kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Det er jeg glad for. Jeg spørger også kun for god ordens skyld, og jeg må forstå statsministerens svar sådan, men vil gerne lige have bekræftet, at selv om formanden altså så først tiltræder med forsinkelse, vil der ikke stå vakante stole, som statens repræsentanter skulle have siddet på, med den effekt af det, der lå til grund for aktstykket, nemlig at – og nu citerer jeg – i tilfælde af stemmelighed ved beslutninger i bestyrelsen har formanden den afgørende stemme, således at staten fortsat kontrollerer flertallet i bestyrelsen.

Svar:  Som jeg opfatter det, er forudsætningen for aktstykket opretholdt, men jeg vil i øvrigt anbefale, at man tager en snak enten her i Folketingssalen eller direkte med finansministeren om den sag, da sagen jo vedrører finansministerens ressort.
Kommentar:  Man skal sådan set bare ikke underskrive ikkespredningstraktaten, så er man ikke internationalt forpligtet, og så vil Danmark ikke gøre noget. Jeg vil gerne spørge: Hvad er det, regeringen helt konkret har sagt at den vil gøre, hvis Israel ikke underskriver ikkespredningstraktaten? Hvad har man helt konkret gjort, ud over at man selvfølgelig har lavet tiltag over for Iran, Nordkorea og andre? Har man helt konkret sagt til Israel: Hvis ikke I underskriver den her traktat, mister I den fordelagtige handelsaftale, I har med EU, eller I mister nogle investeringer, som I har gjort? Altså, har man sagt et eller andet, eller har man sagt: Vi kunne godt tænke os, at I skrev under på den her aftale, men hvis ikke I underskriver aftalen, siger vi ikke noget om jeres mange atomvåben, og vi indfører i øvrigt ikke nogen former for sanktioner, og det får ikke nogle politiske konsekvenser. Når det i øvrigt ikke betyder noget, er det ikke ligefrem noget, der foranlediger Israel til at underskrive en sådan traktat.

Svar:  Jamen jeg må sige, at jeg synes, at det er meget sort-hvid version af verden, som herre Kamal Qureshi møder op med i Folketingssalen. Det er en sådan meget defaitistisk holdning til det at mene, at hvis der er nogle lande, der ikke vil underskrive noget, kan vi bare aflyse det hele. Jeg vil sige, at jeg synes, det var en utrolig givende og positiv oplevelse at være i New York og deltage i NPT-konferencen, for der er et momentum. Og jeg synes måske også, at der fra SF's ordførers side mangler en smule refleksion over, hvad det er for en situation, Israel står i. Israel er omgivet af naboer, der ikke vil anerkende staten Israels eksistens. Israel er truet på sin sikkerhed, ikke mindst af Iran, der bevidst og provokerende bliver ved med at overtræde sine forpligtelser. En lang række lande overtræder bestemmelserne i traktaten, Irak, Libyen, Syrien og Iran, tilfældigvis lande, som er naboer til Israel, de ligger lige op ad det. Derfor er israelernes holdning den, at de da lytter til deres gode venner – og jeg betragter Danmark som en god ven af Israel – som siger: I skal virkelig overveje at komme med i NPT-traktaten, for det er den rigtige vej at gå. De siger så: Til gengæld bliver vi nødt til at have en garanti for, at vores sikkerhed også bliver forbedret. Og der tror jeg da, at de direkte forhandlinger, der nu er gået i gang om Mellemøsten, er et skridt i den rigtige retning, samtidig med at vi lægger pres på Iran, så Israels sikkerhed også er noget, vi tager alvorligt.
Kommentar:  Er der noget, vi Socialdemokrater er optagede af, så er det økonomisk ansvarlighed, og derfor har vi faktisk fremlagt flere meget, meget økonomisk ansvarlige planer. Men det ændrer jo ikke ved, at det, ministeren siger, er, at kommunerne bare må prioritere derude, og jeg spørger: Hvad er det, de skal prioritere imellem? Pointen med mit eksempel omkring høreapparater er, at der er nogle udgifter, en lang række udgifter, i kommunerne, hvor den enkelte kommune ganske enkelt ikke selv kan bestemme, hvad udgiften skal være. Hvad er der så tilbage at skære i, hvis man skal effektivisere, som regeringen siger? Ja, så er der altså børnene og de ældre. Det er jo primært det. Og så hullerne i vejene. Det er det, man kan prioritere imellem. Derfor spørger jeg ministeren: Hvad er det for en velfærd, danskerne kan forvente, når regeringen indgår en aftale med kommunerne om økonomien?

