Kommentar:  Tak for spørgsmålet. Det er vigtigt at have respekt for den modstand mod kystnære havvindmøller, som vi møder rundtomkring i Danmark. Jeg er bekymret for, om modstanden vil gå ud over befolkningens opbakning til den grønne omstilling. Det er vigtigt for regeringen, at udbygningen med vedvarende energi sker med kommunens opbakning, ikke mindst, når det gælder kystnær havvind. Jeg går ud fra, at spørgsmålet henviser til det brev, jeg sendte til Frederikshavn Kommune den 11. oktober, hvori jeg gjorde kommunen opmærksom på deres indsigelsesret. Jeg vurderede, at det var hensigtsmæssigt at gøre kommunen opmærksom på den ansøgning, der var indkommet, da ministeriet ikke havde hørt andet fra kommunen end to linjer om miljøtekniske krav. Da jeg igen intet hørte fra kommunen, talte min særlige rådgiver med et lokalt byrådsmedlem for at forhøre sig om, hvad der er op og ned i sagen. Mine embedsmænd har været i dialog med embedsmænd i kommunen med henblik på at aftale tidsfrister og gøre dem opmærksom på processen. Da vi kunne forstå, at den første tidsfrist var for stram for kommunen, sørgede vi for en forlængelse frem til den 17. december

Svar:  Tak. Og tak for besvarelsen. Der er rigtig mange ting, jeg ikke forstår i den her sag. Har ministeren en særlig rådgiver, der kontakter et bestemt byrådsmedlem i en kommune for at gøre dem opmærksom på, hvordan kommunerne skal ledes, og hvordan man skal træffe beslutninger? Jeg er simpelt hen målløs. Jeg ved jo, at man, som ministeren også har redegjort for her, har sendt to breve, og når man så ikke hører noget, tænker man: Vi må hellere tage fat med andre midler. Det kan simpelt hen ikke passe, at de ikke vil protestere. Det skal man gøre, og man kan få forlænget fristen. Det er meget, meget vigtigt, at der kommer sådan nogle tilkendegivelser, for så kan ministeren sige: Jamen folk vil jo ikke have de der møller, og så behøver vi ikke at have dem, og derfor kan vi ikke leve op til de krav, vi selv stiller, om, at vi skal have en grøn omstilling. Jeg synes, det er en bemærkelsesværdig måde. Derfor tænker jeg i forhold til den særlige rådgiver, hvis det er det, man bruger en særlig rådgiver til, altså til at ringe til et navngivet kommunalbestyrelsesmedlem, at så vil jeg jo synes, at hvis man vil henvende sig til kommunen, må det være borgmesteren, som den særlige rådgiver ringer til, hvis man ikke selv har tid til at ringe. For hvad er det, man vil i forhold til at ringe til et bestemt byrådsmedlem? Hvad er det, man vil opnå? Jeg vil selvfølgelig også gerne høre, og jeg spørger direkte: Har nogen af embedsmændene ringet til journalister, bestemte redaktioner? Har nogen af Venstres menige medlemmer ringet på vegne af ministeren – og jeg skal nok lade være med at bruge ord, der ikke er pæne – altså har ministeren ad den vej skubbet på for at få den lokale presse eller andre til at interessere sig for det her spørgsmål for ligesom at piske en stemning op? For det er jo det, jeg kan se, at der er kommet ud af det. Jeg ved jo ikke – men det ved ministeren sikkert – hvad der er skrevet, og hvad der er ført af samtaler og så videre Så derfor synes jeg, det er væsentligt i det billede her at vide, om man spiller på to heste – altså at man på den ene side fortæller, hvor grøn man er, og på den anden side fortæller: I skal bare gøre sådan der, og så skal vi nok forhindre, at de møller kommer op at stå. Tak.