kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Jeg synes nu ellers, jeg udtrykte mig klart – jeg forsøgte i hvert fald – men det er da godt, at Socialdemokraterne så stiller et spørgsmål, så jeg kan få lejlighed til at gentage, nemlig at Venstre selvfølgelig vil lukke skattehuller, når vi bliver gjort opmærksom på dem. Og selv om vi jo gerne så, at skattetrykket var lavere i det her land, er det jo ikke sådan, at man skal udnytte det, hvis der er tale om et decideret hul. Så skal hullet selvfølgelig lukkes. Men man skal ikke lukke hullet med en prop, der er 15 gange så stor som det hul, man vil lukke. Altså, hvis man vil ramme 3.000 grundejere, som betaler for lidt i grundskyld, og som måske endda slet ikke betaler, vil vi gerne bakke op om det. Men vi vil ikke støtte, at man samtidig rammer op mod 100.000 andre grundejere, som ikke har haft glæde af noget skattehul.

Svar:  Tak. Det er jo en kendt løsning. Den har været anvendt før, og sidst den blev anvendt, sagde Venstres daværende ordfører, fru Sophie Løhde, følgende i Folketingssalen: »Grundskatteloftet har så ikke haft til formål – og det har skattestoppet heller ikke – at sikre, at der var nogle borgere, som helt kunne fritages fra overhovedet at betale grundskyld. Og det er sådan set den problemstilling, som endelig bliver rettet op med det her lovforslag.« Teksten kunne klippes ud og sættes nøjagtig ind omkring det lovforslag, vi behandler i dag, for netop at sikre, at der ikke er nogen, der ikke betaler grundskyld her i Danmark, og for at leve op til den intention, der lå bag den lovgivning, som ordførerens partiformand, herre Lars Løkke Rasmussen, har stået fadder til. Så mit spørgsmål gælder egentlig bare det lovgrundlag, der ligger: Er Venstre for, eller vil Venstre stemme rødt til det her? Det synes jeg står uklart tilbage.
Kommentar:  Som jeg også startede min ordførertale med, er vi Socialdemokrater selvfølgelig altid positive over for, hvis man kan få mere for de samme penge. Derfor synes vi også, at ånden i forslaget og intentionen om at se, om ikke man kan gøre nogle ting på en mere smidig og effektiv måde, er positiv. Men der er altså også bare en masse borgergrupper, en masse interesseorganisationer, en masse forskellige af de forskellige høringssvar, vi har set, som peger på, at der er ting, der er svære at forklare. Kan vi nu nødvendigvis få den samme service? Hvordan bliver medarbejderne stillet osv.? Det synes vi er vigtigt, inden vi bare haster det her igennem, at få ordentligt belyst. Det synes vi er vigtigt. Det kan få katastrofale konsekvenser, hvis folk, der ansøger om folkepension, går glip af ydelser, eller folk, der skal have boligsikring, går glip af ydelser, og det er altså også problematisk, hvis det er sådan, at man ikke længere har de samme kvalificerede medarbejdere, som man tidligere havde, fordi man flytter rundt på dem, fordi man skærer ned og så videre Det skal belyses, inden vi er parate til at tage det her skridt.

Svar:  Jeg synes, det er udmærket, at man så nævner de ting: at der skal skabes klarhed over, at det foregår i en god proces, og at der er taget hånd om det i forhold til medarbejdere og sikret, at borgerne får udbetalt det, de skal have. Det fremgår jo også lige præcis af sagen, at de ting så at sige er besvaret og på plads, sådan at man netop med ro og tryghed kan sige: Her er et rigtig godt eksempel på, at man når helt frem til en win-win-situation, hvor man sparer nogle penge på administration, der kan gå til mere velfærd. Skulle man ikke faktisk skynde sig at blive færdig med det her forslag i stedet for at prøve at trække det i langdrag?
Kommentar:  Jeg tror, at den formulering, jeg brugte også sidste gang, var, at det ikke  udelukkende  var et spørgsmål om ressourcer, og det er også det, jeg har prøvet at sige igen i dag. Nu sagde spørgeren, at jeg sikkert ikke var glad for spørgsmålet, jeg har fået. Jeg har talt op og kan se, at spørgeren og medspørgeren har stillet mig 24 spørgsmål, alle sammen a 6 svarrunder. Det giver 144 spørgsmål og svar, som jeg har givet, og for at bevise min oprigtige glæde ved at have haft lejlighed til at have den her dialog, så har jeg købt en rose til spørgeren og medspørgeren. Nu er medspørgeren desværre gået, så jeg håber, at spørgeren vil tage rosen med og så i øvrigt have en rigtig god sommer.

