kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Jamen jeg spurgte jo ikke til, hvad man agtede at bruge de penge, man måtte få ind via de øgede afgifter, på. Jeg spurgte heller ikke til, om man var bekymret, og om man ville følge udviklingen tæt. Jeg spurgte konkret til, om man vil afvente den rapport, som Skatteministeriet har sat i værk, og som netop kunne belyse, hvilke varer der er mest følsomme over for stigninger i afgiften, og hvor meget der skal til. Altså, det er jo ikke ligegyldigt, om afgifterne bliver hævet, så det rammer vin og spiritus, eller så det rammer øl. Det er ikke ligegyldigt, om det bliver på fedtafgiften, eller det bliver på slik- og chokoladeafgiften og så videre Det har forskellig indvirkning på grænsehandelen, og når man nu fra ministeriets side iværksætter et større udredningsarbejde netop for at se, hvilke effekter forskellige afgiftsmodeller vil have, kunne der da være en idé i at sige: Jamen lad os nu se den rapport, sådan at vi kan gå ind og skræddersy vores afgiftsstigninger, så vi opnår det, vi vil – altså som regeringen vil – nemlig at få nogle flere penge i kassen og forbedre folkesundheden, og vi ikke bare sender pengene afsted til tyske grænsehandelsbutikker og ikke får nogen effekt på folkesundheden.

Svar:  Tidshorisonten for, hvornår regeringen vil fremlægge, hvilke skatter og afgifter der skal stige for at finansiere et øget offentligt forbrug, er i forbindelse med finanslovforslaget for 2012, og dermed mere end antydes det – og jeg synes faktisk også, at spørgerens spørgsmål besvares – at med hensyn til løbende nye oplysninger, både hvad angår for eksempel grænsehandelsproblematikken, det være sig rapporter eller andet, og for den sags skyld ny viden vedrørende sundhedseffekter af afgifter, vil regeringen altid holde sig ajour og overveje optimeringer i relation til nye oplysninger eller udviklinger.
Kommentar:  Altså, spørgerens spørgsmål her har jo gjort, at jeg også har gjort mig nogle overvejelser, og jeg tænker: Er der nogle samspilsproblemer her, som gør, at det bedre kan betale sig at renovere, fordi man får nogle støttebeløb fra Landsbyggefonden, fordi de kan betale en del af prisen for at renovere, og man så selv skal betale den resterende del af prisen, men det for organisationen bliver til en mindre regning, selv om den samlede regning, fordi Landsbyggefonden betaler noget, i virkeligheden er større? Det synes jeg da er et godt spørgsmål, altså om det sker derude, og det synes jeg vi skal have undersøgt.

Svar:  Så det, jeg kan forstå på ministeren, er, at ministeren er meget interesseret i, at der er nogle kommuner, der kommer med nogle eksempler, og nogle boligselskaber, der fortæller om nogle eksempler, hvor de siger, at her kunne det faktisk meget bedre svare sig for dem at lave nybyggeri i forhold til renovering. Og har ministeren så planer om at rette henvendelse til KL og bede KL's medlemmer om at melde ind, hvis der er de her muligheder?
Kommentar:  Tak for besvarelsen af spørgsmålet. Jeg er jo glad for at høre, at der ikke er tvivl om, at regeringen  vil  en grøn omstilling. Det har der ellers været udtrykt tvivl nok om på det seneste, blandt andet på baggrund af Klimarådets rapport og så videre Men hvad er det, ministeren siger her? Har han en frustration over, at man kan lave kystnære møller, og at de skal ud på havet. Er så bare det, at der er én person, der siger, at man er meget ked af at se på nogle møller fra strandkanten, nok til, at ministeren vil sige, at så dropper vi det, fordi han er bange for, at den folkelige modstand imod nogle få kystnære møller kan få hele læsset til at tippe? Derfor er det jo meget vigtigt at sige, hvad det præcis er, ministeren vil lægge vægt på. Ministeren har sikkert, ligesom jeg selv har, fulgt, at der har været en række møder i Frederikshavn, hvor borgerne har haft mulighed for at komme med indsigelse. Der er en frist, indtil man kan komme med de her bemærkninger, og kommunen har så sagt, at de vil behandle det på deres decembermøde, og så kommer de indsigelser til ministerens kendskab. Det er jo sådan, proceduren er. Men det er jo ikke nok at sige, at man støtter den grønne omstilling. Det, som jeg er interesseret i, og som jeg spørger helt konkret til, er de møller, som man påtænker heroppe, for det har ministeren behændigt undgået, selv om han har skrevet flere læserbreve om det. Så præcis: Støtter ministeren de møller, der er foreslået? Det er jo en gammel sag, hvor man kører videre på en gammel tilladelse og så videre Så det er helt vigtigt at få det at vide. For er det ikke korrekt, at det er sådan, at det er ministeren, der i den sidste ende skal sige ja eller nej til, om det projekt kan lade sig gøre? Det er ikke et folketingsflertal, det er ikke Energiudvalget, det er ikke Frederikshavn Kommune. Er det ikke ministeren i den sidste ende? Det er derfor, jeg synes, det er relevant, at jeg spørger her og forsøger at få et svar ud af ministeren på, om han er så interesseret i de møller, at han vil sørge for, at de kommer op, eller om han allerede har besluttet sig for, at bare der kommer en enkelt klage, så bliver det ikke til noget. Hvad er ministerens holdning?

