kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Nu vil jeg som udgangspunkt ikke mene, at det i forhold til foreninger tæller med, hvis man melder sig ind i en salafistisk organisation, for de fleste af dem løser man mig bekendt ikke medlemskort til. Derfor tror jeg ikke, at det kan gøres op på den måde. Men det ændrer ikke på, at der er nogle, der har tankesættet – og om det er med medlemskort eller ej, er jo lige skadeligt, kan man sige. Så der er helt klart nogle ting, det ville være godt at få undersøgt.

Svar:  Medlemskab af en somalisk kulturforening vil tælle positivt på medborgerskabsdelen. Man kan jo godt spørge sig selv, om det integrationsmæssigt er en positiv udvikling at blive fastholdt i sin religiøse og etniske identitet. Så jeg mener, at der er nogle problemer med de her måleinstrumenter. Vi har diskuteret det før, men jeg mener, det ville være en god idé at komme i gang med at lave nogle bedre instrumenter.
Kommentar:  Jeg har på ingen måde sagt, at det skulle være en nem øvelse for kommunerne at sikre, at man overholder budgetterne, i forhold til at vi nu har bebudet nulvækst. I øvrigt med hensyn til nulvækst ved vi jo, at det bliver reguleret med PL. Det vil sige, at man har det samme antal penge næste år, som man havde året før, hvis man ser det i forhold til at kunne bruge dem på service og velfærdsydelser. Men der er jo ikke nogen tvivl om, at vi er i en situation i Danmark, hvor det er rigtig, rigtig vigtigt, at vi har fokus på, hvordan vi kan holde de offentlige udgifter i ro. Der vil jeg også sige til spørgeren, at det er væsentligt kigge lidt på, hvordan det egentlig går rundtomkring i resten af Europa. Der kan vi jo så glæde os over, at som følge af den måde, som regeringen har ført sin økonomiske politik på med hjælp fra sit støtteparti, er vi faktisk i en gunstig situation i forhold til de andre europæiske lande, hvilket betyder, at vi slet ikke skal ud at trimme vores offentlige budgetter i samme grad som andre europæiske lande.

Svar:  Jeg må være ærlig og sige, at jeg sådan set synes, ministeren taler lidt udenom her. Det første spørgsmål, jeg stillede, var: De her budgetoverskridelser, vi ser i kommunerne, skyldes jo i rigtig mange kommuner, at udgifterne til det specialiserede socialområde, for eksempel børn, der bliver anbragt uden for hjemmet, har været umulige at styre, er vokset mellem hænderne på kommunalpolitikerne. Det er jo altså nogle opgaver, de er forpligtet til at løse i henhold til den sociale servicelov. Mener ministeren så, at det er rimeligt over for de konkrete kommuner med nogle meget udsatte grupper, som er nødt til at løfte de her opgaver, og hvis budgetter derfor skrider? Mener ministeren, at det sådan politisk er retfærdigt og rimeligt, at det så bliver de ældre, der betaler de steder, hvor man åbner budgetterne og bliver nødt til at finde pengene inden for ældreområdet og fyre medarbejdere inden for ældreplejen? Andre steder vælger man, at det må blive på børnepasningsområdet. Er det sådan en rimelig tilgang at have til vores kernevelfærd?
Kommentar:  Jeg har valgt at fastholde spørgsmålet i sin nuværende formulering, for da spørgsmålet blev stillet i fredags, var klokken jo 12.00, og på daværende tidspunkt var det jo fuldstændig retvisende, og det var ved udgangen af november måned. Det, som er spørgsmålets primære hensigt, er jo at få en garanti fra finansministeren om, at der ikke kommer til at ske lovsjusk, og det er jo ikke blevet mindre aktuelt af, at regeringen så netop har indgået en aftale, som blandt andet betyder, at man skal ind og tilpasse nogle ydelser. Vi ved fra tidligere, at der har været udfordringer, når der har skullet foretages ydelsesjusteringer, i forhold til at kunne få det implementeret på den rigtige måde, også lovgivningsmæssigt, således at Udbetaling Danmark har kunnet undgå, at der kom til at ske fejl i den forbindelse – det har blandt andet været i forbindelse med de ændringer, der er blevet foretaget i forbindelse med boligydelse. Derfor er det jo også helt forståeligt, at regeringen har en interesse i, at den lovbehandling, der så foregår i Folketinget nu, går hurtigt, og derfor vil jeg bare henlede finansministerens opmærksomhed på, at Folketingets sekretariat har udarbejdet et notat til Udvalget for Forretningsordenen og i det gør explicit opmærksom på følgende: »Hvis partierne også i år skal have en frist på 3 hverdage« – det var det, man også havde sidste år – »giver det sekretariatet 4 dage til bearbejdningen. Arbejdet sidste år var meget presset og sekretariatet finder ikke, at det er muligt på forsvarlig vis at have under 4 dage til bearbejdning, konferering med partierne om ændringsforslagene, korrekturlæsning m.v.« Der er altså med andre ord en bekymring i Folketingets sekretariat i forhold til det her, og partierne i oppositionen får kortere tid til at udarbejde deres ændringsforslag end det, der er nødvendigt for Folketingets administration til at konferere og sikre, at de ændringsforslag, som udarbejdes, er korrekte og retvisende. Derfor min bekymring, med hensyn til om vi kan være sikre på, at der ikke kommer til at ske lovsjusk i forbindelse med denne behandling af finansloven.

