kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Jeg er jo ked af at sige det, men herre Frank Aaen kom lidt til at røbe nogle af de politiske intentioner bag den her forespørgselsdebat og måske også Enhedslistens motivation for at forlange uvildige undersøgelser af alle mulige mærkelige ting – ting, man vil have undersøgt på forskellig måde – og han satte spørgsmålstegn ved både det danske embedsværk og de samarbejdspartnere og allierede, som vi har internationalt, for herre Frank Aaen kom til at sige: Undersøgelsen gav det forkerte resultat. Det er jo, fordi herre Frank Aaen tilsyneladende ønskede, at den skulle konkludere noget, som ikke havde fundet sted, og skulle bevise noget, som ikke havde fundet sted. Der bliver jeg nødt til at sige til herre Frank Aaen, at det var en fin afsløring. Så det er sådan set blot en kommentar, nemlig at jeg er fuldt ud tilfreds med nu at vide, hvad der ligger bag Enhedslistens argumentation for den her forespørgselsdebat.

Svar:  Jeg rettede det jo i samme sætning og sagde, at vi var utilfredse med, hvordan undersøgelsen var foregået. Det er jo noget andet, og det fastholder jeg. Undersøgelsen blev lavet på en måde, så den ikke skulle nå til noget resultat. Jeg har ikke noget grundlag for at kritisere danske embedsmænd; jeg har den opfattelse, at danske embedsmænd gør det, de bliver sat til. Men jeg vil meget gerne have undersøgt, hvad det er, de er blevet sat til, herunder begrundelsen for, at regeringen har givet dem mandat til at gå til amerikanerne og sige: Vi ønsker en undersøgelse, men sagen skal dø hen så hurtigt som overhovedet muligt. Hvorfor har de fået den ordre? Det synes jeg da er yderst interessant. Til det om mistanken mod vores allierede må jeg nok sige, at i den her sag, USA med Guantánamo, med hemmelige fængsler i Afghanistan og med tortur og mishandling, som de jo selv indrømmer – selv George Bush indrømmede jo, at de havde det her fangeprogram kørende – bygger det vist ikke på mistanke, da bygger det på fakta.
Kommentar:  Tak for spørgsmålet. Regeringen tager det her spørgsmål meget, meget alvorligt, og det er også baggrunden for, at vi har taget nogle initiativer. Det er også baggrunden for, at jeg klart og tydeligt har signaleret, at vi vil indkalde til drøftelser om det her, og jeg vil love at inddrage også spørgerens parti i, hvordan vi får fundet en forsvarlig og holdbar løsning.

Svar:  Tak. Jeg læser spørgsmålet op: Hvad er ministerens kommentar til, at jeres nye regeringspartner Liberal Alliances folketingsmedlem Joachim B. Olsen har udtalt om klimaforandringerne, at de »medfører i øvrigt også en lang række positive fænomener«, herunder at »Den nordlige halvkugle bliver grønnere, nye sejlruter åbner op og færre mennesker dør af kulde«?
Kommentar:  Tak for det. Jeg synes faktisk, det næsten er en hån mod forskningen i Danmark at sige, at der bliver  lidt  mindre forskning. Altså, vi snakker om for flere milliarder kroner mindre forskning og en samlet forskningssektor, der har sagt, at det her både kommer til at påvirke den målrettede forskning – den, hvor man ligesom satser på at skabe noget, som kan bruges ude i erhvervslivet – men også den frie forskning, altså de frie ideer. Det er ikke noget, vi har fundet på, det er sådan set noget, de har sagt. Jeg tror på, at det, Danmark skal leve af i fremtiden, ikke er, at vi konkurrerer på at have lave lønninger. Vi skal konkurrere på de gode ideer, vi skal konkurrere på at være innovative netop på forskningsområdet. Derfor er det at save benene over på den stol, vi selv sidder på, når man så skærer ned på forskning. Normalt er jeg jo ikke altid enig med erhvervslivet, men det er jeg faktisk i det her tilfælde, for Novo Nordisk sagde i Berlingske den 27. oktober, at besparelsen på forskning simpelt hen ikke er i orden, fordi det bliver svært for Novo Nordisk fremover at retfærdiggøre for deres ledelse og bestyrelse, at Danmark er det rigtige sted at placere hovedparten af deres forskning. Altså, det er ikke en SF'er, som man kunne forvente råber vagt i gevær, når der bliver skåret ned på forskningen, der siger det; det er en af vores største virksomheder, der simpelt hen truer med at flytte nogle af deres aktiviteter til andre lande. Er det ikke bekymrende?