Svar:  Det kan jeg svare meget kort på: Jeg støtter projektet, hvis det er, at kommunen ikke gør indsigelser. Det er kommunen, der har muligheden for at gøre indsigelse. Det er også korrekt, hvad spørgeren siger, om, at hvis kommunen gør indsigelse, skal det forelægges Folketingets Energi-, Forsynings- og Klimaudvalg, og efter at det så har været derovre og de har vurderet projektet, er det i sidste ende ministeren, som skal træffe endelig beslutning, hvis og såfremt der ligger en kommunal indsigelse. For mig er det helt afgørende, at der er opbakning til den grønne omstilling, og det er også helt afgørende, at kommunerne er opmærksomme på, at de har en indsigelsesret for nuværende op til 8 km, og jeg kan kun opfordre kommunerne til, at man behandler det her seriøst og gør sig sine overvejelser om de her projekter. Og viser det sig, at der er kommunal opbakning bag projektet og kommunen ikke bruger indsigelsesretten, så vil projektet blive godkendt.
Kommentar:  Men tingene ændrer sig over tid. Vi får jo fokus på andre ting. Vi ved for eksempel i dag, at vi har et overforbrug af miljøressourcer. Der er flere og flere økonomer, der siger, at det bliver vi nødt til at tage hensyn til. Ergo bliver vi også nødt til at lægge det ind i regnemodellerne. Jeg synes sådan set, at det her forslag lægger op til, at vi lige præcis skal se på, hvordan vi kan nedsætte et udvalg, som er bredt sammensat af faglige eksperter og så videre, så vi kan få en grundig revision af regnemodellerne. Derfor har jeg sådan set svært ved at forstå, at ordføreren ikke vil være med til det.

