kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Det er egentlig bare en gentagelse af det svar, jeg gav i første omgang, for der svarede jeg på spørgerens spørgsmål. Det er korrekt, at Venstre lagde en helhedsplan frem. Vi har også forsøgt at forhandle den igennem, og vi kan konstatere, at der ikke er nogen af de nuværende regeringspartier, der vil være villige til at føre den helhedsplan igennem uændret. Derfor har vi også valgt at skrotte flere dele af den, blandt andet skrotte forslaget om at hæve folkepensionsalderen ud over det, der ligger i den aftale, vi nu engang har. For vi har jo en aftale. Det lyder en gang imellem, som om Socialdemokratiet glemmer, at der ligger en aftale omkring folkepensionsalderen. Der ligger nemlig den aftale, at i takt med at vi lever længere, regulerer vi også folkepensionsalderen op, hvilket faktisk betyder, at når vi kommer her til den 1. januar 2019, så kommer det første lille trin på en forhøjelse af folkepensionsalderen. Det er jo det, der gør, at vi kan se ind i en kommende økonomi, ikke bare næste år, men på mellemlang og lang sigt, hvor dansk økonomi er langt stærkere, end den ville have været, hvis ikke vi havde lavet den aftale tilbage i 2007.

Svar:  På den ene side bliver jeg måske en lille smule beroliget af det, finansministeren siger, men på den anden side kan jeg også godt blive en lille smule urolig, for hvis, såfremt et valg skulle betyde, at der blev ændret væsentligt på mandaterne, så hører jeg stadig væk finansministeren sige, at det stadig væk er Venstres mål at kunne udvide pensionsalderen med yderligere 6 måneder. Er det korrekt forstået? Altså, hvis Venstre havde mandater til det, vil det stadig væk være Venstres ønske?
Kommentar:  Tak for det. Jamen det er da klart, at Danmarks rolle som vært for COP15 har været i fokus både under og efter konferencen – det er nu engang en del af det multilaterale forhandlingsspil. Landene har forskellige interesser i klimadagsordenen, og det kom jo klart til udtryk i København. Det er dog på ingen måde det samme, som at Danmarks forhold til disse lande er blevet dårligere.

Svar:  Jeg vil lige tillade mig at spørge lidt mere ind til noget af det, statsministeren sagde lige før, for statsministeren sagde, at de andre lande var uvante med arbejdet og arbejdsformen i Bella Centeret. Så undrer det mig jo, når statsministeren siger det og jeg samtidig må konstatere, at statsministeren selv sagde i plenarsalen, at han ikke kendte reglerne. Hvad er statsministerens kommentar til det?
Kommentar:  Så ministeren mener, at hvis der kommer et boligselskab og for eksempel siger, at de gerne vil renovere nogle boliger for mellem 1,5 million og 2 million kroner og der kan bygges nyt for den pris, så vil ministeren sige, at boligselskabet skal bygge nyt? For er der mulighed for, at de i forhold til Landsbyggefonden, hvis de så vælger at sige, at de gerne vil bygge det her nyt, fordi de ikke kan renovere det, kan få de samme midler, som de kan få ved en renovering? For den opfattelse, man får i kommunerne, er jo, at boligselskaberne siger, at det kan de ikke få fra Landsbyggefonden.