Svar:  Uden at jeg på nogen måde skal nedgøre Novo Nordisks holdning her, bliver jeg bare nødt til at gøre opmærksom på, at det jo bliver svært at finde noget andet land, der bidrager med mere til offentlig forskning end Danmark. Der findes faktisk kun Sydkorea. Jeg ved ikke, om Novo Nordisk har tænkt sig at flytte alle sine forskningsfaciliteter til Sydkorea. Det har jeg i hvert fald ikke hørt. Så det bliver vanskeligt for Novo Nordisk at finde noget andet land, der bidrager med højere bidrag procentmæssigt i forhold til bruttonationalproduktet end Danmark, al den stund at vi bidrager med 1 procent og som sagt kun overgås af Sydkorea. Ser vi også på, hvad der så er sket, og sammenligner med, hvad vi brugte tilbage i 2005, kan vi se, at vores forskningsbudget faktisk er steget med 44 procent Det vil sige, at vi lever op til alle internationale målsætninger med vores forskningsbudget og vores forskningsbidrag, og vi ligger så absolut i den internationale elite, når vi ser på, hvor mange ressourcer vi bruger på forskning. Det er ikke det samme som ikke at anerkende, at når der sker nedskæringer, er det selvfølgelig en vanskelig opgave at skulle gennemføre de nedskæringer, men det skal selvfølgelig ses på baggrund af, hvad udgangspunktet er, og udgangspunktet er som sagt meget højt.
Kommentar:  Jeg er enig i det, som ministeren siger, men jeg mener, at der er et problem i, at det ikke står klokkeklart for hver eneste person, der arbejder inden for det her område med integration. Det kan både være folk, der arbejder på folkeskoler, i børnehaver, men også på sprogskoler, og hvor man ellers møder folk, der skal integreres. Hvorfor ved de ikke præcis, hvad integration er, hvad målet for integration er, og hvorfor kan de ikke oplyse folk, der kommer hertil, om, at her  skal  man kunne acceptere danske normer og traditioner og værdier?

Svar:  Jamen jeg tror sådan set også – og vi har også diskuteret det tidligere i dag – at der er en form for eftergivenhed eller træden et lille skridt tilbage; man er lidt bange for at træde nogle over tæerne. Det må man sige er helt forfejlet efter min mening, fordi man jo der netop er med til på en eller en måde at understøtte den her fuldstændige parallelopfattelse af det samfund, som man lever i. Så jeg er fuldstændig med på, at det skal være gennemsyret af vores værdisæt, vore traditioner, også når man møder i daginstitution, på skolen eller til fritidsaktiviteter. Men der har vi bare alle sammen en forpligtelse. Jeg synes, det er rigtig svært at lovgive om det her. Jeg mener sådan set, det er en forpligtelse, som vi alle sammen må tage på os både i det store og det små, for det små er nogle gange med til at give det her stille og rolige værdiskred, som ingen rigtig lægger mærke til, og det mener jeg er uhyre farligt.
Kommentar:  Igen må man spørge: Hvor får fru Vermund sine informationer fra? Det lovforslag, som fru Vermund nævner, mener jeg er fuldbyrdelsen af grundlovens § 66, som har været siden 1849, altså det, at man rent faktisk fik den lov, som regulerer de fra folkekirken afvigende trossamfund. Og jeg har godt set, at fru Vermund ved flere lejligheder har sagt, at det forslag har Dansk Folkeparti støttet, som jo regulerer alt fra buddhister til katolikker og andre folk, der ikke er en del af folkekirken – ja, det skulle betyde, at Dansk Folkeparti havde stemt for at anerkende, var det 66 muslimske trossamfund, som spinkontoret var kommet frem til? Men det er jo løgn. Det er jo usandt. Formelt og materielt er det jo løgn, men det er efterhånden blevet fru Vermunds fornemste eksercits at gebærde sig ud i løgnen. Formelt er det usandt, fordi det ikke er Folketinget, der godkender nogen som helst trossamfund, men Kirkeministeriet. Og materielt er det usandt, fordi det, som loven rent faktisk gør, er, at den skaber hjemmel til kontrol og mulighed for at fratage anerkendelsen af de fra folkekirken afvigende trossamfund. Men den slags detaljer forhindrer åbenbart ikke fru Vermunds interesse i stemmemaksimering – nå nej, det er fædrelandet, det handler om, det er sandt. Hele problemet her er jo, at fru Vermund efter at være vågnet op fra en døs af konservatisme pludselig har fundet ud af, at islam har trængt sig på, og at det må man gøre noget ved. Eftersom Dansk Folkeparti nu som en enmandshær i 25 år har kæmpet sagen, men desværre ikke har kunnet vinde opbakning til 90 mandater hos befolkningen, ja, så fisker fru Vermund i rørte vande. Problemet er bare, at den båd, hun har sat sig ud på de rørte vande i, er læk. Der er hul i skibet, vil jeg sige til fru Vermund. Derfor kommer man med den her slags letkøbte, fabrikerede, populistiske noksagtforslag, som ikke bare er imod det egentlige formål, nemlig det at trænge islam tilbage i Danmark, men ovenikøbet jo har skabt et virvar af tvivl om, hvad der egentlig er op og nederst Altså, indtil fru Vermund kom ud af den konservative hængekøje, skabte et parti, kom over i et andet og så endte i Folketinget ad gud ved hvilken vej, var der sådan set nogenlunde klarhed i Folketinget om, hvem der var for islam, og hvem der var imod islam. Men i dag er fru Vermund lykkedes med at så fuldstændig tvivl om, hvor folk egentlig står. Og hvem gavner det? Jeg tror, det er islam. Så måske skulle fru Vermund tage op til nøjere overvejelse, hvad det egentlig er for en sag, hun kæmper for. Tak for ordet.

