kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Nej. Jeg fremhævede bare den lidt specielle parlamentariske situation. Vi har aftalt det i papiret, som vi skrev under på i 2017, altså at partierne skulle være enige om det, før man hævede loftet. Nu står vi så i Folketingssalen og har fundet ud af, at vi ikke har haft nogen drøftelser om det, og at vi ikke er enige om det. Hvad gør vi så? Jeg er egentlig meget åben over for, at vi i fællesskab kan bruge pengene på noget andet, som måske kunne gavne virksomhederne, for eksempel et investorfradrag, kigge på proportionsgrænsen, eller kigge på at gøre det nemmere og mere attraktivt med hensyn til medarbejderaktier. Det er bare for at være konstruktiv. Det kunne også være afgiftssystemet, som jeg personligt synes er vigtigt, men det er jo så lidt en anden boldgade inden for beskatning. Så jeg er egentlig meget åben over for at kigge på andre områder, men jeg synes bare ikke, at aktiesparekontoen er den bedste måde at støtte vores virksomheder på.

Svar:  Vi er i Radikale Venstre naturligvis positive over for det her forslag. Det kommer jo ofte frem i den politiske debat, at iværksættere og små og mellemstore virksomheder har udfordringer med at skaffe risikovillig kapital til at udvikle virksomheden, skabe flere arbejdspladser og også skabe nye store virksomheder, som vi kan nyde godt af alle sammen. Internationale undersøgelser viser også, at finansieringen, altså det at få adgang til kapital, er en af dansk erhvervslivs helt store udfordringer. Samtidig ved vi, at danskerne i år samlet runder opsparinger i banken eller i pensionsselskabet på 1.000 milliard kroner Det er jo de penge, som aftalekredsen bag den her lov igennem lang tid har haft kig på. For hvordan får vi danskerne til at springe ud i at sætte deres formuer i cirkulation? Det er for os at se et højaktuelt spørgsmål, ikke mindst set i lyset af de løsninger, som den grønne omstilling fordrer af os og af erhvervslivet. Her er aktiesparekontoen et redskab til at fremme investeringslysten hos flere danskere. Det handler altså for os om investeringskultur. Men som noget af kritikken også har lydt, giver det økonomisk bedst mening for investorerne, hvis indskudsloftet er højere end 50.000 kroner Derfor er jeg meget glad for, at vi i dag fremsætter det her forslag, der hæver loftet til 100.000 kroner, og jeg ser frem til den dag, hvor vi hæver det yderligere til 200.000 kroner, som det blev drøftet i aftalekredsen, og som Venstre også nævnte. Jeg håber, at det her tiltag vil give aktiesparekontoen mere medvind, så danskerne i højere grad har lyst til at investere deres opsparing til gavn for os alle sammen. Det var ordene.
Kommentar:  Jeg håber, jeg får lige så meget tid som herre Rasmus Horn Langhoff til at svare på spørgsmålet. Jamen der er en forskel på et motionsløb og så det, at Danmark kunne få lov til at afholde en Tour de France Grand Départ. En Tour de France Grand Départ er ikke bare en enkelt dag med en hurtig start i Danmark. Det er en 3-4-dages start i Danmark, som ville kunne give Danmark meget stor opmærksomhed internationalt, og som jeg tror ville være en meget stor begivenhed for hele Danmark og være med til at markedsføre Danmark. Jeg tror, der er bred enighed om, at hvis det kan lade sig gøre, bør vi også have mulighed for at afholde sådan en event i Danmark.

