kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Man svarer jo ikke på spørgsmålet. Jeg kan fortælle statsministeren, at vi ikke har lavet en aftale om, at der skal laves en lov, som betyder, at folk skal tage billeder af deres raftehegn, hvis de bruger noget træ, de har indkøbt, til et raftehegn i stedet for at brænde det i deres brændeovn. Det har vi i hvert fald ikke lavet nogen aftale om, og det er det, der er fuldstændig tosset og bureaukratisk. Og statsministeren må da for pokker – undskyld, det må man vist ikke sige her i Folketingssalen – men statsministeren må da kunne indse og i det mindste erklære sig enig med mig i, at det er helt tosset, at det skal foregå på den måde. Kunne vi ikke blive enige om det?

Svar:  Jeg synes, at det lød lidt, som om Det Konservative Folkeparti havde glemt, at man selv var med i tilblivelsen af det. Jeg synes også, det lød lidt, som om man havde glemt, at man selv var med i den endelige aftale, og som om man løb lidt fra ansvaret for, at man må finde finansieringen. Vi har jo en høringsfase nu. Det Konservative Folkeparti er selv forligspart i den her sag og kan fremføre de her problemstillinger også under hensyntagen til høringssvarene. Det synes jeg da vi skal gøre, bare vi anerkender, at De Konservative var med i en regering, som opfandt det her, har været med til at vedtage det og sådan set også er forpligtet til at finde finansiering, hvis man ikke længere ønsker forsyningssikkerhedsafgiften. Det kunne jeg ikke rigtig høre i herre Lars Barfoeds spørgsmål, og det ville egentlig have klædt Det Konservative Folkeparti.
Kommentar:  Tak for det. Jeg glæder mig til at få svaret fra ministeren, for jeg tror, der er ret mange, der havde en klar forventning om, at regeringen havde fuldstændig styr på, hvor der var cluster-5-virus, da den her beslutning blev truffet. Det bliver betonet meget i argumentationen. Nu må vi jo afvente og se, hvad ministeren svarer, men det bekymrer mig, at det ikke er en viden, der sidder på ministerens rygrad, at der ikke var klarhed over, om der var cluster-5 eller ej, når det har fyldt så meget i argumentationen.

Svar:  Det kan spørgeren jo på ingen måde konkludere. Spørgsmålet er ikke relateret til det konkrete spørgsmål, der kommer nu her, og jeg tror, enhver minister vil vide, hvor vigtigt det er at komme med sandheden i Folketinget, og derfor er det, tror jeg, rigtig klogt, at man som minister, når man får sådan et faktuelt spørgsmål, som ikke er noget, man er forberedt på, vil sige, at man gerne vil vende tilbage skriftligt med det. Det er en fuldstændig vanlig standard, og det er der ingen grund til at dramatisere.
Kommentar:  Skal man forstå det sådan, at Det Radikale Venstre har nogle ideer om, at til den tid skal der anlægges jernbaneskinner i en ring rundt om København? Og har Det Radikale Venstre gjort sig nogen overvejelser om, hvad det vil koste, og hvor mange der vil have lyst til at stige på sådan en jernbane rundt i ringkorridoren? For de løsningsforslag, som herre Martin Lidegaard lægger på bordet om længere Hillerødmotorvej og længere Frederikssundsmotorvej, løser jo ikke kapacitetsproblemer i ringen. Og derfor er spørgsmålet: Hvad er det for nogle jernbaner, der skal anlægges derude i ringen for at løse de problemer?