Svar:  Herre Morten Messerschmidt kan jo slå op på Folketingets egen hjemmeside, hvoraf det fremgår af lovteksten, at man ved at stemme for loven anerkender de i forvejen dengang godkendte trossamfund. Så det har DF stemt for. Og hvis der er nogen, der er i tvivl om, om man er for eller imod islam, jamen så kunne DF jo lade være med at stemme gult i dag. Så kunne man jo have markeret det her med et flot, grønt signal.
Kommentar:  Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 1 af et mindretal (EL), tiltrådt af et flertal (det øvrige udvalg), om, at lovforslaget deles i to lovforslag? Delingen af lovforslaget i to lovforslag er vedtaget. Der stemmes derefter om det under A nævnte lovforslag [Forslag til lov om ændring af lov om autorisation af sundhedspersoner og om sundhedsfaglig virksomhed. (Regulering af nåleakupunktur på brystkassen)]: Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 2 af et mindretal (EL), tiltrådt af et flertal (S, DF, ALT, SF og RV), eller om ændringsforslag nummer 3 af et mindretal (EL), tiltrådt af et flertal (det øvrige udvalg)? De er vedtaget. Der stemmes derefter om det under B nævnte lovforslag [Forslag til lov om ændring af lov om autorisation af sundhedspersoner og om sundhedsfaglig virksomhed. (Forbud mod konstruktion af en kunstig hymen (jomfruhinde))]: Der stemmes om ændringsforslag nummer 4 af et mindretal (EL), tiltrådt af et mindretal (ALT og SF). For stemte 18 (EL, ALT og SF), imod stemte 84 (S, DF, V, LA, RV og KF), hverken for eller imod stemte 0. Ændringsforslaget er forkastet. Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 5 af et mindretal (EL), tiltrådt af et flertal (det øvrige udvalg)? Det er vedtaget. Der er stillet forslag om, at det under A nævnte forslag henvises til fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg det som vedtaget. Det er vedtaget. Jeg foreslår, at det under B nævnte forslag går direkte til tredje behandling uden fornyet udvalgsbehandling. Hvis ingen gør indsigelse, betragter jeg det som vedtaget. Det er så også vedtaget.