Svar:  Javel. Jeg har tælleren her, så jeg skal nok sørge for ikke at tale over. Der er fuld opbakning til, at regeringen har sendt de ansøgninger af sted. Jeg synes personligt, det er en fremragende idé. Vi skal have mere af den slags, hvor vi tænker Danmark ind i forhold til branding og turisme, men hvorfor i verden ikke også åbne op for, at vi kan have de store, mere folkelige aktiviteter som eksempelvis broløbet? Alene det broløb giver 1,7 million kroner til det lokale foreningsliv i Korsør og Nyborg. Det er vigtige penge.
Kommentar:  Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 13-15 uden for betænkningen af skatteministeren, om ændringsforslag nummer 1, tiltrådt af et flertal (udvalget med undtagelse af EL og SF), om ændringsforslag nummer 16 uden for betænkningen af skatteministeren, om ændringsforslag nummer 2-5, tiltrådt af et flertal (udvalget med undtagelse af EL), om ændringsforslag nummer 17-21 uden for betænkningen af skatteministeren, om ændringsforslag nummer 7, tiltrådt af et flertal (udvalget med undtagelse af EL), om ændringsforslag nummer 22-28 uden for betænkningen af skatteministeren, om ændringsforslag nummer 8 og 9, tiltrådt af et flertal (udvalget med undtagelse af EL), om ændringsforslag nummer 29 og 30 uden for betænkningen af skatteministeren, om ændringsforslag nummer 10, tiltrådt af et flertal (udvalget med undtagelse af EL), om ændringsforslag nummer 31 og 32 uden for betænkningen af skatteministeren eller om ændringsforslag nummer 11 og 12, tiltrådt af et flertal (udvalget med undtagelse af EL)? De er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.

Svar:  Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.
Kommentar:  Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 1 af et mindretal (SF), tiltrådt af et flertal (det øvrige udvalg), om, at lovforslaget deles i to lovforslag? Delingen af lovforslaget er vedtaget. Jeg foreslår, at lovforslagene går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg det som vedtaget. Det er vedtaget.

Svar:  Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen sluttet, og vi går til afstemning.
Kommentar:  Nej, tværtimod er mit eneste svar dialog. For det, jeg svarede sidste gang til selv samme spørger, og som jeg også gerne vil svare i dag, er lige præcis: Vi har bundet os til et su-forlig i en su-forligskreds, hvor vi sidder sammen. Det er også der, den drøftelse skal tages, og det holder jeg fast i.

Svar:  Men det er jo rigtig godt – trods alt! Vi fik sådan set desværre ikke rigtig noget svar, da jeg stillede spørgsmålet sidst, og derfor stiller jeg det så igen, fordi det virker faktisk på mig, som om ministeren ikke rigtig ved, hvad der skal gøres på området, og det bekymrer mig faktisk. For jeg ser det som en modsætning, at ministeren i det forståelsespapir, der er lavet med regeringens støttepartier, lægger op til at fjerne loftet, som det kaldes, over engelsksprogede studerende. Det var jo netop et initiativ, der blev iværksat af den forhenværende forskningsminister med henblik på at leve op til de værnsregler, som su-forligskredsen er forpligtet til at finde, hvis man netop møder det loft, som står beskrevet i aftalen. Og det bekymrer mig, at ministeren bare sådan uden videre lægger op til at fjerne den begrænsning for engelsksprogede studerende uden at have øje for, hvilke andre værnsregler der så skal træde i stedet.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen er slut. For stemte 107 (S, DF, V, EL, LA, ALT, RV, SF og KF), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er enstemmigt vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Kommentar:  Så er spørgsmålet, hvor langt det der sigte er. I Danmarks Radio kunne man tilbage den 23. december sidste år læse om en virksomhed i Aalborg, som egentlig lever af at bygge altaner og sætte altaner op. Virksomheden oplever jo adskillige projekter, som simpelt hen nu bliver sat på standby, eller som for den sags skyld helt bliver droppet, fordi slutprisen simpelt hen gør, at det bliver at for dyrt. Det betyder, at det simpelt hen ikke kan betale sig at fortsætte med at sætte de her altaner op, fordi certificeringen gør, at prisen bliver alt for høj. Noget af det, jeg har oplevet de seneste måneder, er, at flere og flere har henvendt sig til mig. De er vildt bekymrede, især når de også får oplyst, hvad det reelt koster for dem at sætte ting i stand. Der tænker jeg: Har ministeren ikke nogen planer om at tage nogle initiativer til at få ændret på det?

