kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Nu spørger jeg faktisk meget pænt, om ministeren synes, at det er et kvalitetstab eller ej, og så siger hun, at jeg ikke skal lave nogen fagkamp. Vi har en minister, som har sagt de mest skrækkelige ting om skolepædagoger. Det er som at tage bolsjer fra børn i forhold til at finde citater, der viser, at ministeren tidligere har udtalt sig meget, meget kritisk om det her område, så jeg tror ikke, at vi har noget at lade hinanden høre for på det område. Men så kan jeg jo spørge: Hvad er det, ministeren vil med skolepædagogerne i fremtiden? Hvilke visioner har man for, at man skal lave nogle ting i den del, som der er besluttet i folkeskolereformen?

Svar:  Man skal tage udgangspunkt i de fagkompetencer, som pædagogerne har, og det, pædagogerne er rigtig gode til, er at have øje for børns alsidige udvikling, og det er det, man skal arbejde med. Lærerne har det primære ansvar for undervisningsopgaven, og det er det, man skal bygge videre på der. Man skal respektere den faglighed, som de forskellige grupper kommer med, og så skal man tage udgangspunkt i undervisningen og børnene, når man tilrettelægger dagen. Jeg synes ikke, at man skal opfordre til fagkamp, det kommer der ikke noget særlig godt ud af. Man skal derimod tage udgangspunkt i, hvad det er, vi har behov for. Hvad er godt for børnene? Hvordan skaber vi den gode undervisning og den gode skoledag?
Kommentar:  Tak for anerkendelsen af, at kommunerne rent faktisk foretager effektiviseringer, og at de ud over det omprioriteringsbidrag, som et smalt flertal her i Folketinget pålægger dem, altså er nødt til at foretage yderligere effektiviseringer for at kunne få driften til at fungere optimalt. Den anerkendelse tror jeg der er mange kommuner og kommunalpolitikere der er tilfredse med at få. Jeg bliver imidlertid nødt til også lige at spørge ind til forslaget til vedtagelse. Det handler om 2017, men hvad forestiller Dansk Folkeparti sig der skal ske i 2018 og 2019?

Svar:  Der forestiller vi os sådan set at der skal ske det samme. Men det er jo sådan, at kommunernes økonomi – og det ved spørgeren også – bliver fastlagt for 1 år ad gangen. Det holder vi os selvfølgelig inden for i den måde, vi arbejder på. Det er sådan, at der kommer KL jo med 98 kommuner i ryggen med deres mandat og forhandler, og i det tilfælde er det så med finansminister Claus Hjort Frederiksen. Og hvis det havde været en anden finansminister, havde det også været det setup, der var. Det er for 1 år ad gangen. Og det aftalesystem anerkender vi selvfølgelig fuldt ud.
Kommentar:  Jeg tør ikke love mere nu, end at man i løbet af et par måneder skulle være klar med resultaterne af det, kommunerne kommer med, og det, man siger. Altså, der er udfordringer med at bevise, at rockerborgen er egnet til at medføre en væsentlig ulempe og utryghed for borgerne. Og der er også udfordringer med, at forbud i førstegangstilfælde kun gælder i 3 måneder. Spørgeren kender jo godt den overvejelse, der ligger. Jeg er sådan set åben over for at kigge på, om det er mejslet i sten, at det skal være 3 måneder, eller om vi kan gøre noget ved det. Det er jeg sådan set meget klar til at kigge på. Og så vil jeg gerne sige lidt mere, når jeg får muligheden igen.

