kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Altså, jeg synes altid, det er godt at tale om tingene. Så har jeg ikke lovet for meget, vel? Jeg synes faktisk, det er helt fint, hvis vi kigger på, hvad der kan være. Men jeg må indrømme, at i forhold til det her hygiejnekursus har jeg lige umiddelbart meget svært ved at se problemet ved, at det er e-learning. Alle dem, der tager en landbrugsuddannelse, vil jo få det med ind i deres landbrugsuddannelse, så det her drejer sig om de folk, der så ikke lige har en landbrugsuddannelse, men som kommer i nærheden af de her svinestalde. Og der synes jeg altså bare at e-learning har vist sine forcer – jeg hader at bruge engelske udtryk, men nu kunne jeg ikke lige komme på et dansk – altså sine styrker, fordi flere kan tage det, fordi de ikke er afhængige af at skulle dukke op på et uddannelsessted. Og det har jeg i denne forbindelse, lige præcis med det her, stor respekt for at man kan gøre, fordi det vil give mulighed for rigtig mange for at tage det kursus.

Svar:  Tak for det. Jeg tager imod den del af svaret, der var et tilsagn om, at det er godt at snakke sammen. Det synes jeg vi skal gøre om den her sag, for jeg tænker, at der kan findes en løsning, der er mere optimal for lønmodtagerne. Så vil jeg faktisk godt gribe det, ordføreren sagde, om forcer, ikke hvad det betyder, men mere det her med, at ordføreren sagde, at hun hader at bruge engelske udtryk. Jeg har lyst til at spørge, om ordføreren mener, at det her e-learningkursus eller e-læringskursus, hvis vi skal blive på den danske bane, alene bør udbydes på dansk.
Kommentar:  Tak for den første del af svaret, som overrasker mig en smule, fordi jeg netop af det skriftlige svar faktisk fik det indtryk, at man sådan ligesom er trukket i arbejdstøjet for at se på, om man skulle lave fælles lovgivning på det her område. Jeg har været ude at anerkende, at jeg faktisk synes, at det er en rigtig god idé, at man har lavet det her samlede børneministerium, og jeg venter mig rigtig meget af det. Når man så kigger på alle de forskellige lovgivninger, der er på området, kunne det jo godt være, at det måske er på sin plads at overveje, om det ikke kunne være en fordel for børns opvækst i Danmark, at der på det her område er noget fælles, så vi i højere grad kigger både på dagtilbudsloven, folkeskoleloven og hele diskussionen om skolefritidsordningen, der ligger i en lovgivning, og fritidshjemsordningen, der ligger i en anden lovgivning. Vil ministeren bruge  den mulighed, der ligger, og er der nogle ambitioner, der går i den retning?

Svar:  Det er rigtigt, at jeg i et skriftligt svar til spørgeren har tilkendegivet det synspunkt, som har været der i en del år, nemlig at de kommunale chefer i højere grad skulle se på, om man kunne integrere noget lovgivning bedre. Det var egentlig bare en serviceoplysning til spørgeren. Når jeg tager det afsæt, at vi ikke her og nu har nogen planer, er det, fordi vi i stedet for, når vi nu på Børne- og Undervisningsministeriets område statslig har den fælles ramme, som matcher kommunerne, gerne vil afdække, hvor der er behov for nogle samarbejder, men det behøver jo ikke nødvendigvis at være ved at lave fælles lovgivning. Spørgeren kom i øvrigt selv med et udmærket eksempel på, hvor der både er fælles og delt lovgivning på det samme område, nemlig inden for hele fritidspasningsområdet, fordi SFO jo er reguleret under folkeskoleloven og fritidshjemmene under serviceloven. Der er endda nogle klubtilbud, som man kan finde under folkeoplysningsloven. Det er bare for at sige, at det jo kan være nyttigt, når vi nu har det fælles felt, at se på, hvad det giver af muligheder, og hvad det giver af problemer. Det vil vi meget gerne indgå i en dialog om, og derfor vil jeg også tage imod det tilbud, som Venstres ordfører giver om, at det er værd at kigge det efter. Vi har jo lagt op til et bredt partnerskab om udvikling af folkeskolen og de tilhørende områder, så det glæder jeg mig til at vi kan få en dialog om.
Kommentar:  Jeg vil sige: Jo, vi taler sammen i regeringen, men fru Zenia Stampe er jo ikke medlem af regeringen. Jeg tror lidt, at fru Inger Støjberg kommer til at gøre en fjer til fem høns, når hun siger, at jeg har spillet ud med strategien, for det har jeg naturligvis ikke. Jeg har været indkaldt til utallige samråd, og vi har haft mange gode drøftelser om, hvad indholdet skal være, men den konkrete strategi bliver jo først fremlagt i løbet af foråret. Det er den melding, jeg har haft hele tiden, og den kommer også til at passe. Strategien bliver ganske, ganske snart sendt til satspuljeordførerne. Så vil jeg bare svare på det allersidste, som fru Inger Støjberg siger næsten med en lidt hånlig stemmebetoning, nemlig om jeg virkelig tror, at holdningsbearbejdning er noget af det, der skal til. Til det er svaret: Ja, og det er sådan set noget, vi er enige om i satspuljekredsen. Det er jo derfor, at satspuljekredsen, som også indbefatter Venstre, har sat de her 24 million kroner af, for det er jo holdningerne, vi skal have forandret, hvis vi skal undgå tvangsægteskaber. Så ja, holdningsbearbejdning er bestemt vigtigt. Det her er noget, vi har arbejdet med i satspuljekredsen, og når Venstre ønsker at komme med flere ideer, vil jeg bare sige: Værsgo, taletiden er fru Inger Støjbergs, kom endelig med nogle konkrete initiativer til, hvad Venstre ønsker at få ind i strategien.

