kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Nu citerer jeg lige en anden artikel her fra TV 2's hjemmeside den 15. maj: »I flere måneder har danske forskere efterspurgt vigtige data om covid-19 fra Statens Serum Institut uden at få et klart svar på om og hvornår de kan få den. ... - Det er dybt uansvarligt at betro data til Statens Serum Institut, når det virker som om, de vil være de eneste, der har lov til at arbejde med data, siger Christian Torp-Pedersen, professor i kardiologi og klinisk epidemiologi ved Nordsjællands Hospital, til TV 2.« Jeg vil sådan set bare gentage mit spørgsmål: Hvordan kan det være, at det har taget så lang tid for ministeren og for regeringen at indse, at der faktisk er mennesker ude i samfundet, herunder topforskere, som har behov for de data, der ligger i Statens Serum Institut?

Svar:  Jeg kan jo ikke kommentere på det konkrete citat, men jeg kan konstatere, at det i hvert fald er en fejlopfattelse, hvis man tror, at der udelukkende er data i Statens Serum Institut. Der er 19 topforskere i ekspertgruppen, som jo blandt andet i dag har rådgivet alle partiledere, ikke kun regeringen, og har lagt data frem til alle partiers ledere. Det er 19 forskere, hvoraf en del er fra Seruminstituttet, en del fra Københavns Universitet, og der er forskere fra RUC, DTU, Niels Bohr Instituttet med videre, som altså sidder og udvikler nye datamodeller med respekt for den faglighed, der skal være, og det hensyn til beskyttelse af privatlivet, der skal være. Men forskere  har  mulighed for at ansøge om adgang til data fra de nationale sundhedsregistre, der er nødvendige for det her videnskabelige arbejde.
Kommentar:  Forhandlingen er sluttet, og vi går til afstemning om de fremsatte forslag til vedtagelse. Der foreligger to forslag. Der stemmes først om forslag til vedtagelse nummer V 44 af Pernille Bendixen (DF), Carl Holst (V), Laura Lindahl (LA) og Orla Østerby (KF), og der kan stemmes. Afstemningen er slut. For stemte 53 (DF, V, LA og KF), imod stemte 47( S, EL, ALT, RV og SF), hverken for ingen stemte 0. Forslag til vedtagelse nummer V 44 er vedtaget. Herefter er forslag til vedtagelse nummer V 43 af Pernille Skipper (EL), Pernille Rosenkrantz-Theil (S), Marianne Jelved (RV), Torsten Gejl (ALT) og Trine Torp (SF) bortfaldet. Hermed er forespørgslen afsluttet.

Svar:  Forhandlingen er sluttet, og vi går til afstemning om de fremsatte forslag til vedtagelse. Der foreligger tre forslag. Der stemmes først om forslag til vedtagelse nummer V 46 af Peter Kofod Poulsen (DF), Preben Bang Henriksen (V), Christina Egelund (LA) og Naser Khader (KF), og der kan stemmes. Afstemningen er slut. For stemte 54 (DF, V, LA og KF), imod stemte 52 (S, EL, ALT, RV og SF), hverken for eller imod stemte 0. Forslag til vedtagelse nummer V 46 er vedtaget. Herefter er forslag til vedtagelse nummer V 45 af Trine Bramsen (S) og Lisbeth Bech Poulsen (SF) samt forslag til vedtagelse nummer V 47 af Rune Lund (EL) og Zenia Stampe (RV) bortfaldet. Hermed er forespørgslen afsluttet.
Kommentar:  Hvad tænker ministeren om kommentaren fra DI’s underdirektør, Steen Nielsen, der til Berlingske den 2. oktober 2019 siger, at regeringens forslag om at forlænge arbejdsgiverperioden i sygedagpengeloven med 10 kalenderdage betyder, at »virksomhederne kan være tilbageholdende med at ansætte nye i nogle situationer«, og at virksomheder, »som har taget nogle af dem fra kanten af arbejdsmarkedet ind, får en ekstra regning«, som vil gå ud over virksomhedernes »lyst til at tage et socialt ansvar«?