Svar:  Det sidste synes jeg var rigtig godt, altså at ministeren siger klart og tydeligt, at man er åben over for at gøre op med de her 3 måneder og sige, at det kan være en længere periode. Det vil jeg allerede nu give fuld opbakning til; hvis det skulle vise sig at være muligt inden for grundlovens rammer, bakker Dansk Folkeparti selvfølgelig op om det. Jeg vil næsten sige, at alle tiltag, man kan ryste ud af ærmet, eller alt, hvad kommunerne møder af vanskeligheder, er vi klar til at kigge på og diskutere, altså for at vi kan få set på det her. Jeg vil så spørge ministeren: Var det en idé, at der blev nedsat en særlig enhed, der sådan rent administrativt gik ind, hvis der var en kommune, der havde en udfordring med det her, og med det samme, altså fra dag et, ydede juridisk bistand til, at man kunne få set på, hvordan man kunne få effektueret det her? Det kan være, ministeren kan svare på det.
Kommentar:  Grundlæggende er dansk økonomi jo god og sund – det er rigtigt – men der er store usikkerheder ude i horisonten. Men jeg er da glad for roserne til den tidligere socialdemokratisk ledede regering, og jeg kan forstå, at en selskabsbeskatning på 0 procent nærmest er den fuldendte socialisme. Men pointen er jo bare den, at det grundlæggende handler om prioriteringer, og vi mener, at det er den rigtige måde at bruge fællesskabets ressourcer på. Det mener vi. Dansk økonomi er grundlæggende sund. Det er ved mange reformer og mange rigtige prioriteringer igennem tiden sikret, at hånden kan holdes under en sund og bæredygtig udvikling for dansk økonomi. Vi er nu helt aktuelt udfordret, og det er meget alvorligt. Det har vi forsøgt at give en hjælpende hånd til i går med en meget, meget stor hjælpepakke, og derfor synes jeg igen, at det, som det handler om, er at finde ud af, om man virkelig mener, at det her er en rigtig prioritering. Det mener regeringen ikke.

Svar:  Vi har en selskabsskat, som er en af de mest forvridende skatter, vi overhovedet har i det her land. Det er eksemplificeret tydeligt ved, at samfundet, hvis man sænker selskabsskatten med 1 procentpoint, så bliver 3,3 milliard kroner rigere, og det koster kun 1,3 milliard kroner Det vil øge lønningerne. Det vil ikke øge uligheden, og det er også lønmodtagerne, det kommer til gavn. Kan skatteministeren uddybe, hvorfor lige præcis selskabsskatten sammenlignet med andre skatter er en optimal måde at inddrive skatter på, når det er så dyrt for samfundet, og at det ved en sænkelse af den ville gavne lønmodtagerne, uden at uligheden stiger? Burde det næsten ikke være en socialdemokratisk mærkesag, at man ser på en omlægning af skattesystemet, så man sænker skatten på selskaber og måske lader skatten stige andre steder?
Kommentar:  Det kan godt være, at det er mig, der er fuldstændig blank, men det er jo en del af kravene, at man vil hæve ligelønnen. Så det er jo en del af det. Det er en del af diskussionen. Så det, der bliver sagt, giver ikke nogen mening. Det er de offentligt ansattes organisationer, der har bedt Folketinget om, om man ikke godt vil give forhandlingerne et puf ved at stille en ramme til rådighed, som parterne kan udmønte, og de rejser kravet om ligeløn sammen. Så igen: Hvad er lige præcis forskellen fra, dengang SF stod som fortaler for det, og så til nu?

Svar:  Fru Pernille Skipper ved jo godt, at de krav, der skal stilles, skal stilles ved forhandlingsbordet, og at de 51 organisationer har prioriteret nogle forslag sammen. Så det giver ikke mening, at vi som Folketing efterfølgende kommer og siger, at vi også gerne lige vil stille et forslag, at vi også gerne vil have, at man prioriterer det her frem for noget andet. Det er det ikke op til Folketinget at tage stilling til, hvad der skal prioriteres højere end noget andet. Jeg tror, at lærerne synes, at det er rigtig vigtigt, at de for eksempel får et overenskomstaftalt arbejdstidsregelsæt. Det synes jeg også giver god mening, men det er jo ikke det samme, som at vi her i Folketinget skal tage stilling, hvordan der skal prioriteres ved forhandlingsbordet. Det skal organisationerne og arbejdsgiverne selvfølgelig gøre sammen. På et eller andet tidspunkt kommer de ud, og så er der enten hvid røg eller konflikt, og så må vi jo se, hvordan vi skal forholde os til den tid.
Kommentar:  Hvad mener ministeren at man kan og bør gøre angående integration – hvis noget – når et voksende antal herboende muslimer mener, at Koranens anvisninger skal følges fuldt ud?