Svar:  Nu behøver ministeren sådan set ikke nedgøre den her debat, for jeg sagde jo ikke, at holdningsbearbejdning ikke er vigtig, faktisk tværtimod. Så jeg er fuldstændig enig med ministeren her. Men det, jeg spurgte om, var, om det var det eneste, for det er jo faktisk det, fru Zenia Stampe peger på, nemlig at der er alt for meget holdningsbearbejdning alene i det her, og at det ikke er så mange sådan mere håndfaste ting, der ligger i det her udspil. Og det er jo det, der er kritikken internt fra regeringens egne partimedlemmer. Så jeg kan virkelig ikke se, at det skulle være oppositionen, der har et problem her. Det er da regeringen, der har et problem. Og når social- og integrationsministeren siger, at nu bliver en enkelt fjer gjort til fem høns, vil jeg sige, at det jo er social- og integrationsministeren, der har været ude at pege på, at det her nærmest var fikst og færdigt, og at sådan kom det her til at se ud. Det har så affødt en vild debat internt i regeringen. Hvis der er nogen, der vil være med til at arbejde på det her og imod tvangsægteskaber, så er det netop os i Venstre. Det tror jeg slet ikke at ministeren kan være det mindste i tvivl om.
Kommentar:  Som jeg også sagde i min indledende besvarelse om de konkrete tilfælde, som har været fremme i Politiken, er der jo et par af de historier – som jeg husker dem – hvor kommunen efterfølgende har sagt: Det var for dårligt håndteret af os; vi gik for langt, eller vi var for langsomme til at få lukket en sag ned, eller vi fik ikke noteret, at det viste sig at være en ubegrundet underretning. Det er selvfølgelig ikke i orden. Jeg tror, der er meget, vi kan forbedre på det her område. Jeg tror for eksempel, at vi kan blive langt bedre til at få barnets egen stemme tydeligere frem. Det gælder både de børn, der faktisk bliver udsat for svigt, og som i dag flyver under radaren, men jo også i de tilfælde, hvor der faktisk ikke er noget at komme efter i underretningerne. Det er selvfølgelig vigtigt, at man får lukket de sager hurtigt ned, og at kommunerne, hvis der skulle være chikanøse underretninger, også får noteret det, så man ikke som forælder skal lide under det i lang tid.

Svar:  Det sidste spørgsmål bliver så let for ministeren at svare enten ja eller nej til: Mener ministeren, at der kan være behov for at evaluere den her lov?
Kommentar:  Tak. Vil ministeren redegøre for, hvorfor ministeren, trods statsministerens løfte om det modsatte, fortsat ikke, som påpeget af flere topforskere, har sikret, at der er fuld åbenhed om de centrale data fra Statens Serum Institut, der har dannet grundlag for politiske aftaler om genåbningen af Danmark?