Svar:  Jeg er egentlig glad for, at der blev læst op af det notat, hvor der – som jeg husker det ud fra hukommelsen – stod: Hvis der er mindre end 4 dage til arbejdet, kan man ikke garantere for, at der ikke sker lovsjusk. Så må man bare glæde sig over, at der med den tidsramme, der er, med en finanslovsaftale, der blev indgået i fredags, er klart mere tid end det, der ellers ville være. Jeg forventer, at de ændringsforslag, som regeringen kommer med, bliver oversendt til Folketinget snarest; vi har tredjebehandling af finansloven den 19. december, og det betyder, at partierne også vil have mulighed for at komme med flere ændringsforslag. Og så vil jeg glæde mig til og se meget nøje på, om Socialdemokratiet så også kommer med ændringsforslag, der lever op til de mange løfter, man i øjeblikket går rundt og giver, herunder også finansieringen af de mange løfter, man går rundt og giver. Det vil jeg glæde mig meget til at læse, når vi forhåbentlig får et ret detaljeret katalog af ændringsforslag fra Socialdemokratiet.
Kommentar:  Der er jo ikke noget, jeg hellere ville som sundheds- og ældreminister end at sige: Nu åbner vi op i julen. Det kunne jo være et skønt budskab at komme med: Nu åbner vi op for alle besøgende. Problemet er bare, at jeg så samtidig ville skulle sige til de ældre og deres pårørende, at så får vi med sikkerhed smittekæder, hvor smitten breder sig med lynets hast på steder, hvor den ikke skal sprede sig. Selv med de restriktioner, vi har, og omfattende testning har vi jo nu mange smittede. Senest i dag er der i dagbladet Politiken en beskrivelse af en situation ude på et plejehjem på Amager med over 90 smittede.

Svar:  Men det er jo, fordi regeringen vælger, at der kun køres test hver 14. dag, når man er i rød zone, altså når smitten er steget. Sådan har jeg i hvert fald forstået det. Jeg synes, at man skulle gå stærkt ind i forhold til test, altså med hurtige test og hurtige svar, for så kunne man ligesom også give de ældre lov til at bestemme, at de kan få lidt flere end én besøgende i egen bolig, ikke? Det er da bekymrende, at vi har så mange ældre, som sidder og bliver ensomme. Det er ikke kun på plejehjemmene; det er faktisk også ude i egen bolig, at vi har set eksempler på, at den ældre ægtefælle, som har en dement mand eller kone, er blevet isoleret, og hvor vi har set, at der mangler tilstrækkelig hjælp og støtte.
Kommentar:  Jeg svarer gerne næste onsdag, men mon ikke svaret vil blive det samme. Sagen er den, at man ville have det her i udbud, i øvrigt en ny facilitet, og at man blev nødt til at lave et genudbud, og allerede tilbage ved årsskiftet til indeværende år sagde man, at nu begynder man så en etapevis istandsættelse. Det er jo rigtigt, som spørgeren siger, at så besøger ledelsen i Kriminalforsorgen i forlængelse af CPT-rapporten Ellebæk og godkender den her plan for etapevis istandsættelse.