Svar:  Altså, spørgerens spørgsmål her har jo gjort, at jeg også har gjort mig nogle overvejelser, og jeg tænker: Er der nogle samspilsproblemer her, som gør, at det bedre kan betale sig at renovere, fordi man får nogle støttebeløb fra Landsbyggefonden, fordi de kan betale en del af prisen for at renovere, og man så selv skal betale den resterende del af prisen, men det for organisationen bliver til en mindre regning, selv om den samlede regning, fordi Landsbyggefonden betaler noget, i virkeligheden er større? Det synes jeg da er et godt spørgsmål, altså om det sker derude, og det synes jeg vi skal have undersøgt.
Kommentar:  Når jeg gerne ville have det svar, var det jo for at bruge det som afsæt til at få en principiel debat omkring mådehold i forvaltningen af offentligt forbrug et cetera Men det kan jeg jo så ikke få, og det beklager jeg meget. Jeg konstaterer så bare, at hvad enten man spørger skriftligt eller man spørger mundtligt – og endda ad mange omgange – så kan man ikke få noget svar på det; statsministeren ønsker at forholde sig tavs med hensyn til, hvornår statsministeren har vidst, at det her område skred med et milliardbeløb. Men lad os da så vende os til noget andet, som jeg synes er af principiel karakter, og som i virkeligheden handler om det kollegiale samarbejde her i Folketinget, altså hvordan vi passer på hinanden eller ikke passer på hinanden. Jeg har jo noteret mig, at der har været en sag i relation til tidligere formand for Dansk Folkeparti, fru Pia Kjærsgaard, hvor hun øjensynligt – sådan har det i hvert fald været fremstillet – på den måde, PET har forvaltet sit arbejde på, har været tænkt afskåret fra at passe sit parlamentariske arbejde og foretage et besøg på Christiania. Den del af det forstår jeg nu undersøges. Men jeg vil da gerne spørge statsministeren, om statsministeren ud fra en kollegial betragtning synes, det er i orden, at justitsministeren øjensynligt bag ryggen på fru Pia Kjærsgaard har involveret formanden for Retsudvalget, en SF'er, i disse spørgsmål, og om statsministeren måske mener, at det ville være på sin plads, hvis justitsministeren gav fru Pia Kjærsgaard en undskyldning.

Svar:  Altså, nu havde jeg jo nærmest besluttet mig for, at jeg ikke ville være for polemisk, men jeg synes, det er lidt spændende, når herre Lars Løkke Rasmussen taler om mådehold med offentlige midler og også samtidig her diskuterer en dato. Al den stund at herre Lars Løkke Rasmussen ikke ser ud til at kunne kende forskel på 12 og 13, så synes jeg hele tiden, det har været lidt morsomt, at det var det, der skulle gøres til genstand for debatten hernede. I forhold til spørgsmålet om sikkerheden og et folketingsmedlem er jeg helt enig. Først vil jeg sige, at justitsministeren har udtalt sig om det her spørgsmål, og han har selvfølgelig sagt det, som er det rigtige, nemlig at det skal være sådan, at alle folketingsmedlemmer kan besøge alle afkroge af Danmark. Sådan skal det i øvrigt være for alle mennesker i Danmark, altså at man kan komme i alle afkroge, der kan man holde et foredrag, der kan man kigge på, hvad der foregår, og sådan skal det selvfølgelig også være for alle medlemmer af Folketinget. Jeg deler selvfølgelig den opfattelse, som justitsministeren har givet udtryk for, altså at alle skal kunne besøge også Christiania, og det har også været tilfældet, at Retsudvalget har været på besøg på Christiania.
Kommentar:  Det er rigtigt. Og så vil jeg godt spørge ministeren, om man har sikret sig, at de mennesker, der er med det her fly, har såkaldt anerkendelsesværdige formål, når de ankommer til Danmark og altså får lov til at blive sluset ud i samfundet, og hvorfor man ikke, når de nu kommer fra et område som Pakistan, har sikret sig, at de 14 dages karantæne bliver igangsat. For vi ser jo en kæmpe smitteudvikling fra de pågældende, der kommer med det her fly. Endelig vil jeg spørge: Er det et anerkendelsesværdigt formål at søge asyl i Danmark? Vurderer ministeren, at det er det?

Svar:  Det sidste tror jeg at jeg vil foretrække at svare på skriftligt, for jeg kan simpelt hen ikke lige huske på stående fod, om det er et anerkendelsesværdigt formål at søge asyl. Så det vil jeg ikke bevæge mig ud i en besvarelse af her. Men i øvrigt er det sådan, at vi siger, at hvis man opdager, at der er en, der er smittet, vil myndighederne handle proaktivt og tage fat i vedkommende og tage fat i de personer, som vedkommende har været i kontakt med, for at sikre, at vi kan lave smitteopsporing og få bekæmpet sygdommens spredning.
Kommentar:  Tak. Det er bare desværre ikke så let, så man bare lige kan inddrage en opholdstilladelse. Men jeg mener ikke, at forebyggelse er nok. Jeg mener også, der skal andet til. Det er jo for eksempel de initiativer, som vi satte i gang, også i fællesskab, sidste år med blandt andet indberetningspligt for skoler og stramning af regler om børnetilskud, så ydelsen afhænger af, om barnet rent faktisk opholder sig i Danmark. Er man kontanthjælpsmodtager efter de gunstige forsørgelsesregler, som vi har her, bliver kontanthjælpen selvfølgelig også nedsat.