Svar:  Jeg vil meget gerne svare på spørgsmålet. Ekspertgruppen ledet af Statens Serum Institut har allerede offentliggjort kildekoden, der lå til grund for beregningerne, der blev præsenteret i forbindelse med første og anden fase af genåbningen af Danmark. Og for at sikre åbenhed om, hvilke data der behandles af ekspertgruppen, har Statens Serum Institut på sin hjemmeside offentliggjort en liste over de data, der aktuelt behandles i projektet. Ekspertgruppen anvender blandt andet datakilder til beregningerne, som indeholder følsomme personoplysninger. Det betyder, at data ikke kan offentliggøres på individniveau. Derfor undersøger Statens Serum Institut i øjeblikket, om nogle af de datasæt, der indeholder personoplysninger, er aggregerede i tilstrækkelig grad til, at de kan offentliggøres på lovlig vis. Statens Serum Institut overvejer i den forbindelse, om der er behov for at inddrage Datatilsynet i vurderingen. Og instituttet vurderer, at de har en afklaring heraf i løbet af en uges tid. Derudover anvender Seruminstituttet forskellige datasæt, der ikke indeholder personoplysninger. Det kan afspejle aktiviteten i forskellige dele af samfundet: trafik og rejsedata, mobilitetsdata, forbrugsdata. Disse data er udleveret til Seruminstituttet, under forudsætning af at Seruminstituttet ikke umiddelbart videregiver dataene til andre. På baggrund af det politiske ønske om åbenhed om data fra ekspertgruppens arbejde er Statens Serum Institut i dialog med de institutioner, data stammer fra, om muligheden for alligevel at kunne offentliggøre data. Jeg vil til afslutning her henlede opmærksomheden på, at Seruminstituttet og Sundhedsdatastyrelsen fra den 5. maj har etableret en fælles løsning til servicering af forskere, som har behov for covid-19-data til deres forskning.
Kommentar:  Det er så en situation, hvor vi ikke har en flyafgift, men hvis vi nu havde en flyafgift, som det blev foreslået i »En Fair Løsning« i sin tid, og hvis vi yderligere får den, som herre Rasmus Prehn er fortaler for i Nordjyske, nemlig en kilometerbaseret flyafgift, så er spørgsmålet, om det ikke vil have stor indvirkning på flytrafikken i Danmark, både indenrigs og internationalt. I tidligere undersøgelser, der er lavet, medlte de danske lufthavne meldte ud, hvor mange job det vil koste bare at lave den flyafgift på 75 kroner Hvis man så yderligere skulle have en, der er kilometerbaseret, ville det virkelig være meget, meget trist. Dengang sagde de danske lufthavne, at det direkte ville ramme 800 medarbejdere, og hvad så indirekte? Det ville også være en del. Derfor synes jeg, at Socialdemokratiet indbyrdes skulle få afklaret det her, så jeg ikke behøver at invitere herre Rasmus Prehn ud i forsamlingshuset. Jeg synes, Socialdemokratiet skulle prøve at finde ud af, hvad Socialdemokratiet mener.

Svar:  Jeg prøvede for sjov, mens herre Flemming Damgaard Larsen talte her, at sætte en streg, hver gang ordet hvis blev brugt. Jeg har noteret fem hvis'er. Det viser lidt om, at det er en hypotetisk diskussion, vi har her. Det er jo lidt svært som fagminister for transportområdet at forholde sig meget konkret til en diskussion, som er så hypotetisk, at herre Flemming Damgaard Larsen skal bruge ordet hvis fem gange i et spørgsmål, så jeg kan nok ikke komme det forfærdelig meget nærmere.
Kommentar:  Jeg vil godt takke for, at der er den her imødekommenhed, og at vi kan se reelt på forslaget, for det er jo noget af det, vi indimellem har savnet, og det var det, vi anklagede Venstres ordfører for – at stå og lave en ideologisk afvisning af forslaget om at kigge på differentierede ventetider. Så jeg glæder mig til, at vi kan få fremsendt noget fra Region Syddanmark om, hvordan man gjorde det dengang. Der differentierede man mellem 1 måneds og 3 måneders ventetid. I det her forslag differentierer vi kun til 2 måneder, for vi har jo lagt mærke til, at Dansk Folkeparti også bakkede op om, at der før var et udvidet frit valg efter 2 måneder. Derfor kunne man sådan lidt spidsfindigt spørge til sidst: Var det ikke godt nok, eller hvad? Vi kunne jo i princippet også gå den modsatte vej og sige, at alle patienter skulle behandles inden for 1 uge, men det ville vel omvendt være endnu mere usagligt og endnu dårligere. Men det ville alle folk da også blive glade for ude i det danske samfund.

