Kommentar:  Ja, hvis hele samfundet skulle laves om, ville det gå meget bedre ud fra Socialdemokratiets model, det er der ingen tvivl om – eller er der? Lovforslag nummer L 4 består af flere delelementer: en styrket indsats for at spare på energiforbruget, et statstilskud til produktrettede energibesparelser, lov om oprettelse af Center for Energibesparelser og samtidig nedlæggelse af Elsparefonden. I en aftale fra den 21. februar 2008 er det mellem næsten alle partier i Folketinget fastlagt, at bruttoenergiforbruget skal falde med 4 procent i 2010 i forhold til 2006. Allerede nu er det faktiske energiforbrug faldet med 2,2 procent ifølge den statistik, som Energistyrelsen har udgivet, og i forhold til 2006 er faldet faktisk meget større. Hvis vi nu ser det fald i forhold til bruttonationalproduktet, kan vi se, at hver bruttonationalproduktenhed krævede i 2008 26 procent mindre energi end i 1990. Det er faktisk ret flot, synes jeg. Så man kan egentlig sige, at det besparelsesmål på 4 procent allerede er godt undervejs. Besparelsesmålet opnås også ved ændringer i bygningsreglementet til nye og eksisterende bygninger samt energimærkning af bygninger, apparater og produkter, således at forbrugerne, når de skal købe et nyt produkt af en eller anden art, når deres 10 år gamle enhed gået i stykker, kan se, at det, de køber, faktisk er en ny, god ting, som er energibesparende. En af hensigterne med det nye forslag er også at øge indsatsen i forbindelse med besparelserne på erhvervslivets energiforbrug. Og her må det være på sin plads at fremkomme med en lille advarsel. Hvis man vil skåne miljøet, er det vel ikke hensigtsmæssigt at pålægge energitunge, men alligevel meget energieffektive danske virksomheder ekstra omkostninger, som medfører, at de flytter til udlandet, hvor det pågældende udland jo er ret ligeglad med, hvordan det sviner og producerer? Det har vi faktisk en bekymring for, og jeg håber da, at vi kan få afklaret lidt mere, hvad det egentlig vil betyde med hensyn til de ting. Vi har lyttet til de bekymringer, der kommer i den henseende, og vi har faktisk også set, at der i høringssvarene er fremført de samme bekymringer. Det er heller ikke helt ukendt, at ens virksomheder i Danmark og i udlandet har betydelig forskellige konkurrencevilkår, og at de forhold, man arbejder under i udlandet, er noget mere lemfældige end dem, man arbejder under i Danmark. Så igen kan det egentlig være lidt pudsigt, hvis man pålægger danske virksomheder nogle restriktioner, der gør, at de flytter til udlandet og dermed forurener mere globalt set. Klimaforureningen har det med ikke bare lige at være i det lille område, hvor man selv eksisterer, men er global. Og man kan vel næppe kalde det en omkostningseffektiv energibesparelse. Statstilskuddet til produktrettede elementer skal vel, som det fremgår af forslaget, også tolkes som en standardisering af markeringen af energibesparelsesprodukter, sådan som Dansk Standard i sit høringssvar også har fremført. Det fremgår også af høringssvaret, at Elsparefonden erstattes af Center for Energibesparelser, som får et separat sekretariat og kommer til at høre under Energistyrelsen. Jeg kunne også godt tænke mig, at vi fik lidt mere information i udvalgsarbejdet om, hvorvidt det er hensigtsmæssigt. Det er meget muligt, at det er det, og er det det, så er det helt fint, men jeg synes, vi skal have mere information om det. Men selve ordningen med, at det er en overordnet, uafhængig og selvstændig stor organisation, finder vi faktisk er en god model. Dansk Folkeparti kan med de anførte bemærkninger støtte forslaget.

Svar:  Tak til ordføreren for det med, at vi i udvalgsarbejdet skal få kigget nærmere på, præcis hvordan det her er skruet sammen. Jeg vil lige spørge i en lidt anden retning: Kunne man forestille sig, at Dansk Folkeparti møder op med andre krav inden for klima- og energidelen ved den kommende finanslovforhandling, end at Lomborg skal have flere penge?