kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Jeg kunne godt tænke mig, at vi gør det fuldstændig klart for borgerne, hvad de kan forvente sig, for hvis det her er et spørgsmål om et fuldstændig unødvendigt overforbrug, der har været tidligere, kunne ministeren så gøre rede for, lige præcis hvor det så er, der er al den luksus, som man så bare lige skal skære fra, så man får en standardudgave af dansk velfærd? Altså, hvor er de skoler, hvor eleverne har fået undervisning langt ud over, hvad de kan forvente som borgere i Danmark? Hvor er de ældrecentre, hvor de ældre har fået en langt, langt bedre service, en helt ud over al rimelighed bedre service, end de kan forvente? Hvad er det for en standard, vi så kan forvente næste år?

Svar:  Jamen jeg synes egentlig, at spørgeren skal rette det spørgsmål til Kommunernes Landsforening. Hvor er det, det er sket i forhold til, at kommunernes budgetter er skredet så massivt, som de er skredet? Og spørgeren må da også tænke over, hvordan det kan være, at vi ser, at udgifterne stiger massivt på dagtilbudsområdet, når vi er i en tid med faldende børnetal. Det må også vække en vis undren hos spørgeren. Det kan da ikke være sådan, at trods det, at der kommer færre børn, skal man til at bruge flere penge. Det er da ulogisk. Det er ligesom med anbringelser af børn, antallet af anbringelser er stort set konstant, men udgifterne er også eksploderet. Det kalder da på, at man finder ud af, hvordan det er, man bruger pengene, og hvad man bruger pengene til. Det må kommunerne sætte sig ned og finde ud af, og det er da sund fornuft.
Kommentar:  Jo, jeg kan bekræfte, at der er mulighed for at tage nogle initiativer. Det, jeg taler om, er, at jeg godt kunne tænke mig, at den mulighed for at tage de initiativer ikke lå lige så langt væk, så man ikke skulle ud i en politisk debat om den ene eller den anden lille gruppes særlige behov, men så der faktisk var et fagligt fokus på de små grupper og de tilbud, der skal være på det specialiserede område, sådan at kommunerne havde mulighed for faktisk at henvise til de tilbud, der er. Der mener jeg at der er brug for, at vi mere overordnet kigger på, hvordan vi sikrer det udbud. Det siger jeg også af hensyn til kommunerne, sådan at det arbejde, kommunerne har, selvfølgelig består i at koordinere og henvise, men sådan at det også er en hjælp til at sikre udbuddet af tilbud, så de faktisk kan løse den opgave, de har.

Svar:  Jeg bed mærke i, at ordføreren sagde, at der ikke skulle være en politisk debat om det her. Jeg synes netop, at en af fordelene ved det her er, at kommunerne får mulighed for at diskutere og debattere, hvordan man ønsker at prioritere forskellige grupper af udsatte borgere. Det er jo noget af det gode ved det her. At der selvfølgelig også skal være en faglig vurdering, er indlysende. Men det her lovforslag går jo rent faktisk ud på, at kommunerne sammen med regionerne skal sætte sig ned og debattere, hvordan man bedst muligt tilrettelægger indsatsen, ikke alene her og nu, men også fremadrettet. Det er så nok bare en uenighed. Det var mere en kommentar end et spørgsmål.
Kommentar:  Det her handler ikke om, at jeg giver nogen ret eller ikke ret. Jeg refererer bare en oplevelse af det hos nogle derude, der rent faktisk arbejder med at repræsentere togpassagererne. De oplever det som en slagtning. Der er kaos, problemer, forsinkelser. Det, regeringen så gør, er, at den siger: Vi fjerner yderligere penge fra DSB. Og i øvrigt vil vi ikke være med i forlig om Togfonden DK, vi vil heller ikke være med i forlig om at gøre det bedre og billigere – vi vil ikke være med til noget som helst. Det bliver opfattet af pendlerne som en regulær slagtning. Er ministeren ikke bekymret for, at vi jager endnu flere passagerer væk fra jernbanen og over i nogle biler, så der bliver endnu mere trængsel på vejene?