Svar:  Først og fremmest synes vi, at det er den ene måneds ventetidsgaranti, som vi har i dag, vi skal holde, men vi er jo ikke bange for at gå ind og kigge på noget andet. Kommer der nogle rigtig gode forslag, som vi kan se vil virke efter hensigten, er vi da imødekommende. Vi lukker da ikke af for noget, men vi mener også, at man må give det den tid, det skal have, til at vise, at det fungerer. Der er mange ting, der fungerer, apropos den historie, ordføreren selv havde om ventetid for knæoperationer, der var gået ned fra 48 til 16 uger, og det er jo netop, på grund at man har haft de operationer ude i det private.
Kommentar:  Så vil jeg gerne høre ministeren, om der så kommer en politisk vurdering af det, inden man går i gang med at lave en nærmere vurdering af det. Kommer der efter høringsnotatet, men inden man går i gang med en større beregning af, hvordan løsningen kan lade sig gøre – og man kommer til at bruge mange penge på at undersøge det nærmere – et element ind om, hvad der er politisk realiserbart, og hvad der ligger inden for den her politiske ramme?

Svar:  Det er jo logisk. Som jeg har hørt forslaget her beskrevet, er det et forslag om en ny jernbane, der går mange kilometer uden om en temmelig stor sjællandsk provinsby, og om en samtidig stikbane ind til midt i byen, og det er, sådan som jeg kan vurdere det – det er jo svært at stå og lave store beregninger her i Folketingssalen – et kæmpe milliardprojekt. Sådan lige på stående fod kan jeg næsten ikke forestille mig andet. Det arbejde har vi jo ikke på nogen måde hjemmel til nogen steder at sætte i gang. Så hvis det pludselig efter denne grove vurdering af ideerne skulle vise sig, at det her skal man gå videre med, er vi jo alligevel nødt til at træffe en politisk beslutning, for det vil jo kræve vildt store beslutninger. Så meget kan jeg imødekomme det spørgsmål.
Kommentar:  Tak. Det er jo en kendt løsning. Den har været anvendt før, og sidst den blev anvendt, sagde Venstres daværende ordfører, fru Sophie Løhde, følgende i Folketingssalen: »Grundskatteloftet har så ikke haft til formål – og det har skattestoppet heller ikke – at sikre, at der var nogle borgere, som helt kunne fritages fra overhovedet at betale grundskyld. Og det er sådan set den problemstilling, som endelig bliver rettet op med det her lovforslag.« Teksten kunne klippes ud og sættes nøjagtig ind omkring det lovforslag, vi behandler i dag, for netop at sikre, at der ikke er nogen, der ikke betaler grundskyld her i Danmark, og for at leve op til den intention, der lå bag den lovgivning, som ordførerens partiformand, herre Lars Løkke Rasmussen, har stået fadder til. Så mit spørgsmål gælder egentlig bare det lovgrundlag, der ligger: Er Venstre for, eller vil Venstre stemme rødt til det her? Det synes jeg står uklart tilbage.