Svar:  Forhandlingen er åbnet. Vi mangler desværre lidt ordførere, men det kan jo være, de indfinder sig, så jeg tror bare, vi skal begynde debatten. Og det er jo forespørgsel nummer F 34. Jeg gør opmærksom på, at afstemning om eventuelle forslag til vedtagelse udsættes til torsdag den 4. april 2019. Først er det ordføreren for forespørgerne, herre Uffe Elbæk, Alternativet. Værsgo.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. De medlemmer, der stemmer for, bedes rejse sig. Tak. De medlemmer, der stemmer imod, bedes rejse sig. Tak. De medlemmer, der stemmer hverken for eller imod, bedes rejse sig. Tak. (Afstemningen foretaget på den i forretningsordenens § 35, stykke 3, angivne måde). For stemte 94 (S, V, DF, RV, SF, EL, KF, NB, LA og ALT), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 1 (Susanne Zimmer (UFG)). Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Kommentar:  Men det, statsministeren siger her, betyder jo på dansk, at man åbner for den teoretiske mulighed, at der faktisk kunne være et nej, men at det nej ikke er stort nok til at blokere. Og det er egentlig den diskussion, jeg gerne vil have. Jeg kender godt grundlovens bestemmelser, og jeg kender også forfatningskampen, og jeg ved, hvilke dybe overvejelser der var bag det regelsæt, der er skabt. Jeg tror bare, man er nødt til at forholde sig til det, man kunne kalde psykologien i det her. For mig er den afstemning, vi skal have på søndag, ikke den første, vi skal vinde – og jeg vil gerne vende tilbage til det senere – vi skulle gerne vinde nogle flere, der så at sige normaliserer dansk medlemskab af EU. Og jeg tror, at vejen derhen ville blive belagt med meget tunge barrierer, hvis man forestillede sig – og jeg vil kæmpe for, at det ikke sker – den teoretiske situation, at der var et nej til patentet, men at nejet ikke var stort nok, fordi det ikke udgjorde 30 procent af de stemmeberettigede, og at det derfor ikke blev respekteret.

Svar:  Nu var der ikke rigtig noget spørgsmål i det, men jeg vil sige, at jeg synes, det er vigtigt, at vi respekterer grundloven, som den er. Det er jo det, vi alle sammen har skrevet under på, og det skal vi også gøre i det her tilfælde. Grundlovens regler er jo sådan set klare, nemlig at hvis det her lovforslag, som jo har fået et meget stort flertal her i Folketinget, skal forkastes, så kræves der to ting: For det første skal der være et flertal, der stemmer imod, og for det andet skal det flertal udgøres af mindst 30 procent af samtlige stemmeberettigede. Og det, som jeg synes er vigtigt her, er jo, at det er det, der står i grundloven – og den er jo god. Jeg er overbevist om, at hvis danskerne synes, at det her spørgsmål er vigtigt nok, så går de op og stemmer. Vi har en stærk tradition i Danmark for, at vi rent faktisk deltager meget aktivt i nogle af de folkeafstemninger, vi har. Da vi stemte om euroen i 2000, var det næsten 90 procent af de stemmeberettigede, der gik op og stemte. Og det er min opfattelse, at når danskerne synes, det er vigtigt nok, så går de selvfølgelig op og stemmer. Så jeg synes, det er vigtigt – og det vil jeg godt gentage – at danskerne går op og stemmer på søndag, også om patentdomstolen.
Kommentar:  I hvilke sammenhænge mener statsministeren at han kan optræde som privatperson og ikke som statsminister?

