kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Tak. Jeg synes, det er interessant, at ordføreren åbner op for at hæve strafferammen for simpel vold. Det kunne være en interessant diskussion. Men det grundlæggende her er jo, at der er mange danskere, der føler sig utrygge. Nu kan vi jo så konstatere, at fru Zenia Stampe og jeg begge to tager S-tog, men forskellige linjer, og jeg har i hvert fald også oplevet store grupper af unge kriminelle romaer, som for eksempel går igennem toget og tigger på en meget anmassende måde – op og ned igennem S-toget. Og det synes jeg ikke er i orden. Og hvis vi så kan løse problemet med, at de tigger, og måske også motivere dem til at tage hjem, fordi de i en periode på 14 dage ikke kan drive erhverv på forskellig vis, jamen så synes jeg da, at 14 dages fængsel er en ganske udmærket straf, som i høj grad er proportionel. Jeg har svært ved at forstå, hvorfor ordføreren ikke kan se det.

Svar:  Det her lovforslag handler om tiggeri, isoleret set om det at tigge. Det handler ikke om chikanøs adfærd eller om at chikanere mennesker eller udøve vold eller foretage afpresning eller andre ting. Det skal man selvfølgelig ikke gøre, og det findes der lovgivning der kan håndtere. Det her lovforslag går ud på at hæve strafferammen for at tigge, og det er et lovforslag, som vil ramme alle tiggere. Jeg kan forstå, at nogle ordførere prøver at få det til at se ud, som om det skulle ramme nogle bestemte etniske grupper eller nogle bestemte mennesker med et bestemt pas, men det kommer det jo ikke til. Det kommer til at ramme folk, der sidder helt uskyldigt og tigger foran en togstation. De vil nu skulle 14 dage i fængsel for at sidde med hatten fremme og bede om 5 kroner
Kommentar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For lovforslaget stemte: 105 (V, S, DF, SF, KF, RV, EL, LA, Christian H. Hansen (UFG) og Pia Christmas-Møller (UFG)), imod stemte: 0, hverken for eller imod stemte: 0. Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Der er ingen, der beder om ordet, så går vi til afstemning.
Kommentar:  Jeg vil ønske herre Peter Skaarup og held og lykke med at forklare herre og fru Danmark, hvad der mere præcist ligger i Dansk Folkepartis holdninger til EU. Jeg tror i hvert fald ikke, at der i dansk erhvervsliv kan være nogen særlig stor betryggelse ved det, der lige er blevet redegjort for, nemlig at vi ikke for øjeblikket skal træde ud af fællesskabet. Så er der jo også det her med, når politikere gerne vil noget på lang sigt, hvor det ikke har nogen sådan forpligtende karakter, men hvor det på kort sigt har lige det stik modsatte. Det er der altid et eller andet betænkeligt ved. Og hvis man har den holdning, at landbrugsstøtten i EU er for høj og skal ned, bliver man selvfølgelig nødt til klart at kæmpe for det, både på kort og på lang sigt. Og det ville da være bedst, hvis det var noget, som vi var helt enige om fra dansk side og også fra Dansk Folkepartis side. Så er det sådan, i forhold til hvad Danmark ønsker, og hvad vi har fået mandat til at gå efter i de forhandlinger, at det ikke kun er en dansk rabat. Det er også i samarbejde med en lang række andre lande, at vi får et stramt budget, markant under det, der er foreslået af Kommissionen, og at vi bruger pengene klogere.