Svar:  Jo, jeg synes, det er rigtig ærgerligt, at vores tog ikke kører så godt i dag grundet tidligere tiders for få og for små investeringer i jernbanetrafikken i Danmark, herunder på tidspunkter, hvor Socialdemokratiet havde regeringsmagten. Men problemerne på Kystbanen knytter sig ikke til, at der falder for få penge af til DSB. De knytter sig til en infrastruktur, som er forældet. Herre Rasmus Prehn ved jo godt, at når vi på et tidspunkt får elektrificeret skinnerne på Sjælland, vil vi kunne lade Kystbanen køre ud på det sjællandske regionalnet i stedet for at køre op igennem Sverige, hvor der er store forsinkelser – og det vil forbedre rettidigheden. Så det er en af de ting, vi kan gøre. Og vi kan ikke fremskynde den proces, selv om vi så havde en milliard eller to milliarder mere.
Kommentar:  Jamen grunden til, at vi er optaget af det her med ydelser, er, at en del af ghettopakken jo er det her med, at vi skal have flere på passiv forsørgelse ud at have et arbejde, så de kan blive en del af et solidt arbejdende fællesskab, og så der er flere i Danmark til at trække læsset og løfte dem, som ikke kan selv. Og derfor er vi jo også optaget af, at flere børn lever i hjem, hvor de oplever, at mor og far går på arbejde. Og det gælder også de børn, der kommer fra familier, som er lidt længere væk fra det her fællesskab. Det er derfor, vi er optaget af den her del, og jeg synes også, at boligministeren burde være optaget af det. For skal vi lykkes med den ghettopakke, vi har, så er det jo ikke bare et spørgsmål om boligmasse. Det er jo alle de her elementer, vi skal sikre at vi får taget med.

Svar:  Jeg må bare sige, at jeg er fuldstændig enig. Jeg tror, at den bedste måde at sikre sig et godt liv er at have et arbejde, og jeg synes, det er en fuldstændig fundamental del og hele grundstenen i vores velfærdssamfund at sikre, at folk går på arbejde. Det er det, som vi arbejder med i hvert af de 15 områder. Det er det, som vi arbejder med i Tingbjerg, hvor man bygger en masse private boliger. Det er det, vi arbejder med i Taastrupgaard, hvor man igennem mange år har kæmpet, både gennem nedrivninger, men også med at omdanne området på andre måder. Altså, det er jo grundlaget for det hele: at sikre, at der er folk, der står op og går ud af døren klokken 7 om morgenen og går på arbejde hver dag. Det er jeg fuldstændig enig i.
Kommentar:  Altså, der er jo flere børn, der allerede er blevet hentet hjem fra Syrien til Danmark, og ét af dem er placeret hos bedsteforældrene og en moster – bedsteforældre, hvis barn tog til Syrien for at kæmpe imod danske værdier. Synes ministeren virkelig, det er en god idé, at de nu skal tage vare på endnu et barn? Mener ministeren ærlig talt ikke, at det er forkasteligt?

Svar:  Jeg tror ærlig talt ikke, at spørgeren forventer, at jeg som minister kan eller skal stå her og sagsbehandle en konkret sag. Det, regeringen har meldt klart ud, er, at vi mener, der skal gøres mere i forhold til at beskytte børn mod at vokse op i radikaliserede, voldsparate miljøer. Det handler dels om en ny formodningsregel i vores forældreansvarslovgivning, dels om at få et ekspertudvalg til at se, hvor langt vi kan gå i forhold til diskussionen om tvangsanbringelser af børn uden for hjemmet på den her baggrund. Men det betyder jo ikke, at der ikke allerede i dag bliver lavet konkrete vurderinger i de tilfælde, hvor der er bekymringer, og i min besvarelse – tiden går hurtigt – var jeg jo omkring det her Infohussamarbejde, der gør, at man i kommunerne kan blive klædt bedre på til det her arbejde.
Kommentar:  Ja, for man kan jo også vælge at se sådan på det, at vi har en politisk opgave i at sikre, at der er de bedste rammer for, at der er et godt familieliv og for, at der er et godt børneliv. Og det er egentlig lige præcis det, jeg gerne vil forfølge lidt. Er ministeren ikke enig med mig i, at mennesker får børn, fordi de gerne vil tilbringe tid sammen med dem? Og er ministeren ikke enig med mig i, at børn har brug for deres forældre, og at selv om vi har gode daginstitutioner, er der en grænse for, hvor lang tid børn skal overlades til professionelle og være væk fra deres forældre?