Svar:  Som jeg også nævnte lige før, anser jeg det som dybt problematisk, at der jo findes nogle her i Danmark, for eksempel børn og unge, der vokser op i Danmark, der mener, at Koranens anvisning skal følges fuldt ud. Som jeg også sagde tidligere, er det kun – og  kun  – danske love og dermed demokratiske love, der gælder her. Det betyder også, at selve fundamentet omkring frihed og ligestilling er det fundament, man skal bygge sit liv på, og det skal man tage til sig. Ligesom jeg gjorde før, vil jeg også fuldstændig anerkende, at vi har parallelsamfund, men det er jo parallelsamfund, som vi netop også sammen med Dansk Folkeparti i høj grad er gået i gang med at bryde op. Vores ambitiøse mål er jo, at der ingen ghettoer skal være i 2030, og det vil jo sige, at det ikke bare er fysiske parallelsamfund, men det er også mentale parallelsamfund, vi skal have gang i at få brudt op. Det er jo også for at sende et klart signal om, at det her vil vi ikke. Derudover har vi jo sammen også indgået en forkynderaftale, hvor der er taget nogle initiativer, der også sender et klart signal om, at antidemokratiske værdier ikke er velkomne i Danmark. Det har vi jo blandt andet gjort ved at gøre det strafbart efter straffeloven udtrykkeligt at billige terror og drab, voldtægt, voldshandlinger, incest, pædofili, frihedsberøvelse, tvang og flerkoneri, hvis det er som led i en religiøs oplæring. Til sidst: Den nationale sanktionsliste, som vi har indført, forbyder jo, at udenlandske religiøse forkyndere med fanatiske holdninger overhovedet kan komme til Danmark. Så jeg vil sige, at opgøret med parallelsamfund og med den tænkning, som også fru Marie Krarup henviser til her, er et opgør, der skal tages på mange fronter, og der mener jeg jo at vi er godt i gang, og at vi er godt i gang sammen.
Kommentar:  Jeg synes, det er godt, at justitsministeren erklærer sig villig til at gøre noget ved det her. Så kan man altid diskutere, hvad baggrunden er for det. For der er jo ikke nogen tvivl om set fra vores synspunkt, at en af årsagerne til, at vi ser de her ting, både på Nørrebro og i Albertslund og andre steder, i virkeligheden er mange års forfejlet indvandringspolitik. Altså, der er kommet nogle mennesker hertil, som ikke er opvokset med den kultur og de normer, som vi er vant til, og som dermed medbringer nogle normer fra nogle andre kulturer, hvor det der med at skyde og den slags måske ikke er så grænseoverskridende, som det er i Danmark. Så derfor må jeg også spørge justitsministeren, om justitsministeren sådan er enig i eller kan løfte sløret for, om det ikke er korrekt, at mange af de her mennesker, der er i de her kriminelle miljøer, rent faktisk har en anden etnisk herkomst end dansk, og om det er noget, som politiet har blik for og et særligt fokus rettet imod.

Svar:  Tak. Politiet har blikket rettet mod at opklare kriminalitet og sætte folk i fængsel. Så løber spørgeren en åben dør ind hos mig, hvis det handler om at sige, for eksempel i forhold til Loyal To Familia, at det er åbenbart for enhver, at de fleste medlemmer har en anden etnisk herkomst. Det er blandt andet også derfor, at vi har spillet ud med en plan til bekæmpelse af ghettoer og parallelsamfund, og der håber jeg, hvad angår mange af forslagene, at spørgerens parti og vi kan finde sammen om nogle gode løsninger. For det her skal vi have ryddet op i, for det er uacceptabelt.
Kommentar:  Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.