Svar:  Jeg kan forstå, at spørgeren bliver ved med at hæfte sig ved de 8 million kroner ud af et samlet budget i Roskilde Kommune på omkring 3,6 milliard kroner Jeg synes lige, man skal se tingene i de rette proportioner. Så synes jeg egentlig, at de spørgsmål, spørgeren kommer med, mere er rettet mod kommunerne. Hvordan og hvorledes vil man egentlig overholde de aftaler, som man indgår med regeringen, i forhold til hvordan økonomien skal udvikle sig? Jeg synes, det er meget interessant, at spørgeren siger, at Socialdemokraterne er optagede af social ansvarlighed. Så undrer det mig, at Socialdemokraterne egentlig ikke er kommet med noget svar på, hvordan man løser problemerne på kort sigt, for vi ved jo, at vi bliver nødt til at løse problemerne i forhold til de 24 milliard kroner og EU's konvergenskrav, som vi skal kunne leve op til. Vi skal vise, at vi er ansvarlige økonomisk, og derved få ro omkring økonomien i Danmark, sådan at vi fortsat kan få vækst og udvikling i vores land.
Kommentar:  Jeg vil godt sige til det første for lige at knytte en bemærkning til det, at hele den her diskussion med herre Christian Juhl, som havde overtaget førstebehandlingen, handlede om først at rakke ned på folkekirken og så efterfølgende overhovedet ikke have noget forhold til det, vi faktisk behandlede, nemlig at det er en udmøntning af § 69, der handler om trossamfund. Så kan Enhedslisten komme med deres egne definitioner – det gør de ofte – og det må så stå for Enhedslistens egen regning. Jeg vil jo bare ikke være med til det ud fra en faktuel historisk kontekst, som vi diskuterer her. For det andet: Den katolske kirke har igennem årene erhvervet sig nogle historiske rettigheder og en historisk anerkendelse. Jeg skal ærligt indrømme, at jeg gerne havde set, at Luther havde fået bugt med hele pavekirken og al dens væsen. Det havde jeg gerne set. Men nu er det bare sådan i forhold til den historie, som den katolske kirke har i Danmark, at man ikke først kan give dem en historisk anerkendelse, som man har gjort, og så bagefter trække den tilbage igen.

Svar:  Jamen det er jo godt, at ordføreren har det sådan historisk, men der er noget dobbeltmoral i det her. Jeg kan jo spørge ordføreren: Hvis nu, det var et muslimsk trossamfund, som havde vundet hævd på at have lov at diskriminere mod kvinder på den måde eller på anden vis ikke ville leve op til nogle demokratiske minimumsrettigheder, mon så ordføreren ville have den samme holdning, at det måtte vi da se gennem fingre med? Hvorfor skal der nu pludselig åbnes op for trossamfund, som vi tidligere har kunnet afvise?
Kommentar:  Ja, vi kan da også godt tage en snak om, hvorvidt Danmark bliver rigere. Det var nu ikke det, der var spørgsmålet, men i forhold til om Danmark bliver rigere, betyder regeringens politik jo, at der er omkring 11.000 færre i beskæftigelse. Og det betyder jo, at Danmark alt andet lige bliver fattigere, nemlig fattigere som følge af den løn, som 11.000 personer ikke tjener, og den produktion, som 11.000 personer ikke medvirker til at producere. Men spørgsmålet gik på indkomstgrupper. Alle indkomstgrupper bliver ifølge finansministeren fattigere som følge af den politik, som regeringen har ført hidtil. Det er det, som finansministeren har svaret. Og så var mit spørgsmål: Hvornår er finansministeren og den fungerende finansminister tilfreds? Hvor fattige skal danskerne være, før finansministeren synes, at han har ført sin politik til ende med at fattiggøre alle indkomstgrupper i Danmark?

