kardosdrur/folketinget-discussions huggingface dataset:
Kommentar:  Nej, men det, som er min tilgang til det her, er, at jeg godt ved, at skiftende regeringer gennem årtier har underskrevet alt, hvad der kom fra FN, fordi det har været sådan en parallel verden. Nu står vi så faktisk bare med en FN-pagt, som går stik imod den politik, som vi ønsker at føre, og som også er til gavn for Europa, nemlig at få stoppet den indvandring til Europa, som har været overvældende, og som vi ikke kan håndtere. Samtidig med at vi står og diskuterer det her, kommer der en FN-pagt, som overhovedet ikke forholder sig til problemet, og som endda begynder at komme med sådan patetiske, åndssvage opfordringer til, at nu skal man også så at sige lade være med at understøtte medier, som kunne ytre noget, der var kritisk i forhold til intolerance og alt muligt andet, altså, xenofobi og hele den diskussion, som vi har haft i Danmark. Vi har jo haft den diskussion, og derfor synes jeg bare, at det er på tide at sige nej til det her cirkus.

Svar:  Men det er jo også derfor, at vores stemmeforklaring er så afgørende, og det er også derfor, at det er afgørende, at vi nu får det skrevet så klart, at det ikke er sådan noget floromvunden snak, men at man netop kan forstå, hvad det er, vi nu lægger vægt på i den her aftale. Når alt kommer til alt, handler den her aftale altså også om, at de afrikanske lande skal tage deres borgere tilbage, hvis de er illegale migranter. Og jeg mener altså, at det er rigtig godt, at vi får dem til at bekræfte det. Det er faktisk første gang, at man får dem til på den måde at sætte pen til papir på det. Men der er ingen som helst tvivl om, at jeg om nogen bakker op om både ytringsfrihed og dermed jo også en fri og åben debat, også på udlændingeområdet. Og sådan skal det blive ved med at være, og det mener jeg vi har en sund politisk kultur om i Danmark.
Kommentar:  Svaret på det sidste spørgsmål først: Der er faktisk en ganske væsentlig forskel på det, der foregik i 2008, og det, der foregår i 2018. I 2008 stillede FOA faktisk forslaget om 5.000 kroner mere i løn til social- og sundhedspersonalet, og det var en del af selve overenskomstforhandlingerne. Det var spillet ind i overenskomstforhandlingerne. Det lå på arbejdsgiverens bord. Det var et konkret forslag om at løfte de offentligt ansatte kvinder, fordi der manglede noget ligeløn. Dette forslag er ikke fremsat i overenskomstforhandlingerne. Der er fremsat et forslag, som 51 organisationer er enige om i forhold til en ligelønspulje. Så er det rigtigt, fru Pernille Skipper, at jeg også har fået henvendelsen fra de offentligt ansatte, og jeg har selvfølgelig også har stillet det spørgsmål: Er organisationerne enige om at fremsætte det her forslag i fællesskab? Er det dækket ind af musketereden? Det er ikke fremsat i overenskomstforhandlingerne, det må jeg bare konstatere. Det kunne der jo godt være den forklaring på, at organisationerne har prioriteret lige præcis de forslag, som nu også er essentielle i forhandlingerne, nemlig noget arbejdstidsregelsæt til lærerne, en ligelønspulje, en pause og så et generelt lønløft til alle, måske fordi alle offentligt ansatte har en oplevelse af 10 magre år.

Svar:  Det kan godt være, at det er mig, der er fuldstændig blank, men det er jo en del af kravene, at man vil hæve ligelønnen. Så det er jo en del af det. Det er en del af diskussionen. Så det, der bliver sagt, giver ikke nogen mening. Det er de offentligt ansattes organisationer, der har bedt Folketinget om, om man ikke godt vil give forhandlingerne et puf ved at stille en ramme til rådighed, som parterne kan udmønte, og de rejser kravet om ligeløn sammen. Så igen: Hvad er lige præcis forskellen fra, dengang SF stod som fortaler for det, og så til nu?
Kommentar:  Der er sket rigtig mange gode ting med både Barnets Reform, forebyggelsespakken og ikke mindst anbringelsesreformen, men jeg tror også, at vi kan blive bedre. Samtidig er det vigtigt at sige, at det, der sker ude i kommunerne, ikke kun er skidt. Jeg er faktisk helt overbevist om, at der også er kommuner, hvor det fungerer rigtig godt med overgangen, og hvor man virkelig formår at støtte den unge, og det fortjener også at blive sagt højt. Når jeg så får spørgsmålet: Er der noget, man kan gøre? tænker jeg, at noget af det, man i hvert fald kunne gøre, kunne for eksempel være at styrke plejefamilieområdet.