Svar:  Hvor længe tror ministeren, at stedet fremstår i en sådan repareret tilstand efter renoveringen og indkøb af nye møbler, at FN's Torturkomité er tilfreds? Jeg er desværre bange for, at vi om nogen tid vil se nøjagtig det samme igen med den indstilling, der stadig væk er til tingene deroppe. Jeg tror ikke, at man ændrer tilgang til stedets møblement og udtryk, bare fordi det bliver shinet op. Og jeg spurgte ministeren om en pris. Har man et overslag i forhold til, hvor meget det her kommer til at koste?
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 109 (S, DF, V, EL, LA, ALT, RV, SF og KF), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er enstemmigt vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Kommentar:  Jeg vil gerne takke for ministerens besvarelse. Jeg synes selvfølgelig, at det, der er undervejs, er lidt mere dybdegående problematisk, for vi kan se, at der er enkelte danske virksomheder, som får utrolig store afsætningsmæssige problemer med de her planlagte øgede sukkerafgifter. Vi har tidligere indført øgede fedtafgifter, og dem har Dansk Folkeparti jo været med til at indføre – det påtager vi os gerne ansvaret for – og de byrder, der er på grund af de fedtafgifter, har også betydet en kraftig ændring af konkurrencevilkårene. Sukkerafgiften er planlagt til at stige fra næste år. Der skal en forhandling i gang imellem aftalepartierne. Her er jeg selvfølgelig meget interesseret i at høre, hvad der egentlig er skatteministerens holdning til, hvad der skal ske helt konkret. Hvad er det, vi kan se frem til? Det er ikke bare i forhold til priserne for forbrugerne; det er én ting, og jeg anerkender selvfølgelig, at det kan blive en sundhedspolitisk fordel. Men jeg synes jo også, at vi fra politisk side er nødt til at forholde os til, at der er nogle virksomheder, som på det danske marked afsætter sukkerholdige varer, hvilket også har en gavnlig effekt på beskæftigelsen. Der må man jo sige, at vi ikke kan leve af at være sunde. Vi skal også leve af at have arbejde, være produktive og være et samfund, der har private virksomheder. Der synes jeg jo selvfølgelig at det er utrolig problematisk, når danske fødevarevirksomheder, marmeladefabrikker, chokoladefabrikker, slikfabrikker, flødebollefabrikker og alle mulige andre, siger, at her er der grundlæggende en stor udfordring. Der synes jeg godt ministeren kunne prøve at uddybe lidt, hvad det er, regeringen konkret har af planer omkring øgede sukkerafgifter.

Svar:  Tak for spørgsmålet. Først vil jeg understrege, at regeringen sådan set er helt enig med spørgeren i, at det er afgørende vigtigt, at vi har et stærkt erhvervsliv og mange job. Det er også det, vi skal leve af. Det tror jeg man kan have meget svært ved at være uenig i. Det er netop derfor, regeringen faktisk har en politik, der fremmer arbejdspladser i Danmark og understøtter et stærkt erhvervsliv. Når det er sagt, vil jeg sige, at regeringen selvfølgelig også er optaget af, at vi er sunde. Det at være sund og det at sikre arbejdspladser er ikke i modstrid med hinanden. I forhold til folkesundheden er regeringens politik altså, at vi gerne vil mindske danskernes forbrug af sukkerholdige produkter. Det har betydet to ting: Først har vi hævet afgifterne på slik og chokolade; det er sådan set gennemført. Det, vi nu har planlagt, er at udvide chokoladeafgiftlovens grundlag ved at sikre en afgift på tilsat sukker. Det arbejde pågår, og så snart regeringen er færdig, vil det naturligvis blive fremlagt for Folketinget og den øvrige offentlighed.
Kommentar:  Det er jo ikke noget, man ved, før man kender udformningen af det, vil jeg sige til herre Kristian Pihl Lorentzen. Jeg er enig i det med mobiliteten: Det er fuldstændig afgørende for et samfund, at man som person kan blive transporteret rundt, hvad enten det er i privatbil eller på cykel eller via kollektiv trafik, men også at varer kan komme frem. Det er fuldstændig afgørende på alle måder for os som kunder, for konkurrenceevnen og for alt muligt andet. Jeg er forholdsvis ny i jobbet, og der er mange ting at sætte sig ind i – og der er nogle, der har haft mange år til at sætte sig ind i det. Men jeg forstår, at der på det her område blandt andet også er et problem i forhold til konkurrence mellem udenlandske køretøjer og danske køretøjer og så videre og så videre Så jeg vil sige til herre Kristian Pihl Lorentzen, at det her er en intention, der er givet udtryk for i regeringsgrundlaget, og som måske også handler om ligestilling mellem udenlandske køretøjer og danske køretøjer. Vi er i gang med at udforme det, og jeg vil være helt sikker på, at der, når vi kommer frem til det endelige resultat, selvfølgelig også vil være svar på de relevante – vil jeg gerne sige – spørgsmål, som spørgeren stiller her.

