kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Skal jeg forstå det sådan, at ministeren nu vil sende et krav ud til kommunerne om, at de skal efterleve best practice, og at ministeren stiller krav om, at de sagsbehandlingstider, der er i forhold til at få en handicapbil, skal sættes ned? Dansk Folkeparti fik indført, at sagsbehandlingsfristerne skulle offentliggøres også på kommunernes hjemmeside, men kritikken har så lydt på, at hvad hjælper det med sagsbehandlingsfrister, når kommunerne ikke efterlever egne sagsbehandlingsfrister på deres hjemmeside. Det er den anden ting, jeg lige vil spørge om her på falderebet.

Svar:  Det, som jeg vil gøre nu, og som jeg også indledte med at sige, er at sende rapporten til KL en gang til, med henblik på at de så kan formidle den videre ud, således at vi altså gør kommunerne opmærksomme på, at der er en udfordring. Så vil jeg bare helt ærligt sige, at der jo er to udfordringer ved at indføre sagsbehandlingsfrister i lovgivningen. Den første er, at ved at indføre sagsbehandlingsfrister på nogle udvalgte sagsområder risikerer man også at skubbe andre sager, områder bagest i køen, og det skal man være sådan lidt forsigtig med. Den anden udfordring er også, at hvis man laver en specifik frist på lige præcis bilstøtteområdet, så vil det også kræve en finansiering. Det skal man bare have i baghovedet og være opmærksom på.
Kommentar:  Jeg vil sige til herre Frank Aaen, at det jo er et typisk herre Frank Aaen-trick at begynde at blande alle mulige andre sager ind i det. Jeg vil sige, at der vedrørende Roskilde Bank er et samråd i Folketingets Finansudvalg på torsdag, og der tager vi den diskussion om det. Men jeg synes i hvert fald, det var godt, at der i går blev rettet noget op på de meget forkerte tal, som florerede i pressen, og som, vedrørende hvad status lige p.t. er, ikke rigtig havde den store validitet bag sig. Men jeg må bare sige til herre Frank Aaen, at hvis der er to parter, der står og skal handle med hinanden, skal en clearingcentral alene sikre, at man er enige om, hvad værdien af det, man handler med hinanden, er, og om de værdier er til rådighed. Så det er et spørgsmål om at sikre, at handelen foregår på et oplyst grundlag, og om at sikre, at pengene er til stede. Det er altså noget, der fremmer den finansielle stabilitet, så jeg har meget, meget svært ved at se det her som udtryk for det, herre Frank Aaen beskriver. Det mener jeg simpelt hen ikke er rigtigt.

Svar:  Jamen spørgsmålet er jo, om man kan kontrollere de her ting. Må jeg i øvrigt i den forbindelse i en parentes sige, at de tal, der florerede hele dagen i går, havde den af staten indsatte bankdirektør som kilde. De blev så senere korrigeret af den indsatte bankdirektørs chef, som også er indsat af staten, efter 10 timer. 10 timer lod man det tal køre rundt, inden man så sagde: Nå nej, det var det ikke 10 milliard kroner, det var kun 4 milliard kroner Altså kun 4 milliard kroner Og der kommer flere. Det er ikke særlig betryggende, men det kan vi jo diskutere i Finansudvalget i det samråd, vi skal have. Vi har også indkaldt et i Erhvervsudvalget, som jo er åbent i modsætning til Finansudvalget. Så det kommer vi tilbage til. Men igen, at tro, at Finanstilsynet kan kontrollere det. Nu nævnte jeg Roskilde Bank, men det var jo ikke bare Roskilde Bank, det var også Løkken Sparekasse, det var også EBH Bank, det var også Amagerbanken – det er jo en stribe af banker, som Finanstilsynet skulle kontrollere, som nu er gået nederst
Kommentar:  Som jeg opfatter det, står energiaftalen selvfølgelig fuldstændig ved magt, og jeg regner også med, at de partier, som har været med til at indgå den, vil være med til at opfylde de målsætninger, vi har sat for vores fælles energiaftale. Det er også rigtigt, at forsyningssikkerhedsafgiften, som herre Lars Løkke Rasmussen nævner, er en del af energiaftalen fra 2012. Det er ikke en afgift, den nuværende regering har fundet på, men den tidligere regering. Det har så vist sig, at den i praksis er ret besværlig at håndtere for familier og virksomheder, og derfor har skatteministeren nu foreslået forligsparterne at rulle både forsyningssikkerhedsafgiften og nogle af energiafgiftsforhøjelserne fra forårspakke 2.0 tilbage. Pengene skal vi selvfølgelig finde på en anden måde. Jeg tror, der er rigtig mange, der har hørt den kritik, som der har været, af forsyningssikkerhedsafgiften, og jeg synes da, vi skal reagere på det og finde midlerne på en anden måde. Hvis Venstre og andre partier, der har været involveret i det, kommer til forhandlinger og får løst den her udfordring, ser vi meget frem til det.

