kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Sagen er den, at det jo er en rapport, der er under forberedelse. Jeg har ikke selv set rapporten. Det, som ministeriet siger til mig, er, at rapporten er udarbejdet, og så bliver den sendt til departementet, som så har nogle bemærkninger, som man så er i dialog med Forsvarskommandoen om, blandt andet en kvalitetssikring og så videre Så rapporten er ikke færdig endnu, og derfor ville det være halsløs gerning af mig dels at begynde at botanisere rundt i den, dels også i virkeligheden at sende halvfærdigt materiale over til Folketinget. Det tror jeg Folketinget vil have sig frabedt. Jeg synes også, at det er værd at bemærke, at der jo er fokus på, at redningsberedskabet fungerer effektivt. Der er i årets finanslov sat yderligere penge af til akuthelikoptere, navnlig jo i tyndt befolkede områder og på vores øer.

Svar:  Men kan ministeren så give en garanti her i Folketingssalen for, at beredskabet ikke forringes i forhold til de tre helikoptere, der nu i dag betjener Danmark?
Kommentar:  Hvis man kigger i loven, kan man se, at de vandløb, der kan nedklassificeres, er vandløb, der er anlagt til særlige private formål. Det er vandløb, der primært tjener til afledning af vand fra private arealer og vandløb, der primært tjener til afledning af spildevand fra få ejendomme. Det vil sige, at det er meget skrappe regler, og de er alle sammen regler, der handler om, at de vandløb faktisk tjener nogle få menneskers private interesser. Nu kan jeg jo så spørge i første omgang, hvorfor det er kommunen, der tidligere har skullet betale for de her vandløb, når det drejer sig om meget få private menneskers private interesser. Men vi har en klar lov i Danmark, og den skal selvfølgelig overholdes. Og mener man ikke, at loven er overholdt, så kan man selvfølgelig klage over det, og så er kommunen efter almindelige erstatningsretlige principper erstatningspligtig over for borgerne, hvis der foreligger mangler allerede ved nedklassificeringen.

Svar:  Jeg synes, ministeren også skulle forholde sig til det med, hvad små vandløb er. Hvor mange borgere taler vi om her? Er det 2 borgere, er det 5 borgere, eller er det 500 borgere? Hvor går grænsen henne for, at det er private formål? Vi ved, at det nogle af de her steder også er afledning af for eksempel vand fra veje, som skal ledes væk fra det område. Så hvornår er det privat, og hvornår har det en offentlig interesse efter ministerens indstilling? Vi kan konstatere, at det her jo er et spareobjekt for mange kommuner, hvor kommunerne kan se, at de kan lægge nogle udgifter for vandløbsvedligeholdelse over på private hænder. Og der kan jeg så forstå, at det ikke interesserer ministeren ligesom at sikre, at vandet kan komme væk fra vejene, og så vil man bare putte det ind under, at det her er private formål, for så går det nok det hele.
Kommentar:  Mener ministeren, at et barns stemme også skal vægtes, hvis barnet ikke vil anbringes, eller hvis barnet vil hjemgives?

