kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Tak. Jeg kan simpelt hen ikke forstå, at ministeren nægter at svare på mit spørgsmål. Det er et meget simpelt ja-nej-spørgsmål. Så nu prøver jeg en anden vinkel. Politiet har blandt andet brugt de her såkaldte actioncards. Politiet har selv erkendt, at de ikke havde lovhjemmel. Er der nogen fra forsvaret, der har ringet på baggrund af politiets actioncards?

Svar:  Nej, forsvaret har ikke udført noget, der var ulovligt. Forsvaret har haft lovhjemmel til alt, og det, jeg kan forholde mig til, er jo det, som forsvaret har udført, nemlig de opgaver, som forsvaret har handlet ud fra, og det er jo altså i det her tilfælde soldatens kort. Jeg har svaret igen og igen på alle de her spørgsmål både skriftligt og mundtligt ad flere omgange. Og det lyder ærlig talt for mig, som om spørgeren søger et svar, som ikke er et svar, jeg kan give, fordi det ikke vil være rigtigt. Når jeg svarer her i Folketingssalen og i samråd, er det jo under ministeransvar. Det betyder at give de rigtige svar, og ikke de svar, som spørgeren godt kunne tænke sig.
Kommentar:  Tak for svaret. Spørgsmålet var om, hvis Enhedslisten nu alene kunne bestemme fra i dag. Og så svarede han: Det tror jeg ikke jeg kan få de andre med til. Men svaret var så lidt pakket ind, kan jeg forstå. Man ville man egentlig rette op, bagudrettet og lige på stedet. Så drejer det sig ikke længere om 700 million kroner, så drejer det sig jo om rigtig mange milliarder i stedet for. Altså, helt ærligt, mener herre Frank Aaen, at det er det, der er situationen lige nu, at der er et eventuelt tocifret milliardbeløb til det sådan lige på stående fod?

Svar:  Jamen det er helt præcis cirka 11 milliard kroner, så det er mange penge. Det svarer til, at man ruller skattelettelserne til de rigeste 10 procent af befolkningen tilbage, det giver 7,3 milliard kroner, og at man indfører en omsætningsafgift på aktier, det giver 7,6 milliard kroner Så er vi oppe på næsten 15 milliard kroner, så vi skal nok finde pengene. Hvis Det Radikale Venstre vil stemme for, har vi også løsningen.
Kommentar:  Altså, jeg har egentlig ikke nogen ambitioner om at stå og tale mig længere væk fra statsministeren. Jeg må bare sige, at den her sag fra starten jo har været håndteret helt forkert. For man har sat sig på hænderne oven på en skrivelse fra Kommissionen, og det har man vel gjort, fordi man ikke syntes, der var noget problem. Man var jo imod optjeningsprincippet, da vi i sin tid gennemførte det, så det har vel passet som fod i hose, at man nu fik nogle EU-teknokrater til at sige, at det også er en dårlig lovgivning. Man administrerede i strid med den lovgivning, der er vedtaget i Folketinget, og sådan har det sådan set bare stået på nu i mere end et halvt år. Meget, meget sent ser man så, at der nok er en udfordring her, og i mellemtiden har man jo forsømt at bruge de mange gode måneder på at teste EU-systemet for at se, hvad alternativet kunne være, og bygge politiske alliancer op. Jeg kvitterer igen for, at statsministeren på et nattemøde har nævnt den her sag for Barroso – det er jo med 6 måneders forsinkelse. Derfor bliver jeg nødt til at sige, at regeringen selv har skabt den situation, som regeringen befinder sig i. Vi vil meget gerne hjælpe regeringen ud af suppedasen. Det kræver, at regeringen møder op med forslag, den selv vil stille sig bag, og som vil være med til at skabe nogle effektive værnsregler, som også nyder folkelig opbakning. Og så møder vi i øvrigt op til alle de møder, vi bliver indkaldt til.

