kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  I Socialdemokratiet mener vi, at der skal flere på erhvervsuddannelserne. Det er faktisk noget, som vi arbejder rigtig, rigtig hårdt for. Er ministeren ikke enig i, at der skal flere på erhvervsuddannelserne? Og hvad betyder det egentlig konkret, at man ikke længere har den her målsætning, men at man lader eleverne bestemme selv?

Svar:  Nej, det bliver fjollet, når vi tillægger hinanden ting, som vi ikke har sagt. Jeg startede med at sige, at det står i regeringsgrundlaget, at vi har de her målsætninger, så der er ikke nogen grund til at tillægge mig noget helt andet end det, som jeg faktisk har sagt. Så bliver den politiske samtale så mærkelig. Men det er som sagt de voksnes ansvar, at uddannelsessystemet kommer til at fungere på en måde, så flere unge kommer ind på den uddannelse, der passer til dem. Og der er det jo helt konkret at jeg blandt andet har foreslået det her med en praksisfaglig UPV, og der vil jeg rigtig gerne drøfte, blandt andet også med Socialdemokratiet og andre parter, hvordan vi kan indrette en sådan.
Kommentar:  Jeg er ikke helt sikker på, hvad herre Lars Løkke Rasmussen vil opnå med den her debat, for sagen har jo været diskuteret i Folketinget. Der har været draget en konklusion, og nu åbnes der jo fuldstændig op for, at man kan få yderligere indsigt i, hvad der har ligget til grund i forhold til den her lovgivning. Så jeg er ikke helt sikker på, hvad herre Lars Løkke Rasmussen er optaget af i den her sammenhæng, for det er jo en sag, som Folketingets partier har taget stilling til på et tidligere tidspunkt.

Svar:  Jeg er da sådan set bare helt enkelt optaget af, om der kunne have været sat en prop i det her noget før. Og det tror jeg da er en optagethed, jeg deler med de danskere, der bruger el, og dem er der mange af, som altså nu sidder tilbage med en milliardregning, fordi regeringen greb for sent ind, forkert ind – hul efter hul efter hul. Statsministeren vil ikke svare. Det registrerer jeg så, og så vil jeg gerne nå at stille et helt andet spørgsmål. For jeg har jo til min store glæde set, at finansministeren her i weekenden meget kontant har afvist lovgivning mod såkaldt kædeansvar. Det er jeg meget tilfreds med. Det står selvfølgelig i skærende kontrast til Socialdemokratiet og SF's udspil »En Fair Løsning« fra 2010, men det er der jo så meget af regeringens politik der gør – og det er jeg også tilfreds med. Så jeg er meget tilfreds med det, og jeg vil derfor sådan set bare spørge, om statsministeren her i dag vil bekræfte, at finansministerens udmelding om, at der ikke generelt skal lovgives mod kædeansvar, er et udsagn, statsministeren står bag, og om statsministeren her i dag derfor kan garantere, at regeringen ikke vil ty til generel lovgivning mod kædeansvar.
Kommentar:  Ja, og jeg må også sige, at de, der henvender sig til mig, siger, at det her haster, fordi det simpelt hen sætter tingene i stå. Derfor kunne jeg godt her til sidst tænke mig at spørge ministeren: Har ministeren planer om at prøve at lægge nogle løsningsforslag frem, som vi kunne drøfte på tværs af partierne?

Svar:  Jeg har i hvert fald en konkret plan om at skulle holde et møde med Venstre – blandt andet spørgeren og Venstres boligordfører – og måske andre, der også kunne have interesse i det, og der må vi jo prøve at gennemgå, hvad der er af muligheder her og så selvfølgelig også inddrage, hvem der ellers kunne være interesseret i det. For det er klart, at det jo ikke er meningen, at man skal betale meget store beløb for at kunne lave relativt simple byggerier, og det har jo heller ikke aldrig været idéen med det her.
Kommentar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 106 (S, DF, V, EL, LA, ALT, RV, SF og KF), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er enstemmigt vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.

Svar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, er forhandlingen afsluttet. Jeg foreslår, at lovforslaget går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg dette som vedtaget. Det er vedtaget.