Svar:  Jo, det har jeg, men jeg tror også, det er vigtigt at gøre det klart, at når det kommer til det, at kommunerne laver sagsbehandling, er det jo på mange måder ligesom med et spejlæg, der ikke kan fortrydes, fordi mange af de kommuner, der havde kompetencerne i den tekniske forvaltning, ikke har dem mere, fordi de fleste medarbejdere nu arbejder andre steder. Så det er ikke bare en mulighed at vende det rundt eller udskyde det. Det gjorde vi jo også på opfordring fra fru Anni Matthiesen for lidt over et år siden, hvor vi udskød starten på det her med et år. Men nu tror jeg, at vi bliver nødt til at kigge på nogle andre løsninger, der handler om at gå i dialog med branchen, i forhold til hvordan vi sikrer flere statikere og brandrådgivere, men også i forhold til at sikre, at man ikke, hvilket der er problemer med, går ind i en godkendelse af det på en for høj bygningsklasse, men bruger præcis den bygningsklasse, som det er nødvendigt at godkende efter.
Kommentar:  Jeg ville ønske, jeg kunne sige, det var dejligt, men det er det jo ikke. Men det er da i hvert fald positivt, at ministeren er uenig med sin ordfører. Jeg ved ikke, om ministeren vil begive sig ud i en analyse af, hvordan ordføreren kan komme til at sige: Vi ved, hvem de er – altså flygtningene – og de aftaler, vi har i EU, gør, at vi kan sende folk tilbage til det land, de kommer fra. De kan ikke som tidligere bare rejse igennem det ene og det andet og det tredje land. Nu kan man sende folk tilbage til det seneste sikre land, de kommer fra. Jeg kunne godt tænke mig at høre ministeren, om det der med at sende folk tilbage til det seneste sikre land, de kommer fra, er noget, som EU sådan bare lige kan gøre.

Svar:  Nej, det er det jo ikke nødvendigvis, men altså jeg kan bare henholde mig til det spørgsmål, der er blevet stillet, altså om der er styr på de ydre grænser: Nej, det er der ikke. Det er derfor, vi har grænsekontrol. Så kan jeg i øvrigt sige, at jeg faktisk kommer lige fra et besøg både på Center Sandholm, men også på Ellebæk, som jo er det sted, hvor vi tilbageholder ikke bare blandt andet de afviste asylansøgere, men også kriminelle udlændinge, der skal sendes ud. Sidste år foretog vi omkring 4.000 udsendelser. Så der bliver rent faktisk også sendt rigtig mange ud af landet igen, hvilket jo også er helt nødvendigt.
Kommentar:  Det er et fuldstændig teoretisk regnestykke, det er vi fuldstændig enige om. Når det ikke er helt tosset, skyldes det, at når regeringen giver kommunerne et påbud, får vi jo straks besked fra kommunerne om, at det skam berøver dem et gevinstpotentiale. Det tror jeg vi har talt om indtil flere gange under skoledrøftelser. Her er det altså modsat, spejlvendt, nemlig sådan, at når man giver et gevinstpotentiale, er det altså noget, der hænger sammen med, at kommunerne får øget dispositionsfrihed. Det er rent teoretiske regnestykker, men når det går den anden vej, kan jeg love, at så skal kommunerne nok fortælle os det, og derfor er det jo rimeligt nok, at staten også gør kommunerne opmærksom på det, når det faktisk går den rigtige vej set fra deres synspunkt, nemlig når de får mere frihed.