Svar:  Med forslaget om at forlænge arbejdsgiverperioden ændrer vi ikke på de ordninger, der gælder i dag, og som gør, at arbejdsgiverne kan føle sig trygge ved at ansætte borgere med øget risiko for sygdom. Lønmodtageren, arbejdsgiveren og kommunen vil for eksempel fortsat kunne indgå en såkaldt § 56-aftale. Det betyder, at personer, der har forøget risiko for sygefravær på arbejdspladsen på grund af langvarig eller kronisk sygdom, kan indgå en aftale, som betyder, at arbejdsgiver kan få refusion allerede fra første fraværsdag. Arbejdsgivere, der ansætter folk i fleksjob, vil også fortsat kunne få refusion fra første sygedag. Derfor mener jeg heller ikke, at forslaget bør påvirke arbejdsgivernes lyst til at tage socialt ansvar og ansætte medarbejdere med forhøjet risiko for sygefravær.
Kommentar:  Nej, det er lige præcis sådan, at det ikke fremgår af teksten, hvad det er for nogle andre, og derfor er det jo meget vigtigt at få afklaret: Hvem er det ud over dem, som er de primære brugere af det her lovforslag, der kan søge tilskuddet, uden at det får skattemæssige konsekvenser? Jeg synes, det er ret afgørende at få det belyst, og hvis ordføreren ikke kan svare præcis på det, er det jo også noget, vi må have afklaret under udvalgsbehandlingen via spørgsmål til ministeren.

Svar:  Jo, men hvis der er nogle uafklarede ting, synes jeg jo, det er ret relevant, at det bliver taget op i forbindelse med udvalgsarbejdet. Så det er jeg da indstillet på.
Kommentar:  Endnu en gang tak. Jeg tror, det er vigtigt, når vi har de her debatter om public service-medierne i Danmark, at vi også efterfølgende – når man har lavet en aftale, et forlig – klart får nedskrevet, hvad det så egentlig er, man har aftalt, og hvad det er, man forventer af public service-virksomhederne i Danmark, herunder selvfølgelig Danmarks Radio, som er den største modtager af licenskronerne. Hvad er ministerens holdning til, at DR nu har været ude at sige, at de vil spare på de regionale stationer, når det faktisk står i aftalen, at disse helst skulle frigøres for besparelser, altså i forhold til det seneste medieforlig?

Svar:  Jeg har forstået, at Danmarks Radio har en ambition om at henlægge flere produktioner til byer uden for København, og det støtter jeg varmt. Jeg vil ikke kommentere det, som herre Morten Marinus her nævner, vedrørende de lokale stationer. Det vil jeg helst ikke kommentere, uden at jeg er forberedt på det. Men jeg fik ikke i første omgang kommenteret, hvad herre Mogens Jensen har sagt vedrørende villigheden til at se på Danmarks Radio. Og mit råd til de blå partier, hvis jeg må sige sådan, er, at vi gør os klar til en forhandling. Det bliver så i første omgang med medieforligspartier, og hvis det ikke lykkes, vil det gå ind i næste valgkamp. Sådan er det jo.
Kommentar:  For at trække det lidt tilbage til danske forhold: Vores egen Naser Khader fra Konservative fik jo faktisk påkaldt en fatwa under Muhammedkrisen. Jeg talte med Naser Khader om det her tidligere, og han har jo levet med politibeskyttelse i mange år. Det viser jo, hvor alvorligt det her er. Så forstår jeg ministeren korrekt: Selv om ordet drab eller tilskyndelse til drab ikke indgår i sætningen, altså bare det, at man påkalder en fatwa, er det sidestillet med at opfordre til drab?