Svar:  Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 1 af et mindretal (LA), tiltrådt af et flertal (V, DF, SF, EL og KF), om, at lovforslaget deles i to lovforslag? Delingen er vedtaget. Der stemmes herefter om det under A nævnte lovforslag [Forslag til lov om ændring af chokoladeafgiftsloven, lov om afgift af lønsum med videre, momsloven, lov om afgift af naturgas og bygas, spiritusafgiftsloven og forskellige andre love (Forenkling af registrerede varemodtageres adgang til godtgørelse af afgift ved eksport, afgiftsfritagelse af varer henhørende under toldoplagsprocedure, andre særlige toldordninge og afgiftsoplag, lønsumsafgift for selvstændige momsgrupper, indførelse af mulighed for indirekte opgørelse af afgifter af bygas, afskaffelse af banderoler på spiritus m.v.)]: Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 2-11, tiltrådt af et flertal (V, DF, SF, EL, LA og KF), eller om ændringsforslag nummer 12 af et mindretal (LA), ligeledes tiltrådt af et flertal (V, DF, SF, EL og KF)? De er vedtaget. Der stemmes derefter om det under B nævnte lovforslag [Forslag til lov om ændring af lov om afgift af skadesforsikringer (Betaling af skadesforsikringsafgift for alle udbydere af vejhjælpsabonnementer)]: Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 13 af et mindretal (LA), tiltrådt af et flertal (V, DF, SF, EL og KF)? Det er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslagene går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter det som vedtaget. Det er vedtaget.
Kommentar:  Det er jo fuldstændig korrekt, at spørgsmålene lidt ligner hinanden, og det må man jo så også sige at svarene gjorde. Nu var det jo så statsministeren selv, der kom ind på det spørgsmål, som jo egentlig har affødt hele den her diskussion, nemlig om det altid skal kunne betale sig at arbejde. Det nævnte statsministeren selv her i sin besvarelse, og derfor går jeg ud fra, at jeg også kan spørge videre i den retning. Derfor vil jeg sådan set bare igen spørge statsministeren: Skal det altid kunne betale sig at arbejde i Danmark? Ja eller nej. Og jeg beder ikke om en lang, lang udredning om, hvad tidligere statsministre har gjort i forhold til pressemøder, og når en tidligere statsminister er blevet passet op på gangen, og om man så skal stille op i spørgetimen. Det, jeg helt konkret spørger statsministeren om, er: Skal det altid kunne betale sig at arbejde i Danmark? Ja eller nej.

Svar:  Jamen jeg vil også sige, at det ikke har så meget med teksten i spørgsmålet at gøre, faktisk intet overhovedet. Og derfor vil jeg egentlig også henholde mig til det, jeg er blevet kaldt herned for at debattere, og det er, om man kan tillade sig at henvise et spørgsmål til en anden minister, og på det punkt har jeg fulgt den praksis, som har været gældende. Jeg har også en fornemmelse af, at fru Inger Støjberg, hvis hun havde siddet i regering endnu, egentlig havde syntes, at det var en fin nok praksis, men nu har man skiftet position i Folketinget, og så har man også lidt skiftet holdning til sagen.
Kommentar:  Men altså, det er en bekræftelse af, at der ligger en ubetalt regning; der ligger efterhånden en række. Det kan være, at ministeren er i gang med at skrue regningen lidt ned – ambitionsniveauet er i hvert fald noget anderledes end det, vi tidligere har hørt om fuld afgiftsfritagelse. Ministeren siger, det kan være forskellige modeller, og det er sådan set en ret interessant melding. Men uanset hvilken model man vælger, ligger der en regning, der skal samles op. Jeg er selvfølgelig spændt på, om det er noget, regeringen har tænkt sig at præsentere, før vi kommer frem til et folketingsvalg. Det ville jo være belejligt for regeringen at lægge den her i bunken sammen med andre regninger. Men nu står det da i hvert fald lysende klart, at der ligger en regning, der er et finansieringsbehov, og foreløbig har regeringen så ikke nogen løsninger på, hvordan man finder pengene.