Svar:  Svaret er det, at Danmark skal være rigere – Danmark skal selvfølgelig ikke være fattigere – og derfor er det det, regeringens politik handler om, både når vi håndterer coronakrisen, og når vi holder hånden under tusindvis af arbejdspladser med omfattende hjælpepakker, som er med til at sikre, at erhvervslivet kan fortsætte, selv om det er i en uhyre vanskelig situation, med at udvikle sig, stadig væk vinde nye ordre, fastholde folk i job, være aktive i deres lokalområder med at tiltrække og skabe vækst – og senest, altså, en grøn skattereform, som har gjort, at vi viser, at det, som alle taler om, nemlig grøn omstilling, sagtens kan gå hånd i hånd med fremgang og vækst.
Kommentar:  Tak. Jeg vil egentlig bare gerne have den socialdemokratiske ordfører til at bekræfte, at der faktisk lige nu arbejdes med vandløbsområdet på flere forskellige områder.

Svar:  Jeg går ud fra, at ordføreren fra Venstre henviser til, at vi også diskuterer Natur- og Landbrugskommissionen og vandplaner og mange andre ting, og at man mener, at vi måske skulle have ventet. Men vi har lavet en aftale med kommunerne. Vi finder det vigtigt at leve op til den aftale, vi har lavet med kommunerne, men jeg noterer mig jo også, at de ting, vi gør her, er i fin forlængelse af de tanker, der i øvrigt ligger i Natur- og Landbrugskommissionen og andre steder i forhold til at arbejde med vandløbsområdet.
Kommentar:  Nu har vi jo siddet med bind for øjnene, for vi har ikke haft de sundhedsfaglige retningslinjer. Vi indgår en aftale, og forventningen er, at det går hurtigt. Jeg ved, at jeg ikke er den eneste ordfører, som synes, at det her er gået for langsomt, og at det har været en langsommelig proces i forhold til at få ændret bekendtgørelsen. Jeg ved, at alle ordførerne er meget interesseret i det her område, også i forhold til at sikre, at man kan få besøg. Men så vil jeg spørge ministeren for sidste gang: Kan ministeren så sikre, at man på alle landets botilbud vil gøre alt, hvad man kan, for at åbne op for besøg i forhold til også at følge de sundhedsfaglige retningslinjer, eller vil vi se kommuner, som ikke åbner op for besøg på botilbuddene?

Svar:  Jeg ved ikke, hvad det er for en mission, spørgeren er ude på her i dag. Jeg kan også sige, at det ikke var i forgårs, der blev indkaldt til det møde, der var i dag. Det var den 6. maj, og det var som bekendt ikke i forgårs. Det er gået langsomt, det er jeg enig i, og det har jeg også givet udtryk for tidligere i dag, men det er jo, fordi vi har brug for, at de sundhedsfaglige forholdsregler er på plads, inden vi åbner op for besøg på et område, hvor der er sårbare borgere, og hvor vi heldigvis har kunnet holde smittespredningen ude. Det er vigtigt også at gøre fortsat, og det håber jeg ordføreren er enig med mig i. Samtidig glæder jeg mig over, at vi nu her senere i dag åbner for besøg på landets botilbud. Og ja, jeg vil selvfølgelig være dybt optaget af, at det bliver en virkelighed i hele landet.
Kommentar:  Nej, jeg synes, det er en dårlig idé at skrive det ind i public service-forpligtelserne både for Danmarks Radio og for TV 2, for det vil lige præcis bringe os i en situation, hvor det vil få priserne til at stige, hvis det er besluttet og lagt fast i en public service-kontrakt, at de skal købe rettighederne. Men jeg mener, at den funktion, der gives mulighed for i EF-direktivet, at man kan få konkurrencemyndighederne indover, så de kan være med til at lægge en dæmper på prislejet, er fornuftig. Det vil både gavne mulighederne for, at de nationale, landsdækkende stationer faktisk kan få råd til at købe kampene, og også dæmpe prislejet på hele området.