Svar:  Forhandlingen er åbnet, og først er det herre Flemming Møller Mortensen fra Socialdemokraterne. Værsgo.
Kommentar:  Altså, det, jeg i hvert fald kan glæde mig over, er, at de initiativtagere og frivillige, der står bag for eksempel markedet i Bork Havn, forhåbentlig er blevet klogere her i ugens løb, og forhåbentlig jo så får en mulighed for også at kunne afholde marked på søndag igen, som de plejer. For det, de har været udsat for, synes jeg ikke har været i orden, for man har simpelt hen været så meget i tvivl om, hvilke retningslinjer der egentlig gjaldt her i landet.

Svar:  Jeg er ikke nok inde i de konkrete omstændigheder omkring situationen med kræmmermarkedet i Bork Havn. Sådan som jeg forstår det, har der været dialog med politiet, og det skal jeg bare opfordre til at man bliver ved med, hvis man er tvivl: Gå i dialog med politiet, så der kan hentes hjælp til at forstå reglerne.
Kommentar:  Jamen jeg er meget tilfreds med svaret og med, at ministeren konstant og hele tiden vil følge op på sagen. For jeg bliver direkte forarget, når der her ligger folk, der er kommet meget slemt til skade, men ikke kan få hjælp, fordi der ikke er en mobilmast. Hvorimod det er sådan, at hvis man eksempelvis holder et stort marked nede i Døllefjelde-Musse, som alle jo kender, så sætter man master op midlertidigt, fordi der så er en bedre dækning og et bedre kundegrundlag – for at få endnu flere penge i kassen. Jeg synes, det er lidt forargeligt, at man kan skelne så meget og se på penge i stedet for på menneskeliv.

Svar:  Tak for det. Det er jeg sådan set også enig i, og derfor handler det om at få teleselskaberne så langt ud som muligt, at give dem rammevilkår, således at det også er en god forretning for dem at investere i en fortsat udrulning af både mobilnet og bredbånd for den sags skyld. Det er jo helt afgørende for et velfungerende samfund, at uanset hvor man tager telefonen, har man mulighed for at komme på nettet. Og det samme gælder for bredbånd, at man også kan bruge det.
Kommentar:  Jeg kunne godt tænke mig, at ministeren beroligede Dansk Folkeparti en lille smule ved så i det mindste at udtrykke, at den her sag på en eller anden måde snart får sin afgørelse, og at man vil gøre noget for at sikre, at vi ikke ser sådanne sager i fremtiden. Jeg kunne godt tænke mig en tilkendegivelse af, at man ved sådan en kompleks problemstilling her ikke vil lade borgeren og i det her tilfælde investorgruppen stå med det endelige ansvar for at skulle kunne løfte så tung en sagsbehandlingsbyrde, som det har vist sig at være. Det kunne jeg godt tænke mig ministeren siger et par positive ord om.

Svar:  Hvad angår selve klagesagen, verserer den i et organ, som jeg ikke har instruktionsbeføjelser over, så det vil jeg meget nødig begynde at blande mig i, altså i forhold til tredelingen af magten. Men vi deler jo fuldstændig opfattelsen af, at hvad enten man er privatperson eller privat virksomhed eller offentlig virksomhed for den sags skyld i det her land, har man krav på en rimelig hurtig sagsbehandling. Det er derfor jeg siger, at det skal vi til stadighed have fokus på, og det skal jeg også have i mit ministerium, det skal jeg sikre, at mit ministerium, og hvad der ligger derunder, også har, for det fortjener vi som borgere i Danmark.
Kommentar:  Jeg kan jo ærgre mig lidt over, at ministeren ikke kan sige, at det er rigtig ærgerligt, at ministeren skal ud og spare så mange penge på det kulturelle område, for det er netop på et område, hvor der er rigtig mange kommuner, der profilerer deres egn til gavn for vækst og udvikling. Så det ærgrer mig selvfølgelig. Men jeg går ud fra, at ministeren også har nogle muligheder for at lave andre prioriteringer inden for sit eget budget. Jeg kan jo så spørge lidt ind til det: Er ministeren indstillet på det?