Svar:  Jeg ved simpelt hen ikke, om en fatwa også kan omfatte andre ting, altså andre strafformer eller hævnformer, eller hvad man skal kalde det, end drab, men hvis det er en opfordring til drab – og præmisserne i øvrigt er opfyldt – er det strafbart, og så vil det blive straffet efter vores egen straffelov. Det kan i øvrigt godt være, men det ved jeg ikke med sikkerhed, at man ville kunne sige, at hvis omstændighederne er sådan, som spørgeren siger, altså at det er en særlig effektiv eller konkret påkaldelse, eller hvad man skal sige, at det så i øvrigt ville kunne være noget af det, som betinger, at det her er en forbrydelse. Men her er jeg lidt udenfor talepapiret, kan man roligt sige.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om forslagets endelige vedtagelse. De medlemmer, der stemmer for bedes rejse sig. Tak. De medlemmer, der stemmer imod, bedes rejse sig. Tak. De medlemmer, der stemmer hverken for eller imod bedes rejse sig. Tak. (Afstemningen foretaget på den i forretningsordenens § 35, stykke 3, angivne måde). Afstemningen er afsluttet. For stemte 11 (DF og NB), imod stemte 84 (S, V, RV, SF, EL, KF, LA, ALT og Susanne Zimmer (UFG)), hverken for eller imod stemte 0. Forslaget til folketingsbeslutning er forkastet.
Kommentar:  Det tilkommer ikke mig at fortolke på baggrunden for Sigga Nolsøes kommentar. Jeg vil dog gerne understrege, at udtalelsen og min egen oplevelse af forholdet mellem regeringen og embedsapparatet i mit eget ministerium ligger meget langt fra hinanden. Som det også er afspejlet i udtalelsen fra Finansministeriets departementschef til pressen, deler han heller ikke Sigga Nolsøes vurdering. Jeg mener, at jeg har et godt samarbejde med ministeriets ansatte, og jeg vil gerne sige, at jeg ikke interesserer mig for, hvad deres politiske tilhørsforhold måtte være. Jeg vil også gerne slå fast, at partipolitiske tilhørsforhold hidtil såvel som fremover er uden betydning for at være eller blive ansat som embedsmand i Finansministeriet.

Svar:  Det er der jo desværre ikke meget der tyder på, hvis man ser på den måde, som den her regering har valgt at ansætte folk på, siden den trådte til. Det er jo ikke kun bemærkningen fra Sigga Nolsøe, der vækker en mistanke om, at der kan være politiske konnotationer og interesser på spil, når man ansætter, hvad der burde være neutrale embedsmænd. Gry Möger Poulsen har været klimaminister Dan Jørgensens politiske rådgiver, da han i 2013 var i Europa-Parlamentet. Hun er nu kommunikationschef i Klima-, Energi- og Forsyningsministeriet, hvor sjovt nok Dan Jørgensen er minister. Sten Kristensen er ansat som pressechef, altså en neutral, i hvert fald efter bogen, embedsstilling i Skatteministeriet, men var altså særlig rådgiver for den tidligere finansminister Bjarne Corydon, en socialdemokrat. Mads Kolby er pressechef i Erhvervsministeriet, en efter bogen neutral stilling, men er tidligere presserådgiver i Socialdemokratiet og var i øvrigt Mette Frederiksens pressekoordinator under valgkampen. Thomas Bro Sæhl er ny presse- og kommunikationschef i Børne- og Undervisningsministeriet; han var tidligere rådgiver for den nuværende social- og indenrigsminister Astrid Krag og i øvrigt også for den tidligere udenrigsminister Villy Søvndal. Jens Anton Tingstrøm Klinken er ansat som kommunikationschef – en efter bogen neutral embedsstilling – i Social- og Indenrigsministeriet, men støttede samme minister, altså fru Astrid Krag, under krisen i Socialistisk Folkeparti tilbage i 2012. Michael Dahl Nielsen er ansat som kommunikations- og pressechef i kulturministeriet og Kirkeministeriet – efter bogen en neutral embedsstilling – men han er forhenværende pressechef i Roskilde Kommune, hvor Joy Mogensen var socialdemokratisk borgmester indtil folketingsvalget. Så er der Pelle Dam, der har været formand for SFU og medlem af SF's ledelse sammen med Mattias Tesfaye. I dag er han neutral embedsmand som pressechef i Udlændinge- og Integrationsministeriet. Kan ministeren godt se, at der er et underligt sammenfald af socialdemokratiske ansættelser i fortiden og nu ansættelser som neutrale embedsmænd i den her regering?
Kommentar:  Nu kom jeg så lige i tanker om, hvad det var, jeg ville have sagt til fru Ida Auken, og så kan jeg jo spørge den anden vej: Synes fru Ida Auken, det er rimeligt, at man sender regningen til vandforbrugerne uden nogen øvre grænse i øvrigt for, hvor meget sådan en regning kan ende med at blive på, fordi der ikke er nogen øvre grænse for, hvor meget man kan investere i klimaet?

