kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Nu behøver de 3.000 afrikanere og folk med mellemøstlig baggrund, der ikke fik lov til at rejse ind i Danmark i 2016, jo ikke nødvendigvis alle sammen at være kriminelle, så derfor mener jeg ikke, at man kan stille det op på den måde, som herre Kenneth Kristensen Berth gør. I nogle tilfælde vil en baglandskontrol sandsynligvis godt kunne udgøre det, men i den situation, vi er i nu, er grænsekontrol efter min mening det mest hensigtsmæssige, og det er jo altså også politiets vurdering, at det fungerer godt med den form for grænsekontrol, vi har nu.

Svar:  Jeg synes sådan set stadig væk, integrationsministeren må forklare, hvad det er, der ændrer sig i forhold til den situation, vi har nu, hvor grænsekontrol er det mest effektive, i forhold til den situation, vi havde før eller vil få i fremtiden, fordi det jo fortsat er regeringens opfattelse, at grænsekontrollen skal væk, hvor baglandskontroller så bliver det mest effektive. Altså, jeg forstår det ikke. Men ministeren er ganske givet klogere, end jeg er, så derfor må ministeren jo kunne svare meget præcist på, hvad det er, der gør, at den situation ændrer sig, sådan at det, som før ikke var lige så effektivt som det andet, men mindre effektivt, pludselig vil blive mere effektivt.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Der er ingen, der beder om ordet. Vi går til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte: 110 (V, S, DF, SF, KF, RV, EL og LA ), imod stemte: 0, hverken for eller imod stemte: 0. Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.
Kommentar:  Tak. Jeg vil gerne spørge den socialdemokratiske ordfører om forsigtighedsprincippet. Hvordan hænger forsigtighedsprincippet sammen med de højt udmålte målsætninger, når der ikke anvises finansieringskilder, og hvordan hænger det sammen med den analyse, der er kommet fra Anvendt KommunalForskning, der indikerer, at man ønsker øget videnspredning og vidensbasering på produktionshøjskolerne, men der mangler 45 procent af de udgifter, der skal til?

Svar:  Der er jo på finansloven også i BO-årene afsat en reserve, som skal træde i stedet for globaliseringsaftalen. Det håber jeg at ordføreren er opmærksom på. Der er jo ikke taget stilling til udmøntningen af den reserve, men der er opført på BO-årene på finansloven en reserve netop til, at man kan diskutere, hvad der skal ske efter globaliseringsaftalens udløb. Der ser jeg meget frem til de forhandlinger, vi skal have til efteråret om udmøntningen deraf. Så vil jeg bare sige, som jeg også sagde før i mit spørgsmål til ordføreren, at vi i modsætning til den tidligere regering har finansieret det øgede optag, der har fundet sted, og at den tidligere regering jo havde efterladt tæt på en milliardregning for det øgede optag. Så der tror jeg nok at vi har vores på det tørre.
Kommentar:  Nej, som jeg også sagde i min besvarelse, synes jeg jo lige præcis, at Kommunernes Landsforening har gjort det rigtige ved at fremsende deres udspil til Sundhedsstyrelsen, så det kan blive en del af det arbejde, der pågår i Sundhedsstyrelsen lige nu. Jeg er sådan set meget enig med spørgeren og også meget optaget af, hvor kortsigtet og uheldigt det er, hver eneste gang vi ser en genindlæggelse af et meget spædt barn og barnets mor, som det jo typisk vil være, der bliver indlagt sammen med det, hvad enten det så er på grund af dehydrering eller gulsot eller noget andet, som man formentlig kunne have undgået, hvis man havde fulgt de vejledninger, der er fra Sundhedsstyrelsen. Så det er bestemt noget, jeg synes vi skal kigge på med meget stor alvor, og jeg vil bestemt bruge de opdaterede anbefalinger fra Sundhedsstyrelsen til også at tage nogle meget grundige snakke med Danske Regioner og Kommunernes Landsforening om, hvordan vi i fællesskab sikrer den bedste svangreomsorg og kan gøre noget i forhold til den stigning, der har været i antallet af genindlæggelser, for det er der jo sådan set ingen parter overhovedet der kan være tjent med.