Svar:  Vi er jo fuldstændig enige om, at det gælder om at få et stramt budget, og at det gælder om, at den disciplin, vi har haft i Danmark igennem årene, den situation, der gør, at vi er attraktive at investere i, at det er attraktivt at placere penge i danske statsobligationer, som det er i øjeblikket, skal vi bevare. Men det betyder jo ikke, at vi ikke skal kæmpe på alle fronter for, at vi bliver stillet bedst muligt. Man kan have de bedste forudsætninger om, at landbrugsstøtten skal drosles ned på sigt, det er da helt fornuftigt, men jeg vil dog sige til finansministeren, at vi jo ikke kan lukke øjnene for, at hvis de justeringer, som ligger på bordet lige nu, fra vores alle sammens præsident, Van Rompuy, bliver til noget, så går det hårdt ud over lige præcis de danske landmænd, og det er jo også noget, landbruget har været fremme med i flere sammenhænge. Det går samtidig ud over det regnestykke, vi har i forhold til EU. Så vil finansministeren ikke tænke lidt på, at vi altså har nogle landmænd, der i forvejen har det hårdt, og en betalingsbalance i forhold til EU, der heller ikke ser for god ud?
Kommentar:  Der var ikke noget, jeg hellere ville, end at bringe loven i overensstemmelse med det. Men ordføreren ved jo lige så godt som mig, at det koster rigtig, rigtig mange penge, i og med at det er en opgave, som vil blive pålagt samtlige kommuner. Og så kan det godt være, at der er nogle, som før landsretsdommen selv har taget den opgave på sig, også selv om der ikke har været hjemmel til det. Men det vil betyde, at vi skal kompensere kommunerne, for det er sådan dut-princippet er skruet sammen. Jeg kan i hvert fald bare ikke se, at vi kan tilvejebringe så stor en økonomisk ramme. Men det er jo lige præcis også derfor, at vi kigger ned i de alternative modeller. For det er noget af det, der er vigtigt for mig som politiker. Altså, jeg er konservativ, og familiepolitikken er rigtig, rigtig vigtig. Og når jeg hører de beretninger om familier, som bliver nødt til at sige farvel til et familiemedlem, som skal placeres på en institution, fordi man ikke har hjemmel til overvågning, så skærer det da langt ind i hjertet. Og det er vi sådan set enige om.

Svar:  Men det koster jo i forvejen. Institutionspladsen koster. Den er dyrere, end hvis man havde videreført overvågningen. Og så er det rigtigt, at mange forældre har løst opgaven på en anden måde, og det er selvfølgelig ikke regnet ind i regnestykket. Men summa summarum løber beløbet måske op i 25 million kroner Altså, skulle vi ikke være i stand til at kunne finde det lille beløb, der skal til, for at løse det her problem, som vi er så enige om skal løses? Og forestiller ministeren sig så helt konkret, at det er med, i det mindste i forhold til finanslovsforhandlingerne?
Kommentar:  Jeg må da i hvert fald først og fremmest konstatere, at der faktisk bliver solgt stadigt flere elbiler i Danmark, så det kan vi jo i fællesskab glæde os over. Jeg glæder mig også over, at Venstre er så optaget af en løsning, som man er. For min antagelse er selvfølgelig, at vi gerne skulle finde løsninger på det her område, som rækker langt ud i fremtiden. Det synes jeg altid gøres bedst, hvis det er noget, man foretager sig i form af brede politiske aftaler.