Svar:  Venstre er enig i det her – selvfølgelig er vi det. Og jeg er fuldstændig enig i det, som herre Simon Kollerup kunne citere mine partifæller, fru Sophie Løhde og herre Lars Løkke Rasmussen, for at have sagt tidligere. Det er ikke intentionen, at borgere helt skal kunne slippe for at betale grundskyld. Men det må da også være i Socialdemokraternes interesse at få undersøgt det her spørgsmål til bunds og få klarhed over, om der er noget at komme efter i det høringssvar, som vi har fået fra Rafn & Søn, for hvis vi kan lukke hullet på en måde, så vi ikke samtidig rammer en hel masse uskyldige skatteborgere, må det da være i  alles interesse at gøre det på den mest hensigtsmæssige måde. Derfor beder vi ministeren om at undersøge det her til bunds, så vi kan finde ud af, hvad der er op, og hvad der er nederst På det foreliggende grundlag – det sagde jeg også klart og tydeligt – kan vi ikke stemme for lovforslaget, men hvis vi bliver overbevist af et juridisk responsum fra kammeradvokaten om, at Rafn & Søn ikke har ret i deres antagelser, er vi selvfølgelig til at tale med, og så kan vi da godt stemme grønt.
Kommentar:  Tak for svaret og for at dele bekymringen for børnene; det gør vi jo nok alle sammen et eller andet sted. Der kommer, synes jeg, nogle interessante ting frem i den her rapport, blandt andet at børnene beskriver, hvordan forældrene jo kan agere på en manipulerende måde og en falsk og kunstig måde, når der kommer tilsyn i hjemmet – forstået på den måde, at hvis der har været en underretning eller en bekymring og kommunen så tager ud for at se på det, der er blevet lavet en underretning om, så ved forældrene det på forhånd og laver et kunstigt iscenesat miljø. Det gør jo så, at kommunerne ikke bliver i stand til at gøre den indsats, som de egentlig skulle. Har ministeren nogle tanker om, hvordan vi kan komme sådan noget til livs?

Svar:  De initiativer, som vi tager i dag, er rigtig, rigtig gode. Men det handler jo om tidligt at få børn gjort opmærksom på, at de selvfølgelig ikke skal acceptere det, når de bliver udsat for vold. For det er jo faktisk tankevækkende, at selv samme rapport viser, at mens det er 30 procent af børnene, der har været udsat for vold, så er det faktisk kun 5 procent af de børn, der har været udsat for det, som vurderer at de selv har været udsat for det. Det betyder jo, at der er et misforhold mellem voldens karakter og opfattelsen hos børnene, og det synes jeg er meget, meget alvorligt. Derfor mener jeg, det er helt afgørende, at vi fortsætter det gode arbejde, vi har sat i gang, med Barnets Reform, med underretningspligt. Jeg tror heller ikke, at man bare kan lægge over på barnet, at barnet selv skal råbe vagt i gevær, når eksempelvis myndigheder kommer på besøg i hjemmet og forældrene stiller falske forudsætninger op, som vi kan kalde det. Jeg tror, det er vigtigt, at vi har de underretninger, og at man reagerer på hver enkelt underretning – ved at der er en nabo, der råber vagt i gevær, ved at der er en pædagog, der råber vagt i gevær, altså ved at alle de personer, der er i barnets nærmiljø, simpelt hen kommer på banen og får sagt: Det her går altså ikke.
Kommentar:  Det er en meget væsentlig diskussion. Nu skal man også holde fokus på, hvad der er af passagervækst og andet. Der er mange parametre, man skal måle på her. Men ministerens parti har jo tidligere været ude at sige, at nu skal vi skrue fuldstændig ned for investeringer i den kollektive trafik, og at det er bilerne, der i fremtiden. Men når vi kan se den trængsel, der er i København, og de udfordringer, der er der, er vi så ikke nødt til også – jeg siger ikke kun, men også – at investere også fremadrettet i at få en bedre kollektiv trafik, så folk kan komme hurtigt fra A til B, hurtigt på job, hurtigt på studie osv.? Altså, skal vi ikke fortsætte med den her strategi, så vi kan få tallene ned igen, i stedet for at de begynder at stige?

Svar:  Der bruges altså vildt mange penge på kollektiv trafik-investeringer i København. Når vi alene tager Metrocityringen, er det jo milliarder af kroner, vi taler om, det er et meget, meget stort projekt, og på et tidspunkt står den færdig, og så ser vi effekterne af den meget, meget store investering, og forhåbentlig vil den føre til, at der er nogle trængselsproblemer over jorden, der bliver løst, fordi der nu kører en metro i ring under jorden. Men at tegne et billede af, at der ikke bruges penge på kollektiv trafik her i København for eksempel, ville i hvert fald være forkert.
Kommentar:  Tak. Det glæder mig, at ministeren anerkender, at der er et problem med ventetiderne for børn og unge. Det er jo sådan, og det går jeg ud fra at ministeren er enig i, at regionerne i øjeblikket behandler flere patienter med psykiske lidelser, og alligevel er ventetiderne uacceptabelt lange. Nu har jeg hørt ministeren redegøre for de regionsvise forskelle, og nu bliver jeg så i forlængelse af det nødt til at spørge ministeren: Hvornår er det så, at der er ens ventetid, uanset hvor i landet man kommer fra?