Svar:  Jeg forestiller mig egentlig ikke, at der skal anlægges nogen jernbanering heller, nej. Men der er blevet diskuteret en markant forbedring af Kystbanen, og det er heldigvis på vej, selv om det går meget langsomt. Og der er også folk, som jo arbejder med tanken om at forlænge S-togsbanen, der går til Hillerød i dag, op til Helsinge. Det er ikke et særlig velbelyst projekt, men jeg synes, at alle former for effektiv offentlig transport til og fra Nordsjælland giver mening. Det er jo dér, det giver mening at have offentlig transport: til og fra de store byder – der er også ganske store byer oppe i Nordsjælland. Men den kollektive transport er jo så ringe i dag, så jeg forstår godt, at folk ikke gider tage den. Lad os dog give dem det alternativ.
Kommentar:  Hvis man har behov for at få det genopfrisket, kan jeg fortælle ministeren, at der blandt andet står i den her boligaftale fra 2014, at den opdaterede værktøjskasse forelægges aftaleparterne. Det kan jo være, at der er sket en forskydning eller et eller andet ovre i ministeriet, men altså, der står her i aftalen, at den skal forelægges aftaleparterne, og jeg ved jo, at mit eget parti i hvert fald er en af de parter, fordi det blandt andet var mit parti, der sad i regering. Så det har haltet lidt, synes jeg nok, og den tidligere minister med ansvar for boligområdet, fru Inger Støjberg, udskød det jo, men havde en ambition om at lægge en plan frem for de udsatte boligområder, blandt andet fysiske forandringer, og at sørge for at få en større gennemstrømning i områderne og en række andre ting. Jeg har så spurgt den nuværende minister til det, og han har sagt, at det ikke var noget, man havde en ambition om længere. Men i det mindste synes jeg dog, det var rimeligt, at vi fik forelagt det her, sådan som det står i aftalen, og som ministerens parti og ministerens regering jo også har tilsluttet sig. Hvad mener ministeren om det?

Svar:  Jamen hvis det står i aftalen, skal det selvfølgelig ske. Men jeg forstår det sådan, at kataloget jævnligt opdateres. Men så skal man åbenbart ved hver opdatering også lige sende det nugældende katalog til aftaleparterne, hvis den tolkning af aftalen, som herre Kaare Dybvad fremlægger, er korrekt. Og hvis det er korrekt, skal det da gøres – det er helt sikkert.
Kommentar:  Tak. Ja, jeg skal ikke klandre fru Louise Schack Elholm for, at hun ikke kan vide alting, men det er faktisk sådan, at det var tre partier, der gik til valg på hver deres valggrundlag. Vi gik til valg sammen med SF, og De Radikale gik til valg på deres grundlag. Det har vi lavet et regeringsgrundlag på, som jeg både er stolt over og glad for. Jeg vil sige, at med den kickstart, vi laver med næsten 18 milliard kroner, er det virkelig noget, der rykker. Folk derude bliver arbejdsløse, folk derude mister deres job, og derfor er det så vigtigt, at vi får gang i samfundet igen med uddannelse, vækst og beskæftigelse. Det håber jeg som sagt ikke at Venstre vil blokere for i boligforligskredsen. Når det så er sagt, er det da klart, at det er en prioritering. Det er altså den prioritering, vi har lavet. Jeg vil også sige, at vi har lavet et fælles regeringsgrundlag, som jeg er stolt over og glad for, og de prioriteringer, der ligger i det, står jeg gerne ved. I modsætning til den tidligere regering, som troede, at man kunne spare sig ud af krisen, tror vi, at vi kan finansiere det, og så har vi indført et forsigtighedsprincip, nemlig at vi ikke bruger penge, som vi ikke har. Vi kan nemlig ikke blive ved med at arbejde med sådan et kæmpe underskud, som der er efterladt fra VKO.

Svar:  Jamen det var da dejligt med noget klar tale. Ministeren anerkender, at ministeren og resten af regeringen ikke har prioriteret at sætte statslige penge af til renoveringer i den almene sektor. Skal jeg så forstå ministeren således, at ministeren ikke længere er enig i Socialdemokraternes tidligere ordførers, herre Thomas Jensens, udtalelse i sagen, som nemlig er, at det udelukkende er lejernes egne opsparede midler i Landsbyggefonden, der skal betale for renoveringer og løft af nedslidte boligområder, og at det ikke er fair over for lejerne? Er det, fordi ministeren så har ændret holdning?
Kommentar:  Tak for det. Mener ministeren, at det er ambitiøst, når regeringen i dens eget luftudspil skriver, at der er brug for yderligere indsatser for partikler og ammoniak frem mod 2030, hvis Danmark skal leve op til EU’s NEC-direktiv, der fastlægger lofter for, hvor meget de enkelte lande skal reducere luftforureningen?

