kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.

Svar:  Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 1-5, tiltrådt af udvalget? De er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg det som vedtaget. Det er vedtaget.
Kommentar:  Det er jo op til Det Radikale Venstre og Enhedslisten, hvad ønsker de måtte have til SAS. Det, der er regeringens tilgang, er, at SAS er et foregangsselskab, når det gælder den grønne dagsorden. Det er så også et selskab, der i lighed med alle andre luftfartsselskaber er i en meget, meget svær situation, og derfor er det, regeringen er optaget af, at være med til at holde hånden under SAS i den her svære tid, fordi det har enorm betydning for Danmark. Det er vores vej ud af Danmark, og det er vores vej til at få folk til at komme til Danmark, og det er også tusindvis af arbejdspladser, vi taler om. Så det er ikke noget, regeringen har foreslået, det er noget, nogle andre partier har foreslået.

Svar:  Ja, nogle andre. Det er regeringens parlamentariske grundlag, vi taler om, det er de partier, som bærer finansloven igennem sammen med ministerens parti i regeringen. Jeg synes jo ikke, det svar er helt rimeligt, når jeg nu ovenikøbet har ventet 14 dage på at få det her spørgsmål til besvarelse her i Folketinget. Det er ordførere fra de her partier, der går ud og siger, at de vil kræve det her i forhold til nogle forhandlinger, der skal være, hvis der skal laves en sikring af økonomien og af fundamentet under SAS' fremtidige virke. Derfor spørger jeg om ministerens holdning: Er man enig i det, eller er man ikke enig i det? Og så begynder man på alt muligt andet, og det beklager jeg.
Kommentar:  Mange tak. Vi hører jo historier om døde dyr i sengeskuffer, og vi hører historier om dårlig mad, dårlig rengøring og sæd på lagener. Vi ved også, at der i kontrakten er beskrevet en servicelevel, altså et serviceniveau, et rengøringsniveau, som hedder, at der skal se rent ud, men at der ikke nødvendigvis skal være rent. Hvordan forholder ministeren sig til det i en coronatid, og hvad har ministeren gjort for at udbedre dette?

Svar:  Jeg har jo lige svaret på, hvad jeg har gjort gennem det seneste års tid for at rette op på de forhold. Kontrakten med ISS er indgået under den tidligere regering, som jeg husker at Konservative selv var en del af. Kontraktens juridiske og økonomiske vilkår er komplekse og er bindende for såvel ISS som for Ejendomsstyrelsen. Det, som jeg synes er vigtigt at huske på her, er, at regningen for en mulig løsning risikerer, hvis ikke der er et ordentligt juridisk grundlag, at havne hos vores soldater og frivillige, og det synes jeg ikke er i orden. Det er derfor, at jeg i sidste uge gav Ejendomsstyrelsen et indledende mandat til sammen med kammeradvokaten at afdække de juridiske og økonomiske forhold ved forskellige løsninger.
Kommentar:  Jeg er helt enig i, at arbejdsmarkedets parter selvfølgelig også skal tage hensyn til, at lønnen gør det attraktivt at ansætte lærlinge. Min vurdering ville være, at hvis man satte lønnen med, sådan som Liberal Alliance ønsker, nemlig ned til mellem 10 og 20 kroner i timen, så ville det resultere i færre faglærte og ikke flere faglærte, men det kan vi så spå om hver for sig. Men det, jeg egentlig mener det er vigtigt at få slået fast i dag, er, om regeringen har nogen ambitioner om at ændre den her § 55, fordi det er regeringens opfattelse, at de overenskomstmæssige lønninger er for høje.