Svar:  Mit udgangspunkt er jo, at vi skal have ventetiderne ned, og at for mange børn og unge venter i for lang tid. Det tror jeg sådan set er noget, vi er enige med regionerne om. Det er jo også derfor, at vi har afsat den pulje i fællesskab i satspuljeaftalen, som der nu kan søges om, så vi kan sørge for at få nedbragt de her ventetider. Det er jo meget rigtigt, som spørgeren også siger, at der bliver behandlet flere. Og man kan sige, at det på den måde helt klart er positivt, men når ventetiderne så samtidig bliver ved med at være for lange, er det jo ikke godt nok. Når man kan se, at de kan gøre noget ved det i nogle regioner ved at lægge nogle metoder om, altså ved at have en anden tilgang til det, kan jeg ikke forestille mig andet, end at de andre regioner også vil tage ved lære af det. Det er jo noget af det, vi har lagt ind i den pulje, som vi har udmøntet under satspuljen, altså at det ikke bare er et spørgsmål om at søge om midler, men også er et spørgsmål om i den ansøgning, man laver, at påvise, hvordan man kan få en øget aktivitet. Det kan man jo gøre ved at kigge på den måde, de har gjort det på i Region Syddanmark. Man kan gøre det ved at kigge på den måde, de har gjort det på i Region Sjælland, som jeg, da jeg var ude at høre om det, selv synes er meget inspirerende. Her har de simpelt hen sagt, at det tager for lang tid, og at de bliver nødt til at fokusere ved at have færre børn inde i maskineriet – var jeg ved at sige – ad gangen og til gengæld nå at behandle dem på meget kortere tid. Det tror jeg er til gavn for alle parter.
Kommentar:  Tak til ministeren. Venstre står jo også bag projektet her, og vi mener også, at for den gruppe af kvinder i prostitution, som gerne vil ud af det, skal der gøres en særlig indsats, og vi skal være bedre til det. Der er jeg helt enig med ministeren. Men jeg står her med en artikel fra den 27. november, hvor ministeren siger følgende: Samtidig vil jeg gerne systematisk måle effekterne af indsatsen. Hvis det bliver sådan, at der sidder nogle til nogle møder og konkluderer, hvad udfordringen er, og samtidig konkluderer, hvad løsningen er, uden at det her berører en eneste af de kvinder, så synes jeg måske ikke, at den måling af effekterne, vi går ind og laver, egentlig er særlig realistisk, fordi kvinderne jo ikke er inde over. Der er gået over et år nu, og ikke en eneste kvinde, der gerne vil ud af prostitution, har været i berøring med projektet her. Mener ministeren ikke, at der er gået meget lang tid? Det sagde ministeren også var beklageligt, men hvornår kommer vi i gang med det her projekt, og hvornår kommer de kvinder, der gerne vil ud af prostitution, til at opleve, at der er et projekt rettet mod dem her?

Svar:  Det er jo et projekt, vi har i satspuljekredsen, og det er rigtigt, at Venstre også er med. Jeg kan oplyse om, at vi så sent som i morges har holdt et møde i satspuljekredsen, hvor vi blandt andet drøftede lige præcis den her problemstilling, for det er rigtig vigtigt, at vi får sat det i gang, og at det kommer ud og virker. Noget af det, der har været debatteret, har jo været det spørgsmål, som også fru Fatma Øktem nævner, nemlig om der er nogle ngo'er, nogle kvinder, der er blevet hørt. Der har været en myte om eller en fejlagtig holdning til det. Der er nogle, der har haft en betragtning om, at det her er et skrivebordsarbejde. Det vil jeg gerne sige ikke er korrekt. Vi har inddraget ngo'erne i processen, for det er naturligvis dem, der har kendskab til, hvordan de her kvinder har det, og som ved, hvad det er for nogle ting, der påvirker dem. Når jeg siger kvinder, er det, fordi det jo primært er kvinder. Der kan også være mænd, som er i prostitution, og som vi også kan hjælpe, men det er naturligvis primært kvinder. Og det er ngo'erne, som har kendskab til disse kvinder, og derfor har vi naturligvis også inddraget dem i hele processen.