Svar:  Jamen så har den socialdemokratiske ordfører jo netop klart demonstreret, at den socialdemokratiske ordfører ikke er klar til at tage konsekvenserne af det, som den socialdemokratiske ordfører står her og lover fodboldglade danskere. Den socialdemokratiske ordfører står og lover, at der nu vil komme fodbold på landsdækkende kanaler gratis til danskerne, og samtidig vil ordføreren ikke tage konsekvensen af det og sørge for, at Danmarks Radio er forpligtet til at sende kampen. Det vil sige, at det, ordføreren står og siger, er fuldstændig værdiløst. For så er vi tilbage ved den situation, vi havde fra 1998 til 2002, hvor vi havde gentagne eksempler på, at kampene ikke blev sendt, fordi en liste i sig selv er værdiløs. Når den socialdemokratiske ordfører nu såvel som i nogle af alle de kommentarer, der er kommet, har lagt meget vægt på, at det her jo ikke kun handlede om fodbold, men også handlede om kulturelle begivenheder, så vil jeg også bare spørge den socialdemokratiske ordfører, hvad det så er af VM, OL og landskampe på den tidligere liste, der var kulturelle begivenheder og ikke kun sportsbegivenheder.
Kommentar:  Jeg er meget uenig i, at der er ikke er nogen omkostninger forbundet med at have et generelt krav til alt byggeri og alt almennyttigt byggeri om, at man skal have mulighed for at slukke hvert enkelt ventilationsanlæg decentralt. Det er jo altid sådan, når vi diskuterer, hvilke krav man skal stille, at man prøver at veje også omkostninger op imod, hvad det egentlig er for en ekstra sikkerhed, der opnås i forbindelse med den udgift, der måtte være. Og det synes jeg sådan set vi alle sammen skal forholde os til. Det er jo ikke sådan, at fordi man bor til leje i en bygning, har man ikke mulighed for at tage en dialog med sin forening – eller med sin udlejer, hvis det er en privat udlejer – om, hvad man skal gøre i den pågældende ejendom, hvis der er noget, man er meget utryg ved. Der kan være en vicevært, man kan lave en aftale med, i stedet for, kan jeg forstå, at enhver tænkelig og tænkt situation skal løses ved lovindgreb og løses ved krav, der vil gøre alt almennyttigt boligbyggeri meget dyrere, end det er i dag.

Svar:  Nu når vi måske ind til det centrale, i hvert fald det centrale i den tænkning, som henholdsvis transport- og bygningsministeren og nu også forsvarsministeren lægger for dagen, nemlig at det her handler om økonomi. Der vil jeg bare sige, uden at jeg sådan har indhentet konkrete tilbud, at det her kan gøres meget, meget billigt. Forsvarsministeren vil formentlig blive overrasket, hvis han undersøger, hvor billigt det kan gøres at indføre, at man kan slukke decentralt for de her ventilationssystemer. Men det her handler åbenbart for de to ministre om økonomi, og der spørger jeg så bare: Jamen hvilken beløbsstørrelse taler vi om, når det her også handler om tryghed, når det handler om at skabe nogle forhold, hvor menneskers sundhed ikke skal være på spil? Er økonomien virkelig styrende? Har det ikke større betydning, at mennesker i deres almennyttige boliger skal have tryghed – tryghed også ved de beredskabsmeddelelser, der udgår fra myndighederne? Altså, forsvarsministeren er den øverste ansvarlige for det her område og ender altså ud med at henvise til gold økonomi.
Kommentar:  I første omgang kan jeg jo starte med at minde min partifælle i Region Midtjylland om, at der med den nye regionsaftale er et markant større løft af sundhedsvæsenet, end der har været i de forgangne fire økonomiaftaler under den daværende regering. Det andet, jeg kan fortælle min partifælle i Region Midtjylland, er, at der ikke vil komme en meromkostning eller en yderligere regning, hvis man i Region Midtjylland bliver dygtigere til at nedbringe sygefraværet, sådan at man ikke kommer til at opleve en forlængelse af arbejdsgiverperioden. Det er jo det, der er hele humlen i forslaget: at vi ønsker, at arbejdsgivere, hvad enten de er offentlige eller private, skal gøre endnu mere for at forbedre arbejdsmiljøet og for at forebygge, at deres ansatte er langtidssyge.