Svar:  Lige nøjagtig i forhold til det med plejefamilierne vil jeg sige, at vi jo også ser et kæmpe svigt på det område, når nu ministeren kom ind på det. Jeg er da helt enig med ministeren i, at der er rigtig mange kommuner, der gør deres bedste og gør en god indsats, men det, vi har fokus på, er jo de kommuner, der ikke gør det, og derfor er det også vigtigt at italesætte det. I forhold til plejefamilierne kunne jeg godt tænke mig at høre ministeren om det, der foregår i øjeblikket, med, at de anbragte børn ligesom bliver taget som gidsler, når der skal forhandles vederlag til plejefamilierne, og hvis plejefamilien ikke vil gå ned i vederlag, ja, så kan den risikere, at barnet bliver fjernet. Og det vil sige, at der sker et sammenbrud i anbringelsen. Hvordan vil ministeren så sikre, at det ikke sker?
Kommentar:  Når Havarikommissionen så har skiftet praksis og anvender eksterne konsulenter i forbindelse med for eksempel alvorlige togulykker frem for faste medarbejdere, har ministeren i den forbindelse sikret sig, at de eksterne konsulenter er fuldstændig uvildige, og at konsulenterne opfylder de omfattende faglige krav, der stilles til personale, som arbejder med undersøgelsessager i Havarikommissionen?

Svar:  I kraft af at Havarikommissionen er uafhængig af både mig og af styrelsen, opererer den jo uafhængigt. Det vil sige, at jeg som minister ikke skal kontrollere, om man benytter den ene form for konsulent eller den anden form for konsulent. Jeg skal ikke holde øje med, om det er de rigtige konsulenter. Der skal jeg have en tillid til, at Havarikommissionen uafhængigt af mig kan finde ud af at hyre de konsulenter, som er de rigtige. Men jeg kan oplyse, at vi jo i forbindelse med al den omtale, der var dengang, bad Det Europæiske Jernbaneagentur om at fremskynde en uafhængig audit, kalder man sådan noget, af vores Havarikommission herhjemme. Og den uafhængige audit vil komme til at foregå i efteråret i år, og så vil vi jo have et godt bud på, om tingene går, som de skal i Havarikommissionen, hvilket jeg ikke har grund til at betvivle.
Kommentar:  Jeg synes, det er meget interessant, at Dansk Folkepartis ordfører står her og forherliger den indsats, som Dansk Folkeparti har gjort, og også forklarer, hvor glimrende de systemer, som Dansk Folkeparti har været med til at indrette, er. Så kunne jeg godt tænke mig at spørge ordføreren, om ordføreren har nogle tal på, hvordan repatrieringen har været, før den her lov blev indført sidste sommer, og hvordan den har været, efter den lov er blevet indført.

Svar:  Det er et udmærket spørgsmål. Svaret er jo, at den nuværende ordning ikke har fungeret i specielt lang tid. Vi vil nok kunne se noget mere, når vi kommer hen til juli måned, hvor man desværre så har valgt at afskaffe den nuværende ordning. Men vi har jo kunnet se, at i takt med at vi har udvidet ordningerne førhen, vi har gjort det mere økonomisk attraktivt at benytte sig af ordningerne for den enkelte udlænding, er der flere og flere, der har benyttet sig af ordningen. Man kan selvfølgelig glæde sig over, at Dansk Folkeparti nåede at få indført nogle af de ting, for man går trods alt ikke ind og ruller det hele tilbage. Men vi kan for eksempel se på Dansk Flygtningehjælps hjemmeside, at der i 2011, hvor vi i lovgivningen også indførte de sunde økonomiske incitamenter, som Socialdemokraterne og regeringen nu ønsker at rulle tilbage, faktisk har været en stigning. Blandt andet skriver man, at noget af baggrunden for stigningen er, at de kommunale medarbejdere har fået et større kendskab til ordningen. Jeg tror på, at i takt med at vi har udvidet de økonomiske incitamenter for den enkelte udlænding og også for den enkelte kommune, siger det sig selv, at de kommunale medarbejdere er nødt til at vide noget om ordningen.
Kommentar:  Det er jo rigtig fint, men jeg synes, vi skal gå langt videre end blot at fremsætte et lovforslag, der vil forbyde donationer. Vi har jo allerede vedtaget forskellige love, som tydeligvis ikke har virket godt nok. Jeg mener, man skal gå et skridt videre og netop, som ministeren siger, bruge grundlovens § 67, der fastslår, at når noget strider mod den offentlige orden og sædelighed, så er det ikke acceptabelt, og så skal man simpelt hen lukke de her moskeer. Hvis vi begynder med Imam Ali Moskeen, så har den, som Berlingske på det seneste har påvist meget klart, en tæt forbindelse til det iranske præstestyre. Det er ikke mere end en måned siden, at det iranske præstestyre bombede danske soldater i Irak, og den selv samme moske har været ude i offentligheden i en demonstration og hylde en tidligere leder af blandt andet det iranske præstestyres revolutionsgarde. Hvis det ikke er at bryde den offentlige orden, så ved jeg ikke, hvad det er. Hvis vi kigger på Taiba Moskeen, så har den været hjemsted for et utrolig stort antal hadprædikanter, Guantánamofanger og sågar den danske terrorist Omar el-Hussein, og hvis det ikke også er at bryde den offentlige orden, så ved jeg ikke, hvad det er. Så mit spørgsmål er: Det er fint med mere lovgivning vedrørende donationer, men er ministeren enig med mig i, at vi rent faktisk skal ud og få lukket de her moskeer?