Svar:  Må jeg ikke have lov til at ønske justitsministeren en rigtig god sommer ( Justitsministeren (Nick Hækkerup) : Tak!). Vi vender voldsomt tilbage efter sommerferien.
Kommentar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 85 (S, V, RV, SF, EL, KF, ALT, Susanne Zimmer (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), imod stemte 5 (NB og LA), hverken for eller imod stemte 8 (DF). Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Kommentar:  Jeg bliver nok nødt til lige at opholde mig ved den første del af det, der så ikke var spørgsmålet, men bare nogle bemærkninger, for ellers svæver det jo i luften. Der blev talt om, hvordan det plejer at være, og det er jo en banalitet, at hvis en minister bliver mødt med mistillid i Folketinget, kan en minister ikke fortsætte. Lad mig lige gøre det et hundrede procent klart. Nu er det jo sådan, at Folketinget udtrykker sine holdninger i Folketingssalen, og kan man ud fra det, jeg har sagt, udtrykke det sådan, som fru Mette Frederiksen gjorde, altså at man må forstå, at der ikke kommer noget? Nej, det kan man ikke. Jeg har gjort rede for, hvad der er regeringens udgangspunkt, og det må også være Folketingets, for hvis et flertal i Folketinget havde ment, at man kun kunne vedtage fødevarepakken, hvis den havde set anderledes ud end det, man vedtog, så havde man vel ikke vedtaget den. Så der er vedtaget en landbrugspakke, som vi står fuldt inde for af de grunde, jeg nævnte før, og hvor vi som regering ikke ser et selvstændigt behov for justering af den. Der er brug for, at vi gør alt muligt andet i kølvandet på den omkring natur, miljø med videre, og det forbereder vi. Så har vi aflæst nogle politiske ønsker, ligesom man vel også gør i andre sammenhænge, og der har været et forløb, som har været ret åbent, og som gik ud på at se, om vi kunne løse en låst situation på en sådan måde, at tilliden til den minister, der ikke længere var tillid til, kunne genopbygges. Der lykkedes ikke, og derfor er vi, hvor vi er nu. I forhold til kontanthjælpsloftet er Venstre gået til valg på det, og det står vi også ved her efterfølgende. Vi synes, det er fornuftigt, at man i en situation, hvor der er beskæftigelsesfremgang og ledigheden falder, forholder sig til det forhold, at tallene omkring kontanthjælpsmodtagere ikke udvikler sig nær så gunstigt, som man kunne håbe. Derfor har vi helt åbent den holdning, at det bedre skal kunne betale sig at arbejde, også for folk, der tager arbejde med meget små indkomster, og en del af løsningen er kontanthjælpsloftet. Den anden del af løsningen vender vi tilbage til i efteråret, og den handler om efter en 2025-plan, så målrettet vi nu kan gøre det, at give nogle skattelettelser til mennesker med små arbejdsindkomster.

