Kommentar:  Ja, men så lader vi det hvile, selv om det undrer mig lidt, at jeg ikke bare kan få et klart svar på, at hvis ministre lyver, kan de selvfølgelig ikke være en del af statsministerens regering. Men lad nu det hvile. Det går bedre, siger statsministeren. Og vi er så også enige om, at det jo blandt andet er, fordi regeringens økonomiske politik hviler på den tidligere VK-regerings økonomiske politik. Derfor vil jeg da egentlig også bare give mit bidrag til, hvordan vi kunne komme videre ud ad det spor, der blev lagt, og spørge statsministeren, om vi ser med samme øjne på noget, jeg i hvert fald synes er en udfordring for vores samfund, og det er det forhold, at vi har over 800.000 danskere i den arbejdsdygtige alder, der modtager offentlig overførsel. Jeg tæller ikke de unge studerende med, deres SU er jo en investering i fremtiden, og jeg tæller ikke folkepensionisterne med, det er en præmie for fortiden, kunne man sige. Så jeg taler om folk i den erhvervsaktive alder. Jeg ved udmærket godt, at der er rigtig, rigtig mange gode grunde til, at man kan modtage overførselsindkomst, og at det tal selvfølgelig aldrig nogen sinde kan blive noget, der bare kommer i nærheden af et nul. Det siger sig selv. Når jeg alligevel tager temaet op, er det, fordi summen, altså de 800.000, bekymrer mig. Hvis man sammenligner Danmark med Sverige og forestillede sig, at vi havde den samme balance mellem selvforsørgende og folk, der er på offentlig overførsel, så ville det danske tal være i omegnen af en kvart million færre. Det bekymrer mig af økonomiske grunde, og det bekymrer mig også af menneskelige grunde, at vi har kontanthjælpsmodtagere, der er arbejdsmarkedsparate, gående ledige rundt, samtidig med at vi ser et stigende antal østeuropæere udføre jobfunktioner, hvor man tænker: Hvorfor kunne de ikke have fået de job? Det er ikke sagt negativt i forhold til østeuropæerne, men det er bare en bekymrethed over de her ubalancer. Jeg vil sådan set bare spørge statsministeren, om statsministeren er enig med mig i, at det er et betydeligt samfundsproblem, at vi har 800.000 voksne danskere parkeret uden for det, man kunne kalde det store arbejdende fællesskab.

Svar:  Der er ingen tvivl om – og det tror jeg egentlig samler alle Folketingets partier – at jo flere mennesker, vi kan få til at være en del af arbejdsfællesskabet, jo bedre er det. Og det er jo sådan set også overskriften for regeringens generelle arbejde. Det var overskriften sidste år, da vi lavede en vækstplan, som vi mener vil skabe vækst og gang i Danmark og dermed flere arbejdspladser. Det var overskriften, da vi lavede vores kontanthjælpsreform, som vi jo også vedtog sammen med blandt andet Venstre. Det er egentlig også overskriften, når vi diskuterer beskæftigelsespolitik, for vi vil sikre, at dem, som er ledige, får den rette hjælp, og at de får den uddannelse, som de måske aldrig har haft mulighed for at tage. Det er derfor, vi afsætter næsten 500 million kroner årligt til uddannelse til de mennesker, der har fået mindst uddannelse. Så ja, vi er utrolig optaget af at være med til at skubbe på, så vi kan skabe arbejdspladser, skabe vækst i Danmark, vi har været optaget af at holde hånden under beskæftigelsen – det har Venstre været lidt mindre optaget af – og vi er optaget af at reformere, sådan at flere kommer med i arbejdsfællesskabet.