Svar:  Men altså, det er en bekræftelse af, at der ligger en ubetalt regning; der ligger efterhånden en række. Det kan være, at ministeren er i gang med at skrue regningen lidt ned – ambitionsniveauet er i hvert fald noget anderledes end det, vi tidligere har hørt om fuld afgiftsfritagelse. Ministeren siger, det kan være forskellige modeller, og det er sådan set en ret interessant melding. Men uanset hvilken model man vælger, ligger der en regning, der skal samles op. Jeg er selvfølgelig spændt på, om det er noget, regeringen har tænkt sig at præsentere, før vi kommer frem til et folketingsvalg. Det ville jo være belejligt for regeringen at lægge den her i bunken sammen med andre regninger. Men nu står det da i hvert fald lysende klart, at der ligger en regning, der er et finansieringsbehov, og foreløbig har regeringen så ikke nogen løsninger på, hvordan man finder pengene.
Kommentar:  For os Socialdemokrater er det helt centralt, at Danmark spiller en positiv og stærk rolle i verdenssamfundet. Vi er et rigt land, og derfor bør vi også tage et ansvar, når det kommer til at tackle udfordringerne i nogle af verdens brændpunkter. Det drejer sig blandt andet om at tage hånd om nogle af de mange flygtninge, der har behov for beskyttelse. Derfor er det rigtig godt, at Danmark tager imod 1.500 kvoteflygtninge inden for en 3-årig periode. Når det er sagt, er det naturligvis vigtigt at sikre en balance i Danmark, så de flygtninge, der kommer til landet, også bliver velintegreret. Det er sund fornuft at sikre, at de begrænsede kvoteflygtningepladser også benyttes bedst muligt. Med det her lovforslag gennemfører regeringen endnu en del af regeringsgrundlaget og ændrer i kriterierne for udvælgelse af kvoteflygtninge. Med lovforslaget erstatter vi således integrationspotentialekriteriet, så den enkelte flygtnings behov kommer mere i centrum. På den måde sikrer vi, at udvælgelseskriterierne bidrager til at skabe en varig forbedring af flygtningenes livssituation. Vi skal fokusere på vores styrker, og ved at vurdere, hvad det enkelte lokalsamfund og Danmark generelt særlig kan tilbyde og sammenholde det med den enkelte flygtnings behov, kan vi faktisk godt sikre et godt match til gavn for verdens flygtninge og også til gavn for Danmark. Når vi for eksempel ved, at Danmark har gode forhold for eksempelvis homoseksuelle eller store børnefamilier, er det netop de her kriterier, som er et meningsfuldt udgangspunkt for at udvælge kvoteflygtninge. Når kriterierne bygger på, hvad Danmark kan tilbyde, vil ansøgerne samtidig får et realistisk billede af, hvad jobmulighederne er, hvordan den danske kultur er, og hvilke sprog der tales. Det giver det bedst mulige afsæt for integration af flygtninge i Danmark, og det giver det bedst mulige afsæt for en varig løsning for den enkelte flygtning. Vi skal så heller ikke glemme, at lovforslaget ikke ændrer på Danmarks nuværende kvote for, hvor mange flygtninge vi modtager. Det står fast. Ligesom vi har gjort i mange år, modtager vi stadig væk 1.500 kvoteflygtninge over en 3-årig periode; hverken flere eller færre kvoteflygtninge kommer til Danmark som følge af det her lovforslag, men de udvælges på en mere human og fornuftig måde. Det synes Socialdemokraterne er ansvarligt og medmenneskeligt, og det gør, at vi også lever op til det ansvar, som Danmark har i verden. Socialdemokraterne kan derfor støtte forslaget.

Svar:  Nu taler Socialdemokraternes ordfører om, at integrationspotentialet er vigtigt, og at man jo ikke nødvendigvis går ind for fuldstændig at afskaffe hele udvælgelseskriteriet. Så jeg bliver jo en kende forvirret, når jeg tænker på, hvad der tidligere har været sagt i valgkampen, og hvad der egentlig også reelt fremgår af regeringsgrundlaget. For man har jo været tordnende imod, at vi overhovedet havde nogen udvælgelseskriterier. Så hvordan kan man egentlig som socialdemokrat være tilfreds med lovforslaget, som det ser ud i dag, hvor man jo sådan set stadig væk taler om, at man trods alt kigger på nogle kriterier?
Kommentar:  Jeg hører ministeren sige, at man bakker op om kampen mod klimaforandringerne, men jeg kan ikke få Danmarks klimaminister til at tage afstand fra en kommentar. Så man skal have lov til at sige, at klimaforandringerne har positive konsekvenser, og at det er godt, at færre mennesker dør af kulde som konsekvens af klimaforandringerne. Det kan jeg ikke få Danmarks klimaminister til at tage afstand fra som noget ubegrundet eller en forkert påstand, eller at man er dårligt informeret, eller et eller andet. Det mener klimaministeren ikke at man skal tage afstand fra, det skal man bare se stort på?

