kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Ja, det tror jeg helt sikkert godt vi kan, og det er jo ved at få bredt ud, at vi alle sammen har et ansvar. Det er jo det finurlige ved velfærdsstaten, at fordi vi har lavet et meget, meget stærkt socialt sikkerhedsnet, er der desværre nogle, som forventer, at man så ikke selv har en personlig aktie. Men alle og enhver har jo, som fru Pernille Bendixen siger, lige præcis en personlig aktie og må gå ind og råbe vagt i gevær, hvis det er, at man opdager, at der altså foregår ting, som ikke skal foregå. Så det er jo en balance mellem stadig væk at have det meget, meget stærke sociale sikkerhedsnet og samtidig vække den personlige ansvarsfølelse i hvert enkelt menneske – sådan at der ikke er nogen, der sidder inde med viden, som kunne have været bragt i spil, og som kunne have sikret, at der var børn, som var blevet fritaget for forhold, som de simpelt hen ikke skal leve under. Men jeg vil godt sige mange, mange tak for dels at stille spørgsmålet, dels at sætte fokus på det her forhold. For jeg tror virkelig, der er noget, vi kan gå ind og arbejde med. Når vi også ved at dykke ned i rapporten kan se, hvad det er for episoder, det handler om, så er det jo blandt andet mødrene, som vi kan gå ind og sætte fokus på.

Svar:  En sidste ting: Børnene peger også på, at de fagpersoner, der er dem, som skal hjælpe dem – det kan være en pædagog eller en anden fagperson – faktisk reagerer på sådan en lidt afvisende måde i forhold til ikke rigtig at ville tro på barnet, når barnet henvender sig, forstået på den måde, at det er, som om fagpersonerne ikke rigtig vil tro på, at det virkelig er så galt. Kan vi også her blive bedre til ligesom at hjælpe de fagpersoner til at blive bedre til at reagere?
Kommentar:  Der bliver jeg nok nødt til at rette spørgeren, for det er simpelt hen ikke rigtigt at sige, at Klimarådet konkluderer, at der er meget stor usikkerhed omkring de 7 million t – det gør de ikke. De konkluderer faktisk det modsatte, altså at der er ret stor sikkerhed. Der er selvfølgelig nogen usikkerhed; det vil der altid være. Det, de siger der er stor usikkerhed om, er det, vi skal lave ude i fremtiden. Og der skal vi – det er jeg enig i – blive mere konkrete. Så er der det med CO 2 -afgiften. Der bliver jeg simpelt hen nødt til at sige, at jeg er forvirret. For jeg troede, at spørgeren gik ind for en tværgående ensartet CO 2 -skat, og hvis man gør det, kan man jo ikke samtidig gå ind for, at vi skal lægge CO 2 -skat på nogle sektorer og hæve den dér, for det er det modsatte af en ensartet CO 2 -skat.

Svar:  Og det er ting som en broafgift, og der tænker jeg, at hvis vi skal i gang nu, i stedet for at sidde og vente, altså ligesom Klimarådet vil have, så kunne vi jo starte med nogle af de slemmeste CO 2 -udledere. Vi kunne starte med en kødafgift, en afgift på diesel og benzin, en afgift på fly – selvfølgelig med social kompensation – som så kan træde i kraft nu eller snarest og tjene nogle ton CO 2 , mens vi venter på det, som vi jo er enige om er slutmålet, den ensartede CO 2 -afgift. Hvad tænker ministeren om det?
Kommentar:  Forhandlingen drejer sig i første omgang om det stillede ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen om ændringsforslaget slut, og vi går til afstemning.