Svar:  Tak. Jeg har da selvfølgelig stor forståelse for, at regeringen skal have mulighed for at sætte kød på forslaget – at det her er en overordnet intention – men det er dog en meget klar melding, at man vil inddrive 1,5 milliard kroner mere i skatter fra transportsektoren. Derfor er jeg nødt til konstatere, at der er indbygget en indre modsætning i regeringens transportpolitik. Man kan ikke på samme tid slå på tromme for mobilitet og så hæmme mobiliteten ved at lave nye lastbilafgifter, en betalingsring og flyafgifter. Derfor vil jeg spørge ministeren, om han ikke vil medgive, at en dyrere transport som følge af øget afgift på lastbilerne betyder dyrere varer i danske butikker og dyrere danske varer på verdensmarkedet og dermed en svækkelse af konkurrenceevnen. Det synes at være en indre logik, som jeg gerne lige vil have ministerens kommentarer til.
Kommentar:  Der er heller ikke her ønske om korte bemærkninger, og vi går til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For stemte: 95 (V, S, SF, KF, RV, EL og LA), imod stemte: 0, hverken for eller imod stemte: 17 (DF). Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.
Kommentar:  Hvis der er noget, der er en kedelig tendens, så er det faktisk, at den her regering udadtil hele tiden prøver på at lade det fremstå, som om man ønsker et bredt samarbejde. Jeg vil gerne bede ministeren om nu at fortælle, hvor mange møder jeg som integrationsordfører har været inviteret til hos integrationsministeren, hos justitsministeren, hos beskæftigelsesministeren, de tre ministerier, som har en andel af integrationspolitikken – ja, man kunne også tage by- og boligministeren, han har også en lillebitte andel. Hvor mange møder af forhandlingskarakter har jeg været indkaldt til? Hvor mange møder har integrationsministeren indkaldt til? Det er kun snak, det er tom snak. Den her regering ønsker under ingen omstændigheder et bredt samarbejde. Man prøver på at få det til at se ud, som om man ønsker et bredt samarbejde. I princippet er man fuldstændig lukket omkring den blok, man tilhører. Det er fakta, vil jeg sige til ministeren, og det nytter ikke noget at prøve på at foregive noget andet.

