Jeg henviser til, at loven er der, og indskærper selvfølgelig, at man skal undersøge, om man på alle måder dækker det tilsyn, som man skal. Det, som jeg tror vi må se i øjnene, er, at der har været noget forvirring hos nogle kommuner om, hvornår man er ansvarlig for tilsynet. Er det, når man er anbringende kommune, eller når man er stedlig kommune? Der er nogle kommuner, der har fundet ud af at løfte nogle af de her opgaver ved at gå sammen i klynger, ved at sørge for, at der er systematik, at der er faglig tyngde, og at der er en meget, meget stor grundighed i de tilsyn. Andre steder er tilsynsopgaven ikke blevet udført med samme ildhu, og derfor tror jeg sådan set, at når jeg sammen med Kommunernes Landsforening sender sådan et brev til kommunerne, så ved de jo godt – de har jo også set fjernsyn og set nogle af de her meget grelle eksempler på kommuner, der virkelig har betalt rigtig mange penge for noget, der slet ikke er i orden, noget, jeg tror forarger os alle sammen – at der er mennesker, der på den måde kan sidde og spekulere i at suge penge ud af systemet, når de i virkeligheden skulle sørge for at passe på vores svage borgere.
Kommentar:  Jeg vil holde herre Frank Aaen fast på det første, han sagde, nemlig at bekræfte, at det er sådan, at det, hvis ikke der er medarbejdere til rådighed for virksomhederne, går ud over væksten og dermed beskæftigelsen, fordi man så ikke får beskæftiget så mange. Det skaber altså med andre ord arbejdspladser og medarbejdere, fordi det skaber vækst at ansætte nye medarbejdere. Så vil jeg gerne spørge herre Frank Aaen, om det er sådan, at man fra Enhedslistens side ikke deler vurderingen af, at vi, når de store årgange går på pension, får et underskud af arbejdskraft på arbejdsmarkedet. Det er jo helt simpelt, og det må man forholde sig til. Jeg er fuldstændig enig med herre Frank Aaen i, at vi skal undgå udstødelse, og det er jo også derfor, vi i velfærdsforliget har lavet en forebyggelsesfond. Og det er jo derfor, vi synes, det er dumt at have en efterlønsordning, hvor vi godt ved, at man, når der er prikkerunde, så prikker dem, der er 60, så de kan gå på efterløn, fordi det ikke er så synd for dem. Problemet er jo, at arbejdskraften, når det vender igen og der bliver brug for den – hvad alle ved der gør – så ikke er til rådighed, fordi den så er gået på permanent forsørgelse, på efterløn, og det er jo det, der skaber problemerne. Men er det ikke rigtigt, vil jeg spørge herre Frank Aaen, at vi kommer til at mangle arbejdskraft, eller tager alle de, der beskæftiger sig med demografi i det her land, fejl.

Svar:  Ja, det vil jeg gerne sige at de gør. Det er rigtigt nok, at de har fundet ud af, at der kommer flere ældre og færre unge, men det, de glemmer at se på, er den del af arbejdsstyrken, der i dag er på 800.000 personer, som ikke er i arbejde, selv om de er i den arbejdsdygtige alder, og at man skal have nedbragt det tal. Og det gør man jo ikke ved at tvinge folk, der skulle på efterløn, i arbejde; det gør man ved at sikre, at man får nedbragt udstødningen, sådan at der ikke bliver ved med at være så mange mennesker, der hele tiden ryger ud af arbejdsmarkedet, men at de bliver på arbejdsmarkedet. Men det er at fjerne årsagen til, at folk går på efterløn, der er vores politik, det er ikke at fjerne efterlønnen, for man må jo fjerne årsagen og ikke virkningen. Det er det, der er meningen.
Kommentar:  Når man lytter til ordførerens tale for Enhedslisten, lyder det jo, som om Enhedslisten sådan af princip bare er imod havdambrug. Det kan jo så være en holdning at have, men kan vi så ikke lige så godt bare få det på bordet? Kan vi få bekræftet, at Enhedslisten af princip er imod havdambrug?

Svar:  Nej, det er vi ikke. Vi har sådan set været med i den tidligere plan, som SR-regeringen fik vedtaget. Det forlig var vi sådan set med i. Det havde jo en helt anden tilgang til, hvad det er for en forsigtighed, der skal være. Der var det en klar forudsætning, og det var parterne enige om, at den danske akvakulturproduktion skulle udvikles på en måde, som reducerer miljøbelastningen. Det var udgangspunktet for den tidligere regering og for den aftale, som Enhedslisten var med i. Jeg vil gætte på, at Venstre også var med i den aftale, for det var faktisk en ret bred aftale. Og jeg synes, at det er lidt uklart, om de ting, der var med i den tidligere plan, helt er skrottet, fordi der her kommer en ny lovgivning. Det synes jeg egentlig ville være væsentligt at få præciseret under udvalgsbehandlingen: I hvilket omfang har det her lovforslag en negativ indflydelse på nogle fornuftige mål, der tidligere har været med i de aftaler, der har været bredt funderet?
Kommentar:  Med den her helt nødvendige præcisering af dansk udenrigspolitik har vi nu – statsministeren og jeg – muligheden for også at bruge den resterende tid her i spørgetimen til at forholde os til nogle af de indenrigspolitiske spørgsmål, som naturligt vil rejse sig i kølvandet af et så grusomt terrorangreb som det, vi så i Paris. Vi samarbejder i forvejen om en række lovforslag, der vedrører bekæmpelse af terror, og jeg vil i lighed med statsministeren opfordre alle Folketingets partier, også dem, der ikke har tradition for det, til at bakke lovforslagene op, så vi har det stærkeste og mest effektive værn mod terror. Jeg kunne godt tænke mig her også at spørge statsministeren om en problemstilling, som ligger mig meget på sinde, og som jeg tror vi bliver nødt til at have meget mere fokus på, nemlig tilstedeværelsen af det, man kan kalde hadprædikanter i vores samfund – ekstreme, religiøse, formørkede kræfter, der kommer hertil ofte fra andre lande; der bruger prædikestolen, talerstolen til at formidle budskaber, der går imod vores demokrati og vores frihed; som radikaliserer børn og unge; og som skaber dybe skel i vores samfund. Er statsministeren enig med mig i, at det er en problemstilling, vi i fællesskab bliver nødt til at adressere på en helt anden vis end tidligere?