Svar:  Jeg ved godt, at Venstre bliver ved med at sige, at vi bare har indrettet os efter en eller anden EU-teknokrat – det er det udtryk, man bruger. Jeg bryder mig ikke særlig meget om udtrykket, og det undrer mig, at Venstre bruger det udtryk. Men vi har jo vurderet sagen i Danmark og mener, at den måde, der bliver administreret på, ikke er i uoverensstemmelse med lovgivningen. Der er også siden kommet to domme, som man kan støtte ret på, og det betyder, at det nu er tydeligt, at det ikke er muligt at opdrive jurister, der siger det modsatte i denne sag – måske bortset fra herre Lars Løkke Rasmussen og herre Lars Barfoed – og det tror jeg også godt at Venstre ved.  Vi lader os ikke diktere af en EU-teknokrat, som herre Lars Løkke Rasmussen beskriver det. Nej, vi underkastet det her en grundig vurdering i Danmark, og juraen er faktisk temmelig klar på det her område. Men vi skal jo gøre, hvad vi kan for at få tingene ændret, og det er også derfor, vi har taget initiativ til at diskutere den her forordning, der regulerer det her, med kommissionsformanden, og nu vil vi så lægge yderligere energi i at undersøge indekseringen og måske også få ændret forordningen, hvis forordningen er til hinder for en indeksering af børnechecken. Det synes jeg er en ordentlig og fremkommelig måde, og nu kan jeg høre, at herre Lars Løkke Rasmussen siger, at han ikke vil tale sig længere væk fra forhandlingslokalet, men han var lige ved det alligevel. Jeg vil gerne afslutte den her seance – hvis den er slut – med igen at invitere til forhandlinger. Det er sådan set oprigtigt ment, at vi er optaget af at få genskabt en samling blandt de partier, som er positive over for EU. Jeg tror, det i det lange løb er i Danmarks interesse.
Kommentar:  Vi stemmer om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For lovforslaget stemte: 112 (V, S, DF, SF, KF, RV, EL, LA og Christian H. Hansen (UFG)), imod stemte: 0, hverken for eller imod stemte: 0. Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.

Svar:  Der er heller ikke her stillet ændringsforslag. Der er ingen, der beder om ordet, så går vi til afstemning.
Kommentar:  Det sidste tror jeg at jeg vil foretrække at svare på skriftligt, for jeg kan simpelt hen ikke lige huske på stående fod, om det er et anerkendelsesværdigt formål at søge asyl. Så det vil jeg ikke bevæge mig ud i en besvarelse af her. Men i øvrigt er det sådan, at vi siger, at hvis man opdager, at der er en, der er smittet, vil myndighederne handle proaktivt og tage fat i vedkommende og tage fat i de personer, som vedkommende har været i kontakt med, for at sikre, at vi kan lave smitteopsporing og få bekæmpet sygdommens spredning.

Svar:  Nu spørger jeg lige igen – jeg synes, jeg har prøvet at spørge før: Havde de pågældende 318 passagerer på det her fly anerkendelsesværdige formål i Danmark – ja eller nej? Og har de været i karantæne i forbindelse med ankomsten til Københavns Lufthavn? Og var der asylansøgere med det fly, som efterfølgende har søgt asyl i Danmark?
Kommentar:  Det er jo et kort svar. Så herre Simon Emil Ammitzbøll mener altså, at vi er dækket ind med henblik på at forhindre, at man fremmer terrorisme i programvirksomhed – skal det forstås sådan?

Svar:  Pointen er, at Liberal Alliance mener, at gældende dansk lovgivning på det her område sådan set er fin nok, og vi er enige med Journalistforbundet, vi er enige med Danske Medier, vi er enige med TV 2 i, at det her er en unødvendig indskrænkning af ytringsfriheden. Det Konservative Folkeparti er ikke enig med Danske Medier, Det Konservative Folkeparti er ikke enig med Journalistforbundet – det må jeg bare konstatere som et faktum. Det Konservative Folkeparti er ikke så optaget af frihed, som Liberal Alliance er. Vi kæmper i denne sag for ytringsfriheden. Det er kun et par timer siden, at Det Konservative Folkeparti stemte for, at man skulle bestemme, hvor man må bygge indkøbscentre – det ville vi heller ikke være med til. Og sådan er der nogle, der har en utrolig stor bestemmelyst, og nogle, der har en meget lille bestemmelyst, fordi vi tror, at borgerne kan bestemme bedre selv, end  vi  kan bestemme.
Kommentar:  Man kan jo godt vælge at forsøge at omskrive historien, eller også kan man forholde sig til, hvordan det ser ud i dag. Nu er det statsministeren, der er gået til valg på at sikre en straksopremsning. Mig bekendt har den ikke fundet sted. Hvis vi kigger på BNP, er det vel rigtigt, at den sæsonkorrigerede BNP i dag er lavere for fjerde kvartal 2015, end den var for andet kvartal 2015, da regeringen overtog magten. Og det, vi har behov for, er vel i fællesskab at konstatere, at det ikke går ret godt med væksten. Jeg forsøger ikke at placere en skyld for det, jeg forsøger sådan set at få statsministeren derhen, at vi påbegynder den nødvendige diskussion af, hvordan vi så understøtter det. Og der har vi jo meget klart sagt, at de få ressourcer, der er til rådighed, bør vi prioritere med omtanke. Det er lige friskt nok, at en statsminister, som er ene om at ville indføre en minusvækst – der er ikke andre statsministerkandidater, der er tilhænger af minusvækst i landets kommuner – og som har indført et omprioriteringsbidrag, der gør, at man skal budgettere med minusvækst, påstår, at det ikke har nogen betydning for vores velfærdssamfund.