Svar:  Hvis ikke afstemning begæres, betragter jeg ændringsforslag nummer 1 af udlændinge- og integrationsministeren (Inger Støjberg) som vedtaget. Det er vedtaget.
Kommentar:  Nu er der jo heldigvis noget kompetence, der er flyttet til miljøministeren, også tidligere, nemlig da SF havde miljøministerposten, og der skulle laves en ny VVM-undersøgelse. Og i forhold til en eventuel udvindingstilladelse og en ny VVM-undersøgelse har ministeren jo også i nogle svar på nogle spørgsmål, stillet af undertegnede og Steen Gade, givet udtryk for, at der selvfølgelig er en lang række forhold, der skal være opfyldt med hensyn til miljø, omgivelser, landskabet, sundhedsmæssige forhold og så videre En af de ting, som mange med rette er meget optaget af, er det her radioaktive affald, som kommer op ved frackingudvinding af skifergas. Nu kan jeg kun spørge om ministerens holdning, fordi alt andet ville være urimeligt, når det er et spørgsmål, jeg har stillet til sundhedsministeren, men sundhedsministeren svarede, at der ikke var taget stilling til det radioaktive affald i et slutdepot, det var ikke endeligt afgjort. Mit omformulerede spørgsmål til miljøministeren er: Kan ministeren forstå den bekymring, der er lokalt for en udvindingsmetode, der resulterer i radioaktivt affald?

Svar:  Jeg kan jo i hvert fald langt hen ad vejen godt fornemme den store bekymring, der er, især lokalt, i øjeblikket i Nordjylland i forhold til den aktivitet, der foregår, men jeg må også sige, at jeg synes, det er vigtigt, at man holder sig til fakta i den her debat, og hvad det rent faktisk er, der i øjeblikket foregår. Det er meget vigtigt at understrege, at der endnu ikke er anmeldt en efterforskningsboring med brug af frackturering, og i det øjeblik den måtte komme, skal der jo foretages en grundig VVM-undersøgelse forud for, at der eventuelt kan gives tilladelse til at bruge den her teknologi. Og der er det selvfølgelig afgørende for mig – og det er derfor, at jeg har valgt at løfte kompetencen ind i Miljøministeriet – at det bliver foretaget efter alle kunstens regler, og at vi får belyst de forhold, som er relevante i den sammenhæng. Så det er baggrunden for, at jeg har løftet kompetencen ind, nemlig fordi jeg selvfølgelig er interesseret i og optaget af, at det her sker på den fagligt mest velfunderede måde, og der mener jeg, at Miljøministeriet er det bedste sted for det at ligge.
Kommentar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen er slut. For stemte 112 (S, DF, V, EL, LA, ALT, RV, SF og KF), [imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0]. Lovforslaget er enstemmigt vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.

Svar:  Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.
Kommentar:  Ministeren sagde ganske rigtigt, at der skal skabes en direkte kontakt. Det er jeg meget enig i, og det er det, som jeg synes er det gode ved netop de eksportambassadører, man har udvalgt. De skaber netop en direkte kontakt, fordi de er ude at besøge den enkelte virksomhed og derefter tager med til for eksempel Rusland og sælger staldinventar, hvilket for eksempel Jyden Bur var ude at lave et samarbejde om. Det var de meget tilfredse med, og det havde de rigtig gode erfaringer med i den korte periode, det nu stod på. Så siger ministeren, at det er en opgave, som hun blandt andet skal varetage, men mener ministeren dermed, at hun er et mere kendt ansigt i BRIK-landene end de eksportambassadører, der er udvalgt?

Svar:  Nu tror jeg ikke, at det handler om min person. Jeg tror, det handler om, at det er en minister, der kommer. En af de udfordringer, der kommer, er jo, at vi konkurrerer med lande, hvor man sætter ind med hele paletten. Man benytter sig af alle muligheder for både at hive investeringer til ens land og så sandelig også at sørge for bedre eksportmuligheder. Jeg vil også have gang i at bruge den palet. Regeringen har meget ambitiøs sagt i regeringsgrundlaget: Vi vil satse på de her markeder, vi vil have andel i deres vækst. Det er jo ikke kun voksende økonomier, det er førende økonomier i verden, og derfor har vi en interesse i at have en tæt forbindelse til dem. Det kræver jo, at vi nu tænker kreativt. Vi går i gang med arbejdet med at lave BRIK-strategier for netop at nytænke og sætte alle ideer i spil. Jeg vil ikke foregribe arbejdet i de næste måneder, men det, der bliver væsentligt, er jo blandt andet at kigge på, om andre ministre, når de rejser ud, også skal varetage den her opgave. For jeg er sådan set enig med spørgeren i det om at putte fem personer ind i en person. For det første kan man ikke det, men man skal være opmærksom på, at en ministertitel er noget andet end en ambassadørtitel. For det andet er jeg meget interesseret i at bruge mine kollegaer på hele regeringsholdet til også at løfte den her opgave, for der er ingen tvivl om, at hvis Danmark skal sikre arbejdspladser på sigt, kræver det, at vi alle sammen spiller sammen. Det regner jeg bestemt også med at vi kan gøre sammen med en aktiv opposition, når de rejser ud i verden, altså sådan at de også vil være med til at skabe de her kontakter.
Kommentar:  Ja, men skal den forskel være så dramatisk, som den er for mennesker, der ryger ud af arbejdsmarkedet i midten af halvtredserne og i sidste halvdel af 50-årsalderen, enten fordi de er slidt ned – hvad ministerens initiativ på arbejdsmiljøområdet jo ikke har været i stand til at forhindre indtil nu – eller fordi der simpelt hen ikke er plads til dem, fordi de ikke har de kvalifikationer, der er brug for, fordi der er skåret ned på uddannelse? Spørgsmålet er: Hvad skal de menneskelige leve af frem til pensionsalderen?