Svar:  Vi har jo sådan set allerede været det igennem. Altså, jeg har forventninger til ministrene i de regeringer, jeg står i spidsen for, til deres arbejdsindsats, til den måde, de varetager deres ministerhverv på i det hele taget. Det gav jeg også udtryk for for et øjeblik siden. Og det betyder også, at jeg har forventninger til mig selv. Men det betyder jo selvsagt ikke, at ministre ikke kan optræde i andre funktioner end ministerfunktioner. En minister har – det gælder også mig selv – et privatliv med familie, med børn, med venner. Ministre – det gælder i særlig grad også mig selv – varetager en partifunktion som formand for et parti, indgår i andre relationer. Og det er der ikke noget nyt i. Sådan er det, og sådan har det altid været for alle ministre, også for statsministeren. Derfor har jeg lidt svært ved at forstå, kan man sige, præmissen for dette spørgsmål og sådan set også det første spørgsmål. Det er helt naturligt, at en minister deltager i arrangementer uden for ministergerningen, og det synes jeg er en god ting. For hvis man som minister bare burede sig inde på ministerkontorerne døgnet rundt, tror jeg man ville komme til at mangle en kontakt til den virkelige virkelighed. Jeg har været fuldstændig åben omkring, at jeg fra tid til anden, når min tid tillader det, i tillæg til min ministergerning også deltager i en lang række arrangementer – og i mit tilfælde jo også arrangementer med tilknytning til LøkkeFonden. Og det gør jeg af fuldstændig den samme grund, som jeg i sin tid stiftede fonden, nemlig at den her fond løfter en vigtig samfundsmæssig problemstilling, som jeg gerne ville gøre noget ved. Den handler om at hjælpe drenge væk fra kanten og ind i fællesskabet. Og det vil jeg også fremover gøre, når tiden tillader det. Samtidig bestræber jeg mig så i øvrigt på at være åben og tilgængelig over for alle, og det gør jeg, fordi jeg har en helt grundlæggende interesse i mennesker, og fordi jeg mener, at hvervet som statsminister i Danmark ikke kun er til pynt – det forpligter. Og det betyder også, at jeg som statsminister deltager i rigtig mange sammenhænge, hvor min tilstedeværelse er ønsket, og hvor jeg finder, at der er tale om et formål, jeg kan stå inde for.
Kommentar:  Jeg kan ikke forstå, hvordan Socialdemokraternes ordfører kan sige, at man trygt kan gøre det, når et så kompliceret lovforslag har været i høring i under 2 døgn. Der foreligger ikke høringssvar fra Danske Advokater, der foreligger ikke høringssvar fra Advokatrådet, og de få, der har afgivet høringssvar – på nær det, jeg refererede – har svaret, at så kompliceret stof har man ikke haft mulighed for at sætte sig ind i, og derfor kan man ikke afgive et høringssvar. Lad mig citere Bo Sandberg fra Dansk Erhverv igen: Regelsættet vedrørende beregning af kommunal grundskyld er forholdsvis teknisk og juridisk kompliceret, hvorfor vi ikke har haft den fornødne tid til at analysere virkningerne af lovforslaget til bunds, endsige sende det til kommentering i vores bagland. Altså, det er jo ikke for sjov, at man sender ting i høring. Jeg går ud fra, at det er, fordi man gerne vil høre, hvad folk rent faktisk har at sige, herunder om der kan påpeges nogle uhensigtsmæssigheder, nogle fejl eller andet. Samtidig er det en lovgivning, der tidligere har givet anledning til problemer. Synes Socialdemokraternes ordfører, at det er beklageligt, at det her lovforslag er kommet så sent i høring, og kan Socialdemokraternes ordfører give en forklaring på, hvorfor vi skal have det her kissejav, når loven først skal træde i kraft ved årsskiftet?

Svar:  Jeg synes, det er en rigtig god idé at få høringssvar ind, for det er med til at kvalificere debatten om et lovforslag, i særdeleshed når det er i den tekniske, skattemæssige afdeling. Selvfølgelig kan man sige, at det her lovforslag sådan set er en genganger i den forstand, at vi teknisk gør det samme, som vi gjorde i 2010, men selvfølgelig er det da ærgerligt, hvis høringsfristen har været for kort til, at alle har kunnet bidrage. Jeg vil dog også sige, at når man så tager høringssvarene ind, skylder man også som folkevalgt at forholde sig kritisk til det, der kommer ind, og det gælder også de partsindlæg, der måtte komme, selv om de kan være saglige. Det er også et hensyn, som jeg mener vi som folketingspolitikere i ansvarlige partier bør tage.
Kommentar:  Tak til ministeren for svaret. Det var jo så egentlig ikke så håndfast i lyset af den præcise formulering af spørgsmålet, som er, nemlig om ministeren vil videreføre afgiftsfritagelsen. Det er der jo en grund til at jeg spørger ind til, for det har været meldingen hidtil fra regeringen, og det forlyder også, at regeringen har forsøgt at lave initiativer. Men man er bare ikke rigtig kommet med noget endnu, og derfor er det væsentligt, om ministeren vil sige, hvornår regeringen har tænkt sig at gøre noget. Jeg tror, at jeg så sent som i dag har fået en henvendelse fra en borger, der spørger, hvad der sker efter nytår. For leveringstiden på den bil, han har kig på, er længere, end den nuværende afgiftsfritagelse løber. Derfor er det vel rimelig væsentligt, at ministeren melder lidt mere håndfast ud, om det er noget, ministeren har tænkt sig at tage sig af nu, eller om det er noget, der først ligger engang til efteråret. For det vil jo skabe den fornødne klarhed. Det vil jo selvfølgelig også være væsentligt, når man ser tilbage på, at efter vi lavede skatteaftalen i 2012, hvor vi fritog el- og brintbiler for afgift til og med udgangen af i år, meldte Socialdemokraterne i september måned ud, at man ville have flere elbiler i Danmark og man havde en masse planer og sådan noget. Og så er det jo bare lidt påfaldende, at der ikke er sket noget siden. Derfor håber jeg, at ministeren kan være lidt mere håndfast med, hvornår ministeren har tænkt sig at foretage sig noget – og det er jo også i forhold til den melding, der har været, om, at man ønsker at fortsætte. Det er også det, ministeren siger i et eller andet omfang. Ministeren skal så anvise finansiering hertil, for ellers er det nemt at stå og tale for, at det skal fortsætte. Men hvis man ikke griber regningen, ligger den jo bare og venter.