Svar:  Det er jeg altid indstillet på, hvis vi kan få bedre kvalitet for de ressourcer, der er til rådighed i Kulturministeriets regi. Men både herre Orla Hav og jeg har jo været så mange år på det kulturpolitiske område, at vi ved, at hver eneste gang vi flytter en lille smule fra et område til et andet eller bare inden for det samme område, giver det en utrolig stor diskussion, og at der er mange ting, der er fastlåste af historiske grunde. Så jeg tror, at hvis vi skal gøre noget, skal vi gøre det rigtigt. Vi skal have tænkt os rigtig godt om, og vi skal sørge for at inddrage den viden, der er til stede, men også have det politiske mod til faktisk at gøre noget, som løfter os videre, i stedet for at vi bare hele tiden kratter en lille smule i overfladen og i virkeligheden bare gør, at alle bliver lidt mere utilfredse, og at borgerne ikke får det, som vi egentlig ønsker at give dem.
Kommentar:  Altså, jeg kan sige til herre Bjarne Laustsen, at når det lige præcis drejer sig om reglerne om supplerende dagpenge og arbejdsløshedsforsikring og andet, er det selvfølgelig et andet ministerium, man skal rette henvendelse til. Men jeg kan give herre Bjarne Laustsen det tilsagn, at jeg som ansvarlig minister på og for beredskabsområdet vil følge det her nøje, som der også står i arbejdsgruppens konklusion, således at vi følger, hvor mange deltidsbrandmænd der afgår, og hvad det i øvrigt måtte betyde for beredskabet, og så give det tilsagn, at vi nu har sat penge af til rekruttering. Vi lægger også op til og vil anbefale, at man inkluderer fastholdelses- og rekrutteringsproblematikken i overenskomstforhandlingerne og sørger for, at man bruger reglerne ensartet. Det er min holdning, at så få som muligt og helst ingen skal komme i klemme i det her system, for hver eneste deltidsbrandmand har jo kompetencer, som det vil tage lang tid og koste mange penge at opbygge hos nye.

Svar:  Det er sikkert en god idé at udsende hyrdebreve om, at man skal administrere efter det samme regelsæt i alle landets a-kasser. De står jo i alle landets a-kasser, og det er også en af grundene til, at det er svært at sige, hvor mange det her drejer sig om.  Det er både smede, bagere, tømrere og alle mulige folk, gode folk, der har den gerning, at de også gerne vil hjælpe til i beredskabet. Det er selvfølgelig fint nok, og det kvitterer jeg også for. Men det er jo sådan og har hidtil været sådan, at hvis folk skulle gå hen og miste deres almindelige arbejde, så kunne de fortsætte deres arbejde her. Havde de nogle timer med brandslukning, blev de modregnet fuldt ud. Det var ikke sådan, at de fik dobbeltbetaling for det. De fik det faktisk modregnet, ligesom hvis de fik et andet stykke arbejde. Det, der er helt skørt, er, at regeringen har lavet en regel, der siger, at de ikke må have deltidsarbejde ud over 30 uger, og at de 30 uger skal forstås alvorligt. Det er ikke sådan, at man har arbejde i en periode, og så har man optjent en ny periode, nej, man skal have 30 uger, inden man er helt fri igen inden for de næste 104 uger. Det er en skærpelse, som regeringen selv har lavet. Derfor er det også kun regeringen, der må sørge for at komme ud af suppedasen her. Det håber jeg ministeren forstår.
Kommentar:  Tak for det. Nu er det jo sådan, at de sidste tal viser, at omkring 26 procent af de kommunale opgaver i dag konkurrenceudsættes. Og jeg kan forstå på ministeren, at han mener, at det er for lidt, og at han gerne vil op i nærheden af de 33 procent Hvad er det for områder, ministeren forventer at vi skal konkurrenceudsætte ude i kommunerne, som ikke i dag bliver konkurrenceudsat af de byråd, som jeg jo går ud fra – og det håber jeg også at ministeren går ud fra – sådan set vælger de bedste løsninger til den bedste pris, om det så er kommunalt eller privat?