Svar:  Igen det korte svar først: Ja, regeringen har fremlagt et ambitiøst klima- og luftudspil med en række initiativer, der er målrettet reduktion af partikler og af ammoniak. Eksempelvis har vi i finanslovsaftalen nu her afsat 46 million kroner til en målrettet indsats for at udskifte de ældste brændeovne gennem en ny national skrotningsordning. En effektiv måde at reducere partikeludledningen er nemlig at accelerere udskiftningen af ældre brændeovne, da de altså udleder op til fem gange så mange partikler som en ny brændeovn. Tilsvarende for ammoniak har vi med finanslovsaftalen afsat 160 million kroner til en indsats for reduktion af ammoniak. Landbruget gør i dag allerede meget for at begrænse ammoniakudledningen, og vi vil derfor nedsætte et udvalg, som skal undersøge mulighederne for at fremme udbredelsen af ammoniakreducerende teknologier yderligere. Her og nu vil vi etablere en EU-finansieret tilskudsordning for slagtesvinestalde, der skal være med til at udbrede ammoniak- og drivhusgasreducerende teknologier. Regeringen vil med afsæt i klima- og luftudspillet fremlægge en plan for, hvordan vi opfylder NEC-direktivet, i starten af 2019 med henblik på at sende planen til Europa-Kommissionen i april 2019.
Kommentar:  Er det noget, som regeringen problematiserer i forhold til den her organisation under det tyrkiske religionsministerium? Er det noget, man påtaler? Er det noget, man siger højt? Gør man opmærksom på, at man er betænkelig ved den udvikling, altså at de bruges på den her måde, også i forhold til moskébyggerier i Danmark?

Svar:  Altså, jeg tror rettelig, at det må være et spørgsmål, der skal rettes til udenrigsministeren. Jeg kan sige, at jeg ikke selv har haft møder med tyrkiske ministre eller repræsentanter. Jeg har i hvert fald ikke selv haft mulighed for at rejse problematikken, men jeg tror, at det må henhøre under udenrigsministeren.
Kommentar:  Ejerskab af tandlægeklinikker er reguleret i tandlægeoverenskomsten, som er indgået mellem Danske Regioner og Tandlægeforeningen. Af den overenskomst fremgår det, at tandlægepraksis kan drives både som et personselskab, et kapitalselskab og som en enkeltmandsvirksomhed, og alle tre virksomhedsformer kan betegnes som et tandlægeselskab. I forhold til ejerskab har parterne – og altså ikke os herinde politisk – besluttet, at over 50 procent af anpartskapitalen af et tandlægeselskab skal ejes af tandlæger. For mig som minister og for os som regering er det sådan set ikke afgørende, hvem der har ejerskabet. Det er afgørende, at der er en ordentlig kvalitet, en høj kvalitet, og at de ansatte, der er, også leverer tandlægeydelser af så høj kvalitet, at borgerne kan være trygge ved de tandlæger, som de besøger. Jeg har også indhentet et bidrag til besvarelsen fra uddannelses- og forskningsministeren, fordi der også bliver spurgt til det her med dimensioneringen, altså om vi får uddannet tandlæger nok. Da tandlægeuddannelsen ligger under uddannelses- og forskningsministerens ressort, har jeg spurgt, hvad der ligger til grund for det dimensioneringsniveau, som de har på nuværende tidspunkt. Og det er blevet fastlagt i 2015, at der uddannes 130 tandlæger årligt; Sundhedsstyrelsen anbefaler, at man uddanner cirka 130 tandlæger årligt – og der er i perioden 2013-2015 uddannet 128,7 tandlæger. Så i forholdet mellem det antal, vi uddanner, og det antal, vi har behov for, er der i hvert fald lige nu overensstemmelse, altså mellem prognoserne og det antal, der bliver uddannet. Men jeg vil sådan set gerne, foranlediget af det her, bede Sundhedsstyrelsen også drøfte den seneste tandplejeprognose med henblik på at afklare, om der kan være behov for at ændre på tallene.