Svar:  Jeg er jo lidt ked af, at jeg ikke kan få et nærmere svar på bare nogle af de spørgsmål, som jeg forsøger at stille. Som sagt har jeg stor forståelse for, at ministeren selvfølgelig ikke kan sidde og vurdere samtlige faglige aspekter i forhold til et givent område, men ministeren må jo alligevel som minimum have bare en politisk holdning til, hvordan man kunne overveje at se på nogle områder: hvad der kunne gøres bedre, hvordan man kunne overveje at gøre det bedre og så videre og så videre Man kan jo ikke parkere ethvert svar her i Folketingssalen, med henvisning til at man må bede om en nærmere redegørelse fra Sundhedsstyrelsen, før man kan komme tilbage i Folketingssalen. Så mener ministeren med sine politiske briller, at det forslag, som Kommunernes Landsforening er kommet med, er fuldstændig og helt og aldeles  risikabelt  for Sundhedsstyrelsen at begynde at se nærmere på i forbindelse med dens videre arbejde med at revurdere anbefalingerne på området?
Kommentar:  Nu ved jeg af gode grunde ikke, i hvilken sammenhæng herre Preben Bang Henriksen har sagt det, og hvad det er. Jeg må bare sige, at vi ikke kan indføre en grænsekontrol ud af Danmark med de regler, der er i Schengen, men jeg synes bare, vi kan gøre så meget andet. Vi har sammen lavet en indbrudspakke; vi har givet mulighed for, at politiet kan stoppe folk, for det må politiet jo gerne, hen af vejen, når man kommer; der er prioriteret midler til politiets kriminalitetsbekæmpende indsats i grænsenære områder op til både Tyskland og Sverige. Altså, uden at det lige er decideret grænsekontrol, kan vi faktisk gøre rigtig mange ting, og det gør vi allerede i dag, og det diskuterer jeg gerne om vi kan intensivere på en eller anden måde – det kan man diskutere her, det kan man diskutere i en rød bygning, der ligger lige heromme.

Svar:  Tak. Hvis det er sådan, at det viser sig, at det her er et middel, man kunne tage i brug, vil ministeren så være interesseret i at prøve at udfordre EU på det her område?
Kommentar:  Jeg opfatter jo herre Henrik Høegh som Venstres ordfører i den har sammenhæng og ikke nødvendigvis som landbrugets repræsentant. Det går jeg ud fra at jeg har ret i. Derfor er det selvfølgelig interessant, hvilke interesser det er, man varetager. Med hensyn til, om det er ambitiøst nok eller ej, vil jeg sige, at det jo er et spørgsmål om, hvorvidt man, når man kommer dertil, rent faktisk har levet op til målene, og det kan vi godt være i tvivl om. Dernæst er det jo sådan, at regeringen har valgt ensidigt at lave en aftale med Dansk Folkeparti. Derfor er det jo interessant, at Venstre ikke i de forhandlinger, der har været ført om »Grøn Vækst«, har nået de resultater, de gerne ville, men gerne ville have lov til at diskutere det med den øvrige opposition i udvalgsarbejdet. Det lytter vi gerne til, men jeg synes bare, at det er interessant, at man ikke har lavet aftalen færdig og sørget for, at de ting, man gerne selv ville have med, også var blevet udmøntet i aftalen.

