Kommentar:  Spørgsmålet er jo relevant, når man besidder et så fint embede som finansminister og har hovedansvaret for indretningen af dansk økonomi og ikke mindst giver meget stærke løfter om, at folk trygt kan regne med rammerne for deres tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet, deres efterløn, deres folkepension, grundlaget for, i hvilket omfang de skal spare op, hvis de har muligheder for det, til en privat pensionsordning. Ja, så er spørgsmålet jo meget, meget relevant. Har vi en finansminister, man kan stole på, når finansministeren kommer med så klare garantier for, at man ikke rokker ved det grundlag? Jeg tror, at ganske mange helt almindelige danskere stiller sig det spørgsmål i de her dage. Finansministeren må godt blive siddende, for jeg har 1 minut og 20 sekunder tilbage. Det er måske svært at holde ud at høre på, hvad jeg siger, men man må dog alligevel respektere tiden, fik jeg at vide før. Det er jo det helt centrale spørgsmål. Det, regeringen rokker ved nu, er jo helt grundlæggende. Det er folks muligheder for at trække sig tilbage. Det er folks muligheder for at tilrettelægge deres alderdom via deres egen opsparing. Det er jo det, der er helt grundlæggende, og som regeringen rokker ved nu. Derfor er spørgsmålet jo selvfølgelig også til regeringen. En ting er efterlønnen, som man nu løber fra. Den skal så afskaffes, fordi regeringen åbenbart mener, at det er dem, der har slidt og slæbt mest, men jo reelt fået mindst ud af det, særlig af den her regering, der skal betale den regning, man så mener skal betales nu. Jeg tror, der er mange andre, som synes, at det er en meget mere fair måde at gøre ting på at bede dem, der eksempelvis har tjent styrtende på den her regerings ufinansierede skattelettelser, at betale lidt mere til fællesskabet. Men spørgsmålet er helt konkret til finansministeren. En ting er efterlønnen. Det, regeringen øjensynligt også er klar til, kan det blive bekræftet i dag, altså at man også vil ændre rammerne for fremtidens folkepension?

Svar:  Der er jo en afgrundsdyb forskel på den politik, vi to fører. Vi siger: Vi vil udfase efterlønnen. Folk under 45 år vil ikke kunne få efterløn i fremtiden. Det er en fair måde at lægge det frem på. Vælgerne kan bestemme. De kan smide regeringen ud, hvis de synes, at det er forkert. Herre Morten Bødskov går til valg på, at han vil gennemføre for 15 milliard kroner arbejdsmarkedsreformer. Men vil han fortælle nu, hvad Socialdemokratiet og SF mener? Nej, det skal vi få at vide efter valget. Ved et kaffemøde med Harald Børsting vil der dukke et eller andet op. Synes herre Morten Bødskov, at det er en bedre måde at føre politik på, end at man før et valg siger, hvad man vil, også når det er nogle ubehagelige ting? Det kan man gøre, i stedet for som herre Morten Bødskov at love, at der skal ske noget for 15 milliard kroner – det svarer i øvrigt stort set til at afskaffe efterlønnen. Men så vil herre Morten Bødskov ikke fortælle det før et valg. Altså, der er et valg mellem, om man skal sige før et valg, hvad man vil gøre efter et valg, eller om man skal vælge den gamle Poul Nyrup Rasmussen-metode, hvor man ikke lige vil fortælle, hvad man har planer om efter et valg. Man vil komme med en stor plan til 15 milliard kroner Der tror jeg, at jeg med oprejst pande kan møde vælgerne og sige, at det er det valg, der er at træffe.