Svar:  Mange tak. Noget af det, vi ser i dag, er, at der kommer nogle investeringsselskaber fra andre lande, der opkøber nogle af de tandlægepraksisser, der er, rundtomkring i landet, og det er noget, jeg kan være nervøs for – netop fordi de jo gør det for at få en fortjeneste. Det er jo en del af vores sundhedsvæsen, og vi giver offentlige tilskud til tandlægebehandling. Og der skal ikke være tvivl om, at Dansk Folkeparti gerne ser, at vi gør egenbetalingen mindre, men ikke hvis der er tale om et investeringsselskab, der kun er kommet for at skumme fløden. De har kun én ting, de kan ændre på; de kan sige til den tandlæge, der er der: Enten skal man tjene noget mere, eller også er det personaleomkostningerne, der skal nederst Det er de ting, de kan file på. Og ja – som ministeren også var inde på – skal de eje mere end 50 procent, men samtidig sidder der en bestyrelse, som kan afskedige den tandlæge, hvad dag det skal være, uden at vedkommende kan gøre noget. Så spørgsmålet er, hvor meget den enkelte tandlæge reelt bestemmer i den klinik. Det er det, som jeg er bange for, og det synes jeg da måske også en sundhedsminister skulle grave lidt i, altså for at finde ud af, hvilke forudsætninger vi har fremadrettet – hvis det er, at dele af vores sundhedsvæsen lige pludselig er ejet af kapitalfonde.
Kommentar:  Jeg kan også forsikre ministeren om, at den her proces vil vi rigtig gerne hjælpe til med, og der må endelig ikke herske tvivl om, at der nok skal være flertal i Folketinget for at gøre noget aktivt på det her område. Jeg spurgte heller ikke til, om det specifikt skulle være på en torsdag eller onsdag eller en fredag. Vi møder op, så snart vi bliver indkaldt til det her, for det er så vigtigt. Men kan tidspunktet præciseres yderligere? Altså, skal man regne med, at vi, inden Folketinget går på sommerferie, står med en færdig analyse, sådan at vi kan begynde at kigge nærmere på det og måske endda indlede forhandlinger om det?

Svar:  Nu kan jeg komme med en hel masse af det, folk vil kalde politikersnak, udenomssnak, eller jeg kan bare være ærlig og sige, at det tør jeg simpelt hen ikke sige noget konkret om. Men jeg vil jo rigtig gerne svare, hvis spørgeren vil stille et skriftligt spørgsmål. Så kan vi jo få det boret ud, så vi kan sige, hvad det er for nogle processer, der skal til, og så kan jeg svare på, om det er realistisk. Jeg har simpelt hen ikke helt fornemmelsen af, om det er realistisk. Det kommer også an på, hvad spørgeren mener med analyse. Altså, hvor langt henne er det i processen, når vi snakker analyse? Måske kunne vi have en interesse i at få en fælles afklaring af, hvad der menes med analyse. Er det vores egen analyse, eller er det analysen i forbindelse med et eventuelt modtagerland? Det tror jeg måske lige vi skulle afklare, for det kan være lidt svært for mig at sige noget præcist om det her.
Kommentar:  Kan ministeren oplyse, om de private dagtilbud – selvejende daginstitutioner, privatinstitutioner med videre – kan forvente, at der med økonomiaftalen sikres en øremærket bevilling til dækning af coronarelaterede merudgifter i forbindelse med genåbningen?