Svar:  Jeg har først en konstatering og så et spørgsmål: I de år, jeg har været med på Christiansborg, har jeg ikke tidligere oplevet en statsminister, der ikke med det samme har anerkendt en mistillid fra Folketinget, og at det ikke med det samme har betydet, at en minister ikke kunne fortsætte på sin post. Det har jeg ikke oplevet før. Så det er statsministeren, der her indfører en ny måde at arbejde på, som jeg ikke vil anbefale at man herefter forfølger. Så går jeg til det konkrete spørgsmål om kontanthjælpsloftet: Hvorfor skal der et ændringsforslag fra Socialdemokratiet til, for at handicappede i Danmark kan oppebære en ordentlig livsindkomst og heraf også kunne betale for deres husleje?
Kommentar:  Jeg vil starte med at give spørgeren fuldstændig ret i, at det jo ikke kun handler om den ene person, der er i beskæftigelse, men også om eventuelle familiemedlemmer, og at det samlede tal må tages i betragtning, når man vurderer, hvad det har af betydning for det danske samfunds mulighed for at integrere det antal, der er kommet til vores land. Jeg har det bare også sådan, at ethvert moderne samfund er nødt til både at have indvandring og udvandring. Det er en del af det at være i en global verden. Så vores opgave er ikke at lukke døren. Vores opgave er at have kontrolleret indvandring og have det på et niveau, hvor vores integration kan følge med. Så jeg er ikke modstander af, at folk kan komme hertil på en erhvervsordning, eller at de kan blive her på en erhvervsordning. Jeg er modstander af, at der kommer for mange hertil, så vi ikke kan følge med.

Svar:  Men til det er der jo at sige, at vi i øjeblikket ser noget i retning af en folkevandring fra de fattige sydlige egne af kloden op mod nord, og det drejer sig også om egne af kloden, som kulturelt er fuldstændig forskellige fra os. Og vi har set de sidste 50 år, at folk har haft kolossale besværligheder med at blive integreret; mange er overhovedet ikke blevet integreret. Så hvis man ønsker indvandring, hvilket man i mange tilfælde godt kan ønske sig, så skal man selvfølgelig sørge for, at det er fra kulturelt nærtstående områder.
Kommentar:  Baggrunden for spørgsmålet er, at statsministeren satte sin sekretær til i forrige weekend at kontakte spørgerne, der havde spørgsmål at stille i onsdagsspørgetiden, og spørge, om de ville acceptere, at spørgsmålene blev stillet til en anden minister, i det her tilfælde beskæftigelsesministeren, måske på grund af det, som statsministeren forklarer nu. Det er sådan set o.k., hvis statsministeren ikke har tid til at svare. Men baggrunden for de her spørgsmål er jo, at efter fru Özlem Cekic havde turneret landet rundt med den fattige Carina, rejste spørgsmålet sig om, hvad det er at være fattig. Og i en koordineret aktion mellem statsministeren, beskæftigelsesministeren og socialministeren oplevede vi en meget aggressiv, udfarende diskussionslyst om dagsordensættende ting for at aflede opmærksomheden fra det her. Når statsministeren engagerer sig så meget i det her spørgsmål, når statsministeren går meget aktivt ud, og når det fylder ret meget i regeringsgrundlaget, er det jo naturligt, at vi ønsker at få at høre, hvad det er, statsministeren så vil gøre. Når man nu gennemfører den politik, at det for mange mennesker, for op mod 100.000 personer, ikke kan betale sig at arbejde, er det efter min mening naturligt at spørge statsministeren, hvordan statsministeren forestiller sig, at det problem kan løses; så det vil jeg bare høre statsministeren om.