Svar:  Jeg kunne gøre det helt vildt kort, for jeg kunne bare svare ja, men lad mig alligevel knytte lidt flere ord til det. Jeg mener, at barnets stemme skal vægtes i alle sager, der vedrører anbringelse og hjemgivelse. Når vi fra regeringens side siger, at børnene skal inddrages mere i egen sag, altså i eget liv, så gælder det i alle sager. Vi mener det, når vi siger, at børnene skal være i centrum for beslutningerne, og det er uanset, hvad det drejer sig om. Vi kunne ikke drømme om at foreslå, at man ved bestemte afgørelser ikke skal inddrage børnene, mens man skal ved andre. Faktisk går vores udspil – som ligger et eller andet sted her under papirerne – jo ud på akkurat det modsatte: Barnets perspektiv skal altid være i fokus og altid være styrende, både i udredningen af barnets behov, i indsatserne og også i den opfølgning, der skal være bagefter. Vi vil give barnet en stærkere stemme. Vi mener, at de i dag står alt for sårbare og alene, især i de tilfælde, hvor deres interesser står i modsætning til de biologiske forældres, og hvem skal så tale deres sag i systemet i dag? Derfor vil vi blandt andet styrke barnets stemme ved at give det partsstatus allerede fra det tiende år. Det vil sige, at hvis der i børn- og ungeudvalget er truffet en afgørelse om en anbringelse af barnet uden for hjemmet, så har barnet mulighed for at klage over afgørelsen. Barnet skal oplyses om sin ret til at se sagens akter og til at udtale sig om sagen, og barnet får ret til gratis advokatbistand. Regeringen baserer sit udspil på tal, der viser, at vi slet, slet ikke er gode nok til at inddrage børnene i dag. For eksempel – og det ved spørgeren jo også – var reglerne om børnesamtale ikke overholdt i godt halvdelen af de gennemgåede sager i Børnesagsbarometeret. Omkring 40 procent af de udsatte børn og unge i 12-17-årsalderen svarer, at de ikke har fået oplyst deres rettigheder om at få indflydelse på egen sag, og mere end hver fjerde oplever, at de ikke har indflydelse på kommunens beslutninger. De tal siger meget tydeligt for mig, at vi har brug for at få vendt lovgivningen på hovedet her.
Kommentar:  Tak for svaret, som jo på visse stræk var identisk med og ordret svarede til svaret på det foregående spørgsmål, så vidt jeg kunne høre. Men fred nu være med det. Det interessante her er selvfølgelig at høre ministeren bekræfte de målsætninger, der er fastsat i »Danmark uden affald«. Jeg vil tillade mig at glæde mig over, at vi nu har fået ministerens ord for, at dem holder den nuværende regering altså fast i. Det er rigtig, rigtig godt, at vi fortsat har de ambitiøse målsætninger for genanvendelse. Spørgsmål her drejer sig jo om, at der er skabt en usikkerhed, hvor tilsyneladende flere forsyninger – også ud over dem, der har været refereret i pressen; det er i hvert fald det, jeg hører – er usikre på fremtiden på det her område og altså derfor undlader at investere. Nu siger ministeren, at det ingen konsekvenser får. Men kan ministeren så her i dag garantere, at man altså roligt derude kan foretage de her investeringer uden at komme i klemme i forhold til de ændringer, der vil komme ifølge regeringsgrundlaget og ifølge forsyningsstrategien på det her område?

Svar:  Tak for spørgsmålet. Det er således, at ressourcestrategien ligger hos miljø- og fødevareministeren, og det er jo den tidligere ministers tilsagn eller forarbejde, der ligger i forbindelse med den strategi, og ministeren har deltaget aktivt i det, ved jeg. Men jeg kan bekræfte, at vi selvfølgelig følger op på den. Men det er også klart, som jeg sagde før, og som jeg gentager igen, at indsamling af husholdningsaffald er et kommunalt ansvar, og det vil det også være fremadrettet. Skulle der være noget i forhold til sorteringsanlæg eller lignende, som kan blive en diskussion, er det klart, at så bliver vi selvfølgelig, når og såfremt vi får lavet en aftale om det her, nødt til at tage et fornuftigt hensyn til investeringer, der eventuelt skulle være foretaget, på en måde, således at man ikke kommer i klemme, hvis man har tænkt fremadrettet.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Ønsker nogen at udtale sig? Der er ikke nogen, der ønsker at udtale sig, og derfor går vi over til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes nu. Vi slutter afstemningen. For stemte 106 (S, DF, V, EL, LA, ALT, RV, SF og KF), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er enstemmigt vedtaget og vil blive sendt til statsministeren.
Kommentar:  Det ligger jo i smuk forlængelse af det forrige spørgsmål: Vil ministeren trække forslaget om et helt nyt testsystem tilbage, hvis det viser sig, at de nuværende test overordnet fungerer, men trænger til justeringer og forbedringer?

