Kommentar:  Men det er jo interessant at stå og blive belært om, hvad der ville klæde mig. Altså, jeg blander mig jo ikke i, hvad der vil klæde statsministeren, eller hvad statsministeren klæder sig i, eller hvad tasker, stiletter eller andet koster – det blander jeg mig ikke i. (Munterhed i salen) . Men jeg blander mig i, hvad man iklæder sin politik. Og der må man bare konstatere, at hovedfundamentet i den økonomiske politik, som vi har udviklet sammen med regeringen, er et fundament, som statsministeren gik til valg på at sprænge til atomer. Fred være med det; det er godt for Danmark. Vi leder landet herfra – det gør statsministeren. Jeg forsøger at give hende en hjælpende hånd; jeg er jo bare en oppositionspolitiker. Men vi driver Danmark herfra, og sammen kan vi så glæde os over, at oven på den hjørnesten, som statsministeren ville trille væk, er der lagt sten på sten, som gør, at vi er i en relativt god situation. Men er den god nok? Det er jo det, jeg spørger til. Hvad er statsministerens ambitionsniveau, for eksempel omkring skatterne? Når for eksempel en gennemsnitlig familie i Danmark med to børn betaler 38,5 procent af deres lønindkomst i skatter og sociale bidrag, mens en tilsvarende familie på den anden side af Øresundsbroen slipper med 30,5 procent, har vi så gjort det godt nok? Har vi sat ambitiøse nok mål? Derfor vil jeg egentlig bare slutte af med at spørge og håbe, at jeg denne gang får et svar, om statsministeren er tilfreds med det, vi allerede har aftalt, eller om statsministeren har en yderligere ambition om, at vi i 2014 skal se på, hvordan vi kan drive for eksempel skatterne på de små indkomster længere nederst Det ville være rart at gå på ferie med, for så kunne man lade op og være klar i arbejdstøjet i det nye kalenderår til påny at hjælpe den her regering med at træffe beslutninger, der peger i den rigtige retning.

Svar:  Det er ikke helt rigtigt, at Venstre ikke har interesseret sig for mine tasker eller stiletter. Det har Venstre interesseret sig overordentlig meget for. Det er jo også dokumentere. I sidste valgkamp forsøgte man faktisk at gøre en særlig ting ud af det, men så trak man lidt i land, for det var åbenbart lidt for pinligt. Men Venstre er måske dem, der over årene har interesseret sig allermest for det. Så sådan er det. Hvis vi så lige går tilbage til det her skattespørgsmål, er det jo interessant at diskutere skat med Venstre, også fordi der er så utrolig meget, der blæser i vinden, for vi kender jo reelt ikke Venstres skattepolitik. Hvad er det egentlig Venstre vil? Man har jo bare inden for det sidste halve og hele år været hele vejen rundt, når der bliver diskuteret skattepolitik. Venstre har villet give skattelettelser til bankerne og olieselskaberne; man har villet sænke arveafgiften til glæde for de allerrigeste familier i Danmark; man har også villet give skattelettelser i bunden. Så man har sådan set været hele vejen rundt. Jeg kunne egentlig godt tænke mig – det kan så være mit lille juleønske eller nytårsønske – at Venstre i det nye år vil lægge sin skattepolitik frem. Hvor ville det dog være rart at se Venstres skattepolitik. Jeg kan huske – jeg har også været i opposition en gang – at vi blev afkrævet svar på det ene og på det andet. Jeg vil egentlig godt stille bare det lillebitte krav til Venstre, at vi fik lov til at se Venstres skattepolitik. Det vil i hvert fald gøre det nemmere at finde ud af, hvordan Venstre vil finansiere det. Det ville måske også give anledning til at kunne drøfte, også her i Folketingssalen, hvem Venstre er enig med. Er man enig med Dansk Folkeparti, som jo ikke engang ville være med til den sidste skatteaftale? Er man enig med De Konservative eller måske med Liberal Alliance? Hvem er det, Venstre er enig med, når det gælder den skattepolitik, som ingen af os kender? Kom, Venstre! Et nytårsforsæt kunne være: Fremlæg en skattepolitik.