Svar:  Jamen det er jo noget sludder. Der er en øvre grænse. Der er jo et forsyningssekretariat, der er statsligt, og som siger ja eller nej til projekter. Der er en anden grænse, som er, at det skal være billigere end at gå ud og bygge kloakker. Så det handler jo om, om vi vil have ansvarlige kommuner, der sørger for, at de ting, der er under jorden, også bliver klaret – de ting, som man ikke opdager, før det går galt. Det handler jo om, at kommunerne kan gå ud og gøre den indsats, for hvad angår det, der står lige for, virker det måske mere oplagt at give folkeskolen penge end at sørge for, at folks hjem ikke bliver oversvømmet. Men tro mig, når man svømmer rundt i gaderne, så står folk og kigger på kommunen og spørger: Hvorfor gjorde I ikke noget? For de forventer, at der er ansvarlige kommuner. Så igen må jeg sige til Dansk Folkeparti: Det er uansvarligt ikke at give de muligheder for, at kloge kommunalbestyrelser sammen med deres forsyningsselskaber kan tage noget af det her over vandprisen, fordi det er så meget billigere, end det er at skulle til at betale for oprydning og højere forsikringspræmier.
Kommentar:  Jeg vil citere fra Klimarådets rapport: »Klimarådet konstaterer, at regeringen i løbet af 2020 har fået vedtaget virkemidler, der opfylder cirka en tredjedel af reduktionsbehovet i 2030. Dette udgør et vigtigt første skridt, men derfra kan man ikke udlede, at vi nu har klaret en tredjedel af udfordringen«. Det skyldes, at Klimarådet vurderer, at der er usikkerheder forbundet med de fleste af tiltagene, inklusive de nævnte aftaler. Er regeringen enig i den kritik? Har regeringen ikke oversolgt budskabet lidt, når regeringen igen og igen har hævdet, at vi er nået en tredjedel af vejen?

Svar:  Nej, altså, man må jo sige, at hvis vi er enige om, at der er en manko på 20 million t, og at vi så er nået over 7 million t, så er det jo fair nok at sige, at vi er over en tredjedel. Men hvis jeg alligevel skal komme spørgeren og Klimarådet i møde, vil jeg sige, at det da er rigtigt, at man sagtens kan anlægge den tolkning og sige: Ja, det kan godt være, at man sådan objektivt set i forhold til tallene er nået en tredjedel, men det er nok også lige så klart, at de sidste to tredjedele er sværere at nå end den første tredjedel. Derfor er det ligesom, hvis man løber et maratonløb; når man har løbet en tredjedel, kan man jo nok ikke tillade sig at sige: Det gik jo nemt, jeg er slet ikke træt. Altså, sådan er det jo nok ikke. Det er nok de sidste to tredjedele, der er de hårdeste, og sådan bliver det også her.
Kommentar:  Det kan jeg til fulde bekræfte. Nu skal det jo ikke udvikle sig til en stor europapolitisk diskussion, selv om det jo sådan set er et spændende tema. Altså, et EU-direktiv er jo EU's lovgivning, så der er jo ikke noget mærkeligt i, at man som regering fremsætter et lovforslag, der kan implementere det direktiv i dansk lovgivning. Det er sådan set sådan, reglen er, når man er medlem af EU og synes, at det er en god idé. Så er det jo ligesom i Folketinget, nemlig at det ikke er alle love i Folketinget, som alle partier altid er lige glade for. Det er heller ikke sådan, at alle borgere altid er lige glade for alle de love, der bliver vedtaget i Folketinget, men det er de færreste borgere, der ønsker Folketinget afskaffet af den grund. Sådan er demokratiet, uanset om vi befinder os i Europa eller i Danmark.