Svar:  Jeg mener, at Joachim B. Olsen og andre folketingsmedlemmer er bedre til selv at forsvare deres holdninger. Min opgave som minister er at udlægge og forsvare regeringens politik, og der kan jeg bare sige, at det er regeringens helt klare holdning, at i hvert fald en del af klimaforandringerne er menneskeskabte. Vi bakker op om de anbefalinger, der ligger fra FN's klimapanel; vi støtter klimaaftalen fra Paris; og vi er indstillet på fra dansk side at gennemføre de tiltag, der er nødvendige, for at leve op til de internationale forpligtelser, Danmark har påtaget sig, dels i EU, dels i FN og andre internationale fora.
Kommentar:  Forhandlingen er sluttet, og vi går til afstemning om det fremsatte forslag til vedtagelse. Der foreligger et forslag. Der stemmes om forslag til vedtagelse nummer V 94 af Annette Lind (S), Michael Aastrup Jensen (V), Søren Espersen (DF), Martin Lidegaard (RV), Rasmus Nordqvist (SF), Christian Juhl (EL), Naser Khader (KF), Peter Seier Christensen (NB), Henrik Dahl (LA), Torsten Gejl (ALT), Aaja Chemnitz Larsen (IA), Aki-Matilda Høegh-Dam (SIU), Edmund Joensen (SP), Sjúrður Skaale (JF), Simon Emil Ammitzbøll-Bille (UFG), Uffe Elbæk (UFG), Sikandar Siddique (UFG) og Susanne Zimmer (UFG). De medlemmer, der stemmer for, bedes rejse sig. Tak. De medlemmer, der stemmer imod, bedes rejse sig. Tak. De medlemmer, der stemmer hverken for eller imod, bedes rejse sig. Tak. (Afstemningen foretaget på den i forretningsordenens § 35, stykke 3, angivne måde). For stemte 95 (S, V, DF, RV, SF, EL, KF, NB, LA, ALT, Simon Emil Ammitzbøll-Bille (UFG) og Uffe Elbæk (UFG)), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. Forslag til vedtagelse nummer V 94 er enstemmigt vedtaget. Hermed er forespørgslen afsluttet. Så kommer vi til lovforslagene.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Kommentar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 76 (S, DF, V, LA og KF), imod stemte 18 (EL, ALT og RV), hverken for eller imod stemte 3 (SF). Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.

Svar:  Forhandlingen drejer sig i første omgang om de stillede ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen om ændringsforslagene sluttet, og vi går til afstemning.
Kommentar:  Hvis det kunne påvises sådan fuldstændig entydigt, at der bliver færre og færre voksne per barn, og at det helt solo skulle have noget med kvaliteten at gøre, så er det bare, jeg siger, at det ikke ville være et retvisende tal for, hvad helheden og kvaliteten i det reelle tilbud rent faktisk er. Vi er fuldstændig enige om, at der skal være et passende antal voksne til et passende antal børn. Der er ydertider, åbne- og lukketiderne i daginstitutionen om morgenen og om eftermiddagen, hvor der er færre børn, og derfor ville det være at gøre dagtilbuddene en bjørnetjeneste entydigt at tale om kvalitet som noget, der har med normeringerne at gøre. Fru Line Barfod taler også om for meget bureaukrati, og at de voksne bliver taget væk fra børnene, fordi de så skal sidde og lave papirarbejde i stedet for, og det synes jeg sådan set giver anledning til lige igen at få fremhævet, at der netop er indgået en aftale om afbureaukratisering, som lige præcis handler om, at vi vil give kommuner og dagtilbud bedre mulighed for selv at tilrettelægge det pædagogiske arbejde og få prioriteret tiden sammen med børnene.

Svar:  Jeg kan godt forstå, at ministeren ikke har lyst til at diskutere de tal, der er, og jeg synes ikke, at det her skal udvikle sig til en taldiskussion, for det har vi haft mange gange. Så lad os afstå fra at diskutere det og i stedet se på, hvordan udviklingen så har været. Den oplevelse, rigtig mange forældre har haft, har været, at forholdene er blevet dårligere, også for de voksne, der arbejder i vuggestuer og børnehaver. Regeringen lovede jo, at alting skulle blive meget bedre med kommunalreformen, der ville være så mange fordele ved at få større kommuner, men det, man har oplevet en del steder, er jo, at institutionerne i stedet for bliver slået sammen til kæmpeinstitutioner, 100-børns-institutioner, at det, i stedet for at man har nogle gode, nære institutioner, skal være så stort som muligt, fordi der så kan være færre voksne til at tage sig af børnene. Derfor vil jeg gerne høre, om ministeren har en ambition om, at der ikke skal ske forringelser for børnene, heller ikke med hensyn til, hvor mange voksne der er i forhold til antallet af børn.
Kommentar:  Men det, der ligger i det, vil jeg sige til herre Leif Lahn Jensen, er jo netop, at kommunerne – der er 98 kommuner – måske tolker sådan en skrivelse anderledes, end herre Leif Lahn Jensen gør. Der er ingen, der siger, at de tolker den på nøjagtig samme måde. Det kan vi se i dag. De tolker ikke loven på samme måde, for ellers havde vi ikke haft de her situationer. Så spørgsmålet er – som også herre Finn Sørensen var inde på – hvordan ordføreren vil sikre, at kommunerne tolker skrivelsen på den måde, som forligskredsen har haft til hensigt den skal tolkes på. Jeg tror ikke på, at vi har overstået de her sager. Jeg tror på, at vi stadig væk vil se sager, der kommer op, selv om den skrivelse kommer ud. Så det er det der med at sikre, at kommunerne tolker på samme måde. Det ved vi jo fra mange andre lovgivninger at vi har meget besvær med at sikre, altså at kommunerne tolker på samme måde. De agerer jo forskelligt, det kan vi se. Men hvordan sikrer vi, at de tolker på samme måde?