Svar:  Ja, det er rigtigt, og derfor kan man jo undre sig yderligere over, at der så er en konkret sag med piger, der har været sendt væk. For de må jo have haft et abnormt fravær fra skolen. Altså, hvad er der så sket? Har man ikke indberettet? Har man ikke brugt de muligheder, der er. Har man ikke sanktioneret godt nok, siden vi alligevel har en konkret sag?
Kommentar:  Det bliver nok så meget en konklusion, for jeg er meget tilfreds med, at ministeren i hvert fald tilkendegiver, at situationen er uholdbar, som den ser ud i dag, og så må vi jo bare alle sammen læne os tilbage og imødese med spænding, hvad der kommer af løsningsforslag vedrørende den her situation. Jeg har da også forståelse for, at ministeren med den relativt korte tid i stolen ikke har kunnet udfærdige det deltaljeret endnu. Men vi vil da afvente det med spænding og naturligvis være konstruktive i forhold til den proces.

Svar:  Det vil jeg sådan set bare kvittere for. Området her har ofte været kendetegnet ved, at der er mange partier, som har turdet tage et ansvar, og jeg håber også, at det er det, der vil kendetegne fremtiden, når det gælder dette meget vigtige område for det danske samfund.
Kommentar:  Tak. Nu, hvor ordføreren refererer til grundloven, vil jeg bare lige henlede opmærksomheden på besvarelsen af spørgsmål nummer 5 til lovforslaget, hvoraf det fremgår, at grundloven ikke er til hinder for, at livssynssamfund tillægges samme rettigheder og pligter som trossamfund. Det er bare, så vi er enige om, at der ikke er noget grundlovsproblem i det. Men det var egentlig noget andet, jeg ville spørge om. Jeg kan jo høre, at ordføreren er meget optaget af det her med, at der skal være nogle grænser og nogle regler for de her trossamfund, og det er vi i Enhedslisten fuldstændig enige i. Når vi giver folk nogle rettigheder, må der også gerne følge nogle krav med. Men derfor forstår jeg heller ikke, hvorfor Dansk Folkeparti vil være med til at fjerne kravet om, at trossamfundene skal leve op til nogle demokratiske minimumsnormer om ligestilling af køn i den verdslige ledelse af trossamfundene. Hvad er det, der pludselig har fået Dansk Folkeparti til at bakke her? Altså, nu er det pludselig okay med dybt patriarkalske trossamfund, hvor det er mændene, der bestemmer, og kvinderne ikke har adgang til at tage beslutninger. Det er pludselig helt okay nu. Det kunne da være interessant at vide. For det plejer jo ikke at være Dansk Folkepartis linje, når vi snakker om de muslimske trossamfund.

Svar:  Jeg vil godt sige til det første for lige at knytte en bemærkning til det, at hele den her diskussion med herre Christian Juhl, som havde overtaget førstebehandlingen, handlede om først at rakke ned på folkekirken og så efterfølgende overhovedet ikke have noget forhold til det, vi faktisk behandlede, nemlig at det er en udmøntning af § 69, der handler om trossamfund. Så kan Enhedslisten komme med deres egne definitioner – det gør de ofte – og det må så stå for Enhedslistens egen regning. Jeg vil jo bare ikke være med til det ud fra en faktuel historisk kontekst, som vi diskuterer her. For det andet: Den katolske kirke har igennem årene erhvervet sig nogle historiske rettigheder og en historisk anerkendelse. Jeg skal ærligt indrømme, at jeg gerne havde set, at Luther havde fået bugt med hele pavekirken og al dens væsen. Det havde jeg gerne set. Men nu er det bare sådan i forhold til den historie, som den katolske kirke har i Danmark, at man ikke først kan give dem en historisk anerkendelse, som man har gjort, og så bagefter trække den tilbage igen.
Kommentar:  Kunne vi så ikke til anden behandling få de her konkrete eksempler? Én ting er, at man siger det, men jeg vil gerne have nogle konkrete eksempler, så jeg kan efterprøve dem.