Svar:  Det er ikke så tit, jeg savner herre Anders Fogh Rasmussen, den tidligere statsminister. Jeg kan godt gøre det menneskeligt, men ikke nødvendigvis politisk. Men lige her er jeg fuldstændig enig med ham. Hypotetiske spørgsmål svarer jeg ikke på.
Kommentar:  Det er klart, at det er meget uhensigtsmæssigt, at man står i en situation, hvor man kan redegøre for de mink, der er brændt, de mink, der er afleveret hos Daka, og de mink, der er gravet ned – desværre – i de her grave. Og så er der et udestående, hvor nogle er på køl og afventer afbrænding, men der er også nogle steder, hvor der er uldne tal, og hvor man sådan set ikke helt præcist kan svare. Det er selvfølgelig dybt utilfredsstillende. Som jeg forstår myndighederne, skulle der ikke være tale om sundhedsfare, men det er dybt problematisk, at man ikke har kunnet svare mere præcist i forhold til det her. Det skal jeg beklage. Det, jeg oplyses, er, at det er foregået i meget stor hast. Der er sket fejl, og det er selvfølgelig dybt beklageligt. Men jeg får den betryggende meddelelse, at man ikke vurderer, at der skulle være usikkerhed for folkesundheden.

Svar:  Men prøv at høre her, minister: Det er jo under al kritik. Det er under al kritik i forhold til op imod en fjerdedel af den sum af døde mink, som har skullet håndteres i kølvandet på regeringens ulovlige beslutning om, at alle mink skulle aflives i huj og hast. Så er der op imod en fjerdedel, som ministeren ikke kan redegøre for hvor befinder sig. Og det er set i lyset af, at folkesundheden, som vi alle er optaget af, selvfølgelig er vigtig. Men vi ved også, at man undervejs har tabt mink på vejene. Vi ved, at ude, hvor massegravene er blevet etableret, popper minkene op af jorden, og ingen i lokalområdet der kan få at vide, om det er farligt, eller om det ikke er farligt. Der er 8.000 t, altså op imod en fjerdedel af de døde mink, som ministeren ikke kan redegøre for hvor befinder sig. Nu har vi netop lige talt om minkmassegravene, og det gør selvfølgelig en forskel, om der er 5.000 t døde mink i en massegrav, eller om der er 10.000 t døde mink, al den stund at i hvert fald en af massegravene er etableret for tæt på en badevandssø.
Kommentar:  Til det første kan jeg sige, at vi selvfølgelig altid skal kigge på tingene, og hvis der er tvivl i ens sind, skal det selvfølgelig afklares ved en yderligere diskussion, og så må vi tage den derfra. Om vi har andre krav til energibesparelser end det, der lige er her? Det har vi da sikkert, men hvilke det er, kan jeg ikke lige fremføre nu.

Svar:  Jo, men jeg spørger, fordi når mere og mere af energibesparelsesindsatsen kommer til at ligge hos VKO-blokken alene, bliver afhængigheden af Dansk Folkeparti jo også større, og så er det godt at sige alt det rigtige om alt det gode, vi vil gøre for at reducere energiforbruget. Men hvis den konkrete handling, Dansk Folkeparti ender med at gennemføre, er at møde op til en finanslovforhandling med det eneste krav inden for klima- og energiområdet, at vi skal sørge for at afsætte flere penge til Lomborg, så klinger det altså hult sammen med alle de pæne ord om energibesparelserne.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Der er ingen, der beder om ordet. Vi går til afstemning.

Svar:  Vi stemmer om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen slutter. For lovforslaget stemte 59 (V, DF, KF og LA), imod stemte 50 (S, SF, RV, EL og Christian H. Hansen (UFG)), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og bliver sendt til statsministeren.
Kommentar:  Egentlig spurgte jeg, om ministeren syntes, det var rettidig omhu, når man vidste, at det muligvis var ulovligt, så ikke at have handlet længe før, også når herre Henrik Dam Kristensen har sagt det, som han har sagt, da projektet startede. Det er da ikke god ledelse efter min mening. Vi er lige i starten af det, og vi har de to første sager. Der har lige været en sag om arbejdstid og nu en sag om de her søfolk. Jeg er nødt til at spørge ministeren: Hvad har han tænkt sig at gøre for, at det her ikke skal blive en lige så stor skandale som Storstrømsbroen har været de sidste 2 år?