Svar:  Først og fremmest kan vi jo glæde os over, at der er fremgang, når man ser på, hvor mange over 60 år, der faktisk har en arbejdsmarkedstilknytning. Det synes jeg er glædeligt. Men derudover køber jeg ikke præmissen om, at der ikke er mulighed for, hvis man er nedslidt, at få en offentlig ydelse – for det er der jo. Så sent som her i dag har jeg sat gang i en kampagne for at udbrede kendskabet til seniorførtidspension, som jo er en ordning, som dækker to ting. Der er ikke så mange, der søger seniorførtidspension, men man kan jo så glæde sig over, at blandt dem, der søger seniorførtidspension, er der rigtig, rigtig mange, der får bevilget det – et sted mellem 80 og 90 procent Så det er jo sådan set et godt billede på, at det kan lade sig gøre.
Kommentar:  Med forslaget om at forlænge arbejdsgiverperioden ændrer vi ikke på de ordninger, der gælder i dag, og som gør, at arbejdsgiverne kan føle sig trygge ved at ansætte borgere med øget risiko for sygdom. Lønmodtageren, arbejdsgiveren og kommunen vil for eksempel fortsat kunne indgå en såkaldt § 56-aftale. Det betyder, at personer, der har forøget risiko for sygefravær på arbejdspladsen på grund af langvarig eller kronisk sygdom, kan indgå en aftale, som betyder, at arbejdsgiver kan få refusion allerede fra første fraværsdag. Arbejdsgivere, der ansætter folk i fleksjob, vil også fortsat kunne få refusion fra første sygedag. Derfor mener jeg heller ikke, at forslaget bør påvirke arbejdsgivernes lyst til at tage socialt ansvar og ansætte medarbejdere med forhøjet risiko for sygefravær.

Svar:  Tak til ministeren for svaret. Det hænger bare ikke sammen, for hvis det her forslag medfører, at der er flere, der ønsker en § 56-aftale, øger det sådan set de økonomiske udgifter. Så får regeringen ikke de penge ind, man vil have, ved hjælp af lovforslaget, og så hænger regeringens økonomiske politik ikke sammen. Derudover kunne ministeren måske fortælle, hvor lang tid det tager at få sådan en § 56-aftale godkendt, og hvor mange procent af dem, der søger om en § 56-aftale, der rent faktisk får det tildelt. Hvis ministeren ikke kan svare på det, må han meget gerne svare senere, ellers hænger hans argumentation jo ikke sammen. Ministeren har også flere gange sagt, at det her handler om at nedbringe sygefraværet. Jeg kunne egentlig godt tænke mig at spørge ministeren om, hvad ministeren tror der har ændret sig siden 2012, fordi fraværsrapporten fra 2017 fra Det Nationale Forskningscenter for Arbejdsmiljø viser jo krystalklart, at langtidssygefraværet gik op, da man i 2012 satte den arbejdsgiverbetalte sygeperiode op med 10 dage. Dengang kom der mere sygefravær ud af det her forslag. Hvad har ministeren fundet ud af, der gør, at det den her gang skulle have den modsatte effekt, og at der kommer mindre sygefravær?
Kommentar:  Jeg tror ikke, vi her kan blive uenige om, at det jo er langt bedre, at man kommer i arbejde, og at det er langt bedre med social mobilitet – det er positivt, og det vil også hjælpe de her børn. Men hvis det nu ikke sker og de her børn skal vokse op i fattigdom, er det så regeringens holdning, at det skaber job, og at det skaber bedre muligheder, at de her børn skal ekskluderes fra de sociale fællesskaber, som deres kammerater er en del af, altså at de ikke kan gå til fodbold, at de ikke kan gå til spejder, at de ikke kan være en del af de fællesskaber, som alle de andre er en del af? Bliver det et lykkeligere samfund, at de børn skal opleve det i deres barndom?