Svar:  Betyder det så, at ministeren anerkender, at lykkes det ikke for ministerens partifælle i Region Midtjylland at nedbringe sygefraværet, så vil ministerens partifælle i Region Midtjylland blive tvunget til at gå ind og spare på sundhedsområdet på grund af regeringens forslag?
Kommentar:  Jeg synes nu altså også, det er ganske interessant, hvad der er af muligheder med grundloven, ikke mindst fordi vi jo i øjeblikket har en sag, der kører, med at forbyde Loyal To Familia ved dom. Det er lykkedes langt hen ad vejen, og nu må vi se, om den sag også skal i Højesteret. Men lad os nu antage, at den kommer til at stå med det, der er præjudikatet nu, for så vil det jo være en anledning til at kigge rundt og se, om der på de præmisser så er andre foreninger, som vi mener vi skal forbyde.

Svar:  Nu er det jo ikke normalt mit anliggende at argumentere for et sammenfald mellem grundlovens fortolkning og praksisforståelse og så den internationale retsforståelse. Jeg forsøger sådan set at komme ministeren lidt til undsætning her, for ministeren, endskønt han jo trods alt i modsætning til tidligere justitsministre har vist sig en lille smule selvstændig over for den internationale påtrængenhed og også har haft en kritisk tilgang til blandt andet EU-Domstolen, Menneskerettighedsdomstolen og så videre, er jo så alligevel, går jeg ud fra, underlagt den traditionelle opfattelse af, at menneskeretten og grundloven skal fortolkes sådan symbiotisk, og det er her, hvor jeg synes, at justitsministeren, måske når vi kommer til juletid, skal bruge lidt af fritiden på at fordybe sig i den nye praksis, der tilsyneladende er ved at udvikle sig.
Kommentar:  Ønskes afstemning om ændringsforslag nummer 1, tiltrådt af udvalget, om ændringsforslag nummer 4 og 5 uden for tillægsbetænkningen af udlændinge- og integrationsministeren, om ændringsforslag nummer 2 og 3, tiltrådt af udvalget, eller om ændringsforslag nummer 6-8 uden for tillægsbetænkningen af udlændinge- og integrationsministeren? De er vedtaget.

Svar:  Forhandlingen drejer sig herefter om forslaget som helhed. Herre Mads Fuglede, Venstre. Værsgo.
Kommentar:  Præcis den bemærkning giver mig jo anledning til at tage fat, hvor jeg var nået til i mit alt for lange svar før – og det virker også på en eller anden måde lidt uproportionalt, at der er 1 minut til at spørge og så ½ minut til at svare, men det er jo en helt anden problemstilling. Den tidligere minister sagde: »Den mangelfulde information tilgået departementschefen gør, at jeg mener, at hun har handlet korrekt, imens jeg var minister«. Det siger han til Berlingske den 4. oktober i år. Jeg tror i virkeligheden, at det på en eller anden måde meget godt rammer det her med, hvornår sager skal forelægges ministeren. Det er jo en konkret vurdering.

Svar:  Ja, gid det var så vel, at det var ministeren. (Munterhed) . Når det er sagt, vil jeg sige: Ja, jeg er fuldstændig klar over, at det er en konkret vurdering, og at det kan være svært. Men jeg må også sige, at der godt nok går meget lang tid, før man fra departementet vælger at orientere ministeren om den her sag. Og jeg synes, det er dybt bekymrende, og jeg synes, det må føles krænkende for ofrene, for at sige det, som det er. Så det er sådan set slet ikke ministeren, jeg på den her måde kritiserer. Det vil jeg sige. Det er systemet, det er departementet. Jeg synes, at det virker meget underligt.
Kommentar:  Der er ikke stillet ændringsforslag. Er der nogen, der ønsker at udtale sig? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 108 (S, DF, V, EL, LA, ALT, RV, SF og KF), imod stemte 0, hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er enstemmigt vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Kommentar:  Historien fortæller jo også, at de her kvinder, når de kommer til muslimske lande, oplever, at de, selv om de har fået en skilsmisse i Danmark, ikke har fået en skilsmisse i de muslimske lande. Oplever ministeren, at det er et problem i forhold til andre landes anerkendelse af dansk lov, eller at det er islam – islam i Danmark, imamerne – der lægger hindringer i vejen for, at det kan blive anerkendt?