Svar:  Det er jo kommunerne, der finansierer de kommunale og private dagtilbud, og derfor har regeringen også besluttet, at de kommunale og private dagtilbud kompenseres for deres merudgifter under genåbningen i forbindelse med økonomiaftalen. Vi har sammenlagt stillet 2,6 milliard kroner til rådighed for kommunerne til håndtering af mer- og mindreudgifter relateret til covid-19, og som jeg var inde på i mit tidligere svar, er det både i forhold til kommunernes egne tilbud og også i forhold til private tilbud. Kommunerne har meldt ind, hvad de har haft af ekstraordinære udgifter, og vi har stillet pengene til rådighed, og nu er det op til kommunerne at sørge for, at de kommer ud til de relevante institutioner.
Kommentar:  Jamen så handler det jo blandt andet om det, vi har gjort herhjemme, i høj grad sammen med Dansk Folkeparti, nemlig at få strammet op i asylpolitikken. Det tror jeg er en del af det. Men vi må også bare anerkende, at når vi ser et meget stort indrejsetal til Europa, vil det selvfølgelig også presse os. Så en del af løsningen er jo, at man får dæmmet op for indrejsepresset, altså får styr på de europæiske grænser, og at man får tilbagesendt dem, der ikke har ret til at være her, for det er jo noget af det, der også er med til at smadre menneskesmuglernes mulighed for at drive forretning. For hvis man kan se, at det alligevel ikke hjælper, når man kommer til Europa, men at man bliver sendt tilbage igen, så er det jo en rigtig vigtig ting med henblik på netop at få ødelagt den forretning, som det er. Så det handler også om tilbagesendelser. Der kan vi selv gøre noget. Vi kan selvfølgelig gøre noget over for dem, der er kommet hertil, men det er faktisk noget, som burde blive opprioriteret på europæisk plan. Jeg kan også godt røbe, at det er noget af det, som vi ministre også taler om indbyrdes, når vi mødes i EU-regi.

Svar:  Det sidste, ministeren siger, interesserer mig utrolig meget, altså det her med hjemsendelse. I mine ører lyder det, som om man tilnærmer sig en form for en australsk model, og det er jeg selvfølgelig interesseret i at få ministerens bekræftelse på, altså at det er den vej, man ønsker at gå. Det er jo en model, der i hvert fald i Australien har givet nogle rigtig gode resultater. Jeg er bekymret for, at de her EU-løsninger er som at lede efter en enhjørning, altså som at tro på et eventyr, der ikke findes; man kan blive ved og ved med at lede, men der kommer stadig væk ikke nogen løsning, man kommer ikke rigtig tættere på. Sådan er det jo en gang imellem med de her løsninger, de føles utrolig langt væk. I første omgang vil jeg bare bede ministeren bekræfte, om det er den australske model, man afsøger.
Kommentar:  Jeg vil gerne udtrykke min store glæde over, at Venstre nu vil gå konstruktivt ind i det her arbejde ved at lave løsninger på området, selv om det ikke gik så godt ved de sidste forhandlinger. Vi lagde et konkret forslag frem om at starte på elektrificeringen, og venstre trak stikket ud. Men det er positivt, at Venstre møder op i morgen med det gode humør og vil være med til at finde løsninger. Så siger Venstres ordfører, at der ikke skal laves flere analyser. Men er det, der står i den første linje i det her beslutningsforslag, ikke nærmest, at det her udvalg skal nedsættes for at lave analyser og vurderinger? Altså, skulle vi ikke hellere handle på baggrund af den viden, vi har nu? Der er brug for elektrificering, og der er brug for et løft af den kollektive trafik. Lad os komme i gang.

Svar:  Venstre hæfter sig ved, at det her forslag handler om, at der bliver nedsat et udvalg med de relevante repræsentanter inden for jernbanesektoren, herunder også erhvervslivet, som skal betjene sig af banen, hvad enten det er deres medarbejdere, eller det er gods, der skal transporteres. Så det synes vi er rigtig fornuftigt. Det handler ikke om at iværksætte nye, store analyser, for det er jo en syltekrukke. Vi har en lang række gode analyser. Nu drejer det sig om at se på det i sammenhæng. Derfor synes vi faktisk, at det er et rigtig fornuftigt forslag at nedsætte sådan et udvalg, hvor der også er politisk repræsentation, således at vi politikere får en dybere indsigt i jernbaneforholdene og dermed bliver klar til at træffe nogle fornuftige beslutninger. Det ændrer ikke ved, at vi allerede efter nytår er nødt til at træffe en række konkrete beslutninger for at lave her og nu-forbedringer af jernbanen. Det forstår jeg at også Socialdemokraterne er med på. Så lad os holde op med det der taktiske spilfægteri om, hvem der er skyld i, at forhandlingerne brød sammen og så videre Venstre fastholder, at vi ikke forhandler ud fra, at man kannibaliserer i allerede indgåede brede forlig.
Kommentar:  I regeringsgrundlaget »Et Danmark, der står sammen« står der, at den nye regering vil arbejde for togforbindelser med væsentlig lavere rejsetid, og det er egentlig baggrunden for mit spørgsmål, for blandt andet den sidste aktion med hensyn til MR-tog mellem Esbjerg og Aarhus vil jo forlænge rejsetiden betragteligt. I dag er det også således, at hvis man vil direkte fra København til Aalborg, skal man i hvert fald påregne minimum 25-30 minutters ventetid på Aarhus Banegård, da der ligger et skift der. Vi har jo stort set ikke direkte tog til Aalborg mere. Jeg vil bare lige høre, om det her også er noget, vi skal skrive på i rækken af løftebrud, eller om man reelt har tænkt sig at arbejde for togforbindelser med væsentlig lavere rejsetid uanset materielsituationen – den kan vi jo ikke løse her, og det var jo sådan set også regeringen bekendt, da de udfærdigede deres regeringsgrundlag. Man kendte jo godt til situationen omkring IC4- og MR-tog og så videre