Svar:  Må jeg så ikke spørge bare ganske kort og som udtryk for ren logisk tænkning: Hvordan kan aftalen stå ved magt, når den skal laves om på nogle punkter?
Kommentar:  Vi lægger bestemt også op til at lytte til både forligskredsen og til de resultater, der kommer, og i øvrigt til dem, der arbejder i felten, og til forældrene og til eleverne. Det er bare for at sige, at det, jeg har skudt i gang, jo er, at vi får lyttet. Og det eneste, vi sådan set har konkluderet på forhånd, er, at der skal laves nogle forandringer. For det er nu omkring 10 år siden, at vi satte de nationale test i gang – i øvrigt i fællesskab med hinanden – og det var et rigtigt skridt at tage, apropos den diskussion, der lige har været omkring læsning, altså at der er for mange børn, der forlader skolen uden at kunne læse og regne. Det, der jo så bare er udfordringen, er, at vi ikke er kommet i mål. Derfor mener jeg sådan set, at vi på forhånd kan sige, at det jo så i hvert fald ikke var de redskaber, der bragte os tættere på. Det betyder ikke, at de ikke længere skal være en del af svaret, men det betyder, at vi bliver nødt til som minimum også at komme med et andet svar.

Svar:  Jamen jeg synes, det giver rigtig god mening at lytte til forældrene. Man kunne også lytte til forskermiljøet. Der er jo 31 forskere, som har været ude at advare imod at drage forhastede konklusioner om de nationale test, inden man kender resultatet af den her evaluering. Jeg vil egentlig bare høre: Hvordan kan ministeren sige, at der simpelt hen er behov for et helt nyt system, inden man kender resultatet af evalueringen?
Kommentar:  Nej, Glostrup kommune har været ledet af Venstre, jeg tror siden 2005. Så jeg tror ikke, der er noget motiv forbundet med, at man vil udstille regeringen, for Venstre er jo det store parti i regeringen. Men mener ministeren ikke, at det er en uheldig praksis og faktisk nærmest på kanten af loven, at man, som Glostrup kommune gør, siger, at kontanthjælpsmodtagere, der ikke kan få anvist en rimelig bolig og simpelt hen ikke kan finde en bolig til en pris, de kan betale, inden for kommunegrænsen, som tilfældet er med Glostrup, skal flytte til for eksempel Lolland?

Svar:  Jamen jeg undrer mig da over, at Glostrup Kommune siger det, for jeg kan ikke i tallene genfinde, at det skulle være et problem også at finde billige boliger i Glostrup til det antal kontanthjælpsmodtagere, som måtte henvende sig til Glostrup Kommune med et ønske om at fraflytte en eksisterende bolig og flytte ind i en billigere bolig. Jeg kan ikke forestille mig, at det tal er større end det antal boliger, som Glostrup Kommune faktisk har anvisningsret til, og som Glostrup Kommune ville kunne anvise folk, der efterspørger en billig bolig.
Kommentar:  Et løft på 2,2 milliard kroner i forhold til udgangspunktet er et ret markant løft. Det betyder, at de danske kommuner får markant flere penge, end de ellers var tiltænkt. Det skal man da kunne mærke på plejehjemmene og i ældreplejen. Det skal man da kunne mærke. Derfor synes jeg måske også, at det at sætte det op over for, at man nu ikke mere skal betale gebyr for at gå på en danskuddannelse, og så hævde, at der bruges flere penge på danskuddannelsen end på de ældre, bliver lidt skævt.