Svar:  Jeg er ikke sikker på, at jeg forstår spørgsmålet helt, altså det med islam i Danmark. Hvis der er lande, man rejser til, og hvor man ikke får anerkendt sin skilsmisse, så er det jo det pågældende land, der ikke respekterer, at lovgivning står over religiøse forskrifter eller den måde, man måtte vælge at fortolke dem på. Det er selvfølgelig en udfordring, men jo næppe en udfordring, der kan løses fra det danske Folketing, hvor vi vedtager love, som gælder alle, og som også gælder kvinder, som har en muslimsk baggrund eller ønsker at rejse til muslimske lande.
Kommentar:  Altså, jeg synes ikke, det er helt rimeligt, at det er Jyllands-Posten, der skal afgøre den diskussion, vi har her, og det er også derfor, jeg inviterer til det møde på fredag, hvor vi kan lægge tingene frem. De kan nok lave deres udregninger, men jeg synes jo sådan set, det må være os politikere, der så skal vurdere, hvad der er rigtigt. Den tidligere regering placerede jo skolen i Herning blandt andet også med henvisning til balancen mellem landsdelene, og hvor vi skal placere arbejdspladser. Altså, det var jo også en del af argumentet, at det er så krævet ind i den nuværende regerings regeringsgrundlag.

Svar:  Det er absolut heller ikke Jyllands-Posten, der skal bestemme, hvilken beslutning vi træffer. Jeg giver jo justitsministeren en mulighed for at sige, om de oplysninger, Jyllands-Posten fremkommer med, er rigtige eller forkerte, og så fortælle hvorfor. Jeg synes egentlig, det er fair nok, at man får en chance for at blive foreholdt de oplysninger, som jo altså kommer til offentlighedens kendskab gennem pressen. Så det vil jeg gerne have en uddybning af. Jeg synes, det ville være helt fint, hvis ministeren sagde, om det var forkert eller rigtigt. Så vil jeg gerne spørge, hvordan regeringen har tænkt sig at overholde politiforliget, altså aftalen om, at en ny skole skal stå klar i 2018 – det var det, der blev aftalt, og det er der, vi stadig væk regner med at man selvfølgelig går i gang med at uddanne nye politielever i Vestdanmark.
Kommentar:  Det, vi bruger aftalen om Kriminalforsorgen, der lige er indgået, og som er ved at blive udmøntet nu, til, er jo lige præcis til at se: Hvordan er det, vi særlig kan styrke nogle afdelinger? Vi har fået sådan et rejsehold – rejsehold er et for dårligt ord, men nu kan jeg ikke lige huske, hvad det hedder – på 30 betjente, som simpelt hen kan sendes ud til de steder, hvor man er særlig udfordret, og sættes ind der, samtidig med at der er ved at blive uddannet flere betjente. Vores udfordring lige nu er mandskab; det er jo ikke bygninger, der er vores problem, det er mandskab. Vi har sådan set aftalt at ansætte flere fængselsbetjente, men vores udfordring er simpelt hen at få dem, og det er noget af det, vi kommer til at snakke om i forligskredsen. Hvordan laver vi en ekstra indsats for at få flere betjente? Det er vi nødt til. Det er lidt ærgerligt, når vi har pengene, at vi ikke kan få folkene.

Svar:  Det er vel også derfor, at justitsministeren tilbage i maj måned 2016 sagde her i Folketingssalen, at man havde en klar holdning, og den var, at man alene i året 2017 ville ansætte 140 nye fængselsbetjente i fængselsregi. Jeg vil gerne afsluttende stille et spørgsmål om netop den her dvalesituation, som ministeren jo har bebudet i forhold til Statsfængslet Møgelkær; den er jo effektueret, stedet er lagt i dvale og så videre, og jeg håber, de stadig væk slår græsset, maler plankeværket og holder bygningerne opvarmet, for nu bliver det snart vinter. Men jeg kan så også notere mig, at mange af de remedier, der er i det bygningsmiljø, der er derude, interiør som senge, borde og stole, inventar i det hele taget, har andre institutioner været ude og inspicere med henblik på at flytte det til andre af Kriminalforsorgens bygninger. Hvad nu, hvis man så skal åbne institutionen igen, når den ikke længere skal ligge i dvale? Så mangler man jo lige pludselig alt det, der er blevet fjernet derfra.