Svar:  Jamen altså, det er jo ikke en holdning, jeg er enig i. Jeg holder rigtig mange møder, jeg holder rigtig mange forhandlinger, og jeg holder også rigtig mange møder i satspuljekredsen, hvor Venstre også er repræsenteret. Jeg kan jo ikke være ansvarlig for, hvem det er, Venstre sender, når der eksempelvis er integrationsemner på dagsordenen i satspuljekredsen. Det er op til Venstre at vurdere, hvem man ønsker at sende til de forhandlinger, der bliver indkaldt til. Jeg vil gerne sige, at regeringen jo har rigtig mange ting på vej på integrationsområdet. Vi havde et meget langt samråd om det i går, og vi har haft mange andre. Vi har en integrationsreform på vej, og vi har en strategi mod parallelle retsopfattelser og mod tvangsægteskaber. Vi har jo i regeringen arbejdet internt med, hvordan tingene skal præsenteres, og det er klart, at nogle af tingene vil føre til, at vi også skal have forhandlinger om det. Nogle andre ting, eksempelvis den strategi, som vi står og taler om her, har vi jo forhandlet. Vi har haft mødet i satspuljekredsen. Det havde vi allerede tilbage i november måned, hvor vi blev enige om den strategi. Efterfølgende er der sendt et udmøntningsnotat ud, og når strategien ligger færdig, sådan som den ganske snart vil blive sendt til satspuljekredsen, så vil Venstre også der blive inviteret. Og så vil jeg da håbe, at fru Inger Støjberg vil finde tid til at komme. Jeg skal ikke sige, hvem fra Venstre der ønsker at dække mødet, men Venstre har en åben invitation, det siger sig selv.
Kommentar:  Dansk Folkepartis folk i Slagelse har været meget bekymrede over den her sag; jeg deler deres bekymring, og jeg er også bekymret for Socialdemokratiets holdning i den her sag. Hvordan kan det være, at vi har et parti, der påstår, at de er stramme på udlændingepolitikken og håndfaste i integrationspolitikken, når deres lokale repræsentanter samtidig stemmer for en galoperende islamisering i blandt andet Slagelse? Det synes jeg slet ikke hænger sammen. Jeg synes også, det er bekymrende, at man giver plads til en moské, som jo tilhører det her statslige tyrkiske net af moskéer uden for og inden for Tyrkiet, som har nogle antifrihedsholdninger. For eksempel udstedte de en fatwa, det vil sige en erklæring, imod Muhammedtegningerne for nylig, da vi havde den meget tragiske sag med den franske gymnasielærer, der blev dræbt på grund af Muhammedtegningerne. Det virker mærkeligt, at Socialdemokratiet på lokalt plan ønsker at støtte sådan en institution ved at give den bedre adgang i Danmark. Det synes vi i Dansk Folkeparti er forkert. Og det  er  jo muligt at regulere det her ved lov. Så det, ministeren sagde før om, at man ikke kan regulere, er jo ikke rigtigt; man kan faktisk regulere det via lokalplaner, og det har vi i Dansk Folkeparti jo tidligere opfordret ministeren til at skride ind og gøre noget ved. For man kan faktisk godt sige, om man synes, at der skal være plads til den slags institutioner, eller om der ikke skal. Det reguleres via lokalplaner, og det er det, man har stemt om i byrådet. Og der burde man jo på nationalt plan lave en national lokalplan for hele Danmark, så det her ikke sker.

Svar:  Jeg tror, det var den tidligere regering, der i sit regeringsgrundlag skrev, at Danmark er et kristent land. Det gav lidt debat, men jeg syntes nu selv, at det er en banalitet at konstatere. Det er bare at kigge i enhver historiebog. Men det er også en banalitet at konstatere, at vi i dag har et ret stort mindretal af muslimer. De har selvfølgelig religionsfrihed, og de skal have mulighed for at praktisere den religion. Det, jeg siger i min tale, er, at det skal kunne ske inden for rammerne af demokratiet. Jeg er helt med på, at vi ikke er færdige med at regulere det område endnu, og at vi nok også har været for naive. En af de diskussioner, som jeg synes er helt åbenlys at tage op, er kommunernes mulighed for at være med til at påvirke, hvor der for eksempel sker et moskébyggeri. Vi sagde også i det samråd, at det ikke er sikkert, at vi er helt på plads med det – det erkender vi.
Kommentar:  Jamen så kan jeg jo forstå, at ministeren ikke tager sit arbejde med ligesom at se, hvad det er for nogle vandløb, kommunerne rent faktisk nedklassificerer, alvorligt. Lad os bare tage det vandløb, som løber fra Kolding kommune til Vadehavet. Her starter man med at nedklassificere det første stykke af åløbet, og så er spørgsmålet jo: Hvordan sikrer ministeren, at det her ikke har indflydelse på den store naturgenopretning, der har været i åløbet hele vejen ud til Vadehavet? Det kan også være nogle strækninger, som er rørlagt, eller som måske har lidt skade, da man jo ikke har set kommunen være ude at kontrollere i området de sidste 13-15 år. Hvordan skal borgerne så sikre sig, at de ikke overtager et vandløb, som måske egentlig er skadet, og som vil betyde store omkostninger? Der er spørgsmålet bare: Hvordan sikrer ministeren, at de her borgere ikke bliver taget som gidsel, og hvordan vil ministeren sikre, at der ikke er for store mængder af kvælstof og den slags ting? Eller hvor går grænsen?