Svar:  Det gør det altså ikke. Finansloven indeholder helt klar tale, i forhold til hvordan pengene bliver prioriteret, og der er det en uomtvistelig sandhed, at ældreområdet bliver tilgodeset med 125 million kroner, hvor det i sidste finanslov blev tilgodeset med 1,5 milliard kroner i stedet. Det kan hverken ministeren eller jeg lave om på. Det er også tal, som ministeren kan få bekræftet af Ældre Sagen og andre steder. Vi har 73.000 ældre i eget hjem uden hjælp i dag, og vi har inden for de næste 10 år en mangel på 25.000 ældrevenlige boliger, og vi har medicinudgifter, der stiger, og derfor er det, regeringen gør, ikke nok. I bruger pengene på undervisning af udlændinge i stedet for.
Kommentar:  Jeg synes selvfølgelig, det er positivt, at vores rettighedskampagne slår igennem på den måde, at der i hvert fald er øget efterspørgsel efter blandt andet det, som er en del af kampagnen, nemlig kurser, hvor man oplyser minoritetsetniske mænd og kvinder og også unge omkring ligestillingsspørgsmål, herunder også om respekt for homoseksualitet og andre ting. Men det er klart, at det ikke kan stå alene. Det gælder jo om at sikre beskæftigelse og uddannelse, for det tror jeg er den væsentligste vej til integration, og der skal vi også tage initiativer.

Svar:  Altså, vi kan jo se, at da de danske kvinder lavede deres indmarch og indtog på arbejdsmarkedet, blev der virkelig ændret ved kønsrollerne i Danmark. Det var der, vi virkelig begyndte at skrive under på, at kønnene var ligestillet, fordi der var den økonomiske uafhængighed, fordi de var ude at tjene deres egne penge, hvilket gav kvinderne en vis selvtillid og styrke. Og det kan vi jo se mangler i visse kredse. Der kunne jeg først og fremmest godt tænke mig at høre, om ministeren er enig med mig i, at kvinders aktive deltagelse på arbejdsmarkedet er med til at skabe en øget ligestilling mellem kønnene.
Kommentar:  Det er ikke et spørgsmål om ikke at tale med Tyrkiet. Alle er indstillet på at tale med alle lande. Der er endda nogle, der er indstillet på at tale med Nordkorea. Helt ærligt, det er ikke det, der er spørgsmålet. Det, der er spørgsmålet, er, om man stadig væk kan stille tyrkerne et medlemskab i udsigt under hensyntagen til alle de ting, der er sket over de senere år. Jeg har svært ved at forstå, når udenrigsministeren henviser til Københavnerkriterierne og fremhæver dødsstraf, at det ikke kan rummes i Københavnerkriterierne, at man arresterer oppositionsledere, smider dem i fængsel uden dom og kræver den primære oppositionsleder idømt 142 års fængsel. Hvordan kan det ikke være en overtrædelse af Københavnerkriterierne?

Svar:  Men der er ingen, der stiller Tyrkiet et EU-medlemskab i udsigt under de nuværende forhold, slet ikke under den bevægelse, som Tyrkiet har i øjeblikket. Det synes jeg er et helt forkert billede at give. Jeg understreger det, statsministeren understreger det, alle understreger det: Tyrkiet bevæger sig i modsatte retning af et EU-medlemskab i øjeblikket.
Kommentar:  Det er jo ret interessant, for jeg synes, at der er meget, meget stor forskel. I alle andre sager taler vi om barnets tarv. Hvad er barnets tarv? Der er ingen tvivl om, at hvis man som barn er knyttet til et menneske, har man ikke noget forhold til denne persons seksuelle observans. Det er barnet fuldstændig ligeglad med, barnet er knyttet til den person. Og det er jo tilfældet i Emils sag, som ordføreren selv bragte op. Det kan man jo ikke sige, hvis man bliver accepteret som adoptivforældre og dermed kan få et barn udefra. Så er der jo ikke den her tilknytning til den ene eller den anden i det her parforhold, og så kan man jo ikke sidestille de to sager. Så jeg vil godt spørge ordføreren, om ordføreren kunne være tilfreds med, at lovgivningen blev ændret, så det kun drejede sig om, at homoseksuelle par kunne adoptere i de tilfælde, hvor der var personlige relationer, for det vil vi da meget gerne stille et ændringsforslag om.

