Kommentar:  Til det sidste er der stadig væk et spørgsmål, jeg aldrig har fået besvaret: Hvorfor kommer der flere arbejdspladser i samfundet, fordi man fjerner efterlønnen og halverer dagpengeperioden? Det har vi aldrig nogen sinde kunnet få at vide af De Radikale, og det får vi nok heller ikke i dag. Satspuljen betyder en automatisk forøgelse af uligheden i samfundet, og det vil sige, at dem på pension, førtidspension, kontanthjælp, arbejdsløshedsdagpenge og så videre alle sammen bliver fattigere og fattigere sammenlignet med dem, der er på arbejdsmarkedet. Det er den debat, vi har prøvet at rejse nogle gange. Mener man bare, at det skal fortsætte? Altså, efterslæbet for en folkepensionist er i dag på 30.000 kroner om året, for en arbejdsløs 45.000 kroner om året, for en kontanthjælpsmodtager 36.000 kroner om året; det er nogle forskelle, som man så vil sætte ekstra turbo på med det forslag, der forhandles ovre i Finansministeriet. En del af det efterslæb, jeg nævner her – for det er ikke hele efterslæbet – skyldes den såkaldte satspulje, hvor man altså helt åbenlyst tager penge ud af reguleringerne og giver dem til en særlig pulje. Og ministeren fik jo faktisk lige fortalt, at det ikke er småpenge, det drejer sig om. Det drejer sig om 11 milliard kroner Uden satspuljen ville pensioner og dagpenge være 11 milliard kroner større i år, end de er. Det er konsekvensen af det, man har gjort gennem perioden. Jeg synes, at man må tage op til vurdering, om man vil blive ved med at skabe ulighed på den måde. Det er også udemokratisk på den måde, at man bruger den satspulje, der altså nu i alt omfatter 11 milliard kroner, til at finansiere stort set alle nye socialpolitiske initiativer. Så sidder man bag lukkede døre, for det er den måde, man forhandler fordelingen af pengene på. Det foregår bag lukkede døre, hvor man har bytte bytte købmand-princippet, og hvor det ene parti siger til det andet: I kan få det, I gerne vil have, hvis vi får det, vi gerne vil have. På den måde startede man i sin tid privatiseringen af hjemmehjælpen til de ældre. Uden satspuljen og de lukkede forhandlinger med bytte bytte købmand bag lukkede døre var det aldrig blevet vedtaget, i hvert fald ikke i den gamle regerings tid. Men så kom det altså igennem på den måde. Forleden havde vi en debat her i Folketingssalen om, at man lige pludselig havde skåret ned på tolkebistanden til døve, så de ikke længere kunne deltage så meget i kultur- og foreningsliv. Man indrømmede så her i salen, at det nok var for dårligt, at man havde skåret ned på det, men så løb man ind i en anden udemokratisk ting, nemlig at når man bag lukkede døre først har vedtaget sådan en aftale, så kan den kun laves om, hvis samtlige partier, der er med i aftalen, ønsker at lave den om. Det vil sige, at selv hvis et massivt flertal i Folketinget sagde, at det vil vi gerne gøre bedre, så kunne et enkelt parti bare sige: Jamen det sker ikke, for det vil vi ikke. Det er derfor, at det er en asocial måde, pengene tages på; det er en asocial måde, satspuljen fordeles på; det er udemokratisk, ved at man lægger det helt uden for Folketingets mulighed at behandle det, for når tingene kommer til beslutning i Folketingssalen, så er der et automatisk flertal, der altid stemmer for forslaget. Vi synes jo, at det er et vældigt fremskridt i vores kamp mod satspuljen, at VKO har sagt, at partierne vil opsige satspuljeforliget, og vi havde håbet, at vi så dermed fik en mulighed for at overbevise vores venner i S og SF og De Radikale om, at nu måtte den ulighedskabende mekanisme opsiges. Jeg har selvfølgelig lagt mærke til, at Socialdemokratiet og SF har sagt, at pensionisterne skal have et løft, og at der er nogle af de allerlaveste satser inden for kontanthjælpen, der skal fjernes. Det er vi alt sammen enige om. Det er bemærkelsesværdigt, at de arbejdsløse ikke bliver nævnt med ét ord, for de arbejdsløse er jo virkelig sakket bagud i forhold til lønudviklingen. Det er derfor, at der er flere og flere, der forlader a-kasserne. De får simpelt hen en så ringe erstatning gennem dagpengene, at de ikke synes, at det er umagen og betalingen værd at være medlem af en a-kasse. Det er igen en af de ting ved satspuljen, som jeg synes er til stor skade for udviklingen i samfundet, herunder bevarelsen af den danske model, hvor man er medlem af en fagforening og en a-kasse. Man gør med den her mekanisme dagpengene så ringe, at der er flere og flere, der fravælger at være medlem af en a-kasse. Så mon ikke vi skal regne med, at vi – inden vi bliver færdige med at snakke sammen før valget om, hvad der skal laves om, og i den periode, der kommer efter valget, skal diskutere, hvad vi synes, der skal laves om her i samfundet – også når frem til, at der skal ske nogle forbedringer, som ikke øger uligheden i samfundet, sådan som vi ser det i øjeblikket?

Svar:  Tak for det. Det er jo ikke rigtigt, at man ikke kan lave ting om, fordi man på det her felt har en aftale om, hvordan der automatisk reguleres på de her felter, for eksemplet med Dansk Folkepartis og regeringens aftale om ældrecheck og andet viser jo, at man rent faktisk godt kan bruge andre mekanismer, hvis man vil regulere, men det er så det. Jeg synes ikke, man skal prøve at tegne et billede af, at alting nu er umuligt, og at man overhovedet ikke kan diskutere det her område. Vi synes faktisk, det er fornuftigt, at man sådan en gang imellem forholder sig til, om der er samfundsøkonomisk baggrund for at lave regulering på en række områder i det omfang, vi gør det, om det skal være mindre eller større og så videre, og derfor er vi også altid villige til at deltage i den type af diskussioner. Men det er jo vigtigt, at der er en indtægtsmæssig baggrund for det, der foregår, og derfor spørgsmålet, for jeg synes ikke, det fremgår fuldstændig klart af beslutningsforslagets formulering, men det kan jeg nok få opklaret nu: Hvis Enhedslisten kunne bestemme i dag, skulle der så laves en fuld regulering, altså helt tilbage fra begyndelsen af 1990'erne, altså de tal, som herre Frank Aaen flere gange har nævnt? Skulle der så laves en fuld regulering på en gang, altså skulle man samle op på det hele på en gang, eller ville det være en regulering fremadrettet, som fulgte pris- og lønudviklingen?