Svar:  Men det ville klæde os alle sammen, hvis man så vidt muligt forsøgte at holde sig til sandheden. Jeg har ikke noget forslag om at have minusvækst, det har jeg ikke. Jeg gik til valg på at have et udgiftsstop, som er udtryk for, at der ikke er nogen realvækst, men at man reelt har det samme til rådighed i den offentlige sektor, når man korrigerer for løn- og prisstigninger. Det gik jeg til valg på. Kunne jeg levere det? Nej, det kunne jeg ikke, for det var der ikke flertal for. Derfor fører vi jo en politik i øjeblikket, hvor der er en realvækst i de offentlige udgifter. Der er ikke minusvækst i de offentlige udgifter. Der er realvækst i de offentlige udgifter. Sundhedsområdet har i år fået tilført 2,4 milliard kroner Det er 0,5 milliard kroner mere end det, fru Mette Frederiksen gik til valg på. Kommunerne har i år en realvækst på 0,5 milliard kroner Det står i kontrast til den nedskæring, der var under den forrige regering. Så kan det ikke nytte noget, at man står og siger, at jeg fører en minusvækstpolitik. Det gør jeg ikke. Er det så rigtigt, at vi har tanker om et omprioriteringsbidrag for at sikre, at vi hele tiden har en mulighed for at tage stilling til, om en skattekrone anvendt på offentligt forbrug bliver anvendt det rigtige sted? Ja, det er rigtigt. Er det rigtigt, at det har betydet, at kommunerne så har mindre i år? Nej, det er ikke rigtigt. De har 0,5 milliard kroner mere, ligesom vi allerede har en politisk aftale, for så vidt angår 2017, som vil betyde, at det omprioriteringsbidrag, som regeringen ønsker i kommuneøkonomiaftalerne, hvor forhandlingerne ikke er gået i gang endnu, vil blive tilbageført til kommunerne. Altså kan man allerede nu, inden vi overhovedet er gået i gang med kommuneøkonomiforhandlingerne, konstatere, at der heller ikke vil være nogen såkaldt minusvækst i kommunerne i 2017.
Kommentar:  Jamen jeg synes igen, at ministeren henviser til det der med indsamling af affald. Der er jo mange andre ting på bordet her, og jeg tror – det kan godt være, at ministeren ikke anerkender det, men det er i hvert fald det, jeg hører, når jeg er rundt og tale med folk i affaldsbranchen – at der er skabt stor usikkerhed om det her område med forsyningsstrategien, al den stund at ministeren jo heller ikke er begyndt at forhandle endnu. Så der er også et tidsperspektiv her. Det er også det, der ligger i mine spørgsmål, nemlig at vi jo har en målsætning i 2022 for for eksempel det organiske husholdningsaffald, som kræver nogle nye investeringer, og som kræver, at man begynder at få sorteret affaldet og få sikret, at der er systemer på plads, der kan håndtere den opgave. Så der er også et tidsperspektiv her. Derfor skal mit sidste spørgsmål være: Hvornår forventer ministeren at der kommer gang i de politiske forhandlinger, og hvornår forventer ministeren at man kan have en eventuel politisk aftale, som de kan forholde sig til derude? For jeg tror, at der også er et spørgsmål her, der handler om, at den usikkerhed, der er derude, kalder på et politisk svar og nogle politiske forhandlinger. Så hvornår vil de politiske forhandlinger komme i gang?