Svar:  Det lyder jo rigtig godt, når fru Josephine Fock siger det. Hun siger et bredt udsnit af økonomer. Men man kan finde økonomer, der mener mange, mange forskellige ting. Men det er ikke udtryk for, at de er mainstreamøkonomer. Man kan finde økonomer, der har de sjoveste, mest kuriøse synspunkter, som afviger rigtig, rigtig meget fra den forskning, som ellers bliver lavet. Det er godt, der er debat om det. Det er godt, der ikke er konsensus om de her ting. Det er godt, der er den debat. Den vil ingen lukke ned for. Men at vi skulle sidde og udpege folk til at sidde og kigge på de her ting, som så skulle komme med anbefalinger til, hvordan man skal regne i Finansministeriet, er at politisere økonomi. Det synes jeg vi skal holde os for gode til.
Kommentar:  Fra Udvalget til Valgs Prøvelse har jeg modtaget indstilling om, at 2. stedfortræder for Socialdemokratiet i Sydjyllands Storkreds, Anne Sina, godkendes som midlertidigt medlem af Folketinget fra og med den 9. februar 2016, i anledningen af Jesper Petersens orlov, da 1. stedfortræder, Troels Ravn, allerede er indtrådt som ordinært medlem af Folketinget. Er der nogen, der ønsker ordet? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om udvalgets indstilling, og der kan stemmes. Afstemningen er sluttet. For stemte 105 (S, DF, V, EL, LA, ALT, RV, SF og KF), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. [Ved en fejl er der registreret stemme afgivet af Ole Hækkerup (S). Afstemningen er retteligt foretaget af Kaare Dybvad (S).] Udvalgets indstilling er enstemmigt vedtaget med 105 stemmer.
Kommentar:  P 2 er en rigtig, rigtig god kanal, og i Venstre er vi også meget optaget af at sikre den klassiske musik fremover. Derfor fremgår det også meget klart både af medieaftalen og de forhandlinger, vi skal have med Danmarks Radio, at den klassiske musik på ingen måde kan køres ud på et sidespor. Den klassiske musik skal fortsat have en samlet programflade og skal fortsat spille en stor rolle. Når vi står i den her diskussion og herre Mogens Jensen siger, at P 2 lukker, er det jo ikke korrekt. Vi står i den her situation, fordi den tidligere SR-regering lavede en 8-årig kontrakt på det, vi kalder FM 4, der, hvor P 2 sendes i dag. Den 8-årige kontrakt er udløbet, og derfor skal vi have et nyt udbud. Vi lægger så op til, at den kanal, der skal være på det nye udbud, bliver en højkvalitetskanal, som har et stærkt public service-indhold, og for at kvalificere det indhold, kanalen skulle have, nedsatte vi før sommerferien et radioudvalg, som bestod af kompetente personer inden for radioområdet i Danmark, som kunne være med til at sikre, at det ikke bare var noget, der sådan blev taget ud af den blå luft, men at vi sikrede, at arbejdet, som lå til grund for kanalen, var gennemarbejdet. Nogle af de ord, der blev knyttet på det, var journalistisk og formidlingsmæssig kvalitet, nyskabelser med hensyn til fortælleformer for radiogenren, lyttertilfredshed, nyskabelser med hensyn til produktionssamarbejder. Så jeg er helt sikker på, at danskerne får en rigtig spændende kanal.

Svar:  Nu vælger regeringen og Dansk Folkeparti i hvert fald at bruge 800 million kroner på en radiokanal, som der ikke er nogen som helst der har bedt om. Nu er der også grund til at sige, at efter 8 år skulle der tages stilling til, hvad der så skulle ske med kanalen. Kan Venstres medieordfører ikke bekræfte, at man også kunne træffe den politiske beslutning, at man bare fortsætter med at have P 2, at Danmarks Radio fortsætter med at have kanalen? Under forhandlingen fremgik det jo, at det skulle være et alternativ til P 1, der skulle etableres her, og det, man i realiteten får, når vi nu ser på det indhold, der ligger, med op til 43 procent musik, er jo, at det bliver et alternativ til P 3 og P 4 og i øvrigt også til alle de kommercielle radiokanaler rundtomkring i landet. Mener Venstres ordfører, at det skulle bibringe noget nyt til mediebilledet, og hvorfor er man gået væk fra tanken om, at det skulle være et alternativ til P 1?
Kommentar:  Dansk Folkeparti ønsker jo heller ikke en lukket grænse, men vi mener, at kvoten for muslimsk indvandring er fuldstændig opbrugt. Der er ikke plads til flere, fordi antallet netop betyder noget, og fordi det er så vanskeligt at integrere muslimer i Danmark. Derfor er vi nødt til at se i øjnene, at hvis vi skal have nogen form for arbejdskraftindvandring, så skal den komme fra områder, hvor der er en kultur, som er tættere på den danske. Og vi skal sørge for, at vi får sendt flygtninge tilbage, sådan at der ikke kommer et større antal med muslimsk baggrund i Danmark.

Svar:  Nu har vi forholdsvis lave asyltal for tiden. Jeg har lige i dag fået asyltallet for sidste uge, og det går i den rigtige retning; det er virkelig positivt. Til næste år forventer vi at skulle fordele 600 flygtninge ud til danske kommuner plus eventuelt kvoteflygtninge. Nu bliver de fordelt lidt skævt ud på landets kommuner, men hvis man nu tager en gennemsnitskommune som Holstebro, Gladsaxe eller Næstved, så vil det svare til, at de skulle have cirka 1 procent af dem, altså seks personer. Hvis de kommuner kun får nogle i den størrelsesorden i en årrække, tror jeg på, at de vil kunne lykkes med ikke alene at integrere de nyankomne, men også få høvlet af på integrationsgælden i forhold til dem, der allerede er kommet hertil. Og det kan det danske samfund godt holde til.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Der er ingen, der beder om ordet, og så går vi til afstemning, hvor vi stemmer om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Er der problemer? Der er et forslag, som formanden ikke måtte se, men det har vi opdaget. (Munterhed).