Svar:  Regeringen har ikke nogen forslag liggende om regel- eller lovændringer på det her område. Ministeren har en holdning til, at der er en sammenhæng – og det tror jeg også at spørgeren anerkender – mellem det samlede omkostningsniveau for en virksomhed i forhold til at tage elever ind og antallet af praktikpladser, og der er også en sammenhæng med, hvilke elever der kommer ind. Og så er det arbejdsmarkedets parters opgave og ansvar at sørge for, at der er en fleksibilitet i tingene, der både giver en motivation for nogle af de meget dygtige unge, men som også sørger for, at nogle af de unge, der har svært ved at komme ind og få en praktikplads, har en mulighed for at komme ind. Og det er noget, arbejdsmarkedets parter skal tage ansvar for.
Kommentar:  Tak. Allerførst tak for svaret. Det glæder mig selvfølgelig, at ministeren synes, at vi skal lukke Danmark op, sådan som det bliver sagt, men der er jo ingen grund til at åbne en dør, der i forvejen er ganske åben. Hvis man kigger på tallene fra for eksempel 2004 til 2010, er det jo sådan, at antallet af dem, der kommer for at arbejde i Danmark, faktisk er mere end firdoblet. I den periode er man gået fra omkring 6.700 job i Danmark i 2004 til godt 30.000 job i 2008. Det er nogle tal, som blandt andet er verificeret i Berlingske Tidende tilbage fra den 21. november sidste år, så det er ganske klare tal, som jo beskriver, at der faktisk er store muligheder for de folk, som har behov for at få udenlandsk arbejdskraft til Danmark, sådan at de også kan få de her job besat. Det er også bare derfor, jeg ønsker at få ministeren til at bekræfte, at der sådan set er rig mulighed for at få den her ønskede arbejdskraft til Danmark.

Svar:  Jeg er ikke enig med spørgeren i, at det er nemt at komme til Danmark. Det er korrekt, at der er kommet flere til Danmark under den tidligere regering, men Danmark taber i den internationale konkurrence med hensyn til investeringer. Det gør vi, for hvis vi sammenligner os med Sverige og Tyskland, ser vi, at vi får langt færre investeringer til Danmark. Hvad handler det helt konkret om? Det handler om, at når en udenlandsk virksomhed kigger sig rundt i verden og spørger om, hvorvidt den skal lægge sin virksomhed i Belgien eller i Danmark, kigger den på flere parametre. Den kigger blandt andet på, om det er nemt at få et visum til medarbejderne, om de godt kan komme frem og tilbage, for selv om man lægger en virksomhed i Silkeborg og åbner 1.000 danske arbejdspladser, kan det jo godt være, at man får lyst til at tage en eller to kinesere til Danmark i en periode for netop at hjælpe virksomheden i gang og lære noget kultur i forhold til det kinesiske hovedsæde. Der oplever vi vanskeligheder i dag, og det er, fordi den gældende administration og bureaukratiet ikke har fungeret godt nok. Her har vi sagt, at det vil vi gøre op med. Vi vil kigge på regelforenkling, for vi er nødt til at sikre danske arbejdspladser også på sigt. Vi kan ikke på den måde lukke os for omverdenen.
Kommentar:  Det er lidt svært at kende forskel på det spørgsmål, der blev stillet før, og det, der bliver stillet nu, men jeg skal alligevel prøve at sige noget andet. Jeg vil sige, som jeg også sagde før, at det, at jeg har udtalt mig på et pressemøde, ikke i sig selv betyder, at jeg skal svare på eventuelle spørgsmål om sagen i Folketingssalen. Og det samme gælder, hvis der bliver spurgt i spørgetimen. Jeg svarer på rigtig mange spørgsmål i spørgetimen, og jeg synes, det er fantastisk, at vi har vores spørgetime, men det betyder ikke, at jeg for tid og evighed skal komme tilbage til de samme spørgsmål og svare på de samme spørgsmål, særlig når det er spørgsmål, som egentlig vedrører en ressortminister, i det her tilfælde beskæftigelsesministeren. Det, der egentlig er afgørende for mig, og det, man gør som statsminister, er jo også, at man kigger på: Hvad har forgængeren gjort på det her område? Hvad er ligesom kutyme? Og der har jeg kigget nøje på, hvad min forgænger, herre Lars Løkke Rasmussen, har gjort på det her område, og jeg synes egentlig, han har svaret ganske, ganske tydeligt, at det skal være sådan, at det er ressortministeren, der besvarer de her spørgsmål.