Svar:  Det kan jeg ikke sætte nogen helt præcis dato på, men det er min og regeringens holdning, at i forhold til forbrænding af affald, hvor vi har haft de første politiske drøftelser og runder og diskussioner, er det noget, vi meget, meget snart skal håndtere.
Kommentar:  EU står i en ekstraordinær situation. Det gjorde EU også under finanskrisen og efter migrationskrisen. Vi har hver gang set, at lande fra Sydeuropa har bedt om at få fælles gældshæftelse, og hver gang har vi set en række lande, blandt andet Danmark, Holland, Sverige  og  Tyskland, klart afvise det. Når man lytter til Tyskland, skal man lytte til de meget fine nuancer, der er, for kansler Merkel er ikke kendt for at rykke sig hurtigt. Det, jeg lytter mig til, er, at hun ikke på samme måde afviser det. Derfor er spørgsmålet: Har ministeren skabt en alliance af andre lande, der er klar til at afvise kravet om fælles EU-gæld?

Svar:  Jeg er enig i, at man altid skal lytte meget grundigt til, hvad både kansler Merkel og andre politikere siger på den europæiske scene. Mit indtryk er, at Tyskland fortsat i sit udgangspunkt er meget, meget skeptiske over for, hvad man kunne kalde fælles gæld. Fra dansk side har vi også sagt, som jeg også har sagt her, at vores udgangspunkt er, at vi gerne vil være med til at tage initiativer, der kan hjælpe lande, der er i problemer, men vi synes ikke, det er nogen god idé at have fælles gæld, hvor man overfører penge fra det ene land til det andet. Så hvis eksempelvis Italien eller Spanien får mulighed for via EU at låne til en bedre rente, kan det være fornuftigt, men det er også vigtigt at sige, at det er Italien og Spanien, der så selv må betale tilbage. Det synspunkt deler Danmark med andre lande, eksempelvis Holland, Sverige og Østrig.
Kommentar:  Det er muligt, at det kommer bag på ordføreren, men det kommer ikke bag på mig, at vi i en sag, hvor vi taler om ofre og forbrydere, står på ofrenes side og ikke på forbrydernes side. Og når man taler om nationale registre for borgere, må jeg desværre skuffe herre herre Simon Emil Ammitzbøll-Bille med, at herre Simon Emil Ammitzbøll-Bille allerede er registreret som statsborger i det danske samfund. Vi er alle sammen registreret. Når vi taler om fingeraftryk fra sigtede, så er det fingeraftryk, som bliver opbevaret at vores politi og vores myndigheder, og jeg er helt med på, at der sker fejl, og det er beklageligt og begrædeligt, men den ultimative konsekvens af det skulle jo være, at vi siger, at vi nu fjerner ethvert cpr-nummer og enhver registrering af borgerne, fordi vi jo alligevel bare er verdensborgere i et flydende samfund, hvor alt kan være lige godt og lige meget.

Svar:  Så fru Pernille Vermund er 1) fuldstændig ligeglad med, at borgerens rettigheder bliver trådt under fode, 2) ligeglad med, at man kan få ødelagt sit liv, fordi det offentlige ikke har styr på tingene, 3) ligger under for den samme misforståelse som forslagsstilleren. Det her handler ikke om ofre kontra forbrydere – vi er alle sammen imod forbryderne og for ofrene. Det her handler om, at folk, der ikke har gjort noget, får trådt deres rettigheder under fode, og det havde jeg bare ikke troet at fru Pernille Vermund ville være med til. Men altså, Nye Borgerlige er jo nye, så vi skal jo lære partiet at kende, også når de vælger staten frem for individet.
Kommentar:  Hvordan vil ministeren skabe bedre vilkår for danske børnefamilier?