Svar:  Forhandlingen drejer sig i første omgang om det stillede ændringsforslag. Her er der ingen, der beder om ordet. Så er forhandlingen om ændringsforslaget sluttet, og vi går til afstemning.
Kommentar:  Selskabsskat udgør jo, som spørgeren også ved, en væsentlig del af det danske beskatningssystem og bidrager altså også væsentligt til finansieringen af velfærdssamfundet og den offentlige service og selvfølgelig også de offentlige investeringer, som vi også kort berørte før. I 2018 udgjorde indtægterne fra selskabsskatten cirka 61 milliard kroner Det svarer til cirka 6 procent af de samlede indtægter fra skatter og afgifter. Selskabsskatten betales jo i første omgang af de selskaber, der har skabt profit og dermed også overskud i Danmark. Det sikrer jo så altså blandt andet også, at værdi skabt i Danmark beskattes her i landet, selv om virksomhederne skulle være helt eller delvist ejet fra udlandet. Samtidig sikrer selskabsskatten også virksomheder, hvis indtjening blandt andet bygger på vores infrastruktur; og en velfungerende og veluddannet arbejdsstyrke bidrager selvfølgelig også til finansieringen af vores velfærdssamfund med selskabsbeskatning. Endelig er selskabsskatten jo også en beskatning af de ekstraordinære afkast, som nogle virksomheder opnår ved at udnytte den fælles samfundsressource, om man vil, som vi alle sammen er med til at bidrage til, for eksempel i form af kulbrinteindvinding i Nordsøen og fiskeri i danske farvande. Så alt i alt synes jeg, at den måde, som selskabsbeskatningen er indrettet på, er både fair og rimelig.

Svar:  Det var et glimrende svar, bare ikke på det spørgsmål, jeg stillede. Spørgsmålet lød, om ministeren er enig i, at selskabsskatten belaster helt almindelige lønmodtagere. Når jeg stiller det spørgsmål, er det, fordi skatteministerens egne embedsmænd skriver, at det, når man sænker selskabsskatten, så vil øge investeringsniveauet og produktiviteten i private virksomheder, og at det på sigt vil afspejle sig i højere lønninger til private. Det vil også afspejle sig i højere lønninger i det offentlige og for den sags skyld også hos overførselsmodtagere. Det betyder, at uligheden, selv hvis man fjernede selskabsskatten fuldstændig – det ønsker vi ikke i Liberal Alliance, men selv hvis man hypotetisk set gjorde det – ville ændre sig med nul, og at Ginikoefficienten ikke ville rykke sig med så meget som en decimal. Så der er en mulighed for, at man i regeringen fører en arbejderpolitik, hvor man sænker selskabsskatten en smule, hvilket får lønningerne til at stige, uden at uligheden stiger, og der siger skatteministerens egne embedsmænd jo, at en høj selskabsskat er noget, som direkte belaster, og som betales af lønmodtagerne og af resten af samfundet, så at sige. Det er jo så svaret på spørgsmålet, og jeg tænker, at det måske også var en af grundene til, at skatteministeren, da han sidst sad i regering, jo selv var med til at sænke selskabsskatten. For 7 år siden var det en sund socialdemokratisk arbejderpolitik at sænke selskabsskatten, så det kom lønmodtagerne til gavn. Hvad er det, der har ændret sig i de sidste 7 år, siden det ikke længere er sund socialdemokratisk arbejderpolitik?
Kommentar:  Som jeg allerede har tilkendegivet, har jeg inviteret Femern A/S til et møde, hvor jeg også har tænkt mig at drøfte med dem, om de har brug for yderligere værktøjer. Og jeg kan konstatere, at en enig forligskreds udtaler, at forligskredsen understreger, at anlægsarbejdet med Femern Bælt-tunnellen skal udføres inden for lovgivningens rammer. Femern Bælt er et vigtigt projekt, som vil give tusindvis af arbejdspladser på Lolland og andre steder i anlægsfasen. Arbejdet skal udføres på danske løn- og arbejdsvilkår, og der er klare aftaler. Og forligskredsen ser frem til at få en orientering fra ministeren, i forhold til hvorvidt der er behov for yderligere værktøjer til at sikre, at der ikke opstår tvivl om, at det sker.