Svar:  Jeg har fuldstændig tillid til, at danske forældre har den bedste bedømmelse af, hvad det er for et liv, de bør have sammen med deres børn. Det har jeg ikke nogen adkomst til at give karakter eller komme med nogen bedømmelse af. Jeg er sikker på, at de danske forældre er dem, der er bedst til at sikre deres børn den bedst mulige opvækst. Men jeg er optaget af, at det grundlag og de rammer, vi skaber, er de bedst mulige, også for børnefamilierne i Danmark.
Kommentar:  Jeg har meget udførligt givet udtryk for min holdning til det spørgsmål og til en lang række spørgsmål, der er stillet i Skatteudvalget, hvor jeg også ved, at herre Anders Samuelsen har siddet. Der har jeg jo meget nøje forklaret, hvad det er, som er regeringens politik. Men jeg vil ikke lægge skjul på, at det kan betyde, at grænsehandelen vil stige. Det er jo en ting, vi ser på med åbne øjne, for det afgørende for os er at reducere de unges alkoholforbrug, og det synes jeg er en vigtig prioritet at have.

Svar:  Sagen er jo den, at allerede på nuværende tidspunkt tager det omkring 7 minutter, fra man kører en palle med cider ind i en af grænsebutikkerne, til den er tømt af danskere, som så kører den op over grænsen igen. Så der foregår allerede nu en ret markant grænsehandel. I et af de svar, som ligger fra ministeren, antydes det, at grunden til, at prisen på cider er så høj i Danmark, må være, at for eksempel virksomheden CULT må have en monopolstatus. Men sagen er jo, at den konkrete virksomhed CULT dækker 30 procent af handelen med de her produkter herhjemme, så det er jo ikke på nogen måde at have monopolstatus. Vil ministeren ikke godt uddybe, på hvilken måde han mener, at denne virksomhed har en monopolstatus og da bare kan sænke priserne, når vi samtidig tager højde for, at man syd for grænsen kan nøjes med at have én sælger til at dække 54 butikker, hvorimod man for den her virksomheds vedkommende har op mod 5.000 salgssteder i Danmark. Netop derfor har man brug for rigtig meget arbejdskraft, og dermed er det selvfølgelig også nødvendigt at have nogle andre priser herhjemme.
Kommentar:  Tak, formand. Jeg vil igen læse spørgsmålet op: Mener ministeren, at der er behov for at drage andre end »virkeligheden« til ansvar for problemerne med udrulningen af det nye signalprogram, og skal det have ledelsesmæssige og kommunikative konsekvenser for Banedanmark?

Svar:  Tak for spørgsmålet. I sidste uge, den 15. november 2017, deltog både jeg og spørgeren sammen med den øvrige forligskreds i et møde, hvor hovedkonklusionerne fra Deloittes eksterne review af signalprogrammet blev præsenteret. Tiden tillader ikke, at jeg går i detaljer med indholdet af reviewet. Det kan man selv se på ministeriets hjemmeside. I korthed er sagen den, at det er en række uforudsete forhold, der gør, at ombordudstyringen af de gamle tog tager længere tid end planlagt. I reviewet konstateres det således, at leverancehistorikken for Alstom, som har kontrakten for installation af ombordudstyret i jernbanevirksomhedernes tog, tilsiger, at udrustningen af togflåden med ombordudstyr forventelig bliver væsentligt forsinket. Hvis jeg derfor var blevet spurgt, hvem der var ansvarlig for de tidligere mere optimistiske forudsigelser om, hvor lang tid det ville tage, kunne jeg have peget på især den tilbudsgivende virksomhed Alstom, som tydeligvis har undervurderet opgaven. De kontraktmæssige konsekvenser af det, skal vi derfor have afklaret. For så vidt angår ledelsen i Banedanmark, blev den skiftet ud sidste år, og det er den nye ledelse, der har været med til at få problemerne med signalprogrammet frem i lyset. Den er også gået i gang med at rydde op efter fortidens synder og finde konstruktive løsninger på de uforudsete problemer, som er opstået. Det er helt klart, at der er problemer, men den nuværende ledelse er efter min vurdering ikke et af problemerne, men en vigtig brik i løsningen på problemerne. Jeg har derfor samme forventning som Deloitte, nemlig at der vil komme markante forbedringer i Banedanmarks risiko-, kontrakt-, og budgetstyring over de kommende år. Det er en utaknemlig opgave, der skal løses i Banedanmark, og jeg er derfor glad for, at spørgeren sammen med resten af forligskredsen i sidste uge bakkede op om den nye plan, som Banedanmarks ledelse har lagt frem. Tak for ordet.
Kommentar:  Jeg sagde i spørgetiden den 20. januar, at aftalen ifølge Kommissionen ikke indeholder bestemmelser om liberalisering af adgangen til det europæiske arbejdsmarked eller ændringer i visumregimet, men i vid udstrækning følger samme tilgang som i dag. Det siger Kommissionen, fordi aftalen ikke handler om fri bevægelighed for arbejdskraft, men derimod om at fremme investeringer. Derfor er bestemmelserne netop indskrænket til investors koncerninterne udstationeringer for en snæver grupper af højt kvalificeret personale, og hvor der er tale om midlertidigt ophold. Formålet er således ikke at åbne adgang til arbejdsmarkedet.