Svar:  Som jeg også sagde før, synes jeg, at det er et vanvittig interessant emne. Det er også noget, vi selv har beskrevet i regeringsgrundlaget. Det er også noget, der er blevet debatteret ret tydeligt her i Folketingssalen. Jeg tror, at den debat, man havde om hele det her emne, varede 6 timer her i Folketingssalen, så det er altså ikke et emne, vi ikke har villet diskutere. Vi er faktisk meget glade for at diskutere det. Herre Claus Hjort Frederiksen henviser til, at lige præcis det her spørgsmål om fattigdom fylder meget i regeringsgrundlaget, og at jeg har været ude at udtale mig om det, og det skulle give anledning til, at jeg så skal besvare spørgsmålet her i salen. Er det lidt mærkeligt, at jeg udtaler mig? Nej, egentlig ikke. Jeg udtaler mig om mange ting. Det gør jeg også på det ugentlige pressemøde. Og hvis den logik skulle føres helt ud, ville det føre til, at jeg skulle stå hernede og besvare spørgsmål på alle ressortområder. Og det ved herre Claus Hjort Frederiksen jo også godt man ikke skal, det er jo ikke så længe siden, han selv har siddet i regering, og det var ikke den praksis, som den tidligere statsminister og statsministeren før ham fulgte på det her område. Så jeg synes bare, at man også skal huske, hvordan det var for ganske få måneder siden.
Kommentar:  Jeg kan godt forstå, at den tidligere minister i den tidligere regering er noget beskæmmet over, at det ikke er lykkedes for den tidligere regering at gøre noget ved antallet af lukkedage overhovedet. Tværtimod er det steget. Det er steget fra i gennemsnit syv lukkedage om året til ti lukkedage om året under den tidligere regering og under den tidligere minister. Jeg vil gerne citere, hvad det er, der står i den kommuneaftale, som den tidligere regering lavede på det her område, netop for at illustrere, hvor uklart det rent faktisk er. For det, der står, er, at regeringen, altså den tidligere regering med den tidligere minister i spidsen, senest i efteråret 2011 vil fremsætte et lovforslag, som fastlægger, hvilke dage der kan holdes lukket i daginstitutioner. Lovforslaget trækkes tilbage, hvis kommunernes budgetter for 2012 lever op til aftalen om afskaffelsen af løsrevne lukkedage. Det er næsten så ukonkret, som det kan være. Der er ikke noget lovforslag, der er ikke nogen præcisering overhovedet – vi har heller ikke hørt den tidligere minister sige, hvad det skulle være – og der er heller ikke noget omkring finansiering. Det er derfor, vi siger: Vi starter på en frisk, vi har en målsætning i regeringsgrundlaget, vi vil have færre lukkedage, og det tager vi en drøftelse med kommunerne om nu.

Svar:  Så vil jeg henlede ministerens opmærksomhed på den vejledning, som fulgte med den aftale, som man oprindelig indgik med Kommunernes Landsforening, en aftale, som er finansieret, DUT-finansieret, med 65 million kroner om netop afskaffelsen af løsrevne lukkedage. Af den vejledning fremgår det meget, meget klart, og jeg vil anbefale ministeren at finde den vejledning frem, hvad det betyder, i forhold til at det skal være uforholdsmæssig omkostningstungt, hvis man skulle kunne holde lukket. Det, som vi så så med stikprøvekontrol, var, at det ikke var sådan, at de her løsrevne lukkedage var afskaffet, plus der var mange eksempler på, at det nok ikke var uforholdsmæssig omkostningstungt. Så jeg vil egentlig høre ministeren igen: Hvorfor kan ministeren ikke henholde sig til den vejledning, der ligger som bilag til den her aftale? Den er jo egentlig meget klar.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 76 (S, DF, V, LA og KF), imod stemte 21 (EL, ALT, RV og SF), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Kommentar:  Der er allerede pædagoger i folkeskolen, og de udfører et vigtigt fagligt arbejde. De varetager børnenes alsidige udvikling. Det gjorde de før folkeskolereformen, og det gør de også efter folkeskolereformen, men det har ikke været tanken med folkeskolereformen eller i det hele taget, at pædagogerne skulle varetage en primær undervisningsopgave. Det har været tanken, at det har været lærernes ansvar, og det er ordføreren jo også helt klar over, da hun har siddet med i de forhandlinger.