Svar:  Egentlig spurgte jeg, om ministeren syntes, det var rettidig omhu, når man vidste, at det muligvis var ulovligt, så ikke at have handlet længe før, også når herre Henrik Dam Kristensen har sagt det, som han har sagt, da projektet startede. Det er da ikke god ledelse efter min mening. Vi er lige i starten af det, og vi har de to første sager. Der har lige været en sag om arbejdstid og nu en sag om de her søfolk. Jeg er nødt til at spørge ministeren: Hvad har han tænkt sig at gøre for, at det her ikke skal blive en lige så stor skandale som Storstrømsbroen har været de sidste 2 år?
Kommentar:  Jeg synes jo stadig væk ikke, jeg får et helt klart svar på det, jeg spørger om. Jeg tænker, at der selvfølgelig er rigtig mange problemstillinger i det her, og jeg er ikke i tvivl om, at rapporten, når den kommer, vil beskrive alle de problemstillinger, der er brug for at tage hånd om, både i forhold til sikkerheden og i forhold til privatlivet og så videre og så videre Men netop derfor vil jeg jo mene, at der er brug for at lave en national strategi. Et oplagt emne, som jeg også nævnte, vil jo være i forhold til at bruge det som beredskab eller lade beredskabet bruge det, det kan være politiet, det kan være brandvæsenet, det kan være andre områder. (Tredje næstformand  (Lone Loklindt): Ja tak!) Og man kan sige: Hvornår kommer den?

Svar:  Det er klart, at jeg lige vil afvente den sidste godkendelse, før jeg kan kommentere på indholdet i rapporten. Men rapporten kommer med anbefalinger til en samlet reguleringsramme for civile droner. Det er det, som ligger i oplægget til arbejdsgruppen. Det er altså en samlet reguleringsramme, hvor man skal se på nogle af de aspekter, som jeg før skitserede her, og formentlig også flere. Så kan man jo se på behovet for tiltag. Efter rapporten er kommet, sender vi den altså i høring, og dernæst kommer der den politiske drøftelse. Det ser jeg frem til. Jeg kan jo ikke lige udtale mig i forhold til beredskab, men hvis der er muligheder der, er jeg sikker på, at det så også vil blive belyst i den sammenhæng.
Kommentar:  Forsvarsministeren ønsker sig flere værnepligtige, men udenrigsministeren siger til Ritzau, at der ikke er brug for flere værnepligtige. Så udenrigsministeren må vel stå på mål for, hvad det er, udenrigsministeren mener. Det er sådan set bare det, jeg spørger om, altså hvad udenrigsministeren mener i forhold til, om der skal være færre eller flere værnepligtige. For der er jo en uenighed mellem Venstre og Liberal Alliance i regeringen.

Svar:  Der foregår en intern dialog, og der skal foregå en intern dialog i regeringen på baggrund af det, som der står i regeringsgrundlaget. Det er bare det. Det blev bare til en pressehistorie om, at regeringens linje nu var lagt fast, og så konstaterede jeg bare, at nej, der er ikke en fast regeringslinje om, at der skal komme flere værnepligtige. Der er en fast linje i regeringen om, at vi skal have et substantielt løft af Forsvaret, og det er vi enige om, det står vi skulder ved skulder om, og det tror jeg også min gode konservative kollega, der sidder her ved siden af mig, kan konstatere. Det, som alle, inklusive spørgeren, så med tilbageholdt åndedræt skal vente på, er, hvad det så konkret kommer til at betyde i det udspil, som kommer fra regeringens side. Jeg glæder mig også til, at vi får den drøftelse, når vi når dertil.
Kommentar:  Jeg synes, det er fuldstændig rigtigt, som spørgeren siger, at de beslutninger, der bliver taget i EU, kommer til at påvirke Danmark. Det, man skal gøre sig klart, er, at uanset om Danmark er med i det her eller ej kommer beslutningerne til at påvirke Danmark. Man skal hvert fald ikke forsøge at bilde danskerne ind, at det forholder sig anderledes. Det vil være sådan, at hvis de har en høj disciplin for den fremtidige finanspolitik i de øvrige europæisk lande, så bliver vi også nødt til at tage bestik af situationen i Danmark, uanset om Danmark er en del af det eller ej. Det synes jeg er det første at få sagt. Så det er rigtigt, at det her påvirker Danmark. Det bliver vi nødt til at forholde os til, og det gælder, uanset om vi er med eller ej. Så må jeg som det andet sige: Det kan være, at jeg bare tror mere på grundloven end herre Peter Skaarup, for jeg tror på grundloven, jeg tror på det repræsentative demokrati, og det er også derfor, at jeg synes, at det er helt naturligt, at vi selvfølgelig, hvis der i fremtiden bliver tale om traktatændringer, må følge den procedure, vi nu engang har i Danmark, nemlig at vi lader vores fremmeste jurister vurdere, om der er tale om, at der afgives suverænitet efter grundloven, og hvis det er tilfældet, skal der være en folkeafstemning. Det står i grundloven, og den følger vi selvfølgelig og har stor, stor respekt for.