Svar:  Jeg synes sagtens, at de to sager kan sammenlignes, for det her handler om, hvorvidt et par af samme køn kan give et barn en kærlig og tryg opvækst – det kan de efter min opfattelse i Emils tilfælde. Det vil de også kunne, hvis det var et barn, som skulle adopteres fra et andet land. De her to kunne give nøjagtig den samme kærlighed og omsorg til et barn fra et andet land, som de kan give Emil. Som sagt: Der er ikke noget som helst i nogen undersøgelser, der tyder på, at et barn, der vokser op hos et par af samme køn, ikke får nøjagtig den samme trygge opvækst eller bliver lige så lidt udsat for chikane og mobning som et barn, der vokser op i heteroseksuelle ægteskaber.
Kommentar:  Til den første del om de 78 procent i vurderingsankenævnene vil jeg sige, at en rigtig stor del af dem skyldes sager om fradraget for grundforbedringsomkostninger. Men det er altså ikke en pludselig eksplosion. Nu er vi oppe på, at det er 78 procent, der bliver omgjort af Landsskatteretten. Året før var det 77 procent, så der er altså en stigning. Det er godt nok en lille stigning, men det er stadig væk en meget høj fejlprocent, man har. Så det er ikke noget, der pludselig er opstået inden for det sidste halve år eller 3 måneder og så videre Det er altså et rigtig højt tal, og det problem løser man ikke bare ved at lægge de to klageinstanser sammen eller ved at lægge deres forvaltninger sammen og sige, at man ikke skal have to klageinstanser. I forhold til at sende det i udvalg synes vi, at ikke at gøre det er en af de store mangler, der har været her. Det var egentlig det skridt, som Venstres ordfører også sagde man ideelt set skulle have taget fra starten. Det gør man også på mange andre områder inden for retsområdet, hvis der er tale om nogle principielle ændringer. Så sender man det i udvalg, så vi får et godt gennemarbejdet og gennemanalyseret arbejde, vi kan tage stilling ud fra.

Svar:  Må jeg bare igen knytte en kommentar til det med vurderingssagerne og fradrag for forbedringsomkostninger. Det er jo ikke noget, der bare lige er opstået inden for det sidste halve år. Det var, så vidt jeg husker, i december 2010, hvor der var en indenrigs- og sundhedsminister, der i dag sidder i formandsstolen, som havde et lovforslag til behandling her i salen, som netop handlede om det her med fradrag for forbedringer. Så det er en problematik, der går langt tilbage, og de sager er nu her de seneste år endelig kommet til vurderingsankenævnene, så det er bestemt dem, som vejer tungt i statistikken der – ingen tvivl om det. Så vil jeg bare gerne gentage, at jeg gerne vil have en kort og klar definition fra Dansk Folkepartis ordfører af retssikkerhed. Hvad forstår man ved retssikkerhed, når nu det er så vigtigt for en?
Kommentar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 109 (S, DF, V, EL, LA, ALT, RV, SF og KF), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er enstemmigt vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Kommentar:  Mange tak. Jeg vil høre, om ordføreren selv har oplevet i de seneste par år eller her i sommer det, som jeg vil mene har været et voksende problem med udlændinge, der kommer til Danmark, slår sig ned i lejre, bruger vores kirkeområder som toilet, hvor det flyder med skrald, og ernærer sig blandt andet på Strøget med, hvad der tydeligvis er organiseret tiggeri. Har ordføreren været bekendt med det her, har ordføreren set det? Og i så fald, siden ordføreren ikke mener, at man skal kriminalisere tiggeri, så er det her jo ikke et problem, man bare kan løse med nogle udrejsecentre eller udrejselejre, som ordføreren kom ind på her. Hvis ordføreren anerkender, at der er et reelt problem, hvad ville ordføreren så have gjort for at løse det her problem, hvis det ikke var gennem den her lov, såvel som loven om at politiet kan rydde de her utryghedsskabende lejre?