Svar:  Mellem linjerne af det, spørgeren kommer ind på, fornemmer jeg også lidt en interesse, som nok kunne tolkes derhenad, at der er basis for at lave den slags aftaler i form af brede politiske aftaler. Og det er selvfølgelig, synes jeg, på alle mulige måder fornuftigt. Især fordi jeg er meget optaget af, at vi finder løsninger, som ikke bare er for 1 år frem, men som rækker længere ud i tiden. Spørgeren spørger ind til, om det er en forlængelse af afgiftsfritagelsen. Det er selvfølgelig en af de modeller, der er i spil, og som kan være i kombination med en gradvis indfasning i det almindelige afgiftssystem – en kombination af de to eller det ene eller det andet. Men som sagt er vi ikke nået til vejs ende med det og kan endnu ikke fremlægge et endeligt forslag.
Kommentar:  Nej, jeg svarer, som jeg gør, fordi jeg egentlig har forberedt mig på det spørgsmål, der er blevet stillet, og gør det i lyset af det politiske forslag, som Socialdemokratiet har været ude med, altså det med at øge beskatningen. Som jeg har forstået forslaget – og jeg hører det gerne, hvis det er anderledes – er det et forslag om, at man ønsker at øge beskatningen også for kapitalbeskatning, altså ikke bare ejendomsavancer, men al kapitalbeskatning, og det er det, jeg gerne vil advare kraftigt imod. Med den model, som Socialdemokratiet har været ude med, vil det betyde, at nogle vil opleve en 87-procentsbeskatning af deres reelle afkast. Det synes jeg er en alt for høj beskatning. Vi har lige i dag fået tal, der viser, at heldigvis har Danmark overladt førstepladsen i skattetryk i verden til Frankrig. Vi er nu kun det næsthårdest beskattede land i verden, men det er alligevel ganske hårdt, og en 87-procentsbeskatning synes jeg ikke er rimelig.

Svar:  Det er jo, fordi finansministeren går ind her og laver en forudsætning om, hvad det er, man tjener, altså hvad det er for et afkast, man har på sin investering, og der siger vi bare, at for halvdelens vedkommende er det jo ikke tal, som er så lave, så de kan give den høje beskatning, som finansministeren her kommer med. Det er jo stadig væk sådan, hvis man følger Socialdemokratiets forslag, som ville give en større rimelighed, at kapitalindkomsten er lavere beskattet end lønindkomsten. Når vi siger, at vi synes, det er rimeligt, at man bidrager mere, er det jo i høj grad, fordi vi har set, at rigtig mange af de her penge bliver investeret eksempelvis på ejendomsmarkedet, hvor afkastene er noget større end det, finansministeren giver indtryk af. Det er jo i virkeligheden også en del af en diskussion om, hvorvidt det er hensigtsmæssigt, at der er grupper i samfundet, der løber fra nogle andre. Jeg ved godt, at finansministeren hellere vil diskutere udflyttervirksomheder i Silicon Valley. Vi er faktisk lidt optaget af at sikre, at der ikke bliver for stor forskel mellem top og bund, og derfor synes vi ikke, at det er rimeligt at have det her nedslag i topskatten for ganske bestemte indkomster.