Svar:  Men det, der står i artikel 6bis, punkt 4, sidste punktum, og som oplister det, man forstår ved specialister, er – og igen med formandens tilladelse – folk, der har kendskab til virksomhedens »production, research equipment, techniques, processes, procedures or management. Det er altså produktion, udvikling, teknik, processer, procedurer og management. Det sidste tror jeg ikke der findes et dansk ord for, formand. Er det ikke en meget, meget bred vifte af folk, der altså nu kan komme ind på det danske, europæiske, EU's arbejdsmarked uden om de almindelige visumregler?
Kommentar:  Jeg er lidt usikker på spørgsmålet, altså om jeg skal forstå det sådan, at det er den økonomiske tildeling til kredsen, som bør være anderledes i forhold til andre kredse. Det kan man altid kigge på, og jeg er helt sikker på, at hvis man spørger en hvilken som helst politikreds, vil de sige, at de har nogle særlige udfordringer i deres kreds. Det vigtigste for mig vil jo være, at man selvfølgelig kan løse opgaven, og at man har den økonomi til det, man skal have. Det er nok sådan, jeg bedst kan svare lige umiddelbart, for jeg sidder jo ikke lige og fordeler økonomien på de enkelte politikredse. Det er der jo lavet en aftale om.

Svar:  Grunden til, at jeg spørger, er jo, at det skaber meget usikkerhed, når man kigger på Fyn i forhold til sådan noget, som specielt kystbyerne har været ude for, hvor man har lukket politistationerne, og folk har ikke mulighed for at komme ind og henvende sig. Så sidder man lidt og undrer sig over, om det så er en tendens, der kommer til at være i hele landet, altså det vil sige, at Nordjylland, Midtjylland eller Sjælland bliver ramt på samme måde, altså at man forskellige steder siger, at Fynsmodellen er den model, der lægges op til i hele Danmark. Altså, vi laver rigtig, rigtig mange små lokale politistationer om til politibutikker, og så får vi sådan set kun politistationer i de helt store byer. Er det korrekt opfattet?
Kommentar:  Men det er jo rigtig godt – trods alt! Vi fik sådan set desværre ikke rigtig noget svar, da jeg stillede spørgsmålet sidst, og derfor stiller jeg det så igen, fordi det virker faktisk på mig, som om ministeren ikke rigtig ved, hvad der skal gøres på området, og det bekymrer mig faktisk. For jeg ser det som en modsætning, at ministeren i det forståelsespapir, der er lavet med regeringens støttepartier, lægger op til at fjerne loftet, som det kaldes, over engelsksprogede studerende. Det var jo netop et initiativ, der blev iværksat af den forhenværende forskningsminister med henblik på at leve op til de værnsregler, som su-forligskredsen er forpligtet til at finde, hvis man netop møder det loft, som står beskrevet i aftalen. Og det bekymrer mig, at ministeren bare sådan uden videre lægger op til at fjerne den begrænsning for engelsksprogede studerende uden at have øje for, hvilke andre værnsregler der så skal træde i stedet.

