Kommentar:  Tak. Og tak for besvarelsen. Der er rigtig mange ting, jeg ikke forstår i den her sag. Har ministeren en særlig rådgiver, der kontakter et bestemt byrådsmedlem i en kommune for at gøre dem opmærksom på, hvordan kommunerne skal ledes, og hvordan man skal træffe beslutninger? Jeg er simpelt hen målløs. Jeg ved jo, at man, som ministeren også har redegjort for her, har sendt to breve, og når man så ikke hører noget, tænker man: Vi må hellere tage fat med andre midler. Det kan simpelt hen ikke passe, at de ikke vil protestere. Det skal man gøre, og man kan få forlænget fristen. Det er meget, meget vigtigt, at der kommer sådan nogle tilkendegivelser, for så kan ministeren sige: Jamen folk vil jo ikke have de der møller, og så behøver vi ikke at have dem, og derfor kan vi ikke leve op til de krav, vi selv stiller, om, at vi skal have en grøn omstilling. Jeg synes, det er en bemærkelsesværdig måde. Derfor tænker jeg i forhold til den særlige rådgiver, hvis det er det, man bruger en særlig rådgiver til, altså til at ringe til et navngivet kommunalbestyrelsesmedlem, at så vil jeg jo synes, at hvis man vil henvende sig til kommunen, må det være borgmesteren, som den særlige rådgiver ringer til, hvis man ikke selv har tid til at ringe. For hvad er det, man vil i forhold til at ringe til et bestemt byrådsmedlem? Hvad er det, man vil opnå? Jeg vil selvfølgelig også gerne høre, og jeg spørger direkte: Har nogen af embedsmændene ringet til journalister, bestemte redaktioner? Har nogen af Venstres menige medlemmer ringet på vegne af ministeren – og jeg skal nok lade være med at bruge ord, der ikke er pæne – altså har ministeren ad den vej skubbet på for at få den lokale presse eller andre til at interessere sig for det her spørgsmål for ligesom at piske en stemning op? For det er jo det, jeg kan se, at der er kommet ud af det. Jeg ved jo ikke – men det ved ministeren sikkert – hvad der er skrevet, og hvad der er ført af samtaler og så videre Så derfor synes jeg, det er væsentligt i det billede her at vide, om man spiller på to heste – altså at man på den ene side fortæller, hvor grøn man er, og på den anden side fortæller: I skal bare gøre sådan der, og så skal vi nok forhindre, at de møller kommer op at stå. Tak.

Svar:  Jeg havde intet hørt fra Frederikshavn Kommune. Der var tilgået ministeriet et par bemærkninger, et par linjer om nogle tekniske udfordringer i forhold til projektet. For mig var det meget vigtigt, at kommunen var opmærksom på, at der var mulighed for at gøre indsigelse. Og på den baggrund var det også naturligt, at min særlige rådgiver var i kontakt med Venstres bagland, herunder også kommunalbestyrelsesmedlemmer. Det synes jeg kun er naturligt, altså at man kontakter kommunalbestyrelsesmedlemmer for at spørge ind til: Hvordan har processen kørt i forbindelse med de her kystnære vindmøller? Har I hørt om det? Er I opmærksomme på, at der er mulighed for at gøre indsigelse i forhold til det her projekt? Det er helt afgørende for regeringen og for mig, at der er folkelig opbakning til de her projekter. Jeg oplever en række steder i landet, helt aktuelt ved Lillebælt og ved den jyske vestkyst, hvordan nogle af de her projekter giver enorm folkelig modstand, og hvordan det faktisk har alvorlige konsekvenser i forhold til befolkningens opbakning til den grønne omstilling.