Svar:  Hvis alle havde den bedste løsning til den bedste pris, så ville der nok ikke være så stor forskel på, hvad forskellige kommuner bruger på forskellige opgaver uden nødvendigvis at have en større kvalitet. Det er jo ikke sådan, at bare fordi man propper flere penge ned i et bestemt område, så får man nødvendigvis en bedre kvalitet. Det tror jeg også at vi er enige om. Jeg ser bare, at Gribskov Kommune har konkurrenceudsat mere end halvdelen af de opgaver, der kan konkurrenceudsættes. Andre kommuner kan også komme højere op.
Kommentar:  Jeg ved ikke, hvem det er, der snyder vælgerne i øjeblikket. Der er meget, man kunne sige; jeg vil undlade at gøre det. Venstre skylder svar på, hvad nulvækst betyder konkret i hverdagen for rigtig mange danskere. Det er fair nok, at man har en politik, hvor hver eneste ledige krone skal bruges til skattelettelser. Det, der så ikke er fair nok, er, at man ikke vil fortælle vælgerne, hvordan de skattelettelser åbenbart skal tilrettelægges, og hvem der skal have skattelettelserne; det har man jo også undladt at gøre, og det er heller ikke fair, at man ikke vil fortælle præcis, hvordan en sådan nulvækst skal udmøntes. Det, som man jo skal forstå, er, at det at have nulvækst i de næste 5-6 år, vil være helt usædvanligt i historisk sammenhæng i Danmark, og derfor skylder Venstre svar på, hvordan det konkret skal udmøntes. Hvad er det for en velfærd, vi ikke længere skal have? Hvad er det for nogen ansatte, der ikke længere skal være der? Venstre skylder et svar. Jeg vil gerne igen understrege, for jeg kan høre, at herre Lars Løkke Rasmussen har trang til ligesom at forvanske mine synspunkter, at 3 milliard kroner ikke er guld og grønne skove i den offentlige sektor. Det er en beskeden vækst i den offentlige sektor. Der har været masser af år, hvor man har set en meget større stigning i væksten i den offentlige sektor. Det er en beskeden vækst i den offentlige sektor. Venstre skylder svar på, hvad nulvæksten betyder konkret for borgerne ude i vores velfærdssamfund.

Svar:  Det er jo meget interessant, at Venstre skylder nogle svar, som regeringen på sin egen hånd ikke vil give. Statsministeren siger, at man kan læse regeringens løfter, eller hvad det nu er for noget, regeringen er leveringsdygtig i, i finanslovsforslagene. Jamen det kan man jo også i vores finanslovsforslag, og det vil man også kunne gøre til august. Der vil man jo kunne se, at man selvfølgelig inden for rammerne af et udgiftsstop kan fastholde borgernær velfærd, hvis man tænker sig om, og hvis man prioriterer. Vi vil for eksempel hellere stramme op på den udlændingepolitik, som regeringen har lavet laissez faire på, og trække den gode milliard tilbage, som regeringen har brugt for meget på det område. Det vil vi da hellere end at gå og klemme vores sundhedsområde for nu bare at nævne et eksempel. Vi har sagt, at vi synes, at Danmark skal møde internationale forpligtelser i forhold til udviklingsbistand, men vi behøver ikke at overgøre det. Så hvis vi møder dem, så kan vi frigøre et beløb. Vi har sagt, at beskæftigelsessystemet, som er dobbelt så dyrt som det svenske og fire gange dyrere end OECD- gennemsnittet, måske godt kunne billiggøres, så de penge blev bragt i spil. Så der er jo masser af konkrete steder, hvor man har en mulighed for at disponere om. Det giver vi svarene på, og det gør regeringen så også år for år i finanslovsforslag. Jeg forstår ikke den her dobbeltstandard, hvor regeringen altså kun laver en år til år-plan, og vi så skal lave en tusindårsplan.
Kommentar:  Jeg synes, det er en lidt unuanceret fremstilling, som spørgeren her kommer med. Jeg troede da sådan set, at Socialdemokratiet var enig – det troede jeg – med regeringen i, at det faktisk er godt med en vis grad af konkurrence mellem private og det offentlige, fordi konkurrence alt andet lige jo skaber bedre løsninger for borgerne, så vi ikke bruger for mange og unødige skattekroner. Det har jeg også forstået på spørgerens partikollegaer, når jeg har været i samråd om samme spørgsmål i Finansudvalget. Det, der så er, er, at vi jo kan se, at der er nogle kommuner, der er rigtig gode til det, og at der er andre kommuner, der ikke er nær så gode til det. Altså, Gribskov Kommune påstår, at de har sparet rigtig mange penge på det.