Svar:  Nu siger jeg bare fuldstændig klokkeklart: Den her orienteringsskrivelse er for mig helt klar. Det er også en håndsrækning til kommunerne at sige, at det er det, vi vil, med den lov, og nu skal I kommuner rette ind. Hvis kommunerne ikke gør det, kan de jo også godt forvente, at vi på et tidspunkt blander os. Der er mit helt klare signal til kommunerne, og nu kigger jeg ud i tv-skærmen: Nu skal det her begynde at virke. Ellers må vi jo se, hvad der sker, når vi evaluerer, og så må vi se, om der skal nogle ændringer til. Det hører jeg også ministeren sige, nemlig at så må vi lave en lovændring. For det her går ikke længere. De her mennesker skal behandles ordentligt. Vi vil ikke finde os i det. Men nu har vi givet den håndsrækning til kommunerne – nu må de tage læsebrillerne på og kigge på orienteringsskrivelsen.
Kommentar:  Kommunerne spiller en afgørende rolle i håndteringen af den ekstraordinære flygtningesituation. Kommunernes indsats er en forudsætning for, at integrationsindsatsen lykkes, og regeringen ønsker derfor også at sikre, at kommunerne skal kunne følge med i forhold til modtagelsen af flygtninge og familiesammenførte, samtidig med at flygtninge kommer hurtigst muligt i beskæftigelse og bidrager til samfundet. Hvordan vi så fremadrettet i fællesskab håndterer disse udfordringer, er regeringens førsteprioritet, og derfor har vi indbudt kommunerne til en dialog om, hvordan vi kan gøre indsatsen både bedre og billigere gennem konkrete og betydelige lempelser af kommunernes integrationsopgaver, og hvordan vi kan sikre en integrationsindsats, der fører til beskæftigelse. Det er sådan set det, der er mit hovedærinde, og det, der er opgaven, altså at vi skal sikre, at de hurtigst muligt kommer i beskæftigelse.

Svar:  Nu var finansministeren inde på, at det mest var socialdemokrater, der kritiserede ham, men selv om vi ser det som en opgave at være kritisk opposition, har det dog ikke nået de højder, som man har kunnet høre fra Venstres borgmesterkorps oven på de udtalelser, som finansministeren kom med i Aalborg, og som han ikke i dag har villet trække tilbage. En borgmester, som er meget, meget anerkendt, og som også har lang erfaring, nemlig Lars Krarup fra Herning, er endda gået så langt som til at sige: »Jeg er enormt træt af, at vi har en finansminister med en så arrogant tilgang til kommunestyret«. Derfor er mit spørgsmål til finansministeren sådan set meget enkelt: Er finansministeren enig med Lars Krarup, Hernings borgmester, i, at finansministeren har en arrogant tilgang til kommunestyret?
Kommentar:  Selvfølgelig er der et problem, når vi har arbejdsløshed i Danmark. Vi har en ungdomsarbejdsløshed, som er problematisk, og for alle de mennesker, der bliver ramt af at få en fyreseddel, er det jo et af de værste tidspunkter i deres liv. Det er jo sådan set derfor, at jeg synes, at der er grund til at glæde sig hos alle over, at vi nu i Danmark har fået en regering, der vægter det at skabe arbejdspladser, fordi det at få gang i dansk økonomi er nu engang det bedste svar på, hvordan vi sikrer, at færre mennesker rammes af arbejdsløshed. Jeg ved ikke, hvad der er spørgerens konkrete forslag, men hvis forslaget ville være, at vi skulle gøre det forbudt for udenlandsk arbejdskraft at arbejde i Danmark, bliver jeg nødt til at sige, at det ikke vil være regeringens holdning. Jeg ved, at der er mange danskere, højtuddannede og kortuddannede, mænd og kvinder, i øst og i vest, i forskellige aldre og generationer, der har utrolig stor nytte og værdi af at rejse ud i verden og arbejde. Man gør det måske i en periode af sit liv. Det kan også være, at man gør det på den længere bane, og den mulighed ønsker jeg altså ikke at begrænse.