Svar:  Jeg har også stor respekt for grundloven, og vi skal helt sikkert følge grundloven, også når det gælder folkeafstemninger. Men ud over grundloven er der jo mulighed for – det står i øvrigt også i grundloven – at udskrive vejledende folkeafstemninger om forskellige spørgsmål. Det var jo det, som den tidligere statsminister Poul Schlüter gjorde i sin tid, fordi han vurderede, at det var noget, der havde meget stor betydning og meget store konsekvenser for danskerne, uanset om der strengt juridisk blev afgivet suverænitet eller ej. Det er vel lige præcis den situation, vi har nu. Vi har England, som er dybt skeptisk over for det, som eurolandene har fundet på. Vi har Sverige, som i dag har meldt ud, at de er dybt skeptiske over for det, som eurolandene har fundet på. Og hvorfor er de det? Det er jo, fordi det er forholdsvis rige lande ligesom Danmark, der kan formodes at komme til at betale en meget stor regning for de sydeuropæiske landes manglende styr på økonomien. Var det ikke rimeligt, at vi garanterede danskerne – uanset det her juridiske fiksfakseri – at det bliver de også spurgt om?
Kommentar:  Det sidste, ministeren siger, interesserer mig utrolig meget, altså det her med hjemsendelse. I mine ører lyder det, som om man tilnærmer sig en form for en australsk model, og det er jeg selvfølgelig interesseret i at få ministerens bekræftelse på, altså at det er den vej, man ønsker at gå. Det er jo en model, der i hvert fald i Australien har givet nogle rigtig gode resultater. Jeg er bekymret for, at de her EU-løsninger er som at lede efter en enhjørning, altså som at tro på et eventyr, der ikke findes; man kan blive ved og ved med at lede, men der kommer stadig væk ikke nogen løsning, man kommer ikke rigtig tættere på. Sådan er det jo en gang imellem med de her løsninger, de føles utrolig langt væk. I første omgang vil jeg bare bede ministeren bekræfte, om det er den australske model, man afsøger.

Svar:  Nej, jeg vil sige, at de migranter, der kommer til Europa, som ikke har ret til at opholde sig i Europa, og som aldrig nogen sinde vil få ret til at opholde sig her, er nogle af dem, som man meget hurtigt skal få taget fat på og få sendt hjem igen. Vi er heller ikke gode nok til det i Danmark i alle tilfælde, så det er også noget af det, vi selv skal have kigget på, altså hvordan vi gør mere. Vi har blandt andet også oprettet et udrejsecenter. Det kan synes at være i det små, men det er det sådan set ikke. Men det er jo for at holde styr på, hvem det er, der rent faktisk skal sendes ud af landet igen. Jeg holder jo forhandlingsmøder, vil jeg kalde det, med ministre fra andre lande, for eksempel har jeg lige haft et møde med den iranske minister, netop for at sige til dem, at de er forpligtede til også at tage imod egne statsborgere, når deres statsborgere ikke har ret til at være her. Nu brugte spørgeren enhjørningen som billede, og så kan jeg sige, at det på en eller anden måde er et mangehovedet uhyre, man skal have fat i her, for der er ikke bare en lillebitte snuptagsløsning.