Svar:  Ministeren har jo fuldstændig ret i, at vi i Socialdemokratiet også synes, det kan være rigtig udmærket, at man har en sund kappestrid og ser, om prisen er den rigtige. Det giver god fornuft. På samme måde er det også en god idé at de ældre har nogle valgmuligheder. Det er også fint for os. Der, hvor vi synes, at man bliver grebet for meget af en liberalistisk hellig ild, er, at man, selv når man kan se, at der måske ikke er så meget marked til det her, alligevel prøver at presse kommunerne ud i det. Og så kan vi jo se, at resultatet bliver, at de private aktører kommer til at presse prisen for meget. Er ministeren ikke bekymret over, at vi i det her tankesæt får presset priserne så urealistisk ned, at vi havner i konkurser, hvilket ender med utryghed ude hos borgerne?
Kommentar:  Jeg tror, at vi som lovgivere er nødt til at være lidt mere præcise, både i forhold til hvad det er, vi ønsker, men også hvad det er, vi klandrer alle andre lande for. Jeg er helt enig i det, som ordføreren siger, nemlig at vi selvfølgelig skal bekæmpe politisk islam og vi selvfølgelig skal bekæmpe udenlandske interesser, som har til formål at undergrave vores demokrati; det skal vi selvfølgelig bekæmpe. Men vi er også nødt til at holde os lidt på sporet. Derfor vil jeg gerne lige høre ordføreren, om han kan nævne en eneste tyrkisk imam, der har udtalt sig rabiat eller antidemokratisk.

Svar:  Nej, det er slet ikke det, der er mit ærinde. Altså, det, som Lene Kühle og Malik Larsen jo blandt andet citerer – jeg nævnte det i min tale lige før – er professoren fra Strasbourg, som opregner, hvordan det hele bliver orkestreret fra Tyrkiet. Det er ikke mit ærinde at sige, at man nødvendigvis bliver radikaliseret. Det er slet ikke den debat, vi ønsker her. Jeg ønsker en langt bredere debat, nemlig at sige, at selve meningspåvirkningen fra Erdogan i danske moskéer er uønsket.
Kommentar:  Jeg er jo lidt ked af, at jeg ikke kan få et nærmere svar på bare nogle af de spørgsmål, som jeg forsøger at stille. Som sagt har jeg stor forståelse for, at ministeren selvfølgelig ikke kan sidde og vurdere samtlige faglige aspekter i forhold til et givent område, men ministeren må jo alligevel som minimum have bare en politisk holdning til, hvordan man kunne overveje at se på nogle områder: hvad der kunne gøres bedre, hvordan man kunne overveje at gøre det bedre og så videre og så videre Man kan jo ikke parkere ethvert svar her i Folketingssalen, med henvisning til at man må bede om en nærmere redegørelse fra Sundhedsstyrelsen, før man kan komme tilbage i Folketingssalen. Så mener ministeren med sine politiske briller, at det forslag, som Kommunernes Landsforening er kommet med, er fuldstændig og helt og aldeles  risikabelt  for Sundhedsstyrelsen at begynde at se nærmere på i forbindelse med dens videre arbejde med at revurdere anbefalingerne på området?