Svar:  Det er jo fuldstændig korrekt, at spørgsmålene lidt ligner hinanden, og det må man jo så også sige at svarene gjorde. Nu var det jo så statsministeren selv, der kom ind på det spørgsmål, som jo egentlig har affødt hele den her diskussion, nemlig om det altid skal kunne betale sig at arbejde. Det nævnte statsministeren selv her i sin besvarelse, og derfor går jeg ud fra, at jeg også kan spørge videre i den retning. Derfor vil jeg sådan set bare igen spørge statsministeren: Skal det altid kunne betale sig at arbejde i Danmark? Ja eller nej. Og jeg beder ikke om en lang, lang udredning om, hvad tidligere statsministre har gjort i forhold til pressemøder, og når en tidligere statsminister er blevet passet op på gangen, og om man så skal stille op i spørgetimen. Det, jeg helt konkret spørger statsministeren om, er: Skal det altid kunne betale sig at arbejde i Danmark? Ja eller nej.
Kommentar:  Det tror jeg at jeg må vende tilbage til skriftligt. Jeg er simpelt hen ikke klar over, præcis hvor cluster-5 er fundet. Men cluster-5 er ikke det eneste og det drivende argument. Det er et af argumenterne, men et af de andre argumenter er jo, at 94 procent af minksmitten er fundet i de her nordjyske kommuner, og at det dengang, cluster-5 blev fundet, var ganske få minkbesætninger i Danmark, som var smittet, men nu er det over 280 minkbesætninger, der er smittet, hvilket vil sige, at der er risiko for cluster-6, -7 og -8.

Svar:  Tak for det. Jeg glæder mig til at få svaret fra ministeren, for jeg tror, der er ret mange, der havde en klar forventning om, at regeringen havde fuldstændig styr på, hvor der var cluster-5-virus, da den her beslutning blev truffet. Det bliver betonet meget i argumentationen. Nu må vi jo afvente og se, hvad ministeren svarer, men det bekymrer mig, at det ikke er en viden, der sidder på ministerens rygrad, at der ikke var klarhed over, om der var cluster-5 eller ej, når det har fyldt så meget i argumentationen.
Kommentar:  Men hvorfor har fru Karin Gaardsted respekt for selvstyret, når det nu i årevis har vist sig, at det ikke kan lade sig gøre og ikke kan lykkes? Hvorfor bliver man i årevis ved med den samme sang her i Folketinget, når problemerne ikke alene er, som de var, men faktisk bliver værre? Det er rigtigt, at det ikke er sikkert, at det er jammer, for man magter jo ikke problemerne. Men altså, så lad os få en klar tilkendegivelse fra Grønlands Selvstyre: Nej, vi magter ikke de her problemer, så nu må den danske regering tage over. Lad os få den.

Svar:  Jeg har respekt for Grønlandske Selvstyre, og det mener jeg at vi skal have i det danske Folketing. For Grønland har selvstyre, og der er mange områder, som Grønland har hjemtaget. Det skal vi respektere. Og det bliver ud fra det, at jeg siger mit: at hvis Grønland beder Danmark om hjælp, er jeg helt sikker på, at vi også fra Folketingets side vil være indstillet på at sende mere hjælp af sted.
Kommentar:  Når særlig det enkeltelement interesserer mig, er det jo, fordi det er meget målbart. Det kan vi tage og føle på. Det var det, der var tanken i kronikken, som ministeren i sin tid var medunderskriver på. Det var det, der gik igen i beslutningsforslaget. Det er noget, man kan måles og vejes på. Så kan vi altid tage effektdiskussionen hen ad vejen. Men det her er meget måleligt. Så lad mig spørge på en anden måde: Kommer der en egentlig ungdomsdomstol a la det, der var lagt op til i kronikken og i forslaget?

Svar:  Jeg har meget stor beundring for spørgerens mange måder at komme ind på det her på. Når jeg nu ikke vil svare præcist på det ene, kan man jo prøve med det andet. Jeg vil bare sige, at det, der bliver rigtig godt i det her, når vi nu er helt færdige, er, at vi får forskellige tilgange til at sanktionere de unge mennesker hurtigt. For jeg er helt sikker på, at det, spørgeren og jeg gerne vil, er, at der skal ske noget – noget, der virker, noget, det sker hurtigt, noget, der bliver præventivt, og noget, der gør, at de ikke bliver vaneforbrydere og småkriminelle.
Kommentar:  Nej, og det var også derfor, at jeg henviste til Ombudsmandens redegørelse. For Ombudsmanden siger jo klart, at selv om man kan se forskelle i, hvor ofte ministerbetjeningsreglen anvendes på tværs af ministerier, så er det alligevel sådan, at man må sige, at der ikke er grundlag for at sige, at man ikke overholder loven. Det er altså med andre ord loven, det er galt med; det er ikke overholdelsen af den.

