Kommentar:  Danmark er et retssamfund, der hviler på en folkestyretradition. Hvis en regering synes, at man ikke skal administrere efter dansk lov, så bør en regering altså initiere, at der kommer en ny lovgivning. Vi er nu over halvvejs i folketingsåret, og der er ikke fremsat noget lovforslag. Statsministeren har ikke en skygge af parlamentarisk opbakning til den linje, der er lagt i den her sag. Altså, jeg kan jo kun aflæse det i den offentlige debat, for mig bekendt har der ikke været nogen egentlige forhandlingsmøder. Men hvis jeg hører det rigtigt, er det jo sådan, at der ikke er nogen partier, der ser på den her sag fuldstændig på samme måde, som regeringen gør. Jeg synes, at det er et problem, men det synes statsministeren så ikke. Man skal bare regere landet i direkte samklang med nogle embedsmænd i Kommissionen uden inddragelse af et flertal i Folketinget. Det synes jeg ikke danskerne er tjent med. Men må jeg ikke spørge om noget helt andet? For nu har vi taget hul på et nyt år, og man begynder jo, som statsministeren var inde på, så småt at kunne se effekterne af den politik, der bliver ført. Det gælder blandt andet den økonomiske politik, som jo hviler på de reformer, som vi fik vedtaget før valget, som man gik til valg på at rulle tilbage, og som man nu har taget til sig – og godt for det, for ellers ville Danmark jo ikke være, hvor Danmark er nu. Men det er jo også på andre områder, man begynder at kunne se effekten. Lad os for eksempel se på udlændingeområdet. Der regner regeringen med at der næste år vil være 7.500 familiesammenføringer mod små 3.000 i 2011. Jeg snakker her om asylansøgere. Der er altså en stigning i antallet af familiesammenføringer. Man har fjernet starthjælpen. Man har skabt andre vilkår vedrørende vores asylcentre, og vi begynder at kunne se den samlede effekt. Den løber foreløbig op i en regning på 1 milliard kroner, der kunne have været brugt på noget andet. Og så vil jeg egentlig bare spørge, om det stopper her, altså med milliarden, eller om regeringen budgetterer med, at der skal være yderligere udgifter på det her område?

Svar:  Det var mange spørgsmål fra herre Lars Løkke Rasmussen, men vi er nødt til at tage diskussionen om den her børnefamilieydelse, for det, herre Lars Løkke Rasmussen dybest set siger, er, at selv om juristerne i Danmark siger, at den her sag kan vi ikke vinde, selv om vi er helt enige i Kommissionens fortolkning af det her spørgsmål, så skal vi fortsætte med at administrere i strid med EU-lovgivningen. Det er det, som herre Lars Løkke Rasmussen siger, og det undrer mig virkelig meget, at herre Lars Løkke Rasmussen, som jo ellers roser sig af at være del af et parti, der går ind for den fri bevægelighed, og roser sig af, at Danmark er et retssamfund, med åbne øjne vil administrere på en måde, som man ved ikke er i overensstemmelse med lovgivningen. Hvis der havde været en chance for, at vi kunne vinde den her sag, så havde vi selvfølgelig taget den, men hvis man vurderer, at der ikke er nogen chance, så vil det være en dårlig håndtering af den danske sag at sætte sig tilbage og vente på en åbningsskrivelse eller en dom for den sags skyld. Det vil være en dårlig håndtering. Jeg må bare minde herre Lars Løkke Rasmussen om, at det ikke kan være nyt for herre Lars Løkke Rasmussen, at man forsøger at rette lovgivningen ind, så den passer med den lovgivning, vi selv har skrevet under på. Det gjorde man jo også i forbindelse med Metockdommen. Så det kan umuligt komme bag på herre Lars Løkke Rasmussen, at det forholder sig sådan. Det kan ikke komme bag på herre Lars Løkke Rasmussen, for det her er et spørgsmål, vi har diskuteret længe. Vi indkalder partierne til en diskussion af det her spørgsmål, sådan at vi får bragt lovgivningen i overensstemmelse med den måde, vi administrerer på. Men man kan ikke som ansvarlig regering vide, at borgerne har nogle krav, og så ikke leve op til dem. Så begynder det at være i uoverensstemmelse med lovgivningen, og det kan man ikke som regering.