Svar:  Det her er en sag, jeg tager meget alvorligt, og det er også derfor, at jeg, dagen før herre Christian Juhl stillede sit spørgsmål, 10 minutter efter, at politiet meddelte, at de havde anholdt søfolkene, bad om en redegørelse. Det er også præcis derfor, at jeg har tænkt mig at følge det her helt til dørs. Som sagt har jeg tænkt mig at indkalde Femern A/S til møde, og jeg er rigtig glad for, at den meget, meget brede forligskreds også er kommet med en samlet udtalelse, hvor de også betoner vigtigheden af, at der sikres ordnede forhold på det her område.
Kommentar:  Det er jo mange spørgsmål på en gang. Vi har nu indkaldt til et møde i den her uge til en drøftelse af det her med politiskolen, og vi har selvfølgelig rigtig meget, vi gerne vil lægge frem og fortælle om, det er klart. Hvis man kigger på den rapport, der er lavet – jeg kan ikke huske, hvilket sidetal der blev henvist til, var det side 56? – så skal man også kigge på, hvilke parametre der blev vurderet. Der er det klart, at der, hvor man blandt andet kan se at det går i gult, så vidt jeg husker, er, når vi f.eks taler økonomi, og det er selvfølgelig, fordi det koster mere. Når man bygger sådan en ny skole som et statsligt byggeri, opføres det af Bygningsstyrelsen, og det vil sige, at Bygningsstyrelsen betaler for opførelsen, og at Rigspolitiet over en 20-årig periode så vil finansiere de samlede udgifter gennem en årlig huslejebetaling. Det er processen for det. At vi så har haft en proces, som jeg tror at spørgeren og jeg nok kan blive enige om ikke har været fantastisk, altså at så mange kommuner har brugt så meget tid på det, ville jeg ønske jeg kunne gøre om. Men det kan jeg jo ikke gøre om. Nu tænker jeg bare på, at jeg er nødt til at prøve at finde en løsning, der er den bedste løsning.

Svar:  Jeg skal forsøge at gøre det hurtigt. Jyllands-Posten bragte for nylig en historie, hvor de sagde, at hvis man havde lagt parametrene Herning og nybyggeri ind i den analyse, der er lavet, så ville der på et af parametrene ikke længere være gult, men rødt. Når det er interessant, er det, fordi andre eksisterende lokaliteter jo, må man sige, har haft svært ved at komme i betragtning, netop fordi noget ville falde ud til en rød side. Derfor forstår jeg egentlig ikke, hvorfor det parameter ikke er lagt ind, hvorfor man ikke har valgt at behandle nybyggeri i Herning på den samme måde, altså med de samme kriterier, som man har underkastet andre eksisterende adresser. Det forstår jeg ikke, og det vil jeg gerne bede om en uddybning af. Nå, jeg kan se, at min tid er gået.
Kommentar:  Jeg skal bare sige, at det, at man går tilbage til basis – og basis vil i den her sammenhæng sige, at man går tilbage til de 2-meterbræmmer, der blev indført som det bærende princip i forbindelse med kort – gør, at der ikke er tvivl om, hvilke kort man skal følge. De 2-meterbræmmer bliver udlagt, og de udgør 75 procent af det, vi nu stadig væk skal have belagt med randzoner. Så er det, jeg har svært ved at forstå, hvorfor Venstre nu vil problematisere, at man har indgået en aftale, hvor vi har aftalt, at der skal være 25.000 ha med randzoner, og at de skal opfylde de og de formål. Og det første, Venstre gør, er at forsøge at problematisere det: Nu skal der være eksakte kort, før vi får vedtaget noget. Det synes jeg simpelt hen ikke er ordentligt i forhold til en indgået politisk aftale, og derfor anfægter jeg det synspunkt, at det skal ligge færdigt, inden vi går i gang.

Svar:  Jeg synes sådan set ikke, vi problematiserer det. Vi spørger bare ganske enkelt om at få skrevet det kort ud, som viser, hvor de 25.000 ha randzoner, som vi har aftalt, skal ligge. Det er sådan set ikke at problematisere noget unødvendigt, det er bare at bede om at få det skrevet ud, og det burde jo ikke kunne være så svært.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke tilfældet, går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse, og der kan stemmes. Afstemningen er slut. For stemte 110 (S, DF, V, EL, LA, ALT, RV, SF og KF), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er enstemmigt vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Kommentar:  Det er sikkert for dårligt, men igen vil jeg sige undskyld til herre Hans Andersen. Jeg har sendt temmelig mange svar over, og jeg synes, jeg har prøvet at sætte mig rimelig godt ind i det, men jeg kan bare ikke genkende det der, og derfor må jeg, hvis jeg skal give noget, der ligner et kvalificeret svar som minister, simpelt hen beklage, at det kan jeg ikke. Det er ikke, fordi jeg ikke vil, og jeg skal gerne komme igen eller svare skriftligt, men jeg kan simpelt hen ikke huske det svar i detaljer. Det beklager jeg meget.