Svar:  Tak. Forligspartnere bag den politiske aftale fra oktober 2012 om en ny offentlighedslov besluttede, at den nye offentlighedslov skulle evalueres 3 år efter dens ikrafttræden. Her skulle vi så se på, om der var behov for ændringer. Justitsministeriet udarbejdede i den forbindelse en redegørelse, som blev offentliggjort i juni 2017, og som opfølgning på den evaluering havde vi drøftelser i forligskredsen og efterfølgende ønske om at foretage nogle ændringer. SF og Det Radikale Venstre ønskede som forligsparter ikke at være med til at vedtage de ændringer, som evalueringen meget klart pegede på. Offentlighedsloven er som bekendt et vigtigt redskab til at sikre en åben og gennemsigtig offentlig forvaltning – det er det klare udgangspunkt – men samtidig er der jo også behov for, at ministre har et fortroligt arbejdsrum. Det er holdningen hos Socialdemokratiet, og det er også holdningen, at det er meget vigtigt at sikre den balance. Det er også baggrunden for, at vi så meget positivt på ændringer, da vi med evalueringen i hånden kunne se, at loven ikke blev brugt efter hensigten på en række områder. Derfor er jeg også utrolig ærgerlig over, at SF og De Radikale ikke ønsker at være med til at imødekomme ændringerne til offentlighedsloven, så vi kunne få en ændring af den her og nu, for vi er jo fuldstændig enige i, at den ikke anvendes på alle stræk efter hensigten. Med de ord skal jeg oplæse følgende forslag til vedtagelse af Socialdemokratiet, Venstre, Liberal Alliance og Konservative: Forslag til vedtagelse  »Folketinget noterer sig, at forligskredsen som aftalt har gennemført en evaluering af offentlighedsloven. Folketinget noterer sig endvidere, at der i forligskredsen har været politiske drøftelser med henblik på en lempelse af ministerbetjeningsreglen. Justitsministeren har oplyst Folketinget om, at det ikke har været muligt at opnå enighed i forligskredsen om at ændre offentlighedsloven. Endelig noterer Folketinget sig, at det fremgår af den politiske aftale, at en ændring af offentlighedsloven kun kan ske, hvis der mellem aftaleparterne er enighed herom.« (Forslag til vedtagelse nummer V 4).
Kommentar:  Jeg tror, det var den tidligere regering, der i sit regeringsgrundlag skrev, at Danmark er et kristent land. Det gav lidt debat, men jeg syntes nu selv, at det er en banalitet at konstatere. Det er bare at kigge i enhver historiebog. Men det er også en banalitet at konstatere, at vi i dag har et ret stort mindretal af muslimer. De har selvfølgelig religionsfrihed, og de skal have mulighed for at praktisere den religion. Det, jeg siger i min tale, er, at det skal kunne ske inden for rammerne af demokratiet. Jeg er helt med på, at vi ikke er færdige med at regulere det område endnu, og at vi nok også har været for naive. En af de diskussioner, som jeg synes er helt åbenlys at tage op, er kommunernes mulighed for at være med til at påvirke, hvor der for eksempel sker et moskébyggeri. Vi sagde også i det samråd, at det ikke er sikkert, at vi er helt på plads med det – det erkender vi.