Svar:  Man kan jo godt få en mistanke om, at helt så teoretisk er det, som ministeren nu lægger op til, heller ikke. Jeg vil kvittere for – og håber, det er rigtigt – at det kun var sådan noget fri fantasi. Man kan så sige, at det er noget underligt noget, at Finansministeriet bruger tid på at regne sig frem til en besparelse på 81 million kroner ved at lave store hold i folkeskolen. Men faktisk er det jo sådan, at en af Undervisningsministeriets egne embedsmænd, Ole V. Larsen, har sagt, at holddannelse ikke kun er brug af små hold. Der er sikkert masser af undervisning i for eksempel 7. klasse, som med fordel kan varetages på et større hold end klassen. Det har den pågældende embedsmand udtalt til bladet Folkeskolen, så det er jo noget, der åbenbart bliver drøftet i Undervisningsministeriet. Kan ministeren bekræfte, at så teoretisk er det heller ikke?
Kommentar:  Nu tror jeg ikke, det er det, det handler om for de pendlere, som må stå og vente på toget eller må stå og se på, at toget bare kører forbi. Her i september måned var der en mand, der i en time måtte stå og se på, at han ikke kunne komme med, fordi der var fem tog, der bare kørte forbi. Det er jo utilfredsstillende, og jeg tror, de pendlere og andre rejsende, der oplever dette, er ligeglade med, om det er den ene eller den anden minister, eller hvilken myndighed det er. Der handler det om, at det, som det offentlige kan stille til rådighed, virker. Der kan vi så se, at det i det her tilfælde ikke virker, og derfor er jeg meget interesseret i, at ministeren her lover, at der nu skal ske noget alvorligt, således at forholdene kan blive forbedret.

Svar:  Jeg tror egentlig, jeg var meget præcis, da jeg sagde, at jeg så nu må forsøge, om jeg kan gøre det her bedre. Jeg tror, man som tidligere formand for Trafikudvalget selvfølgelig har et stort kendskab til de forhold, som vi taler om her. Og nu er der ikke noget at sige til, at det er med udgangspunkt i ens egen baghave, man sådan konstaterer de her ting, men jeg tror, herre Flemming Damgaard Larsen vil være enig med mig i, at det, hvis ministeren til stadighed skulle stilles til ansvar for, hvad hver enkelt person havde været ude for af dårlige oplevelser, alt, hvad der har med kollektiv trafik at gøre, så var det en umulig situation at være i. Jeg tror, jeg indledningsvis gav meget præcist udtryk for, at det selvfølgelig ikke er en tilfredsstillende situation, hvis man ikke lever op til de ting, som man har forpligtet sig til, og derfor gav jeg sådan set to klare svar. Det ene var, at jeg, hvis herre Flemming Damgaard Larsen vil have mere at vide om, præcis hvor ofte vi oplever de her ting, så beder om, at man stiller et skriftligt spørgsmål om det, så vi kan få problemets omfang på bordet. Det andet, jeg tilkendegav, var, at jeg vil fortsætte det arbejde, som min forgænger har sat i gang, og at jeg allerede i næste uge, så vidt jeg husker, har et planlagt møde med de berørte kommuner. Og så må jeg spørge den tidligere formand for Trafikudvalget: Hvor meget mere kan man egentlig forlange af en transportminister?
Kommentar:  Jeg er glad for at høre det her svar, men problemet stikker meget dybt, for det, der har styret dansk uddannelsespolitik siden 1996, er jo Nordlæsundersøgelsen, som kom der, og som viste, at der var for mange svage læsere. Så har skiftende regeringer jo så i 24 år sagt, at det her problem skal vi have løst. Men vi har ikke fået det løst. Det var også det, der satte reformen i 2013-14 i gang. Skal det så forstås på den måde, at vi ikke skal lave lappeløsninger nu? Altså, nu tager vi et blankt stykke papir, og så vil vi gå i gang med et egentlig reformarbejde.

Svar:  Jamen det der med, hvad det så betyder, er jo altid noget sjovt noget. Efter så mange år med borgerlige regeringer er ordet reformer noget, der får alle hår til at rejse sig på mit hoved, for hver gang, at der er blevet sagt ordet reformer under en borgerlig regering, så er der kommet nedskæringer. Så jeg vil sige, at hvis vi nu skal holde os til, hvad vi gerne vil lave om på, så er det meget få år siden, det er blevet lavet om, sådan at alle for eksempel har ret til en test for ordblindhed. Hvorfor har man dog ikke gjort det noget før? Vi har nu to gange – det første år jeg var minister og nu her i andet år – fremlagt ordblindepakker og fået gennemført nye tiltag på det område. Det håber jeg meget at vi i forbindelse med et bedømmelses- og evalueringssystem kan komme nærmere ind på, for hvis vi kerer os om, at folk skal lære at læse, så kunne det da være en god idé, at vi startede der, hvor folk har vanskeligheder, som vi burde vide om meget tidligere. 7-8 procent er godt nok en stor del af en årgang.
Kommentar:  Vi bliver i sporet – det er jo en stor rapport, der er kommet. I Klimarådets statusrapport for 2021 vurderer Klimarådet, at de vedtagne reduktionstiltag i en vis grad har karakter af at være lavthængende frugter, og at »der er næppe tvivl om, at det i stigende grad bliver sværere at finde nye ton til puljen af reduktioner«. Deler ministeren og regeringen den vurdering – har ministeren og regeringen taget de nemme beslutninger først og ikke de svære?