Svar:  Nu er det helt naturligt, at man, uanset om man er smed eller landmand, i sit politiske arbejde læser høringssvarene, og det er såmænd det, jeg har gjort. Så meget til det første spørgsmål. Så skal jeg sige om det, vi gerne vil kigge på mellem første og anden behandling, at det ikke har noget at gøre med målsætningen. Den målsætning, vi har sat, står ikke til debat. Det, vi gerne vil kigge på, er det, der er blevet afdækket i nogle høringssvar, altså nogle økonomiske konsekvenser i forhold til nogle specielle bedriftstyper. Det er det, vi kigger på.
Kommentar:  Jeg synes ikke, at ministeren svarer på, hvad der præcis kommer til at foregå for at sikre, at den ulovlige hashhandel, der formentlig omsætter for en milliard kroner om året, bliver bekæmpet. Det synes jeg ikke der bliver svaret på. Og jeg er så nødt til at spørge på en anden måde, hvis ministeren vil have det sådan. For man må vel i det mindste ikke bare overse, at der er et gigantproblem på Christiania med den slags ulovligheder, og at banderne har en kraftig andel i dem. Derfor vil jeg spørge regeringen og ministeren, hvordan man så vil bekæmpe hashhandelen, hvis man ikke mener, at det er uheldigt, at politiet ikke har været der siden august 2011. Er det måske i virkeligheden regerings skjulte hensigt at lukke øjnene for hashhandelen på Christiania og så i stedet koncentrere indsatsen mod hashhandelen andre steder i byen, eller hvad er det, der ligger til grund for, at man præcis i forhold til den kæmpemæssige omsætning, hvor banderne tilsyneladende har frit spil, ikke ønsker at skride ind fra regeringens side? Man kan jo ikke bare sige, at jamen det er man ligeglad med, i og med at vi jo faktisk har vedtaget en Christianialov i Folketinget.

Svar:  Nogle gange, når jeg er i debat med herre Peter Skaarup, bliver jeg i tvivl om, om han har læst de aftaler, han selv har underskrevet. For her er der endnu et eksempel, og det synes jeg er lidt ærgerligt, for jeg har sådan set opfattelsen af, at den aftale, vi har lavet sammen omkring dansk politi og økonomien for dansk politi, er rigtig god. Den handler nemlig om, at vi jo blandt andet styrker indsatsen markant over for rocker- og bandekriminalitet. Det står direkte i den aftale, som herre Peter Skaarup har skrevet under på her i efteråret. Derfor undrer det mig lidt, at man kan stå her og nærmest give indtrykket af, at regeringen, efter at der er lavet sådan en aftale eksempelvis med Dansk Folkeparti om bord, sådan set bare giver banderne frit spil. Det forstår jeg simpelt hen ikke rigtigt, men fair nok. Det er jo en debat, vi har i dag. Men jeg siger det, bare så dem, der i hvert fald lytter til debatten, ved, at herre Peter Skaarup har skrevet under på en aftale, hvori der står det direkte modsatte. Hvad er det, der står i den aftale, når det handler om rocker- og bandekriminalitet? Der står eksempelvis, at vi fortsætter bevillingen til det, der hedder Task Force Øst, som har som hovedformål at koordinere politikredsenes indsats over for blandt andet rocker- og bandekriminalitet. Det er en meget markant indsats, som har været videreført fra tidligere politiaftaler, som brede flertal i Folketinget har stået bag. Det er en meget markant indsats, som har været et væsentligt bidrag til, at op mod en femtedel af alle registrerede rocker- og bandemedlemmer nu enten er inde at afsone eller sidder varetægtsfængslet. Og vi ser rekorddomme i nogle af de store sager, som handler om organiseret rocker- og bandekriminalitet, og en stor del af det har selvfølgelig også fokus på den hashhandel, som er i hovedstaden.
Kommentar:  Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 1-4, tiltrådt af udvalget? De er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.