Svar:  Det bringer mig ind på noget andet, som jeg ville have sagt i mit første indlæg, hvis jeg havde haft mere taletid. Ministeren var inde på, at han satte sig i mit sted og tænkte, at det måtte være svært at være EU-skeptiker, for hvad skal man sige, hvis der er noget godt i et EU-direktiv? Jeg kan så fortælle ministeren, at så siger vi ja. Vi læser simpelt hen direktiverne igennem og tager stilling til dem: Siger vi ja eller nej til dem; er det, der står, godt eller skidt? Det er i modsætning til japartierne, som jo kritikløst bare stemmer ja hver eneste gang, for det er jo det, der er tilfældet. Jeg kan jo bare nævne madsminkedirektivet. Det er så ikke den nuværende regering, der har implementeret det, men der var jo også en af de fantastiske ting, der kom fra EU, som ukritisk bare blev vedtaget af de fem eller seks japartier her i Danmark. Så jeg vil bare sige, at vores rolle er meget nemmere. Jeg tror faktisk, at det er sværere at være japolitiker, for så skal man nemlig forklare og forsvare en uendelig lang liste ting, der kommer fra EU, og som til tider er ret ulogiske.
Kommentar:  Jeg synes egentlig, at jeg har svaret forholdsvis klart, nemlig at vi har behov for, at der bliver sat gang i beskæftigelsen, at vi har behov for, at der bliver sat gang i velfærdsinitiativer, at der bliver sat gang i klimainvesteringer. Hvor stort skal det beløb være? Lad os tage en drøftelse af det. Vi kan starte med Socialdemokraternes udspil. Om det er nok, vil tiden vise. I modsætning til den borgerlige regering mener jeg faktisk ikke, at man kan løse den økonomiske krise, som er stor, på én gang, og at der findes ét rigtigt svar. Jeg er dybt uenig med De Konservative, når de siger, at alt, hvad de har gjort på det økonomiske område, er korrekt.

Svar:  Altså, det her er jo en opvisning i uenighed og uvidenhed i forhold til dem, der kalder sig alternativet til det nuværende flertal. Det, vi ser her, er jo en åbenbaring. Vi har set det hele vejen igennem. Socialdemokratiet og SF er så indtil videre nogenlunde enige. Så sidder Det Radikale Venstre ved fru Margrethe Vestager og blotter, at man er totalt uenig, men det sidste her, og de mandater, som skal være med til at udgøre flertallet, er jo en opvisning i ren uvidenhed, i ren snak. Jamen det er jo uværdigt i forhold til nogle, der tror, at de kan danne et flertal til gavn for den danske befolkning.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet. Der er stillet forslag om, at lovforslaget henvises til fornyet udvalgsbehandling, og hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.
Kommentar:  Det er jo ministerens vurdering. Umiddelbart synes jeg ikke, udekøkkener falder ind under nogen af de her kategorier. Udekøkkener er jo det, som man laver ved sit parcelhus, hvis man gerne vil have mulighed for at stå udenfor en sommerdag og grille og ikke vil vandre frem og tilbage mellem køkkenet indenfor og verandaen. Men det kan være, jeg tager fejl her. Jeg vil dog alligevel give ministeren mulighed for at svare igen.

Svar:  Det kan godt være, man skal tænke lidt kreativt, men et udekøkken kan vel både gå ind under energiforbrug, ny teknologi og bæredygtighed, hvis man tænker kreativt. Men jeg kan godt se, at det, sådan som det opremses af herre Kaare Dybvad, måske kan virke perifert i forhold til de opremsede formål. Det må jeg kigge nærmere på, hvis der skulle være problemer der. Pengene er jo blevet afsat af en anden minister end mig.
Kommentar:  Tak for svaret. Jeg kunne selvfølgelig godt tænke mig at vide, om ministeren kunne sige noget om, hvor lang tid det her egentlig har stået på. Altså, hvor lang tid har forbrugerne i god tro købt olivenolier henne i deres ganske almindelige lokale supermarked eller hos den lokale købmand i tiltro til, at det har været ekstra jomfruolie, eller hvad det er, det nu bliver kaldt? Hvor lang tid har det egentlig stået på, at man har fået en helt anden vare end den, man tror man har betalt for? Ved ministeren noget om det?