Svar:  Det er jeg et hundrede procent – som i 100 procent – enig i. Det er jo ubegribeligt, at folk vælger Danmark til og bruger vores ytringsfrihed for i virkeligheden at få den til at bryde sammen på sigt, altså bruger vores ytringsfrihed med den ambition at oprette et kalifat, som gør, at de rettigheder, som de kan prædike deres ondskab på, ville ophøre med at eksistere. Det er, kan man sige, retssamfundets dilemma nummer et, og det er fru Mette Frederiksen jo også meget bekendt med, fordi fru Mette Frederiksen indtil for nylig sad som landets justitsminister præcis i det her krydsfelt mellem grundlovens frihedsrettigheder og så den politiske ambition om at handle op imod det. Jeg kan forsikre spørgeren om, at vi inden for rammerne af den danske grundlov er parate til at gå så langt, man kan, for at tage et opgør med hadefulde prædikanter.
Kommentar:  Det danske udenrigsministerium har talt med FN og sagt, at vi godt kunne stille juletræer op. FN har så svaret, at man ikke fandt det passende i forbindelse med indgangspartiet, som i øvrigt er meget smukt dekoreret. Men jeg kan glæde herre Skaarup med, at når herre Skaarup kommer derud og kommer op i den danske delegations område og ind i vores lokaler, hvor jeg vil glæde mig til at se herre Skaarup, er der ikke mindst i Udenrigsministeriets logistikkontor juledekorationer, små stedsegrønne træer oven i købet, og der er lys. Så jeg glæder mig meget til at se herre Skaarup derude. Det kan også være, vi kan finde en lille kage.

Svar:  Det vil jeg glæde mig til. Det lyder rigtig godt, at der trods alt er nogle juletræer i området, og sådan som jeg har forstået det, er der vist også nogle nåletræer nogle steder. Men man har altså åbenbart fra Udenrigsministeriets og FN's side valgt at sige nej til at have juletræer det pågældende sted. Der vil jeg så spørge udenrigsministeren: Er man bange for at støde nogle bestemte befolkningsgrupper ved at kalde det juletræer, eller er man bange for at støde nogen ved eventuelt at pynte de pågældende træer? Hvorfor må vi ikke have lov til – når nu det her klimatopmøde tilfældigvis foregår i Danmark – at markere, at det er jul? Det kan jo ikke være, fordi man ikke ser træer andre steder, for det er rigtigt, som udenrigsministeren siger, at der er mange juletræer i København – heldigvis, vi markerer julen – men hvorfor er det så så forkert at have juletræer ude ved Bella Centeret, hvor alle topmødedeltagerne jo i hvert fald kommer?
Kommentar:  Hvad angår selv at få større indflydelse, så kan det jo ske på flere måder. Det kan ske, ved at vi indfører mere frit valg, så borgeren dermed kan træffe valget selv; det kan ske, ved at vi giver skattelettelser, sådan at man har råd til at træffe valget. Det betyder, at man, i stedet for at diskutere, hvor meget man får for 3 milliard kroner, når det handler om tilbagetrækning før pensionsalderen, simpelt hen bare sætter skatten ned på en måde, så den enkelte borger, hvis denne har lyst til trække sig tilbage noget før, kan træffe det valg helt selv, uden at spørgeren, jeg eller andre skal bestemme det for vedkommende. I forhold til udlicitering, så er det jo fortsat vores politik, at der kan komme mere konkurrenceudsættelse, og det er jo også regeringens politik, hvorfor vi har indgået en aftale med Kommunernes Landsforening om, at de skal sætte mere turbo på konkurrenceudsættelsen ud i kommunerne.

Svar:  Det besvarer jo sådan set ikke mit spørgsmål om, hvorvidt det er en erklæret målsætning, at der skal ske en yderligere tvangsudlicitering. Det her handler jo ikke om, hvorvidt man laver nogle hensigtserklæringer. Som jeg forstår det, har regeringen og ministeren da tidligere stået på, at man ikke blot skulle komme med tilkendegivelser, men også have nogle egentlige målsætninger, herunder at stille krav til kommunerne. Er det noget, som også vil være en del af det, som Liberal Alliance og regeringen går til valg på?