Svar:  Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.
Kommentar:  På Harboøre Tange er der tre generationsforureninger, som miljøministeren også ved. Og jeg er rigtig glad for, at vi i fællesskab nu har fået afsat penge til at tage den første del af de generationsforureninger. Det, der bare er finten, er, at den regning jo er endt hos de danske skatteydere og ikke hos dem, der oprindelig forurenede, nemlig Cheminova. Jeg tror også, at miljøministeren er enig med mig i, at jo mere vi kan holde de forureninger i skak, desto bedre er det. For hvis der ophører med at være afværgeforanstaltninger ved forurening på fabriksgrunden, så er der en risiko for, at den flyder ud i den fjord, som hedder Limfjorden – hvor der er masser, der lever af fiskeri, og som bor op til den, deriblandt mig selv – og ud i Vesterhavet. Og der er en masse borgere, der stædigt har kæmpet for at råbe det her hus op for at få renset op efter de her generationsforureninger; som stædigt har insisteret på, at politikerne også forlangte, at Cheminova og nu FMC tager ansvar for den forurening. Det er derfor, at jeg undrer mig såre over, at miljøministeren nu er klar til at ophæve det påbud, altså det offentligretlige krav om, at der hele tiden skal foretages afværge, altså en begrænsning af udsivningen af forurening. Det, der jo bare er, er, at forsvinder det påbud, så vil det fungere under den offentlige miljøindsats under Danske Regioner, konkret under Region Midtjylland. Region Midtjylland har også givet et høringssvar til ophævelsen af påbuddet, og der skriver de jo klart og tydeligt, at det kan risikere at koste dem et tocifret millionbeløb at skulle overtage den opgave, såfremt FMC ikke længere vil lave afværge. Så mener ministeren virkelig, at det her er efter princippet om, at det er forureneren, der betaler?

Svar:  Jeg deler til fulde den ros til alle dem, der har kæmpet for, at Folketinget her har skullet tage ansvar for de historiske jordforureninger, der har været rundt i Danmark, hvilket mange miljøforkæmpere har kæmpet for skulle ske. Det, vi taler om her, er jo ikke et spørgsmål om politik forstået som: Hvad synes SF eller hvad synes regeringen i forhold til det påbud, vi taler om her? Det er jo en verserende sag, hvor Miljøstyrelsen er myndighed, og hvor de har været inde at lave en juridisk vurdering af, hvad man kan og hvad man ikke kan inden for lovgivningen.
Kommentar:  Tak. Det glæder mig, at der er den forståelse og den åbenhed, men jeg vil igen holde fast i, at et 60 m² stort lokale burde være stort nok til tre personer. Jeg forstår, at vi er enige om – eller jeg går i hvert fald ud fra, at vi er enige om det – at samfundet har hårdt brug for lærere, sygeplejersker, socialrådgivere, jordemødre, maskinmestre og mange, mange andre, som står med deres afsluttende eksamen nu eller skal til deres afsluttende eksamen nu. De har været hjemme i 2 måneder, og de skal ud og bruge det, de har lært, i praktik. Hvad vil regeringen gøre for at sikre, at de studerende i alle de praktisk orienterede fag såsom jordemoder eller maskinmester får de nødvendige færdigheder inden de afsluttende fag?

Svar:  Vi har undervejs gjort rigtig meget for blandt andet med en hurtigtarbejdende praktiktaskforce at holde hånden under dem, der skulle ud i praktik og få den sådan helt konkrete virkelighed op under neglene. Vi har også samtidig haft et meget stort fokus på lige præcis det, som ordføreren nævner her, nemlig det omkring de der meget praktiske nødvendigheder, og derfor er det jo også det, der er besluttet som en del af fase to, altså at alt, hvad der kræver noget mellem hænderne, om man så kan sige, nu faktisk kan komme tilbage. De jordemødre, der har brug for at lære at sy, kan komme tilbage; de sygeplejersker, der har brug for at komme ud i simulation, kan komme tilbage; de maskinmestre, der har brug for at komme ud i værkstedet, kan komme tilbage. Men det betyder til gengæld, at der er nogle af de andre studerende, som fortsat må blive hjemme, for vi kan ikke det hele på en gang i det her samfund, og derfor forhandler vi jo også de her forskellige faser samlet som Folketing. Og i den sammenhæng vil jeg måske bare afslutte med at rose og takke ordførerens parti for at have taget ansvar hele vejen igennem.
Kommentar:  Jeg synes, at spørgeren blander æbler og pærer sammen, når han sammenligner de kommunale budgetter med den ulykkelige sag, der har været nede i Sønderborg. Vi kan også se, at sagen i øjeblikket verserer i retten. Jeg har da naturligvis bedt Ankestyrelsen om at gå ind og finde ud af, hvad der er op og ned i den her sag. Hvordan kan det være, at man ikke var vedholdende i sin tid og greb ind allerede der, da pigerne faktisk gik til kommunen? Der skulle gå flere år, hvor pigerne åbenbart blev udsat for et yderligere misbrug. Det er da naturligt, at jeg beder Ankestyrelsen om at gå ind i det, og det er da naturligt, at jeg beder Ankestyrelsen om at finde ud af, hvor det er, der sker systemfejl. Det ved jeg da også at der er en række kommuner som meget gerne vil være med til at kigge på. Hvad gør vi? Hvad er det, vi skal gøre for at kunne gribe ind tidligere, så problemerne ikke vokser over hovedet på de her stakkels børn? I forhold til styring af de enkelte kommunale budgetter kan jeg altså ikke rigtig forstå, hvad det er, spørgeren vil hen til. Vil spørgeren virkelig have, at vi skal til at styre de enkelte kommunale budgetter herinde fra Folketinget? Skal vi ikke overlade det til de enkelte kommunalpolitikere, som faktisk stiller op for at påtage sig et ansvar?