Svar:  Jeg kan starte med at sige, at vi i hvert fald ikke er tilhængere af en eller anden form for udrejselejre, hvad de så end skulle bestå i i den her sammenhæng. Vores udgangspunkt er, at vi har nogle regler om arbejdskraftens frie bevægelighed, som faktisk kunne bruges her, frem for at lave de her stramninger, altså det, at man skal være aktivt jobsøgende og kunne dokumentere det, det at man skal kunne forsørge sig selv og kunne dokumentere det ved at fremvise en sum svarende til kontanthjælpssatsen, det er regler, man kunne tage i brug. Når vi snakker om, at folk for eksempel ude på Amager Fælled laver en lejr og bor der under forhutlende vilkår, og det er udlændinge, vi taler om, for eksempel i en sådan lejr, så skal der ikke være sådan nogle lejre her i København. Jeg har set dem, og jeg har også set alle tiggerne, der tigger her i København, men vi skal sørge for at hjælpe folk videre og hjem til de lande, hvor de er statsborgere, på en værdig måde og ikke bare ved at sende en bulldozer ud, så folk mister deres dokumenter eller deres identitetspapirer, som vil gøre det sværere for dem at komme videre i deres liv. Jeg kan godt forstå, at mange mennesker føler, at det er mærkeligt, eller at det kan være utrygt, at man lige pludselig ser forhutlede og fattige mennesker i vores gader, for eksempel i København, for det er noget nyt. Men det ændrer ikke ved, at det at lave en kriminalisering af fattigdom, en skærpelse af kriminaliseringen af fattigdom, sådan som man gør med det her lovforslag, synes jeg principielt er en meget forkert måde og en meget uetisk måde at gå til den problemstilling på.
Kommentar:  Tak for det. Hvad er ministerens holdning til, at der ydes A-niveau-takster per elev på de almene gymnasier, men at der ikke opereres med særlige A-niveau-takster på erhvervsgymnasierne?

Svar:  A-niveau-taksterne blev indført i forbindelse med, at de almene gymnasier overgik fra amterne til at være selvejende institutioner. Der var en politisk diskussion om, at man gerne vil fremme nogle fag – det var inden for de naturvidenskabelige fag – ved at give mulighed for A-niveau-takst for at gøre det mere attraktivt at udbyde nogle af de her naturvidenskabelige fag. Derfor blev det så indført. Der var en bred politisk aftale på det tidspunkt, netop for at fremme de naturvidenskabelige fag. Det beløb, man så fandt til A-niveau-fagene, var en omfordeling inden for selv samme gymnasier. Så kan man spørge sig selv, om det er hensigtsmæssigt, og om det ikke er en knopskydning på et i forvejen måske lidt uoverskueligt taxametersystem. Det synes jeg er et meget relevant spørgsmål, og man kunne godt overveje, om man skulle kigge på det, når vi alligevel på et tidspunkt kigger på taksterne.
Kommentar:  Nej, men det har vel måske nærmere været udtryk for, at man har bygget nogle ydre grænser op, som så i virkeligheden ikke har kunnet håndtere den situation, som vi var i, altså i den virkelige verden, nemlig at der er en meget, meget stor indstrømning i Europa. Og det synes jeg jo i hvert fald ikke at man kan diskutere ret meget om er tilfældet eller ej, for det kan enhver desværre se er tilfældet. Der er en meget stor tilstrømning til Europa, og det er der fortsat, og det er jo, fordi der ikke er styr på de ydre grænser endnu.

Svar:  Kommissæren fik også sagt i det her interview, at tiden var inde til gradvis at returnere til et fuldt fungerende Schengensystem. Jeg vil bare høre: Er det regeringens holdning, at det her Schengensystem nogen sinde har fungeret? Altså, det er mit indtryk, at den her ydre Schengengrænse jo har stået åben i rigtig mange år. Det var bare i efteråret 2015, at man sådan for alvor fik syn for sagen, men altså at den i mange år har stået åben. Det eneste land, der formentlig sådan aktivt har lagt sig i selen for at overholde de her regler, er Ungarn, der jo har taget konsekvensen og bygget et hegn op til Serbien. Er det så en fair måde, EU-systemet har forsøgt at udskamme det her hegn på?
Kommentar:  Vi er kommet et stykke, men vi er ikke kommet langt nok. Jeg må også indrømme, at jeg selv er lidt utålmodig, for jeg synes, det nuværende asylsystem er alt andet end humant, og det er på ingen måde realistisk. Vi forfølger to spor. Det ene er at skabe så bred politisk forståelse og opbakning til vores tanker som overhovedet muligt. Her har jeg selv brugt en del tid på at mødes både med internationale organisationer og med regeringer i andre lande. Jeg lytter selvfølgelig meget interesseret til, hvordan de mener, det skal håndteres, ligesom jeg har en forventning om, at de lytter til de danske tanker. Jeg synes selv, vi er kommet længere, end jeg havde forventet, men stadig væk ikke langt nok til, at jeg er helt tilfreds. Det andet spor handler om at forberede samarbejder med tredjelande om at håndtere migrationsstrømme, for eksempel i forhold til grænsekontrol og asylsagsbehandling. Vi håber, at der ud af det samarbejde også kan vokse tanker om at håndtere migrationsstrømmene på en mere konkret måde, sådan som vores modtagecentertankegang er udtryk for.

