Kommentar:  Ja, det mener jeg helt klart, for det, der er afgørende, er, at vi før et valg siger, hvad vi vil gøre efter et valg. Eller at vi, hvis vi vedtager noget før et valg, gør sådan, at ikrafttræden først bliver efter et valg, sådan at vælgerne har mulighed for at lave beslutningen om. Det mener jeg er essensen i politik, altså at man før et valg, og når man står i stemmeboksen, med sandsynlighed skal kunne sige: Det der vil ske i den efterfølgende periode. Derfor har vi meldt så klart ud om efterlønnen, for ingen skal være i tvivl om, at det er det valg, vi har truffet i valget mellem at skulle spare de næste mange, mange år – frem til 2060 – på grund af de ændringer, der sker i samfundet. Så vil vi hellere skaffe os et økonomisk råderum med efterlønsreformen, så vi kan opretholde kernevelfærden, i stedet for at gøre som herre Morten Bødskovs parti, der jo for eksempel nu ikke vil regulere overførselsindkomstmodtagerne på samme måde, som man hidtil har gjort, når man sætter arbejdstiden op. Så skal de lige pludselig unddrages, når de er kontanthjælpsmodtagere. Det er jo scenariet. Det er jo bare en lille begyndelse på, hvad der sker, når man ikke træffer en beslutning om at skaffe sig et økonomisk råderum. Så vil herre Morten Bødskov jo år efter år skulle stå og forklare, at nu er overførselsmodtagere jo gået glip af den her regulering.

Svar:  Spørgsmålet er jo relevant, når man besidder et så fint embede som finansminister og har hovedansvaret for indretningen af dansk økonomi og ikke mindst giver meget stærke løfter om, at folk trygt kan regne med rammerne for deres tilbagetrækning fra arbejdsmarkedet, deres efterløn, deres folkepension, grundlaget for, i hvilket omfang de skal spare op, hvis de har muligheder for det, til en privat pensionsordning. Ja, så er spørgsmålet jo meget, meget relevant. Har vi en finansminister, man kan stole på, når finansministeren kommer med så klare garantier for, at man ikke rokker ved det grundlag? Jeg tror, at ganske mange helt almindelige danskere stiller sig det spørgsmål i de her dage. Finansministeren må godt blive siddende, for jeg har 1 minut og 20 sekunder tilbage. Det er måske svært at holde ud at høre på, hvad jeg siger, men man må dog alligevel respektere tiden, fik jeg at vide før. Det er jo det helt centrale spørgsmål. Det, regeringen rokker ved nu, er jo helt grundlæggende. Det er folks muligheder for at trække sig tilbage. Det er folks muligheder for at tilrettelægge deres alderdom via deres egen opsparing. Det er jo det, der er helt grundlæggende, og som regeringen rokker ved nu. Derfor er spørgsmålet jo selvfølgelig også til regeringen. En ting er efterlønnen, som man nu løber fra. Den skal så afskaffes, fordi regeringen åbenbart mener, at det er dem, der har slidt og slæbt mest, men jo reelt fået mindst ud af det, særlig af den her regering, der skal betale den regning, man så mener skal betales nu. Jeg tror, der er mange andre, som synes, at det er en meget mere fair måde at gøre ting på at bede dem, der eksempelvis har tjent styrtende på den her regerings ufinansierede skattelettelser, at betale lidt mere til fællesskabet. Men spørgsmålet er helt konkret til finansministeren. En ting er efterlønnen. Det, regeringen øjensynligt også er klar til, kan det blive bekræftet i dag, altså at man også vil ændre rammerne for fremtidens folkepension?