Svar:  Det, jeg hører ministeren sige, er, at man gerne vil overlade det til kommunerne at finde ud af, hvor de kan skære ned, skære ned og skære nederst Det er det, som er kommunernes opgave i det her land. Selv om vi har sociale problemer, selv om vi har udfordringer en masse, og selv om regeringens målsætninger kan se rigtig godt ud på et stykke papir, må vi bare konstatere, at det, som er den reelle konsekvens, er, at kommunerne sidder tilbage med den opgave, det er at finde ud af, hvor dybt man kan skære i benet, hvor langt man kan skære ind i benet. Det ved vi går ud over børn med særlige behov, det går ud over de unge, og det går ud over de familier, der i forvejen har det vanskeligt. For at det ikke skal være løgn, lægger man så altså oven i det en fastlåsning af kontanthjælpen. Det er i hvert fald det, som regeringen lægger op til, kan jeg fornemme. Det er med andre ord den måde, man har tænkt sig at finansiere skattelettelserne til de rigeste i samfundet på. Det kan Sønderborgs borgere jo så sige mange tak for.
Kommentar:  Altså, hvis spørgeren gik ind til sit ministerjob med den opgave at afskaffe staten, så er det jo ikke gået voldsomt godt. Men man er selvfølgelig heller ikke forpligtet ud over sine evner. Så vidt jeg ved, bliver der stadig opkrævet skat indimellem i det her land. Men grundlæggende set er der en regulering af vores udlejningsboliger. Det har der altid været; det er der fortsat. Jeg har ikke hørt, at Venstre er interesseret i at afskaffe den regulering, for det fungerer jo meget godt, ligesom det gør i de fleste andre vestlige lande. Og jeg tror også, at man tager fejl, hvis man kun ser borgernes som dem, der ejer ejendommene; jeg tror sådan set også, at dem, der bor i ejendommene og har brug for at få boliger, er borgere lige så vel som dem, der ejer ejendommene.