Svar:  Både-og. Altså, det er klart, at de ting, der ligger lige for, og som vi  kan  gøre, gør vi selvfølgelig først, i øvrigt efter råd fra Klimarådet. Så det ville også være underligt, hvis vi ikke havde gjort det. Når det så er sagt, er noget af det, vi paradoksalt nok er blevet kritiseret en lille smule for, at vi har satset ret meget på ting, som skal hjælpe os i fremtiden. Altså, vi har brugt ret mange ressourcer på noget, som ikke giver reduktioner lige nu og her, men som kommer til at give os det på længere sigt, for eksempel ccs, hvor vi jo altså har afsat 16 milliard kroner – et kæmpe beløb – på trods af at det ikke giver særlig mange reduktioner her på den korte bane, for ikke at sige slet ikke nogen her på den korte bane. Men det kommer til at skulle give os rigtig meget på den lange bane. Så det er jo et eksempel på noget af det, der ikke er det nemme – det er noget af det, der virkelig skal udvikles, og hvor vi stadig væk mangler meget, både strategiarbejde, men også konkret implementering.
Kommentar:  Tak til ministeren for svar, og også tak for at komme rundt om alle hjørner, inklusive takstsystemet. Jeg har også stor respekt for det arbejde, ministeren har gjort i forhold til takstsystemet. Der er ingen tvivl om, at det var helt nødvendigt at få taget hånd om det, for det har været fuldstændig uigennemskueligt, og mange har undret sig over, at det koster den ene pris den ene vej og så en højere pris den modsatte vej og alt muligt andet. Når det er sagt, har jeg svært ved at se, at det skulle være en af de ting, der sådan kunne hjælpe rigtig meget i forhold til det her trængselsproblem, fordi det her problem er jo virkelig omfangsrigt. Det er meget lang tid, folk skal holde i kø, fordi der ikke er en ordentlig infrastruktur. Og er det set i det lys så ikke problematisk, at regeringen sådan set i stor stil har stoppet mange af de infrastrukturprojekter, der kunne være med til at løfte det her? Jeg tænker også i forhold til at styrke den kollektive trafik, hvor det, at der var en ordentlig togdrift, kunne sikre, at der var endnu flere, der ville vælge at tage kollektiv trafik end at køre i bil. Hvad er planerne i øvrigt med den havnetunnel, som jeg forstår regeringen har skrevet ind i deres regeringsgrundlag der skal kigges på? For det kunne også være noget af det, der kunne være med til at lede noget trængsel uden om bykernen. Så lad os få en status på de mere konkrete initiativer. Og så vil jeg da gerne høre: Når nu der rent faktisk er en konkret anbefaling – det kan godt være, det ikke er det, der løser det hele – i forhold til at alt, hvad der har at gøre med transport i hovedstadsområdet, skal samkoordineres bedre, var det så ikke et sted, man kunne starte? Hvis ikke der er penge til infrastrukturprojekter, kunne man så ikke i det mindste starte med organiseringen af det? Hvis ministeren ligefrem fremhæver takstsystemet som et af skridtene i den rigtige retning, må der kunne vindes endnu mere ved at organisere det bedre, også selv om det ikke løser hele problemet, så lad mig få ministerens kommentar til det.

