Kommentar:  Det er jo svært at svare kort, når herre Lars Løkke Rasmussen spørger så langt. For det første vil jeg sige om det med tøjet: Jeg ved ikke, om det ville klæde herre Lars Løkke Rasmussen, men man skal huske, at man jo også skal betale det selv, så det skal man også have med. Når det så er sagt, kan jeg ikke lade være med at gå lidt dybere ned i de tal, som herre Lars Løkke Rasmussen kommer med, for det er jo så tydeligt, at Venstre ikke ønsker at fremlægge en plan for, hvordan det her skal ske. Og indtil Venstre har fremlagt en plan, er vi andre i den situation, at vi bare kan gætte på, hvad det er, Venstre vil. Vi er alle sammen optaget af, at det skal kunne betale sig at arbejde, men hvis vi for eksempel skal halvere den gruppe af mennesker, der får mindre end 2.000 kroner ud af at gå på arbejde, hvor meget skal skatten i bunden så egentlig ændres? Kunne man få et svar fra Venstre på det spørgsmål? Det kan man jo ikke, så derfor har vi selv regnet lidt på det. Hvis man skal halvere den gruppe, koster det 20 milliard kroner Har Venstre 20 milliard kroner til at gøre det for? Og hvis Venstre skal bruge 20 milliard kroner på det, hvordan skal Venstre så få råd til alt det andet, man gerne vil, nemlig investere i sundhed og uddannelse og så også give skattelettelser til alle mulige andre, man har lovet skattelettelser? Det er jo den slags spørgsmål, der melder sig, når Venstre begynder at påstå, at de har en plan for at løse denne udfordring. Det er en udfordring, og den har regeringen forsøgt at løse ved vores skattepolitik. Vi er kommet rigtig langt, betydelig længere i forhold til den situation, vi overtog efter den forrige regering. Ud over det bliver der spurgt til rådighed. Jeg er naturligvis helt enig med økonomi- og indenrigsministeren i, at hvis rådighedsreglerne ikke fungerer, som de skal, så kigger vi da på det. Det er blandt andet derfor, vi har en Dagpengekommission, som naturligt også vil kigge på, om det sanktionsregime, vi har inden for vores dagpengeregler, er tilstrækkeligt, og naturligvis, om reglerne overholdes. Det siger sig selv. Men lad os lige slå fast, at vi har rådighedsregler i Danmark. De er faktisk temmelig skrappe. Det, vi skal få undersøgt i den kommende tid, er selvfølgelig, om de bliver overholdt til punkt og prikke. Og vi er ikke angste for at gå ind i en diskussion om rådighedsregler. Hvis der kan ændres noget der, forbedres noget der, så er vi åbne over for den diskussion. Men kære Venstre, Danmarks største parti, hvornår kommer Venstre med en plan for alle disse luftige ting, man ønsker at gøre? Har man 20 milliard kroner til at nedsætte beskæftigelsesfradraget for? Jeg tror det ikke.

Svar:  Tusind tak for det. Den måde, statsministeren spørger på, er jo interessant. Det afdækker det hele: Altså, Venstre har en plan; statsministeren er ked af, at hun ikke har set den endnu. Det står så i hvert fald i kontrast til en regering, der ikke har nogen plan. For det, man må forstå, er, at regeringen har lavet det, der skal laves. Det er jo i øvrigt et ekko af det, der blev sagt, da jeg stod her sidst, hvor jeg spurgte til regeringens politik og fik at vide, at den har man gennemført: Den har vi gennemført. Politik handler vel om nogle fremadrettede diskussioner af, hvad vi vil med det her land. Jeg forsøger fuldstændig stille og roligt – i øvrigt endda i et afdæmpet tempo, hvor jeg roser den ene og den anden for at komme godt i gang her til morgen – at påpege nogle samfundsproblemer, Danmark har, og spørger: Kan statsministeren genkende dem, og skal vi gøre noget mere ved dem? Endnu står det mig helt uklart, om statsministeren mener, at det, man har gjort – det, vi sammen har gjort; vores skattereform; den, vi sammen har lavet – rækker, eller om mere skal gøres. Jeg synes, mere skal gøres, og jeg har også anvist en retning. Det med dagpengesystemet står mig også uklart, selv om jeg synes, det er højst interessant, at statsministeren nu åbner op for, at ideen med at nedsætte Dagpengekommissionen altså var, at der skulle strammes op og der skulle laves flere sanktioner i forhold til dagpengemodtagerne. Det kunne måske være interessant lige at få uddybet det her aspekt. For indtil videre er det ikke det, der har stået klarest for mig, nemlig at det var det, der var hele formålet med at skubbe det spørgsmål hen på den anden side af folketingsvalget.