Svar:  Venstre vil gerne have, at flere borgere ejer deres egen bolig. Der er en særlig glæde ved at komme i en situation, hvor man kan eje sin egen bolig, hvis man ønsker det. Men det opnår man jo ikke ved at nationalisere en større del af boligmassen, tværtimod. Og det er kedeligt, at det er regeringens politik, og man kan blive bekymret for, hvad man ellers vil kaste sig over. Hvorfor skulle vi ikke i forhold til folk, der ejer en bil, regulere, at man skal samle passagerer op for at mindske CO 2 -udledningen? Altså, man kan forestille sig alle mulige mærkelige ting, hvis man følger den tankegang. Og derfor vil jeg gerne spørge ministeren en sidste gang, om ministeren ikke synes, at det er rimeligt, når man køber ejendom og man har købt og betalt for den, at så bestemmer man også selv, hvem man skal leje den ud til – ikke hvad lejen skal være, men hvem man skal leje den ud til.
Kommentar:  Jeg kan starte med at sige, at vi i hvert fald ikke er tilhængere af en eller anden form for udrejselejre, hvad de så end skulle bestå i i den her sammenhæng. Vores udgangspunkt er, at vi har nogle regler om arbejdskraftens frie bevægelighed, som faktisk kunne bruges her, frem for at lave de her stramninger, altså det, at man skal være aktivt jobsøgende og kunne dokumentere det, det at man skal kunne forsørge sig selv og kunne dokumentere det ved at fremvise en sum svarende til kontanthjælpssatsen, det er regler, man kunne tage i brug. Når vi snakker om, at folk for eksempel ude på Amager Fælled laver en lejr og bor der under forhutlende vilkår, og det er udlændinge, vi taler om, for eksempel i en sådan lejr, så skal der ikke være sådan nogle lejre her i København. Jeg har set dem, og jeg har også set alle tiggerne, der tigger her i København, men vi skal sørge for at hjælpe folk videre og hjem til de lande, hvor de er statsborgere, på en værdig måde og ikke bare ved at sende en bulldozer ud, så folk mister deres dokumenter eller deres identitetspapirer, som vil gøre det sværere for dem at komme videre i deres liv. Jeg kan godt forstå, at mange mennesker føler, at det er mærkeligt, eller at det kan være utrygt, at man lige pludselig ser forhutlede og fattige mennesker i vores gader, for eksempel i København, for det er noget nyt. Men det ændrer ikke ved, at det at lave en kriminalisering af fattigdom, en skærpelse af kriminaliseringen af fattigdom, sådan som man gør med det her lovforslag, synes jeg principielt er en meget forkert måde og en meget uetisk måde at gå til den problemstilling på.

Svar:  Det her er jo ikke nogen kriminalisering af fattigdom, det her er en kriminalisering af noget, som virkelig har gjort en masse danskere utrygge. Det er jo ikke et problem, som jeg eller politiet bare har fundet på. Når politiet er gået ud og for eksempel har ryddet en såkaldt romalejr, eller hvis de er gået ud i områder, hvor der er organiseret eller utryghedsskabende tiggeri, så er det jo oftest på baggrund af henvendelser fra borgere. Hvad vil ordføreren sige til de rigtig, rigtig mange københavnere, som har ringet til politiet og ringet til politiet, fordi de har oplevet utryghedsskabende tiggeri? Hvad vil ordføreren sige til dem, siden ordføreren tydeligvis ikke har tænkt sig at gøre noget ved det her ved lov?
Kommentar:  Så der er altså ingen konkrete initiativer for at begrænse tilstrømningen på trods af de mange flotte ord. Hvis nu det viser sig, at de hævede sociale ydelser målrettet arbejdsløse indvandrere og flygtninge får en større mængde mennesker til at søge asyl i Danmark, vil ministeren så garantere i dag, at ministeren vil være indstillet på at sætte ydelserne ned igen?

Svar:  Nej, en ting har jeg lært, og det er, at man ikke skal komme med garantier i Folketingssalen. Så det, jeg vil sige, er, at det er   regeringens ambition, at vi skal have nedbragt asyltallet, men jeg tror også, at en smule ærlighed i den politiske debat vil være gavnligt for os alle sammen. Alle kan jo se på tilstrømningstallene, for eksempel på den østlige middelhavsrute, at det ikke kun er op til, hvilke beslutninger der bliver truffet i den her sal eller på regeringskontorerne, hvordan asyltallene udvikler sig, og derfor er vi jo, hvis vi skal se lidt længere ud i fremtiden, i den situation, at vi nok særlig bør interessere os for, hvordan vi får omlagt alle logikkerne i asylsystemet, så man slet ikke har noget incitament til at søge mod Europa. Det har jeg brugt en del tid på, og jeg håber også på at få resultater ud af det.