Svar:  Hvis man kigger i loven, kan man se, at de vandløb, der kan nedklassificeres, er vandløb, der er anlagt til særlige private formål. Det er vandløb, der primært tjener til afledning af vand fra private arealer og vandløb, der primært tjener til afledning af spildevand fra få ejendomme. Det vil sige, at det er meget skrappe regler, og de er alle sammen regler, der handler om, at de vandløb faktisk tjener nogle få menneskers private interesser. Nu kan jeg jo så spørge i første omgang, hvorfor det er kommunen, der tidligere har skullet betale for de her vandløb, når det drejer sig om meget få private menneskers private interesser. Men vi har en klar lov i Danmark, og den skal selvfølgelig overholdes. Og mener man ikke, at loven er overholdt, så kan man selvfølgelig klage over det, og så er kommunen efter almindelige erstatningsretlige principper erstatningspligtig over for borgerne, hvis der foreligger mangler allerede ved nedklassificeringen.
Kommentar:  Tak for det. Jeg synes jo, det er væsentligt, at det, når det her lovforslag, der er på vej, kommer, så er soleklart, i hvilket omfang man håndterer de her ting omkring de rabatter, som almene boligorganisationer og afdelinger har opnået i forbindelse med låntagning. Jeg vil egentlig gerne høre ministeren, om han kan garantere, at vi ikke kommer ud i, at der er nogle afdelinger, som ender med at sidde med sorteper med nogle sager, hvor det kommer til at medføre højere huslejer, fordi regeringen har en plan for, at man gerne vil spare 1,8 milliard kroner i statskassen. Og jeg vil også godt høre ministeren, i hvilket omfang ministeren kan se det vil være rimeligt, at den her låneomlægning kom til at medføre lavere huslejer. Jeg har tidligere spurgt ind til det, og hvis det var sådan, at man i forbindelse med hele besparelsen på de 2,2 milliard kroner, der kunne være, hvis man tog alle lån, gennemførte det på en måde, så det kom lejerne til gode, kunne man i gennemsnit nedsætte huslejen med 5,8 procent Det ville faktisk have stor betydning, for det vil betyde, at en lejer i en bolig med en husleje på 5.000 kroner i det almene ville spare 290 kroner om måneden i husleje, hvis det altså var sådan, at man valgte en model, hvor man arbejdede for billigere boliger ved at reducere kapitalomkostningerne for de afdelinger, sådan at man kunne sætte huslejen nederst Jeg vil godt høre ministeren, om ikke det vil være rimeligt, at en del af fordelene, når man laver den her omlægning, faktisk kom lejerne til gode. Jeg vil også høre ministeren, om ikke det vil være rimeligt, fordi det sådan set ville medføre, at kommunerne ville få nogle lavere udgifter til boligsikring. Det er tidligere i et svar til mig estimeret til at være 215 million kroner, kommunerne kunne spare, hvis det var sådan, at det var huslejenedsættelser, som var følgen af, at man omlægger lånene med en eller anden form for statsgaranti.

Svar:  Det er sådan, når man bygger almene boliger, at så skal de kommende beboere betale 2,7 procent af opførelsessummen i husleje. Det har man ment var et rimeligt og rigtigt beløb. De udgifter, som overstiger de 2,7 procent, dækker staten med ydelsesstøtte, og det vil sige, at når vi med billigere lån, som vi får via den her omlægning, kan reducere de samlede omkostninger, reducerer vi altså den ydelsesstøtte, som staten yder, for at dække de omkostninger, der overstiger 2,7 procent af anlæggelsessummen. Det er ikke sådan, at det, fordi vi får billigere lån, så pludselig er urimeligt for beboerne at betale 2,7 procent af anlæggelsessummen, det er stadig væk et rimeligt beløb, men staten sparer altså nogle penge.