Svar:  Tak for det. Så vil jeg godt spørge ministeren om følgende. I eksemplet er der jo oplyst, at hvis den pågældende på kontanthjælp finder et job til 19.000 kroner, vil den pågældende, inden man betaler til transport, og inden man får passet børnene uden for åbningstiderne og så videre, have ekstra til sig selv om måneden 1.000 kroner Det er, hvis man finder et job til 19.000 kroner Hvis man nu finder et job til 17.000 kroner – til HK's mindsteløn, 17.470 kroner – hvad er gevinsten så? Og synes ministeren så, at det er rimeligt? Jeg vil bare sige, at jeg vil gætte på, at gevinsten er mindre end de 1.000 kroner, og så har vi her et problem. Finder ministeren så, at vi er i mål, når vi taler om at gøre det mere attraktivt at arbejde?
Kommentar:  Jeg tror, at mine vælgere på Sjælland ville sætte pris på, at der var en plads i toget, når de gik ind i det, så de ikke skulle stå op hele vejen, og at toget gik rimelig hurtigt, og at de fornyelser, der har været i gang med signalprogram, med baner og på investeringer i nye tog, kunne gå en lillebitte smule hurtigere, så de der hurtige forbindelser, som de er blevet lovet i mange, mange år, endelig kunne realiseres. For det er jo lige præcis noget af det, der gør, at flere af dem tager bilen. Og så spurgte den tidligere transportminister – hvis jeg må tillade mig at titulere ordføreren sådan – hvilke andre virkemidler der kunne være. Der kunne jo for eksempel være roadpricing. Men jeg ved godt, at det er sådan noget, der ligger Liberal Alliance meget fjernt, nemlig at indføre en form for skat på det at køre. Men det var jo faktisk noget, hvor man med et meget, meget enkelt greb kunne løse trængselsproblematikken. Hvad siger herre Ole Birk Olesen til det?

Svar:  Jeg er meget åben over for roadpricing, ikke som en ekstraskat for folk, men som en skat, der betaler for det, som det koster at anlægge og vedligeholde veje; en afgift, en brugerbetaling. Og så kan man fjerne nogle af de andre skatter, der er på biler, som er helt uretfærdigt høje i dag. Det er jeg meget åben over for, og jeg er enig i, at det kan være med til at løse de her problemer. Men i forhold til fru Zenia Stampes harceleren over, at man ikke har gjort nok på togsiden, vil jeg sige, at vi bruger milliarder og atter milliarder, og at det ikke er pengemangel, der gør, at det ikke går hurtigere. Det bliver bedre, og det er ikke på grund af pengemangel, at det ikke går hurtigere, og fru Zenia Stampe behøver ikke betvivle mine ord – hun kan bare spørge sin egen transportordfører. Det er det, der er det lidt ærgerlige ved at have de her debatter, nemlig at folk, der ikke har forstand på emnerne, rejser beslutningsforslag her, og så lader de transportordføreren, som faktisk har forstand på det, blive hjemme.
Kommentar:  Tak for det. Der er mange ting i herre Rasmus Stoklunds tale, som gør mig ked af det, men der er også nogle ting, der gør mig glad. Og det er det her med, at man i Socialdemokratiet ikke kun koncentrerer sig om de sager, der rammer medierne. Det glæder vi os til at se udført i praksis i Indfødsretsudvalget og i Udlændinge- og Integrationsudvalget, skulle jeg hilse og sige. Det, jeg gerne vil spørge om, er i forhold til, at der jo simpelt hen er nogle socialdemokratiske borgmestre, som har sagt, at de mener, at de godt kan tage imod nogle børn fra Morialejren. Det er altså nogle borgmestre, som er medlemmer af det samme parti, som herre Rasmus Stoklund. Er det så, fordi de ikke har forstået det, eller er det, fordi herre Rasmus Stoklund ikke har forstået det?