Svar:  Der er religionsfrihed i Danmark, og Danmark er et kristent land. Muslimer skal selvfølgelig have lov til at fastholde deres tro på Allah, og de skal også have lov til at have moskéer. Men der er ingen, der siger, at der skal være en moské på hvert gadehjørne. Og antallet af moskéer og synligheden og dominansen og larmen fra dem er i høj grad noget, som vi kan kontrollere, og noget, som vi skal kontrollere. Og det er et udtryk for islamisering, hvis vi giver plads til flere og flere af den slags moskéer, og især af den slags, der kommer med sådan nogle antifrihedsbudskaber. Og så ved jeg ikke helt: Er Socialdemokratiet i virkeligheden villige til at kæmpe imod islamiseringen, eller er man bare ligeglade?
Kommentar:  Jeg vil være ked af, at man taler problemet op, for nu læste jeg jo også op, hvad Naturstyrelsens erfaringer egentlig er her. Men det er klart: Mange af os danskere har ikke erfaring med store dyr, som går ude i naturen, fordi de har været væk fra den danske natur i rigtig mange år, og derfor er der selvfølgelig behov for, at vi taler om, og det er også noget af det, jeg har talt med friluftsorganisationerne om, hvordan vi kan sikre dels nogle adfærdsregler, som er til at forstå – hvordan skal man egentlig opføre sig? – dels at man gør det på en måde, som er inviterende, og som siger: Velkommen; vi vil utrolig gerne have, at du kommer ud og oplever vores fantastiske, spændende danske natur.

Svar:  Altså, jeg er ked af, at jeg ikke kan få et tilsagn omkring det. Det må jeg indrømme at jeg faktisk havde troet. Når ministeren selv har været i dialog med Fussingøbrugergrupper og kan se, at det jo faktisk er rigtig, rigtig mange mennesker, de repræsenterer, havde jeg egentlig troet, det var meget nemt for ministeren bare at sige: Jamen selvfølgelig ønsker jeg at inddrage også dem, nemlig brugerne af skoven ved Fussingø, sådan at vi sikrer den naturlige balance, så vi både får naturen og får dyrene, men at vi så sandelig også får brugerne. Så jeg prøver igen, måske lidt naivt og optimistisk: Kan ministeren ikke godt se, at det er vigtigt, at ministeren også inddrager de her over 900 medlemmer?
Kommentar:  Hvis man ser på debatten dengang, var et af de store kritikpunkter fra netop patientforeninger og medarbejderorganisationer, at man måske havde lyttet, men man havde ikke hørt så meget efter, at man havde fået det med i sit sundhedsudkast og sin sundhedsaftale, og den fejl vil vi ikke begå. Derfor kan jeg kun opfordre ordføreren til at blive ved med at være konstruktiv og blive ved med at være med og høste alle de gode ideer, han kan, sådan at vi har flest mulige gode ideer at arbejde med, når vi starter de politiske forhandlinger.

Svar:  Tak for det. Vil ministeren redegøre for, hvordan ministeren vil agere over for det stigende pres på sundhedsvæsenet, der vil være i de kommende år frem mod 2023, blandt andet på grund af flere indlæggelser, flere ældre og flere kronikere, når ministeren ikke kan garantere, at der kommer en sundhedsreform inden 2023?
Kommentar:  Jeg tror, det er meget vigtigt, at vi netop får øje på de her ting, og jeg tror også, der er fokus på derude, at vi netop skal finde ud af, hvordan vi sikrer, at der ikke er mennesker, der falder imellem det kommunale system og det sundhedsfaglige på sygehusene, og pludselig bliver tabt. Det bliver der et fokus på, og det er jeg meget, meget glad for.

Svar:  Men det var faktisk ikke det, jeg mente, og det er heller ikke sådan jeg læser hvidbogen, altså at det er i snitfladen mellem det regionale sygehusvæsen og udredningen og behandlingen dér og så pleje og omsorg. Men det er snarere inden for kommunen, nemlig den socialfaglige indsats i kommunen og den sundhedsfaglige indsats. Det er altså der, man peger på en snitflade. Hvad tænker ministeren der?
Kommentar:  Jeg vil bare spørge Dansk Folkepartis ordfører, om han er enig i fru Charlotte Dyremoses udmelding, sådan som man må forstå den, nemlig at vi skal have en indsats, og at vi skal i gang før 2016, altså at vi skal i gang før anden generations vandplaner ligesom får en effekt. Altså, er Dansk Folkepartis ordfører enig i, at det med at sammentænke indsatsen betyder, at vi skal i gang, inden andengenerationsvandplanerne egentlig får effekt?