Svar:  Jeg forstår godt, at spørgeren meget gerne vil have mig til at komme med et meget konkret svar på, hvad vi vil gøre. Men som jeg sagde, også da vi stod her for 2 uger siden, så er det et spørgsmål, der må drøftes i su-forligskredsen, men som samtidig også – og det tror jeg egentlig også spørgeren vil være enig i, når vi drøfter det i fællesskab – kan løses bedre, end det blev løst under den tidligere regering; for vi  har  områder, hvor vores virksomheder råber på arbejdskraft, og det tror jeg kan gøres mindre firkantet, end vi gjorde. Derfor vil jeg i første omgang senere på efteråret drøfte de her su-udgifter til vandrende arbejdstagere og engelsksprogede uddannelser med netop su-forligskredsen.
Kommentar:  Jeg skal blot bede den socialdemokratiske ordfører om at afkræfte noget. Det var en mistanke, der sådan opstod, da den socialdemokratiske ordfører spurgte udviklingsministeren. Jeg hørte det lidt, som om den socialdemokratiske ordfører og Socialdemokratiet mistænker A.P. Møller – Mærsk A/S, DONG Energy A/S og andre store danske selskaber for ikke at bekæmpe korruption, men acceptere det. Jeg bliver nødt til at spørge den socialdemokratiske ordfører: Hvor er beviserne for de der underliggende påstande?

Svar:  Det undrer mig rigtig meget, at den danske regering ikke følger sin egen politik om at bekæmpe korruption ved at støtte det her forslag, der sådan set bare vil gøre, at virksomheder frit kan tilslutte sig dette. Jeg kan ikke forstå, hvorfor vi ikke i Danmark skal gå forrest og bakke op om det her initiativ. Jeg kan ikke forstå, at vi ikke på det her område skal være foregangsland. Der er jo rigtig mange virksomheder, som kan tilslutte sig eller lade være uanset det her forslag, men jeg mener at det fra den danske stats side ville være et enormt vigtigt budskab at tilslutte sig EITI-initiativet, som vi i øvrigt selv har ydet bistand til tidligere i forhold til oprettelse og sekretariatsbistand. Så jeg undrer mig rigtig, rigtig meget over, at hverken Venstres ordfører eller udviklingsministeren støtter forslaget.
Kommentar:  Jamen jeg synes stadig væk ikke, vi er kommet frem til, at ministeren erkender, at det her ikke er godt nok. Vi har et samspil mellem en gruppe investorer, og så har vi to-tre myndigheder blandet ind i sagen, og så har vi desuden noget EU-ret, der ligesom blander sig i den her sag. Jeg er fuldstændig enig i og helt på det rene med, at sagen er kompliceret. Men 9½ år er simpelt hen for lang tid for hvem som helst at vente på en afgørelse. Jeg er egentlig ikke så optaget af, om det er en afgørelse, der går i den ene retning eller i den anden retning. Men alle borgere og virksomheder har altså krav på, at deres sager bliver behandlet inden for en rimelig sagsbehandlingstid, og det er 9½ år ikke.