Svar:  Nej, og her tror jeg vi er enige. Det er jo helt afgørende, at man får disse mennesker, disse familier, ud af parallelsamfundene og man får dem ind i de fællesskaber, som vi andre er en del af, i arbejdende fællesskaber. Det er jo derfor, vi vil have løst de her udfordringer, og det er grunden til, at vi arbejder sammen med arbejdsmarkedets parter, at vi laver topartsaftaler med kommunerne og trepartsaftaler om integration med arbejdsmarkedets parter. Vi  skal  have reduceret disse parallelsamfund, og vi  skal  have alle de familier og børn – der er en ekstrem overrepræsentation – ind i fællesskaber, således at de kan få en ordentlig uddannelse og få ligeværdige jobmuligheder i Danmark.
Kommentar:  Helt ærligt, minister, mit spørgsmål var meget simpelt: Hvem gav ordren om at sende danske soldater ud på gårde med raske mink? Jeg har selv, som ministeren siger, været i forsvaret. Soldater tager ikke ud på en opgave, uden at der er et levende menneske, der giver en ordre. Hvem gav den ordre?

Svar:  Jeg vil igen gentage, at det simpelt hen ikke giver mening at blande forsvarets hjælp, uanset om det er callcentre, smitteopsporing, optælling af mink eller hjælp til bortskaffelse af mink, ind i den store diskussion, der handler om aflivning af mink og hjemmelsgrundlaget for det. Forsvaret har opereret efter forsvarslovens § 7 og beredskabet efter beredskabslovens § 8. Sådan foregår det i rigtig, rigtig mange sammenhænge, når forsvaret skal ud og hjælpe med at løse opgaver. Selvfølgelig bliver det sikret, at der er hjemmelsgrundlag, når forsvaret drager ud på opgaver.
Kommentar:  Tak. Jamen ministeren sagde jo også tidligere her i dag til herre Morten Dahlin, at ministeren er meget og vistnok endda endnu mere optimistisk nu. Men når EU's flygtningekommissær har sagt det, kommissæren har sagt, hvad er det så lige nøjagtig, der giver ministeren anledning til at tro, at der er noget at komme efter i forhold til at få EU med på ideen om et modtagecenter uden for Europa?

Svar:  Jeg tror på, at hvis vi skal have omlagt asylpolitikken, handler det om flere forskellige elementer, hvoraf modtagecenteret er en vigtig komponent. Det handler for eksempel også om at få flere EU-lande til at afvise grundløse asyl-ansøgninger på grænsen, i stedet for at flygtninge skal ind og have normal asylsagsbehandling. Det handler også om at få udsendelsesarbejdet til at fungere bedre. Her tror jeg at EU-landene kan samarbejde, for eksempel på visumområdet med at nægte at udstede visum til folk fra lande, der ikke vil tage imod deres egne statsborgere. Jeg tror også, det handler om at få styrket de frontlinjestater, som tager det største tryk, og få styrket deres asylmyndigheder og få styrket asylmyndighederne i de lande, der grænser op til Europa, at få bekæmpet menneskesmuglernes infrastruktur i de lande, der grænser op til Europa og så videre og så videre Og mange af de elementer vil Europa-Kommissionen gerne arbejde for. Det kommer vi da til at støtte 110 procent, også selv om de ikke er enige med os i det, der handler om modtagecenteret.
Kommentar:  Det eneste, jeg kan bekræfte over for den socialdemokratiske ordfører, er, at der mangler midler til professionshøjskolernes vidensbasering. Det optager Venstre, hvordan de midler bliver tilvejebragt.