Svar:  Det var ikke det, jeg spurgte om. Jeg spurgte, om det fører til et kvalitetstab – ja eller nej. Så det vil jeg gerne have et kort svar på bagefter. Så vil jeg lige se ud i fremtiden, fordi det jo er sådan, at skolepædagogerne faktisk er ret nervøse for, hvad deres fremtid bringer med den ny minister. Skal pædagogerne ud af folkeskolen? Skal skolepædagogerne være færre i fremtiden, eller skal de yderligere inddrages i det, der er hverdagen på skolerne? Men først det korte spørgsmål: Er det kvalitetstab – ja eller nej?
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag, og vi går til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte: 106 (V, S, DF, SF, KF, RV og LA), imod stemte: 2 (EL), hverken for eller imod stemte: 0. Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.
Kommentar:  Vi indskærper jo nogle gange tydeligt over for imamer og repræsentanter for andre anerkendte trossamfund i Danmark, at man for at virke som vielsesmyndighed selvfølgelig skal overholde den danske lovgivning. Det kan være en særlig udfordring i forbindelse med imamer, fordi de jo ikke altid er mennesker, som har fået en godkendelse. Det kan være folk, der rejser hertil og virker som imamer, og derfor kan det nogle gange være ganske vanskeligt. Når jeg som minister taler med dem, der er anerkendt og godkendt, oplever jeg, at det sådan set sjældent er der, der ligger nogle fejl. Jeg har i hvert fald fået at vide, at det typisk gælder for andre grupper, og derfor kan det være ganske svært at nå ud til dem. Men jeg har taget initiativ til en arbejdsgruppe, som blandt andet skal komme med forslag til, hvad vi kan gøre. Det her er en problemstilling, som jeg sådan set er enig i findes, og derfor håber jeg også, at vi i fællesskab kan finde en god løsning.

Svar:  Men jeg fik ikke et svar. Jeg fik ikke at vide, at man eventuelt vil gå til Justitsministeriet og til børne- og undervisningsministeren og gå ind og få lavet et regelsæt, der gør, at der kommer oplysning ud, også ud til de unge mennesker selv. Der kunne jo passende være noget der. Det ville måske også være nyttigt, at vi fik udbredt det lidt mere til de familier, så de alle sammen fik mulighed for at komme på arbejde, så de slap for at gå hjemme og være forhindret i at møde det danske samfund. Ministeren er jo selv med til at ændre på nogle af de offentlige ydelser, der bliver givet til dem, så der i hvert fald ikke er noget der, der animerer til, at de kommer ud på arbejdsmarkedet. Men jeg har brug for at få et svar fra ministeren: Er der virkelig ikke noget handling i forhold til at gøre noget aktivt, for at integrationen skal fungere? Det skal starte helt nedefra, og det skal bredes ud, og de imamråd skal bare stoppes.
Kommentar:  Mit eneste bekendtskab med frihedsberøvelse foregik, da jeg inspicerede kachotten under Sjælsmark Kasernes hovedvagt som værnepligtig officer for snart 10 år siden. Jeg har dog ikke nydt et længere ophold selv – jeg ved ikke, om ordføreren har erfaringer på området. Men skal jeg forstå ordførerens svar sådan, at man sådan set mener, at både regeringen og ordførerens parti gør nok, og at man er tilfreds med den nuværende situation?