Svar:  Jeg tror bare, at jeg vil henholde mig til, at ordføreren selv i sin første replik til mig kvitterede for, at det sådan set er ganske fornuftigt, at man lader fagligheden veje tungt i det her. Når vi snakker om opgavevaretagelse her, er det jo et spørgsmål om en faglig vurdering af, hvilke faggrupper der kan løse hvilke opgaver, og hvor man har den kapacitet, der i øvrigt skal til, når vi snakker om sådan noget som fødsler, som jo også har en eller anden geografisk udbredelse, og som stiller nogle krav til, hvad der skal være af kapacitet. Så det vil jeg holde fast i, altså at det er meget svært at politisere over det. Målet må være, at vi ikke skal have de her genindlæggelser, og at vi ikke skal have, at der ikke bliver fulgt op på og efterlevet de anbefalinger, der kommer fra Sundhedsstyrelsen. Mange af de problemer, vi ser, og som ordføreren også selv remsede op før, ville jo ikke være der, hvis man efterlevede de anbefalinger, der er. Nu kommer der opdaterede, nye anbefalinger fra Sundhedsstyrelsen, og det er et rigtig godt afsæt for at forpligte parterne, som jo begge i den her sammenhæng har meldt sig meget tydeligt på banen. Og når man melder sig på banen, skal der altså også leveres.
Kommentar:  Absolut, og vi bør tage de efterretninger, der kommer fra fagprofessionelle, alvorligt og også det, der kommer fra forældrene. Som sagt er der jo rigtig mange børn, der er glade for deres skolegang, men det betyder ikke, at det er okay, hvis der er et mindre antal, der mistrives. Som sagt er det jo sådan, at børn har brug for trygge rammer. De har brug for at vide, hvad der skal ske i løbet af skoledagen,  hvilke voksne der har ansvaret for dem, og at det er nogle af de samme voksne, der går igen i løbet af skoledagen.

Svar:  Det er netop i forhold til det her om de faste rammer, og at der skal være ro ude i folkeskolen. Nu er reformen jo alligevel nogle år gammel. Tænker ministeren, at der er behov for at sætte yderligere ind for at imødegå det her?
Kommentar:  Tak. Når jeg spørger, er det jo, fordi ministeren på et tidspunkt henviste til, at der var 300.000 arbejdspladser på spil, og at der var 23.000 virksomheder, der stod over for et generationsskifte, og han henviste til nogle tal fra en rapport, hvor man kan læse, at ud af dem, der er blevet spurgt – altså ud af de 23.000 – overvejer en fjerdedel et generationsskifte inden for familien, og resten påtænker at lukke virksomheden eller at sætte den til salg eller noget tredje. Derfor er vi jo nogle, der mener, at ministeren har solgt det her lovforslag på nogle falske præmisser, fordi tallene i rapporten, som ministeren henviser til, simpelt hen ikke underbygger det her. Og ministeren har også selv sagt i et svar fra Skatteministeriet – og det henviste ministeren lidt til i sit svar her – at det faktisk kan trække i en negativ samfundsøkonomisk retning, af de samme årsager, som ministeren også var inde på nu. Ministeren siger så, at der bliver trukket likvide midler ud af virksomhederne. Men ministeren ved jo godt, at man kan bruge 15 år på at betale den her bo- og arveafgift. Man skal altså ikke have penge op af lommen her og nu. Ministeren siger også, at han har talt med rigtig mange, som det her kommer til at påvirke, og jeg må jo regne med, at det er det her lobbykonsortium, der hedder Vækst i Generationer, som består af nogle af de rigeste familier i det her land, som har lobbyet for den her ændring – det har ministeren jo også selv været inde på. Så er det ikke rigtigt, at man kan bruge 15 år på at betale den her bo- og arveafgift, som alle andre mennesker i landet også skal betale, hvis de for eksempel arver penge, og at det her hovedsagelig kommer dem til gode, som er rige arvinger – det er altså ikke virksomhederne, det er de rige arvinger, der så slipper for at betale 15 procent og kun skal betale 5 pct.?

Svar:  Når man laver en nedsættelse af bo- og gaveafgiften, som regeringen foreslår, og som der er flertal for, så kommer det jo store familieejede virksomheder til gavn, mellemstore familieejede virksomheder til gavn og små familieejede virksomheder til gavn. Og jeg har besøgt både de store, de mellemstore og de små – der er rigtig mange landbrug, som står over for et generationsskifte, og hvor det ikke regner med guld. Der står ikke masser af penge på landmandens bankkonto, og der bliver man nødt til at sælge jord fra eller pantsætte maskinerne for at betale bo- og gaveafgiften. Og så kan det godt være, at man kan udsætte betalingen nogle år, men det ender jo stadig væk med, at man skal betale. Det er det, der er problemet, og derfor foreslår vi, at pengene bliver i virksomheden i stedet for at ende i statskassen.