Svar:  I denne omgang var det i hvert fald ikke mig, der var polemisk – det var vist spørgeren. Men lad det nu ligge. Jeg vil bare igen sige, at jeg tror, vi har et fælles ønske om, at det her skal gøres bedre, og så er det vel også fair nok, at jeg påpeger, at det er rigtigt, at den beslutning for nogle betød dårligere forhold mellem Esbjerg og Aarhus på den direkte linje. Men jeg vil også påpege, at der faktisk blev foretaget en opgradering af Esbjerg-København, hvilket man havde eftersøgt i mange år, og som rent faktisk blev indfriet her, men også, at man har en mulighed for at tage IC3-tog til Fredericia med et kort skift for at komme videre til Aarhus. Men, som jeg også sagde indledningsvis, betyder det ikke andet, for samlet set er det en forringelse for passagerne, og det synes jeg ikke godt om. Jeg ville gerne have, at det var det modsatte, der skete, og jeg tror faktisk også på, at det kan lade sig gøre, at vi kan hjælpe hinanden med det i fællesskab. Men det, der er the breaking point her, den afgørende pointe, er DSB's materielsituation i forbindelse med IC4-togene.
Kommentar:  Både-og. Altså, det er klart, at de ting, der ligger lige for, og som vi  kan  gøre, gør vi selvfølgelig først, i øvrigt efter råd fra Klimarådet. Så det ville også være underligt, hvis vi ikke havde gjort det. Når det så er sagt, er noget af det, vi paradoksalt nok er blevet kritiseret en lille smule for, at vi har satset ret meget på ting, som skal hjælpe os i fremtiden. Altså, vi har brugt ret mange ressourcer på noget, som ikke giver reduktioner lige nu og her, men som kommer til at give os det på længere sigt, for eksempel ccs, hvor vi jo altså har afsat 16 milliard kroner – et kæmpe beløb – på trods af at det ikke giver særlig mange reduktioner her på den korte bane, for ikke at sige slet ikke nogen her på den korte bane. Men det kommer til at skulle give os rigtig meget på den lange bane. Så det er jo et eksempel på noget af det, der ikke er det nemme – det er noget af det, der virkelig skal udvikles, og hvor vi stadig væk mangler meget, både strategiarbejde, men også konkret implementering.

Svar:  Tak. Klimarådet mener jo, at den første tredjedel, som ministeren taler om, de første 7 million t,  kun kommer hjem, hvis vi er meget, meget optimistiske. Det er i høj grad et best case scenario, og det er derfor, de siger, at man ikke helt kan regne med det –  plus  at vi har taget de lavthængende frugter. Er det så ikke vigtigt, at vi nu kommer i gang med at lave nogle konkrete initiativer? Det kunne for eksempel være nogle klimaafgifter. Jeg henviser til, at flere af Socialdemokratiets ordførere ikke har villet støtte forslag om at lægge afgift på kød, benzin eller flyrejser, men har sendt CO 2 -afgiften i udvalg i samarbejde med støttepartierne, som jo også hænger i klimabremsen. Vi kunne godt gå i gang med arbejdet om at introducere en CO 2 -afgift på de her områder, mens embedsmændene arbejder – den slags kan jo trække ud, altså embedsmændenes arbejde. Hvad tænker ministeren om, at vi kommer i gang?