Kommentar:  Tak for spørgsmålet. Jeg må indrømme, at jeg ikke har regnet på, hvor mange milliarder det er, men jeg kan konkludere, at lovforslaget, i og med at procentsatsen bliver den samme for de to ting, alt andet lige vil gavne lysten til bankindlån.

Svar:  Baggrunden for lovforslaget er, som også Venstres ordfører nævnte, at Europa-Kommissionen finder, at reglerne om skattemæssig forskelsbehandling af visse fordringer i danske kroner, de såkaldte blåstemplede obligationer, er i strid med bestemmelserne om kapitalens frie bevægelighed. Der er så to muligheder for at rette op på forskellen. Enten kan reglerne om blåstemplede obligationer udvides til at omfatte obligationer af fremmed valuta, eller også kan særreglen for de danske obligationer ophæves. Regeringen har besluttet det sidste. Det er Socialdemokratiet enig i. Vi kan derfor også støtte de fleste af de konsekvensændringer, der følger heraf. Jeg skal især fremhæve, at vi kan tilslutte os de foreslåede regler om hævelse af bagatelgrænsen for beskatningen af nettogevinster fra 1.000 kroner til 2.000 kroner, at lovforslaget får virkning fra fremsættelsesdagen, samt at udvidelsen af indberetningspligten også dér kan ske automatisk med beregning af tab og gevinster. Det vil være en fordel, sådan som vi kan se det, så vel for skatteyderne som for myndighederne. Vi hilser det velkommen, at det kommer nu eller kom for et år siden. Vi har længe ønsket det. Det samme gælder derimod ikke forslaget om at nedsætte den maksimale beskatning af positiv nettokapitalindkomst fra 51,5 procent, som det er i dag, til 42 procent Det er en nedsættelse, der udelukkende vil komme topskatteydere til gode. Når man ser beregningerne igennem, synes jeg også, at beregningsgrundlaget forekommer særdeles løst, for nu at sige det mildt, blandt andet fordi det tager udgangspunkt i en skønnet opgørelse af den nuværende fordeling af blåstemplede obligationer. Omfordelingen til fordel for topskatteydere vil beløbe sig til 440 million kroner Samtidig vil den gradvise indfasning fra 51,5 procent af beskatningen af kapitalindkomst til de 42 procent forstærke den betydelige underfinansiering, der i forvejen findes i regeringens skattereform, forårspakke 2.0. Det har vi mindst af alt brug for i den nuværende situation, hvor finansministeren går på jagt efter 24 milliard kroner over de kommende 3 år, i alt 31 milliard kroner, for at skabe langsigtet bæredygtighed frem til 2015. Dertil kan vi lægge regeringens og DF's skattereform, forårspakke 2.0, der ud over i forvejen at være underfinansieret, som jeg har nævnt, ser ud til at mangle planlagte indtægter på knap 2 milliard kroner, idet vi endnu ikke har set de bebudede lovforslag om lastbilafgift, om fedtgift, om udligningsskat. Vi bevæger os altså hastigt i den gale retning. Vi mangler stadig svar på, hvor disse manglende indtægter skal findes. Vi ved, at regeringens vej er yderligere nedskæringer i de offentlige budgetter. Det har finansministeren fortalt os. Spørgsmålet er, om det også er Dansk Folkepartis vej. Vi synes, at man burde bruge de 440 million kroner til midlertidig dækning af det selvskabte skattehul. Endelig anfører regeringen i bemærkningerne, at de kompenserende skattenedsættelser er nødvendige for at overholde skattestoppet. Come on! Lad mig gøre opmærksom på, at denne regering i perioden fra 2001 til 2009, altså over 89 måneder, har sat skatterne op cirka 150 gange, og at forårspakke 2.0, der blev vedtaget sidste forår, indeholder 114 skattestigninger. Det skal sammenholdes med udsagnet om, at under Nyrupregeringen satte man i gennemsnit skatterne op en gang om måneden. Den borgerlige regering har langt, langt overgået Nyrupregeringens skattestigninger. De har gennemført ufinansierede skattelettelser i 2003 og i 2007, og de har gennemført en underfinansieret skattereform. Det er topmålet af uansvarlig økonomisk politik, og med skattelettelser på yderligere 440 million kroner ligger det her lovforslag jo i smuk forlængelse af denne uansvarlige økonomiske politik.