Svar:  Det er os magtpåliggende at søge at sikre, at den enkelte familie får det bedst mulige grundlag for at indrette sig fuldstændig, som familien ønsker. Det, vi har valgt at indarbejde som regering nu, er at sikre, at vi får gennemført nogle jobreformer, som giver mulighed for skattelettelser, således at de enkelte familier får mere til sig selv. Derudover har vi videreført boligjobordningen, således at den enkelte familie får mulighed for at få betalt praktisk arbejde i familien. Og vi er som sagt meget optaget af at søge at sikre, at Danmark er på et sikkert vækstspor, således at vi i de kommende år er i stand til at forbedre vores velstand og dermed have et bedre grundlag for at finansiere vores kernevelfærd, også til glæde for de danske børnefamilier.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Der er ingen, der beder om ordet, og vi går til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte: 110 (V, S, DF, SF, KF, RV, EL og LA), imod stemte: 0, hverken for eller imod stemte: 0. Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.
Kommentar:  Det, jeg så egentlig vil glæde mig over lige nu, er den enighed, der er, nemlig at vi, som jeg hører det, godt kan love de unge mennesker, at der kommer nogle rammer og retningslinjer. Hvad de bliver, kan vi ikke sige i dag, men vi kan godt sige, at der kommer nogen, der siger, hvad det så er, der kan lade sig gøre for dem, så de ikke står den dag, de er færdige, og ikke har noget som helst at pejle efter.

Svar:  Der kommer helt sikkert til at komme nogle retningslinjer. Det har vi også meldt ud som regering, altså at nu går vi ind og kigger på forskellige modeller for, hvordan det kan lade sig gøre. Men vi ved bare ikke hvordan endnu. Og det glæder jeg mig rigtig meget til at kunne fortælle de unge, for jeg ved, at de venter på det, og der er rigtig mange, der vil ærgre sig over det, hvis det skulle være sådan, at man slet ikke kunne få lov til at sætte et punktum for sin uddannelse. Så jeg håber, at vi kan flytte hurtigt på det, men tiderne er også, som tiderne er, og det er sundhedshensynet, som tæller, men vi skal selvfølgelig i sagens natur give det håb til de unge mennesker om en fejring, som kan lade sig gøre inden for den ramme.
Kommentar:  Nu er det ministeren, der er i spørgetid, og ikke fru Sophie Løhde, der er i spørgetid, så det kunne være rart også at få svar på de spørgsmål, vi stiller. Det bemærkelsesværdige er jo, at man har lovet danskerne: Vi vil ikke hæve ydelserne for flygtninge og indvandrere, hvis I stemmer på Socialdemokratiet. Det første, man gør, er at brænde 300 million kroner af på at sætte ydelserne op for især ikkevestlige indvandrere. Ifølge regeringens egne tal, som I selv har lagt ud, vil en integrationsydelsesmodtager, som er ramt af kontanthjælpsloftet, og som har tre børn, nu fremover få 2.700 kroner ekstra skattefrit hver måned som følge af den aftale, regeringen og venstrefløjen har lavet. Tror ministeren, at det fører til, at flere eller færre synes, det kunne være attraktivt at søge mod Danmark?

Svar:  Jeg kan ikke huske tallene i hovedet, men jeg har ikke nogen grund til at antage, at det, som fru Sophie Løhde læser op, er forkert. Jeg vil bare gerne understrege, at Socialdemokratiet før valget sagde, at vi ville nedsætte en ydelseskommission, der skal komme med anbefalinger til, hvordan et nyt ydelsessystem skal se ud, og indtil da vil vi kompensere de børnefamilier, der er kommet i klemme på grund af de ydelser, som vi mener ikke har fundet den rette balance mellem hensynet til børnene og så de andre hensyn, som vi også anerkender, nemlig at det skal kunne betale sig at arbejde, og at vi ikke skal have et ydelsessystem med satser, der er markant højere end i vores nabolande. Det er fortsat vores politik, og vi har gennemført den, præcis som vi sagde vi ville.
Kommentar:  Jeg er ikke klogere end eller andre. Jeg læser bare de analyser, der foreligger. Der foreligger et hav af fornuftige analyser, som siger, at det er meget vanskeligt at se den samlede aggressive angrebsplan fra russisk side, måske fordi den ikke er der. Men det, man ser, er selvfølgelig en lang række situationer, hvor der opstår forskellige konflikter. Spørgsmålet er, om man bedst imødegår dem ved at sige, at vi nu har at gøre med det nye Tyskland i 30'erne. Det hører jeg mange sige, og det mener vi er destabiliserende at sige. Man er nødt til at se på virkeligheden, som den er. Der foreligger et hav af analyser. Jeg kan for eksempel anbefale »Should We Fear Russia?« af Dmitrij Trenin, som lige er udkommet, og som har et meget afbalanceret syn på det. Der står i beslutningsforslaget, at det har noget med danske interesser at gøre. Det er tilføjelsen til § 6. Det er selvfølgelig med. Må jeg så sige, at når et dansk skib bliver angrebet i Adenbugten, så er det Danmark. Det er et stykke Danmark. Selvfølgelig er det at forsvare danske skibe mod pirateri også varetagelse af danske interesser. Det er et forsvar af Danmark.