Svar:  Jeg synes bare, vi har brug for i hvert fald en bekræftelse på, at de ekstra pladser, hvor folk er optaget i år, altså er finansieret, for man kunne jo godt høre Venstres ordførers kommentarer som sådan en generel problematisering af finansieringen, og der synes jeg bare det er vigtigt, at Venstres ordfører også her i dag bekræfter, at der er finansiering til det. Så vil jeg i øvrigt sige, at vi jo har en finanslovforhandling foran os, hvor vi i fællesskab forhåbentlig kan finde anledning til at drøfte, hvad der skal ske efter globaliseringsaftalens ophør, og der kan jeg i hvert fald sige, at Socialdemokraterne gerne vil være med til at drøfte det spørgsmål, som ordføreren her rejser. Men kunne vi lige få en bekræftelse på, at det øgede optag altså  er  finansieret, i modsætning til hvad det var under den tidligere regering?
Kommentar:  Jeg bliver simpelt hen nødt til at spørge ordføreren omkring det her med ligeløn. Vi har jo en ligelønslov i Danmark, det vil sige at man får lige løn for lige arbejde. Det, ordføreren påpeger, kan jeg forstå, er, at nu skal man have samme løn for arbejde af samme værdi. Så kunne jeg godt tænke mig at spørge, hvordan man værdisætter arbejde. Jeg har både brug for skraldemanden og lægen, så for mig har det for så vidt samme værdi, især fordi jeg måske ikke går så meget til lægen lige for tiden, og det så kan være, at skraldemanden er vigtigere for mig. Hvordan værdisætter man forskellige typer af arbejde?

Svar:  I Norge har man lavet et værdisætningssystem på en måde, der blandt andet har resulteret i, at en SFO-leder på en skole fik det samme i løn som den tekniske medarbejder, der gik udenfor, fordi man vurderede, at deres arbejde havde samme værdi. Før den afgørelse faldt i Norge, fik den tekniske medarbejder en betydelig større løn end SFO-lederen. I Sverige har man en anden værdisætning, og i EU arbejder man med en helt tredje model for, hvordan man værdisætter, så man kan lave ny lovgivning eller direktiver, der tilgodeser arbejde af samme værdi. Det kan man læse mange spændende rapporter om. Det er et meget komplekst område, men vi er nødt til at bevæge os væk fra, at kvinder har et lønefterslæb på op til 18 procent
Kommentar:  Jeg kan godt forstå, hvis det ved første overfladiske blik kan rejse nogle spørgsmål, men jeg synes jo, at spørgeren overhører de forklaringer, jeg giver, og som jeg egentlig synes er ganske klare. Pointeringen af, at det er kirkeministerens julekoncert, har jo ingenting med sagen at gøre. Det er sagen fuldstændig uvedkommende. Det, som er afgørende, er: Hvem er det, der optræder, er det professionelle eller amatører, og hvor er det, de optræder – hvilke afstemningsregler og arealkrav er gældende der? Det er de to ting, jeg redegjorde for i mit første svar. Vi har valgt at holde hånden under arbejdspladser, og så har vi til gengæld måttet give afkald på nogle af vores sociale ting, herunder foreningslivet.

Svar:  Men vi er jo mange, der igen og igen har hørt statsministeren stå til pressemøderne og appellere til samfundssind og appellere til, at vi hver især skal være gode rollemodeller. Kunne kirkeministeren ikke havde valgt at aflyse julekoncerten og dermed være en god rollemode og vise samfundssind?
Kommentar:  Alle havne er jo medlemmer af Danske Havne, og Danske Havne har siddet i udvalget. Det vil sige, at også de kommuner, hvis borgmestre nu er utilfredse, har en havn, som er medlem af Danske Havne, som har siddet i udvalget. Og Danske Havne er enig i de anbefalinger, der kommer her. Jeg er helt klar over, at et ekspertudvalg har sine fordele, og at et interessentudvalg har andre fordele. Nogle gange vælger man ekspertudvalget, fordi man gerne vil have et godt bud på, hvad det rigtige vil være at gøre for det danske samfund. Andre gange vælger man et interessentudvalg for at finde ud af, hvad interessenterne kan blive enige med hinanden om. Men hvis man gerne vil have et bud på, hvad det rigtige er at gøre for det danske samfund, fra nogle mennesker, som har forstand på det, og så bagefter have den politiske proces, hvor man tager hensyn til forskellige interesser og så videre, så er det jo ekspertudvalget, man vælger. Og medmindre Socialdemokratiet har fået en ny politik om, at ekspertudvalg altid er dårlige, så må Socialdemokratiet også være åben over for, at ekspertudvalget også i den her sag kunne være en god idé og er en god idé.