Svar:  Når jeg et par gange har svaret, som jeg har gjort, er det selvfølgelig også, fordi jeg synes, det ville have været nærliggende, hvis Venstre havde tilkendegivet, at det her er man også interesseret i at finde en løsning på. Det kan jeg så i hvert fald ikke høre en bekræftelse på, og det må vi så lade blæse i vinden. Men jeg kan i hvert fald bekræfte, at vi nok skal komme med en løsningsmodel, som klart tilkendegiver, hvad fremtidsudsigterne bliver, efter at den nuværende ordning efter planen udløber ved årsskiftet. Det kan man roligt forvisse sig om, og det vil selvfølgelig også blive fuldstændig finansieret. Det er der heller ikke nogen tvivl om. Det, der selvfølgelig kan være spørgsmålet, er, hvor bred en politisk aftale vi i givet fald kan lave desangående. Men det må tiden jo vise.
Kommentar:  Denne debat, vi har, tager jo udgangspunkt i, at kommunerne ganske tydeligt efterspørger en regering og en finansminister, som ser virkeligheden i øjnene. Før nævnte herre Nicolai Wammen den invitation, der er kommet fra Koldings borgmester, om at komme ud at se på virkeligheden. Det er jo heller ikke nogen hemmelighed, at andre borgmestre, eksempelvis Søren Steen Andersen fra Assens Kommune, også Venstreborgmester, har sagt, at det, at man beskylder dem for at jamre over flygtningeudgifterne og ville have flere penge, ikke ændrer på, at de blot gør opmærksom på virkeligheden. Så mit spørgsmål er: Er det ikke et helt relevant ønske fra kommunerne, at man beder ministeren og regeringen om at se virkeligheden i øjnene?

Svar:  Det, jeg sådan set har været ked af i denne diskussion, er, at det har fremstået, som om vi har begået et løftebrud i forhold til kommunerne. Der er jeg bare nødt til at henvise til den forligstekst, der er. For det, vi aftalte, var at se på finansieringssystemet for at få afdækket hele finansieringssiden på integrationsområdet, herunder hvordan resultattilskuddene og grundtilskuddet fordeles til kommunerne. Det er en ret indviklet øvelse. Den kører her i januar måned, og som jeg sagde før, slutter arbejdet også her i januar, hvor vi har et resultat af det, så vi kan se på, om systemet i dag fungerer rigtigt. Vi er selvfølgelig i den forbindelse villige til at se på eventuelle forslag om at justere finansieringen inden for de nuværende rammer, hvis eftersynet måtte vise, at det ville være hensigtsmæssigt. Men for mig er det afgørende, at vi tager tingene i den rigtige rækkefølge; at vi ser på at begrænse tilgangen, at vi ser, om vi kan smidiggøre og billiggøre opgaven ved at ændre regler for boligplacering, ændre regler for modtageklasser og så videre Når vi så har fået de ting på plads, sætter vi os ned i maj måned og kigger på servicerammen og ser, hvordan vi kan aftale rammerne for det næste år.
Kommentar:  Når en socialdemokrat siger, at der er tale om en rigtig gunstig ordning, og der i den næste sætning bliver sagt, at man så derfor godt kan justere lidt i det, så er det jo altså åbenbart for enhver, at der her er tale om en forringelse af borgernes retssikkerhed. Jeg vil bare gerne have den klare erkendelse fra den socialdemokratiske ordfører, at en gennemførelse af det forslag, som skatteministeren har fremsat, vil være problematisk i forhold til borgernes retssikkerhed, altså at det bliver sværere at køre en sag, og at der vil være nogle, der vil afstå fra at føre en sag. Jeg skal bare bede om, at det bliver sagt åbent og ærligt, at det her har til formål at begrænse antallet af klager, hvor det, kan man sige, bidrager til den diskussion, vi har haft, i forhold til hvordan regeringen generelt ser på borgernes klageadgang. Men vil ordføreren ikke bare for god ordens skyld bekræfte, at det her betyder, at det bliver sværere for de danske skatteborgere at køre en sag mod skattemyndighederne?