Svar:  [Lydudfald] ... ministeren her i dag eller på skrift, og jeg vil da også glæde mig til at se oversigten.
Kommentar:  Altså, det er en mærkelig diskussion, og jeg går ikke ind i helt konkrete strafferetlige spørgsmål. Der er lavet en europapolitisk aftale. Jeg er helt med på, at spørgeren ikke har deltaget i forhandlingerne derom og ej heller gør det i det analysearbejde, der pågår lige nu, hvor vi har aftalt en fuldstændig klokkeklar plan for, hvordan vi ønsker at møde danskerne i vores fælles politiske bestræbelse på at få omdannet det danske retsforbehold. Vi har netop indgået aftalen, det er kort tid siden. Vi sidder med analysearbejdet lige nu, og jeg vil opfordre Venstre til fortsat at bakke op om den proces, vi i fællesskab har aftalt, fordi det er afgørende, at Danmark fortsat kan deltage i Europol-samarbejdet.

Svar:  Som jeg allerede har sagt tidligere, bakker Venstre op om europaaftalen. Jeg gentager blot, hvad herre Lars Løkke Rasmussen sagde umiddelbart efter indgåelsen, nemlig at vi gerne så en afstemning hurtigere. Det var det eneste. Så ønsker jeg at få oplyst, hvad det her har af betydning i forhold til at bekæmpe terror. Hvis ikke det er PET's område, kan det jo være, at politiet har brug for at kunne arrestere folk i andre EU-lande. Vil de miste den mulighed, hvis vi udgår af Europol-samarbejdet?
Kommentar:  Så bare i det her tilfælde. Det er godt at vide, at det kun er i det her tilfælde og i tilfældet med forsamlingsfriheden i forbindelse med corona, at man har tænkt sig at krænke de negative frihedsrettigheder. Det er også okay. Vi må jo godt have forskellige politiske holdninger til de forskellige ting. Men når nu det er, at man vælger at krænke folks rettigheder på den her måde og ministeren siger, at man så til gengæld vil kompensere for det, hvordan har ministeren så tænkt sig at kompensere for en krænkelse af den negative frihedsrettighed den private ejendomsret?

Svar:  Man vil konkret blive kompenseret både i forhold til eventuel tomgangsleje og i forhold til eventuelle omkostninger i forbindelse med ind- og udflytning og istandsættelse. Og hvis det viser sig, at der i enkelte tilfælde skulle være en egentlig overskridelse af den private ejendomsret, så vil man selvfølgelig også blive kompenseret fuldt ud.
Kommentar:  Som jeg tidligere har svaret i et skriftligt § 20-spørgsmål til fru Hanne Agersnap, finder jeg det vigtigt, at danske borgere, der føler sig krænket på nettet, kan finde de oplysninger, de har brug for. Det er også vigtigt, at de kan få rådgivning og komme i kontakt med den relevante myndighed. Disse informationer findes allerede på Datatilsynets hjemmeside og som nævnt på IT- og Telestyrelsens hjemmeside. Jeg har siden min besvarelse af det skriftlige § 20-spørgsmål sikret, at IT- og Telestyrelsens hjemmeside kobles endnu bedre sammen med Datatilsynets hjemmeside. Det betyder, at det nu er blevet nemmere og mere overskueligt for borgerne at finde de oplysninger, de måtte have brug for. Så jeg mener ikke, at der er brug for en ny hjemmeside. Det er simpelt hen uoverskueligt for borgerne, hvis vi opretter nye hjemmesider, hver gang vi støder på et nyt emne. Så oplysningerne findes der altså, og med den føromtalte justering mener jeg at borgerne har god mulighed for at søge information og få rådgivning og hjælp på dette område.