Svar:  Først og fremmest vil jeg gerne understrege, at vi har stor respekt for, at man nedsætter et ekspertudvalg. Det kan være rigtig fornuftigt, som ministeren siger, at man har nogle af de klogeste hoveder på området til at melde ud, hvad de ser som sigtelinjerne på området. Det er sundt og fornuftigt. Men skal man forstå det her udspil som udtryk for, at det er regeringens holdning, at en række af de små og mellemstore havne skal lukke, så er der simpelt hen tale om et veritabelt grindedrab på mindre havne i Danmark, som regeringen vil gennemføre her. Kan ministeren nævne nogle af de havne, som han helst ser lukket som følge af den her lovændring?
Kommentar:  Nu taler Socialdemokraternes ordfører om, at integrationspotentialet er vigtigt, og at man jo ikke nødvendigvis går ind for fuldstændig at afskaffe hele udvælgelseskriteriet. Så jeg bliver jo en kende forvirret, når jeg tænker på, hvad der tidligere har været sagt i valgkampen, og hvad der egentlig også reelt fremgår af regeringsgrundlaget. For man har jo været tordnende imod, at vi overhovedet havde nogen udvælgelseskriterier. Så hvordan kan man egentlig som socialdemokrat være tilfreds med lovforslaget, som det ser ud i dag, hvor man jo sådan set stadig væk taler om, at man trods alt kigger på nogle kriterier?

Svar:  Socialdemokraterne er meget tilfredse med lovforslaget, som det ser ud i dag. Kvotesystemet er til for at hjælpe nogle. Det er ikke til for at hjælpe Danmark, det skal vi lige slå fast. Så vil jeg gerne lige henvise til, at der på side 53 i regeringsgrundlaget faktisk står meget tydeligt, at kriterierne for udvælgelse af kvoteflygtninge skal ændres, så kvoteflygtninge uanset integrationsparathed har lige mulighed for at komme til Danmark. Og det er lige præcis det lille ord lige, som jeg hæfter mig ved her, eftersom det ikke skal være sådan, at vi udelukker nogen, fordi de netop ikke kan læse og skrive. Så med hensyn til hvad der står i regeringsgrundlaget, og hvad det er, regeringen faktisk i dag gennemfører, så er der absolut kongruens.
Kommentar:  Nu vil jeg bare sige til ministeren, at jeg forholder mig til de tal, som ministeren selv har givet, dels under en teknisk gennemgang i sidste uge, dels på et samråd i sidste uge, hvoraf det klart og tydeligt fremgik – jeg spurgte også ministeren om det, og ministeren bekræftede det – at ja, der er 8.000 t mink, som han ikke kan redegøre for. Det er under al kritik, og det harmonerer ikke med min opfattelse af, hvad man skal gøre for at sikre tryghed omkring danskernes folkesundhed. Så det er under al kritik, uanset hvordan man vender og drejer det.

Svar:  Jamen jeg understreger også, hvor kritisabelt det er. Jeg er på ingen måder tilfreds med det her. Det er dybt uacceptabelt, at det er sådan. Det, jeg refererede til, var, at nu – foranlediget af spørgerens spørgsmål – har vi tjekket op på de her ting, og det viser sig så, at der er nogle af de mink, man ikke kunne redegøre for, som ligger på frost og afventer at blive afbrændt. Det er sådan set derfor, at jeg bare lige understreger, at der ikke er tale om de 8.000 t, men færre, fordi nogle ligger på frost. Det er stadig væk tvivlsomt og problematisk og beklageligt, at der ikke er mere styr på det, selvfølgelig er det det.