Svar:  Nej, og det var det, jeg prøvede at sige jeg sådan set er enig med spørgeren i. Der skal være en overskuelighed i den tid, man med rimelighed kan forvente at skulle vente. Men det her er jo ikke én sag. Det var derfor jeg startede med at skitsere, at der altså er tale om tre forskellige sager, der jo også har en kompleksitet. Derfor skal sagsbehandlingstiden stadig væk være rimelig, uanset hvilken type svar man får. Men for mig er der altså også noget i det her med, at det ofte kan være vigtigere at få det rigtige svar end det hurtige svar, fordi det hurtige svar i mange tilfælde vil være en blank afvisning, hvis man er i tvivl. Jeg vil egentlig hellere have, at tvivlen kommer sådan et projekt til gode.
Kommentar:  Sådan kan vi jo godt tale om tingene. Det undrer jo mig, at man kunne lave en skattereform under VK-regeringen, hvor man ikke adresserede det her problem mere direkte, fordi når det er det antal, som fru Inger Støjberg her nævner, er det jo, fordi den skattereform, som den her regering har stået fadder til, ganske markant reducerer antallet med omtrent en tredjedel, i forhold til det vi overtog. Derfor vil der jo gradvis over årene blive flere og flere, der får et stærkere og stærkere incitament til at arbejde, og det er jo bare de faktiske vilkår. Men derfor kan vi jo godt bekræfte hinanden i, at det er en væsentlig problemstilling. Det, jeg så bare vil tilføje, er to ting. Det ene er, at heldigvis er det jo sådan, at langt størstedelen af dem, der har en svag tilskyndelse til at arbejde, gør det alligevel. Og det er jo vigtigt at holde sig for øje. Det skyldes jo blandt andet det, vi talte om under det forrige spørgsmål, nemlig at man skal stå til rådighed, uanset om man har en stærk eller en svag tilskyndelse, og derfor er jeg i den her lidt enøjede diskussion bare bekymret for, om vi glemmer den anden side af sagen, nemlig at vi gerne vil have et stærkt socialt sikkerhedsnet, som gør, at man kan være tryg på arbejdsmarkedet, også hvis det ender med, at virksomheden må lukke og man skal ud at finde et andet arbejde. Det er derfor, at min pointe er, at det da er afgørende, at vi sørger for, at folk står til rådighed for arbejdsmarkedet, og at det gælder, uanset om man er i den gruppe, der har et svagt incitament, eller i den gruppe, der har et stærkt incitament, uanset at vi selvfølgelig også gerne i fremtiden vil lave nye reformer, som i endnu højere grad end det, vi har gjort, adresserer den her problemstilling. Det ser jeg ingen problemer i at tilkendegive.

Svar:  Så skal jeg gøre det ekstremt kort, så vi indhenter tiden. Kan ministeren bekræfte, at Venstre hele tiden under de forhandlinger, der har været for eksempel på arbejdsmarkedsområdet, har kæmpet for, at incitamentet til at arbejde skal blive større?
Kommentar:  Som tidligere nævnt vil indretningen af de konkrete afgiftsstigninger, størrelsen og indfasningen og så videre fremgå af finanslovforslaget, når det fremlægges, og til den tid vil der ikke længere herske tvivl om, hvordan provenufordelingen vil se ud, eller hvordan afgifterne fremover vil være indrettet.

Svar:  Jeg havde måske en eller anden forhåbning efter de to forskellige formuleringer, hvor den ene kunne tyde på, at man var mere fastlåst ved at sige, at man  vil  forhøje de her afgifter, og hvor den anden kunne tyde på en vis forhandlingsvilje, nemlig at der  kan  blive tale om, at man kan forhøje de afgifter, men at der underforstået også kan blive tale om, at det er noget andet, man går ind og kigger på. Den forskel var der så ikke. Altså, vi har slået fast, at afgifterne vil blive forhøjet, så lad mig afslutningsvis spørge skatteministeren: Men vil afgifterne så blive forhøjet efter en dialog med de berørte parter, detailhandel, industri og så videre, eller skal vi bare alle sammen vente og se, hvad der står i finanslovforslaget, og så vågne op til et chok der?
Kommentar:  Jeg vil lige tillade mig at spørge lidt mere ind til noget af det, statsministeren sagde lige før, for statsministeren sagde, at de andre lande var uvante med arbejdet og arbejdsformen i Bella Centeret. Så undrer det mig jo, når statsministeren siger det og jeg samtidig må konstatere, at statsministeren selv sagde i plenarsalen, at han ikke kendte reglerne. Hvad er statsministerens kommentar til det?

Svar:  Jamen jeg tror, jeg vil opgive at svare og så nøjes med at svare på de spørgsmål, jeg bliver stillet. For det, jeg siger, gør alligevel ikke noget som helst indtryk, for der plukkes i det, og der lyttes med et meget, meget skævt øre. Jeg har ikke sagt, at landene var uvante med den måde, der arbejdes på i Bella Centret, overhovedet ikke. Jeg sagde, at jeg tror, det var uvant for de politiske ledere, jeg refererede til, at de på en international konference måtte opleve, at de selv skulle sidde i et politisk gruppearbejde, udvalgsarbejde, for at få skabt en aftaletekst – og man kan altså lytte efter efterfølgende; man kan få det på bånd – det var det, jeg sagde. Så jeg har ikke noget yderligere at tilføje.