Svar:  Jeg kan simpelt hen ikke forstå det. Jeg kunne godt tænke mig at vide, om ministeren selv har været inde på de to hjemmesider, altså Datatilsynets og IT- og Telestyrelsens hjemmesider, og har prøvet at klikke sig ind og har set, hvor lang tid det tog, før hun nåede til de informationer, som så i øvrigt viser sig at være meget tekniske og ekstremt uforståelige for blandt andet 15-16-årige. Jeg vil gerne illustrere det med et eksempel fra Datatilsynet hjemmeside. Når man går ind og skal finde ud af, hvordan man sletter sin profil, mødes man med en tekst, der lyder sådan her: »Når man overvejer ønsket om sletning, må man se på, hvilken forventning debatsiden har givet brugerne om mulighederne for sletning. En forventning om, at indlæg kan slettes, kan for eksempel være skabt ved, at det på tidspunktet for indlægget rent faktisk er muligt for brugeren selv at slette egne indlæg eller redigere i disse.« Jeg må sige til ministeren, at det her jo ikke går. Det er jo alt for teknisk, og det er alt for uforståeligt for en 15-årig pige, der pludselig er blevet mødt med en meget ubehagelig information på enten en netside eller på en social netværkside som Facebook. Det er langtfra brugervenligt, det er langtfra pædagogisk, og det er langtfra nemt at finde de her informationer. Jeg vil høre: Holder ministeren stadig væk fast i, at det her er en nem måde? Og mener ministeren stadig væk, at hun har forbedret mulighederne for information til de unge mennesker, der er havnet i en ubehagelig situation, hvor de er blevet udsat for en eller anden form for chikane og søger om hjælp og information? Og mener ministeren virkelig, at de kan finde den information ved et enkelt klik ved at gå ind på Datatilsynets hjemmeside, når jeg lige har fortalt, at man skal klikke fem gange, før man når til den side, som så ikke har de nødvendige informationer?
Kommentar:  Jeg bemærker simpelt hen, at herre Rune Lund står her og taler om resocialisering – hardcore bandemedlemmer, der skal resocialiseres. At resocialisere kræver, at man i første omgang er socialiseret. Det her er ikke unge mennesker, for selvfølgelig skal vi sætte ind over for unge mennesker, de skal resocialiseres. Det her er hardcore bandemedlemmer, der har en forretning i et område, som vi vil prøve at forhindre de genoptager. Så jeg kunne egentlig godt tænke mig at høre, Rune Lund: Hvem er det Enhedslisten ønsker at beskytte her – er det borgerne, eller er det banderne?

Svar:  Det er interessant, for for det første bygger spørgsmålet på en forkert præmis. Hvad menes der med hardcore bandemedlemmer? Det er rigtigt, at der er en lille del af bandemedlemmerne, som har valgt det som en kriminel løbebane og sandsynligvis vil være kriminelle det meste af deres liv, og som ikke vil være modtagelige for exitprogrammer eller en resocialiserende indsats. Og så er der den store del af bandemedlemmerne; blandt andet kan vi se i forhold til indvandrerbanderne, hvor der er en enorm gennemstrømning, at der er en lang række folk, som er modtagelige for en resocialiserende indsats. Så i forhold til det der med bare at tale om hardcore bandekriminelle vil jeg sige, at der er tale om en langt mere broget gruppe end det, som spørgeren giver udtryk for. Så handler det om, at hvis vi ønsker, at folk skal begå mindre kriminalitet, skal vi jo også gøre det, der virker. Og undskyld mig, ved for eksempel at lave sådan et opholdsforbud og forhindre folk i at færdes i det område, hvor deres familie bor, deres netværk bor, eller der, hvor de har en bolig, som er afgørende for, at folk forlader en kriminel løbebane og begiver sig ind på en vej, hvor de vil være lovlydige borgere, der bidrager positivt til samfundet, går man jo netop ind og ødelægger det arbejde, og så skaber man da mere og ikke mindre kriminalitet. Så hvem er det, der gør noget for borgerne her? Er det Venstre, som vil vedtage sådan et forslag her, som ikke har nogen virkning, men som kan være decideret skadeligt, eller det Enhedslisten, som foreslår at gøre de ting, der rent faktisk virker i forhold til at bekæmpe kriminaliteten? Det er i hvert fald ikke Venstre, som trækker det længste strå her. Hvis man bare skal føre symbolpolitik, som ovenikøbet kan have en skadelig virkning for det resocialiserende arbejde, så er det et problem, synes vi fra Enhedslistens side.
Kommentar:  Hov, hov, spørgsmålet skal lige læses op.