Svar:  Det er ikke et spørgsmål om ikke at have forstået noget. Det er et spørgsmål om, at man har nogle holdninger i sin tilværelse. De er privatpersoner, og de er velkomne til at have nogle udlændingepolitiske holdninger. Men det er ikke det, der afgør, hvad Socialdemokratiets udlændingepolitiske linje er. Vi har et ansvar for at have et helhedsblik for, hvordan det står til i Danmark. Integrationen går ikke særlig godt i Danmark. Jeg ved godt, at fru Rosa Lund og andre påstår det modsatte, men det passer ikke. Integrationen går ikke særlig godt i Danmark. Det diskuterede vi tidligere på dagen i en anden anledning i en radioudsendelse. Skulle der være en enkelt kommune i Danmark, hvor integrationen går strygende, så har jeg ved flere lejligheder sagt, at jeg meget gerne hører fra dem, for det ville jo være spændende. Og hvis de samtidig havde knækket koden til, hvordan man får integrationen til at lykkes, så kunne det jo også være, at der var nogle best practice-erfaringer, man sådan kunne udbrede til resten af Danmark. Men uanset om det så var tilfældet, er det jo stadig væk et problem, at det generelle billede er, at integrationen ikke går godt. Og så kunne man jo starte med at aflaste nogle af de kommuner, der har massive problemer hver eneste dag i deres folkeskoler og i andre sammenhænge, hvor integrationen virkelig har det svært.
Kommentar:  Nu vil jeg igen understrege, at det arrangement, der er skrevet om i BT, ikke har haft noget som helst med en muslimsk friskole at gøre. Det er foregået et andet sted. Men det ændrer ikke ved, at den undervisning, der foregår på en muslimsk friskole eller på alle mulige andre friskoler, altså skal stå mål med folkeskolen på det faglige indhold og leve op til demokrati, ligestilling og så videre – det er jo det, der er det vigtige i kernen af den frie grundskolelov, vi har. Og hvis der er en mistanke om, at den ikke gør det, er der en række mekanismer, der kan sættes i spil. Der er den tilsynsførende, der kan være et eksternt tilsyn, og vi kan som tilsynsførende også gå ind med et anmeldt eller et uanmeldt tilsyn, hvis vi bliver tippet om, at man vurderer, at der kan være problemer. Så der er jo en række mekanismer, der kan sættes i spil. Men den konkrete sag i BT har faktisk ikke noget med en muslimsk friskole at gøre.

Svar:  Så lad mig forsøge mig med en sammenligning. Lad os nu forestille os, at der er en friskolelærer, der er nazist i sin fritid, og som arrangerer møder, der opfordrer til gasdrab på jøder, som vi kender det fra anden verdenskrig; det sker i fritiden, og alle er forargede, og det kommer i medierne. Dagen efter går han så hen til sin friskole og underviser i historie. Ville ministeren så have samme tolerante indstilling over for den friskole, der har den her lærer ansat?
Kommentar:  Det var stadig ikke svar på et spørgsmål. Derfor må jeg gentage spørgsmålet en gang til: Mener ministeren, det er god skik, at man ikke svarer på faktuelle spørgsmål fra Folketinget, så Folketinget kan få oplysninger, som man har brug for, i forhold til lovgivningsarbejdet?

Svar:  Jeg synes, at jeg har svaret på, hvad regeringens skattepolitik er. Regeringens skattepolitik er den, som jeg har redegjordt for her. Den betyder som sagt, at der ikke er nogen, der som følge af det finanslovsudspil, der ligger, vil opleve højere skatter på deres lønseddel. Vi siger også meget klart, hvad det er, vi vil, når det handler om tobak, og når det handler om plastik. Der er svaret på det til Folketinget. Hvorfor gør vi det, vi gør? Det er, fordi vi gerne vil have, at der er flere, der skal lade være med at ryge. Det er klart, at hvis man lader være med at købe en pakke cigaretter, oplever man ikke den her prisstigning. Det er også klart, at hvis man lader være med at købe en plastikpose, oplever man heller ikke den lille afgiftsstigning, der vil være, på plastikposer. Så den konsekvens er der selvfølgelig af det.