Svar:  Tak, formand, og tak for det opfølgende spørgsmål. Nej, det ved jeg ikke. Men det vil jeg gerne prøve at undersøge i Fødevarestyrelsen og sende et skriftligt svar over til fru Karin Gaardsted på. Det er sådan, at olier kan ændre karakter, hvis de udsættes for høj varme eller lignende. Så i princippet kan et supermarked godt have erhvervet sig olie, som har båret den rette klassifikation, men som så har ændret klassifikation grundet for eksempel for høj varme. Men jeg vil gerne bede Fødevarestyrelsen om at lave et svar, som kan oversendes til fru Karin Gaardsted, på det spørgsmål.
Kommentar:  Det er lidt at lege med ordene at sige, at der nu kommer en besparelse på en afgift, der ikke er blevet opkrævet endnu. Det er sådan set det, der bekymrer os. Det, der bekymrer os, er den energiaftale, vi har lavet – den tager jeg det fulde medansvar for, selvfølgelig gør jeg det. Vi kæmpede for at gøre regningen mindre. Det lykkedes i nogen udstrækning. Så begav regeringen sig ud i et enormt solcelleeventyr, hvor man på grund af dårlig administration bonede skatteyderne for et milliardbeløb, men vi påtager os det grundlæggende ansvar for energiaftalen. Til det hører jo også at se nøgternt på, om de forudsætninger, vi indgik aftalen under, står til troende. Der må vi bare konstatere, at der er nogle ting, der har ændret sig. EU's CO 2 -kvotesystem er brudt sammen, der er kommet et amerikansk skifergaseventyr, prisen på de fossile brændstoffer er ikke så høj, som vi troede den var. Det betyder, at når vi har lavet et system, hvor vi lægger afgifter på, når energipriserne falder, og når man ikke gør det i udlandet, så stilles vores virksomheder relativt dårligere. Det er derfor, vil jeg sige til statsministeren, at vores tilgang er den politiske. Det samme gælder i øvrigt børnechecken, hvis jeg må trække en parallel. Det må jo starte med, hvordan vi politisk ser på det. Synes statsministeren ikke, at der er et problem, ved at den energiregning, vi i fællesskab har skrevet ud, viser sig at være langt større end først antaget?

Svar:  Nu kan jeg høre, at herre Lars Løkke Rasmussen roder PSO-afgiften og forsyningssikkerhedsafgiften lidt sammen, og fred være med det. Han begyndte at tale om CO 2 -kvotesystem, når vi egentlig startede med at tale om forsyningssikkerhedsafgiften. Det enkle svar i den her forbindelse er: Jo, det er et politisk spørgsmål. Det vil sige, at når man har en politisk holdning til, at vi ikke skal have en forsyningssikkerhedsafgift, er det enkle spørgsmål, som så melder sig, hvordan det skal finansieres. Nu har herre Lars Løkke Rasmussen talt i tre omgange, og vi har stadig ikke fået skyggen af et svar. Det, vi har fået at vide, er, at det ikke må være dyrere at være dansker. Vi har søreme også lavet en model, hvor det ikke bliver dyrere være dansker, men hvor man faktisk i gennemsnit har 220 kroner mere til sig selv, til familierne. Så jeg vil stadig sige til herre Lars Løkke Rasmussen, at han skal lade være med at tale om CO 2 -kvotesystem, han skal lade være med at tale om alt muligt. Han skal bare forklare mig og danskerne i dag, hvordan vi skal få finansieret forsyningssikkerhedsafgiften. Det her var egentlig ikke noget, jeg havde tænkt vi skulle diskutere i dag, for jeg mener egentlig, det er noget, der skal løses stille og roligt. Vi har lagt en god løsning frem, men Venstre har så besluttet, at de synes, det er en dårlig løsning, og derfor er mit bud til Venstre: Lad os høre, hvad Venstres svar er. I dag har vi ikke fået noget svar.