Svar:  Det var egentlig også det, jeg var ved.
Kommentar:  Først og fremmest vil jeg jo gerne takke Socialdemokraterne for de ihærdige bestræbelser på ligesom at forsone os i Venstre og sikre, at debatten foregår høfligt og ordentligt imellem os. Der skal lyde en rigtig, rigtig stor tak for disse ihærdige bestræbelser. Så er der spørgsmålet om økonomien og de ekstra flygtninge, der kommer. Det er jo rigtigt, at vi har løftet prognosen for 2016. Men herre Benny Engelbrecht skal også lige være opmærksom på, at det jo varer et stykke tid, før man kommer fra asylsøgningsfasen og bliver placeret i kommunerne. Så det varer altså et stykke tid, før merudgifterne rammer kommunerne. Det er jo derfor, at det er meget, meget logisk, at vi nu først prøver at begrænse tilgangen til Danmark; derefter ser vi på, hvordan vi kan billiggøre integrationen og smidiggøre den; og så tager vi tredje fase, for når vi kommer til maj, ser vi på økonomien.

Svar:  Denne debat, vi har, tager jo udgangspunkt i, at kommunerne ganske tydeligt efterspørger en regering og en finansminister, som ser virkeligheden i øjnene. Før nævnte herre Nicolai Wammen den invitation, der er kommet fra Koldings borgmester, om at komme ud at se på virkeligheden. Det er jo heller ikke nogen hemmelighed, at andre borgmestre, eksempelvis Søren Steen Andersen fra Assens Kommune, også Venstreborgmester, har sagt, at det, at man beskylder dem for at jamre over flygtningeudgifterne og ville have flere penge, ikke ændrer på, at de blot gør opmærksom på virkeligheden. Så mit spørgsmål er: Er det ikke et helt relevant ønske fra kommunerne, at man beder ministeren og regeringen om at se virkeligheden i øjnene?
Kommentar:  Tak. For det første er det vigtigt at understrege, at den humanitære situation, blandt andet i lejrene, men også generelt set i Syrien, jo gør, at regeringen, som jeg også nævnte, er blandt de allerstørste donorer, faktisk den ottendestørste donor, af humanitær hjælp til den hårdt prøvede civilbefolkning i Syrien. Det er rigtig vigtigt at understrege det. Som spørgeren nok også har forståelse for, kan jeg altså ikke gå ind i verserende enkeltsager. Den omtalte sag, som spørgeren henviser til, er fortsat under belysning, og derfor kan jeg selvfølgelig ikke give yderligere oplysninger. For det andet vil jeg også gerne understrege, at regeringens linje jo blev udmeldt på samrådet i Udenrigsudvalget den 6. september 2019. Derfor bliver det for omfattende at komme ind på alle aspekter her, men vi har altså lagt en linje i de her sager.

Svar:  Der skal jo ikke være tvivl om, at vi i Radikale Venstre synes, at alle de her danske børn bør hentes hjem, fordi forholdene er sådan, at man per definition må være i livsfare, som vi ser det, ved overhovedet at være i den lejr, og det bør vi tage ansvar for. Jeg er med på, at ministeren ikke vil kommentere konkrete sager. Men jeg synes, ministeren må kunne forklare en undrende befolkning, hvorfor det ikke er nok, når man bestiller en rapport, der siger, at der er risiko for varige psykiske men, og man har sagt, at det netop er det afgørende for, om man må hente børnene hjem? Altså, hvis der er en speciallægerapport, der siger det, regeringen gerne vil have der skal til, hvorfor er det så ikke godt nok?