Svar:  Jeg mener, at man altid kan blive dygtigere, og det er faktisk også det, vi arbejder på hver eneste dag. Og det, vi gør, og det, som justitsministeren udtrykte, er, at den dialog, vi fører intenst med internationale politimyndigheder, faktisk er det, som skridt for skridt og dagligt bringer os fremad i en virkelighed, som er meget kompleks. Det tror jeg også ordføreren er bekendt med, altså at det faktisk er en kompleks virkelighed, når det kommer til hjemsendelse til afsoning i hjemlandet, og når vi taler om folk med udenlandsk baggrund, der opholder sig her ulovligt.
Kommentar:  Jeg synes jo bare, at herre Henrik Høegh bør stå ved det, han siger, nemlig at når det handler om at varetage herre Henrik Høghs vælgeres og baglands økonomiske interesser, er herre Henrik Høegh villig til at udskrive ekstraregninger til borgerne i det her land; det er det, det handler om. Den megen snak om trappemodeller og om virksomheder, der lukker, og så videre, kan jo ikke dække over den kendsgerning, at herre Henrik Høegh er villig til at stemme for forslag, som påfører danskerne ekstra udgifter, hvis bare han kan frede sine egne. Det er sådan set det, der er kernen i herre Henrik Høeghs synspunkt. Jeg kan så bare notere mig med en vis tilfredshed, at indtil nu har miljøministeren ikke givet noget løfte om at indføre nogen trapppemodel; miljøministeren har ikke afgivet noget løfte om, at hun vil påføre almindelige danskere en ekstraudgift, fordi herre Henrik Høeghs særlige venner i landbruget skal friholdes. Men det ændrer jo ikke ved den kendsgerning, at det, vi her ser, er, at Venstres politik ikke handler om, at det ikke må blive dyrere at være dansker. Det må det nemlig gerne. Hvis pengene kan bruges til at gøre det nemmere at drive landbrug og nemmere at drive fødevarevirksomhed i det her land, må det gerne blive dyrere at være dansker. Så Venstre har jo hermed givet et soleklart eksempel på, at man overhovedet ikke kan regne med det, som Venstre siger. Det må gerne blive dyrere at være dansker, bare pengene går til de rigtige.

Svar:  Jeg skal gøre det kort. Der er jo sådan set kun at sige, at Venstre er et rigtig bredt parti. Jeg tror, at det er lidt svært for herre Per Clausen at sætte alle vælgere i klasse og sige, hvem der stemmer på hvem. Jeg glæder mig over, at det her arbejde faktisk er noget, som NNF støtter. Så kan vi jo debattere, hvor de vælgere hører hjemme. Mange af dem hører sikkert hjemme hos Venstre. Det er noget, som fødevareministeren arbejder med, det er noget, som der står i regeringens strategi, altså at man vil arbejde for arbejdspladser. Det her handler om at skabe konkurrenceevne i Danmark og fastholde flest mulige arbejdspladser i Danmark. Det er der et bredt ønske om i Danmark, også fra nogle partier, som måske ikke stemmer på Venstre – selv om det ret utænkeligt.
Kommentar:  Jeg tror ikke rigtig, der var noget spørgsmål, og det er jo helt fair. Jeg ligger helt på linje med finansministerens udtalelser om samme emne. Det, jeg kan udtale mig om, er sådan på det mere generelle plan, al den stund jeg jo har ansvaret ikke for statslige ansættelser, men for rammerne for de statslige ansættelser: Der er ikke noget at komme efter, overhovedet. De er ansat ud fra det, man skal ansættes ud fra, nemlig den samlede vurdering af, at det er den bedste kandidat til den pågældende stilling.

Svar:  Så vil jeg bare gerne spørge helt kortfattet, når nu man har valgt den her kamikazekurs: Hvem gennemførte samtalen med herre Sten Kristensen i ministerens ministerium? Var ministeren selv en del af ansættelsessamtalerne? Blev der gennemført andre samtaler med andre kandidater, der havde søgt? Kunne man i anonymiseret form få at vide, hvilket cv de pågældende kandidater havde fremsendt til ministeriet?
Kommentar:  Jamen der, hvor problemet materialiserer sig i den her sag, er jo den 3. november, hvor der bliver truffet beslutning. Altså, der bliver jo ikke truffet beslutning om aflivningen af alle mink i Danmark den 1. oktober. Da drejede beslutningen sig om noget helt andet, nemlig mink i de smittede områder, mink på smittede farme og så de omkransende områder – det, der utvivlsomt er hjemmel til og har været hjemmel til hele tiden. Og så bliver det påpeget, at hvis man skal gå uden for det her område, skal vi have foretaget en afklaring.

Svar:  Hvilke overvejelser gør ministeren sig om ministeransvarlighedslovens § 5 i relation til ministre, der bevidst holder sig i uvidenhed om lovmedholdeligheden i en konkret sag, samtidig med at han eller hans ministerkollegaer gennemfører ordrer i henhold hertil?