Svar:  Jeg er enig i, at man kan gå i gang, når man har skabt et overblik over, hvilke forskellige redskaber man kan bruge. Og hvis man kan sige, at den her indsats virker og den ikke koster for meget, altså hvis der er gennemført konsekvensberegninger, så kan man i min verden gøre det. Men det er ikke ensbetydende med, at man skal melde nogle mål ind til EU og siger, at det her ønsker man at opnå inden for en bestemt periode. Jeg synes, at man skal tage de skridt, men nu kan tage og forklare og forsvare, i stedet for at man blot hælder noget ud og siger, at vi bare skal i gang. Uanset hvad vi egentlig får gjort, skal vi bare i gang. Næh, det skal være på et sagligt og fagligt grundlag, man skal gå i gang.
Kommentar:  Jo, altså truslen om en betalingsmur er velkendt, men jeg har bare ikke nogen klar erindring om, at budskabet fra Socialdemokratiet til de danske bilister har lydt sådan: Stem på os, så bliver det dyrere at køre i bil. For det er det, der sker med det forslag, vi har her.

Svar:  Helt tilbage i »Fair Forandring« fra 2009 ligger der et afsnit, hvori der bliver argumenteret for, hvordan man kan gå ind og ændre afgifterne i forhold til biler. Så jeg mener nu nok, at Socialdemokratiet har været på banen sammen med SF for på et tidligt tidspunkt at diskutere de her emner. Så jeg synes ikke det er noget, der kommer som den helt store overraskelse.
Kommentar:  Jamen så er jeg nødt til at forstå ministeren sådan, at han syntes, at Femern A/S burde have handlet noget tidligere. Hvis ikke ministeren selv vil sige det, vil jeg gå ud fra, at det er det, han mener. Jeg har læst det 8 siders notat, og jeg vil gerne stille et andet spørgsmål. Ville det ikke være fornuftigere, at en ledelse af Femern Bælt i stedet for at overveje, at man kunne se, om det måske var legalt at lade de her søfolk arbejde, så at bruge tiden på at få sikret en arbejdstilladelse til dem eller sørge for, allerede inden de kom til landet, at få sådan nogle ting afklaret?

Svar:  Som jeg allerede har tilkendegivet, har jeg inviteret Femern A/S til et møde, hvor jeg også har tænkt mig at drøfte med dem, om de har brug for yderligere værktøjer. Og jeg kan konstatere, at en enig forligskreds udtaler, at forligskredsen understreger, at anlægsarbejdet med Femern Bælt-tunnellen skal udføres inden for lovgivningens rammer. Femern Bælt er et vigtigt projekt, som vil give tusindvis af arbejdspladser på Lolland og andre steder i anlægsfasen. Arbejdet skal udføres på danske løn- og arbejdsvilkår, og der er klare aftaler. Og forligskredsen ser frem til at få en orientering fra ministeren, i forhold til hvorvidt der er behov for yderligere værktøjer til at sikre, at der ikke opstår tvivl om, at det sker.
Kommentar:  Som jeg sagde, skal vi have et udvalg, der skal arbejde, og som bliver sat i gang, når vi kommer ind i det nye år, og som skal lave den her langsigtede handleplan for psykiatrien og for, hvordan vi i det hele taget tilrettelægger behandlingen af mennesker med psykiske lidelser bedst i vores samfund. Der er ikke sat nogen endelig slutdato for det udvalgsarbejde blandt andet af den grund, at det ikke er nedsat endnu, men de oplysninger vil Folketinget selvfølgelig også få, når det udvalgsarbejde går i gang.

Svar:  Jeg bliver ærlig talt en lille smule betænkelig, når jeg hører ministeren sige, at hun vil nedsætte et udvalg, og at hun ikke har nogen som helst forestilling om, hvornår det her udvalg skal være færdig med at udarbejde en langsigtet plan for psykiatrien. Det finder jeg dybt betænkeligt, men lad det nu ligge, vil jeg sige til ministeren. Jeg kunne godt tænke mig at vide, hvordan man skal forstå regeringens behandlingsgaranti på psykiatriområdet, som det fremgår af side 45 i regeringsgrundlaget, hvor der står: »Regeringen vil derfor indføre en udrednings- og behandlingsgaranti for psykiatriske sygdomme«. Vil ministeren også lige kort gøre rede for, om det blot er en fortsættelse af den eksisterende garanti, eller kan vi se frem til ændringer? Og hvis vi kan se frem til ændringer, hvad er det så for nogle ændringer, ministeren påtænker?