Svar:  Nej, det vil jeg ikke, af den grund, at den enkelte skatteborger efter det her lovforslag har de samme muligheder for at modtage omkostningsgodtgørelse som hidtil. Altså, jeg sagde det indledningsvis, og jeg vil gerne gentage det: Også efter det her lovforslag kan man modtage tredjemandstilskud, også skattefrit. Det, vi gør med ordningen her, er at sørge for, at den lever op til det, der var hensigten, da man oprindelig vedtog den. Hvis Venstre så har et ønske om, at vi skal favorisere en særlig forretningsmodel, som vi snart må finde et dansk navn til, altså det, der hedder no-cure-no-pay, så synes jeg da, det er interessant, og den diskussion tager jeg gerne. Men når Skatteministeriet bliver gjort opmærksom på, at den her ordning nu løbende bliver brugt på en måde, der ikke var hensigten, da man indførte den, så må vi da gøre, ligesom vi i øvrigt gør i alle mulige andre sammenhænge, når vi finder ud af, at lovgivningen bliver brugt på en anden måde end det, der var hensigten – om det så er skattehuller eller andet – altså at vi handler på det. Derfor vil jeg sige til Venstres ordfører, at der jo her ikke er tale om nogen tilståelsessag eller noget som helst andet.
Kommentar:  Nu er det jo mig, der har stillet spørgsmål til ministeren i forventning om måske at få nogle løsningsforslag, men det skal da ikke gøre, at jeg ikke kan være behjælpelig med løsningsforslag. Jeg har jo tidligere over for ministeren tilkendegivet, at man kunne droppe den her betalingsring med det store underskud, som den nu vil lave i statskassen, og så bruge pengene på en elektrificering. Så har jeg da i hvert fald været så flink i dag, at jeg har foreslået ministeren en finansiering. I øvrigt glæder det mig, at vi har det samme mål, men det er jo ikke sikkert, vi er helt enige om, hvordan vi når derhen. Problemet med materiellet får vi jo ikke løst her og nu, det har jeg meget forståelse for, men derfor kan man godt have nogle visioner og ideer om, hvordan man får løst det på sigt. Jeg fik ikke rigtig svar på mit spørgsmål: Kunne en af mulighederne være øget udlicitering?

Svar:  Bare for at rette en misforståelse vil jeg sige, at det sådan set ikke er meningen, at betalingsringen skulle koste penge, det var faktisk meningen, at den skulle give penge, så vi kunne investere i bedre, billigere og mere effektiv kollektiv trafik; det var sådan set det, der var målet med betalingsringen. Jeg tror sådan set ikke, at udlicitering og andre måder er det, der løser de problemer, som vi står over for, og som er ganske alvorlige. Det er en kombination af tre problemer: Det er de problemer, som DSB har, og som jeg tror er spørgeren bekendt, det er de materielproblemer, som vi har, og som jeg ved er spørgeren bekendt, og det tredje problem handler om at finde investeringer til at elektrificere. De tre problemer skulle vi have løst, og jeg må sige, at jeg ikke har set eksempler på, at udlicitering kan være noget, der kan være med til at løse det her, for det er nogle helt anderledes basale problemer, som vi i hvert fald her og nu står over for. Så mit svar til spørgeren er: Nej, det kan jeg ikke se for mig.
Kommentar:  Jeg vil bare spørge herre Nikolaj Villumsen, om herre Nikolaj Villumsen er enig i det scenarie, som vi også har set tidligere, nemlig at hvis en stor bank krakker i Irland, Tyskland eller Spanien – hvis det er en meget stor bank – og det måske endda sker samtidig i adskillige europæiske lande, så vil det påvirke Danmark og dansk økonomi og eventuelt også det danske jobmarked.

Svar:  Der er ingen tvivl om, at banker, der krakker, kan påvirke dansk økonomi – det kan det også, hvis de krakker i Spanien eller i andre lande. Det er jo derfor, vi skal have opdelt de store banker. Det er derfor, at vi skal have skabt en situation, hvor vi som samfund ikke er afhængig af, hvad bankdirektøren i Danske Bank lige har gået og lavet i Irland, sådan som vi var, da finanskrisen ramte. Det er derfor, at vi skal have reguleret bankerne, både i Danmark og i Europa, på en måde, så vi er tilstrækkelig sikre på, at det ikke kommer til at ske igen. Problemet er bare, at det har man ikke gjort med EU's kapitalkravsdirektiv. Vi har i dag den situation, at reguleringen er bedre på Wall Street, end den er i EU. Og så står vi oven i købet i en situation, hvor man fra SF's side vil binde den danske statskasse til at dække de alt for dårligt regulerede banker ind, som ikke er blevet opdelte. Her 6 år efter krisen er man efter min bedste overbevisning ved at begå præcis den samme fejl, som førte til, at vi bragede lige ind i en finanskrise for ganske få år siden.