Svar:  I forhold til organiseringen bliver jeg spørgeren svar skyldig, for det var noget, den tidligere regering lavede, som hedder DOT. Og jeg er bare nødt til at sige, at jeg, inden jeg sådan begynder virkelig at gå i rette med det, har syntes, det skulle have lov at virke, så vi kan se, hvordan det folder sig ud, men jeg er bekymret over det. I forhold til det med havnetunnelen kan jeg bare sige, at det går jo sin gang. Jeg har både haft møde med det ejendomsselskab derovre, vi har også henvendt os til Københavns Kommune. Vi må se, der skal jo andre på end os, så lad os se, om man er villig til at være med.
Kommentar:  Jeg skal forsøge at gøre det hurtigt. Jyllands-Posten bragte for nylig en historie, hvor de sagde, at hvis man havde lagt parametrene Herning og nybyggeri ind i den analyse, der er lavet, så ville der på et af parametrene ikke længere være gult, men rødt. Når det er interessant, er det, fordi andre eksisterende lokaliteter jo, må man sige, har haft svært ved at komme i betragtning, netop fordi noget ville falde ud til en rød side. Derfor forstår jeg egentlig ikke, hvorfor det parameter ikke er lagt ind, hvorfor man ikke har valgt at behandle nybyggeri i Herning på den samme måde, altså med de samme kriterier, som man har underkastet andre eksisterende adresser. Det forstår jeg ikke, og det vil jeg gerne bede om en uddybning af. Nå, jeg kan se, at min tid er gået.

Svar:  Altså, jeg synes ikke, det er helt rimeligt, at det er Jyllands-Posten, der skal afgøre den diskussion, vi har her, og det er også derfor, jeg inviterer til det møde på fredag, hvor vi kan lægge tingene frem. De kan nok lave deres udregninger, men jeg synes jo sådan set, det må være os politikere, der så skal vurdere, hvad der er rigtigt. Den tidligere regering placerede jo skolen i Herning blandt andet også med henvisning til balancen mellem landsdelene, og hvor vi skal placere arbejdspladser. Altså, det var jo også en del af argumentet, at det er så krævet ind i den nuværende regerings regeringsgrundlag.
Kommentar:  Ministeren siger, man ikke kan andet end efterlades med den tro, at det her handler om, hvilket problem der er størst. Med den intellektuelle formåen, som jeg altid har tillagt ministeren, mener jeg nu godt, at han kan håndtere begge spørgsmål på en gang. På den ene side skal man selvfølgelig stå til rådighed for arbejdsmarkedet, det kan der overhovedet ikke herske tvivl om, men på den anden side er der det, som Det Radikale Venstre i mange år har haft en meget stor interesse for og også har handlet på, nemlig i hvert fald at forsøge at skabe et arbejdsmarked, hvor det altid kan betale sig at arbejde. Det synes jeg bare ministeren har forladt lidt, og det er sådan set det, jeg synes er det kritisable her i dag.

Svar:  Jeg er jo altså nødt til at gå tilbage til det spørgsmål, som er blevet stillet, nemlig om jeg er af den opfattelse, at rådighedsreglerne i dagpengesystemet er en større barriere end det, at indretningen af det danske ydelsessystem betyder, at der er en stor gruppe danskere, der har et ringe incitament. Det er jo spørgeren, der beder mig om at afveje de to problemstillinger mod hinanden, og derfor efterlades man jo med den oplevelse, at det tilsyneladende også er Venstres oplevelse, at der er en afvejning af de to problemstillinger. Det er der jo ikke fra regeringens side. Vi har lavet en skattereform, som gør, at det bedre kan betale sig at arbejde ved målrettet at sætte ind med skattelettelser til de laveste indkomstgrupper, og det betyder, at vi øger beskæftigelsen over årene, og at vi markant reducerer andelen af danskere med et svagt incitament til at arbejde. Men ved siden af det er det stadig væk vores klare opfattelse, at det er vigtigt at sørge for, at rådighedsreglerne håndhæves, for uanset om man har et stærkt eller svagt økonomisk incitament, skal man stå til rådighed.