Svar:  Ser fru Marie Krarup Rusland som en trussel mod eksempelvis Baltikum? Eller er det udelukkende EU's skyld, at der er en konflikt med Rusland? Og jeg er ikke interesseret i at høre alt muligt om, at der er andre trusler, som efter Dansk Folkepartis mening er større. Vi er enige om, at der også er en islamisk trussel. Men jeg vil bare gerne vide konkret i forhold til Rusland: Ser fru Marie Krarup, Dansk Folkeparti, Rusland som en trussel mod freden i Østeuropa og dermed mod vores allierede i NATO?
Kommentar:  Beskæftigelsesministeren har den 5. maj også udtalt til Politiken: »Det har ingen positiv effekt, at der kommer mennesker hertil, der bliver opslugt af offentlig forsørgelse. Det er en katastrofe«. Er finansministeren enig i den udlægning, og mener finansministeren, at det er realistisk, at regeringen når målet om en markant styrkelse af flygtningenes beskæftigelsesfrekvens, når beskæftigelsesministeren, der er ansvarlig for området, tilsyneladende ikke mener, at det kan lade sig gøre?

Svar:  Man kan jo sige, at merudgiften i bund og grund afhænger af, hvor vellykket vi samlet set håndterer udfordringen. Vi kan og skal efter regeringens opfattelse sætte ind på tre fronter. For det første skal vi mindske selve tilstrømningen til Danmark. For det andet skal vi håndtere og mindske presset på de offentlige udgifter fra tilstrømningen. For det tredje – og det er ret afgørende – skal vi øge beskæftigelsen blandt de flygtninge og familiesammenførte, der får ophold her i landet. Det var blandt andet for at øge beskæftigelsesfrekvensen, at vi gennemførte de toparts- trepartsdrøftelser med arbejdsmarkedets parter, som sluttede i marts måned.
Kommentar:  Det ved jeg da ikke. Der bliver da foretaget en hel del kontroller. Det er jo ikke sådan, at landet ligger kontrolløst hen. Jeg vil egentlig bare sige, at sådan som jeg ser det, er det bedst, at man foretager det her i en kombination. Der er jo også store diskussioner om retssikkerhed og om færdselskontrol et cetera, hvor folk prøver at rejse det stik modsatte synspunkt af det, herre Henning Hyllested her gør gældende. Der synes jeg egentlig det er meget klogt at gå på to ben. Men altså, vi diskuterer lidt, som de blinde slås, i hvert fald for mit eget vedkommende, for jeg har simpelt hen ikke den tilstrækkelige viden endnu om, hvordan det faktisk har virket, i forhold til det herre Henning Hyllested hævder eller siger, for nu at sige det stilfærdigt. Så lad os få en fornuftig diskussion af det i Retsudvalget, og det vil jeg se frem til.

Svar:  Når ministeren snakker om det andet ben, er det måske i virkeligheden det, der mangler. Det er i hvert fald den opfattelse, mange chauffører og vognmænd har rundtomkring, altså at det andet ben mangler. Der mangler måske de der meget, meget små patruljerende kontroller, der kører rundt i terminalområderne, for eksempel Padborg, som en supplering af de store multikontroller. Det er samtidig en kendsgerning, at politikredsene jo ikke er i stand til at gennemføre kontroller over for lastbiler. Det er i hvert fald, hvad de melder ud. Jo, de kan selvfølgelig altid stoppe en chauffør, der er hamrende fuld. Det er klart, og det gør de også. Men det andet stopper de ikke, for det har de simpelt hen ikke viden og kapacitet til. Det er jo der, problemet opstår. Man bliver helt afhængig af de der multikontroller, som man så offentliggør på forhånd. Der vil jeg stadigvæk vove at påstå, at så svækker man altså også virkningen af dem.