Svar:  Selvfølgelig er der danskere, som har god gavn af at rejse ud i den store verden og studere eller arbejde og så videre, det anfægter jeg heller ikke. Jeg anfægter heller ikke, at der også er tilfælde for eksempel under en højkonjunktur, hvor udlændinge fra andre EU-lande kan komme til Danmark og bidrage. Hvis der er noget, der minder om fuld beskæftigelse, så giver det jo mening at hente udenlandsk arbejdskraft til landet under visse forudsætninger. Det, jeg bare anfægter, er, om det så i en situation, hvor der er rigtig mange danskere, der har svært ved at finde et arbejde, er klogt, at vi bliver ved med at tillade brugen af for eksempel østeuropæisk arbejdskraft. Jeg synes, at det kunne være interessant, hvis man politisk diskuterede mulighederne for at lave et regelsæt, der sagde, at man lukker op for udenlandsk arbejdskraft ifølge de ordninger, der nu eksisterer, hvis  virksomhederne ikke kan finde arbejdskraften i Danmark. På den måde sikrer man jo, at danskere bliver flyttet fra offentlig forsørgelse og over i beskæftigelse og betaler noget skat via deres arbejdsindkomst, og det må vel være den fornemste opgave, når man taler om at skabe arbejdspladser. Så tror jeg i øvrigt, at alle regeringer har den ambition, at man vel ønsker at skabe arbejdspladser. Min pointe er bare, om ikke vi kunne prøve ud over at diskutere social dumping, som er vigtig at diskutere, så også at diskutere, om man lovligt kan komme til Danmark og udkonkurrere dansk arbejdskraft i en situation, hvor vi har behov for, at flere danskere kommer i arbejde.
Kommentar:  Det kan jeg afvise – det er der ikke. Vi har et ønske, selvfølgelig, om en fælles koordineret kommunikation fra myndighedernes side. Den her rapport blev jo offentliggjort – som jeg er orienteret – den 23. marts, men jeg må gøre opmærksom på, at det er et beregnet tal. Det vil sige, at man jo kunne se de aktuelle tal hver eneste dag. Så det var de beregnede tal, som blev offentliggjort den 23. marts, og det vil sige, at der var fuld offentlighed og fuld åbenhed.

Svar:  Jeg må sige ligeud, at jeg igennem længere tid har haft lidt svært ved at forstå, hvorfor der er informationer, som regeringen har behov for at holde, om jeg så må sige, skjult for befolkningen. Man kan vel med god ret sige, at regeringen har indgået en eller anden form for kontrakt med befolkningen. På den ene side har regeringen foretaget nogle ganske voldsomme og drastiske indgreb i den personlige frihed – mange mennesker har mistet deres job, og atter andre står muligvis til at miste det – og på den anden side er det vel så også rimeligt, at regeringen så at sige holder sin del af kontrakten ved ikke at putte med informationer og holde informationer tilbage. Er ministeren ikke enig i det?
Kommentar:  Jeg vidste faktisk ikke, at det var Socialdemokratiets politik at uddelegere ansvaret til de unge i forhold til at opnå den her målsætning. Det er helt nyt for mig. Jeg ser jo den her målsætning som en politisk målsætning, som handler om, at vi skal gøre uddannelserne attraktive og indrette vores uddannelsessystem på en måde, der afspejler, at der er helt forskellige unge, og at der derfor også skal være forskellige ungdomsuddannelser.

Svar:  I Socialdemokratiet mener vi, at der skal flere på erhvervsuddannelserne. Det er faktisk noget, som vi arbejder rigtig, rigtig hårdt for. Er ministeren ikke enig i, at der skal flere på erhvervsuddannelserne? Og hvad betyder det egentlig konkret, at man ikke længere har den her målsætning, men at man lader eleverne bestemme selv?