Svar:  Tak for det. Jo, men stadig væk må jeg sige til ministeren, at der jo i det her oplæg står: Hvis man får afslag på sin ansøgning om asyl, har man ikke behov for beskyttelse eller udsigt til lovligt at få ophold i Europa. Man sendes derfor hjem til det land, man kommer fra. Alene der har regeringen jo vendt om. Det må man beklageligvis konstatere, for sådan er det ikke længere. Altså, selv om man har fået afslag, betyder det ikke, at man sendes hjem til det land, man kommer fra. Det var vi inde på lige før, og bare man har haft et par års arbejde, har man mulighed for at blive her, i stedet for at man bruger de kompetencer, man så har lært i Danmark, i det hjemland, man kommer fra, når de danske myndigheder nu siger, at det er muligt ...
Kommentar:  Jeg vil slutte af med at sige, at jeg har stor respekt for herre Bjarne Laustsens engagement i den her sag og i beredskabet i øvrigt – det har jeg selv. Jeg vil også sige til herre Bjarne Laustsen, at det, at der blev nedsat en arbejdsgruppe, jo også er udtryk for regeringens interesse for området. Det, at Finansministeriet var for bordenden, er vel også udtryk for, at det har den allerhøjeste – hvad skal vi sige? – bevågenhed. Og at der blev lavet en aftale, som jo i første omgang efter herre Bjarne Laustsens opfattelse ikke løser problemet, er dog så alligevel et udtryk for, at vi også følger den her problemstilling i regeringen. Der er afsat en lille pulje penge til rekrutteringsproblematikken. Så vil jeg da slutte af med at give herre Bjarne Laustsen tilsagnet om, at jeg også vil følge det, og jeg håber, at vi får mulighed for sammen eventuelt at drøfte løsningsmodeller, ifald det skulle vise sig at være et stort problem. Og når jeg ikke har svaret på nogle af spørgsmålene, har det ikke været af ondskab, men kun et udtryk for, at de ligger under en anden ministers ressort.

Svar:  Det er jo sådan i Frederikshavn, hvor der bliver lukket den ene store virksomhed efter den anden, at det gør rigtig ondt på byen og det gør rigtig ondt på de folk, der kommer ud for det her. Og vi kan selvfølgelig ikke have, at vi, fordi vi har ubalance i vores samfund og strukturer, og fordi vi har arbejdsløshed, så ikke kan klare beredskabet. Deroppe i Vendsyssel siger de altid: Hvor kan vi spare henne? Og når de har snakket om det, siger de: Hvem skal betale? Og når forsvarsministeren nævner Finansministeriet i den her forbindelse, tror jeg, det er, fordi det måske kunne koste nogle penge. Sagen er jo den, at det ikke koster nogen penge; det er en gratis omgang at sørge for, at de deltidsbrandmænd kan passe deres arbejde. Det er sådan set det allerbedste at beholde dem, man har, i stedet for at bruge penge på at uddanne nogle nye, som så også bliver fyret fra deres arbejde. Jeg tror ikke, der findes nogen mennesker i Danmark, der forstår, hvad problemet skulle være i at løse det her. Og det er ikke mig, der har sat en dato på for, hvornår det her skulle løses, det er udelukkende regeringen selv, og vi har for længst passeret den 1. oktober. Er det ikke rigtigt?
Kommentar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte: 108 (V, S, DF, SF, KF, RV og LA), imod stemte: 2 (EL), hverken for eller imod stemte: 0. Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.

Svar:  Der er heller ikke her nogen, der beder om ordet, og så går vi til afstemning.