Svar:  Altså, bare lige for at få det på rene – og det er lidt kompliceret – så er det grundlovens § 78, som handler om, at borgerne har ret til uden foregående tilladelse at danne en forening i ethvert lovligt øjemed. Hvem bestemmer så, hvad der er lovligt øjemed? Ja, det gør vi jo blandt andet politisk, og det er der, man så skal have fat i § 67, for den sætter i virkeligheden en ramme for, hvad det er, der kan gøres lovligt og ulovligt. Det, der gør, at noget kan gøres ulovligt i den her sammenhæng, er, at det, som spørgeren også sagde, skal stride mod sædeligheden eller den offentlige orden.
Kommentar:  Forhandlingerne drejer sig herefter om lovforslaget som helhed. Ønsker nogen at udtale sig om lovforslaget? Da det ikke er tilfældet, går vi til afstemning.

Svar:  Der stemmes om lovforslagets endelige vedtagelse. Afstemningen er slut. For stemte 92 (S, DF, V, LA, RV, SF og KF), imod stemte 15 (EL og ALT), hverken for eller imod stemte 0. Lovforslaget er vedtaget og vil nu blive sendt til statsministeren.
Kommentar:  Først skal jeg berolige herre Bjarne Laustsen. Jeg går selvfølgelig ud fra, at han har læst høringssvarene, og så vil han vide, at det her ikke er en frivillig aftale med landbruget, snarere tværtimod. De er vist ikke helt enige i det. Man det, jeg egentlig godt kunne tænke mig at høre, var: Hvad er herre Bjarne Laustsens mål? Hvad er det, herre Bjarne Laustsen vil? Hvad er det for en målsætning, han har? For så kan vi nemlig meget hurtigt kigge på konsekvenser og lidt på de totale tal. Jeg kunne godt tænke mig at høre, hvad herre Bjarne Laustsens målsætning er.

Svar:  Det er godt, at herre Henrik Høegh, efter at han har skiftet side, har set, at det ikke er i alle tilfælde, at man kan nå målene ved at lave frivillige aftaler. Man er nødt til at lave eksakt lovgivning, der holder en branche fast på eksakte mål, og det er såmænd meget godt, at herre Henrik Høegh har lært det. Så vil jeg sige, at det, der var udgangspunktet i »Grøn Vækst«, ventede vi jo på i rigtig, rigtig lang tid, og hver gang vi stillede spørgsmål om det ene og det andet, fik vi svaret: Vent, der kommer en stor plan med »Grøn Vækst«. Det er der rigtig mange mennesker der er blevet skuffet over. Det kan godt være, at der er nogle, der synes, at det er for ambitiøst, men jeg hører til den side af salen, hvor vi synes at det ikke er ambitiøst nok. Man skal se på helheden, og det er jo, at da regeringen fjernede braklægningen, sagde man, at man ville gøre det miljøneutralt. Har man gjort det? Næh. Derfor tror jeg, at herre Henrik Høegh selv har svaret. Man er gået ud og har solgt en vare, og man har snydt på vægten. Vi har ikke fået en miljøneutral ophævelse af braklægningen, den skylder regeringen stadig væk.
Kommentar:  Nej, det har ingen af os interesse i, og derfor vil jeg spørge ministeren, hvornår vi kan regne med at høre om, at der er noget på vej i forligskredsen, altså hvornår kan vi regne med, at der er et forslag til noget nyt, der skal købes eller tages i brug på det her område, altså hvornår kan det ske, og i givet fald, hvordan man har tænkt sig at modernisere. Er det bare, at man lægger flere gerningskoder ind i systemet, så Folketinget nemmere, kan man sige, på kort sigt kan trække nogle tal ud? Det synes jeg er relevant at få at vide.

Svar:  Rigspolitiet mener, at Polsas kan udvikles og forbedres, indtil et nyt system kan tage over. Den plan ligger hos Rigspolitiet. Og så er der de her løbende tilpasninger med at sikre, at systemet understøtter både gældende lovgivning, arbejdsgang hos politi, hos anklagemyndighed. Det er det, man hele tiden udvikler på. Det bedste, jeg kan sige i dag, er det, vi har aftalt i flerårsaftalen, nemlig at aftaleparterne noterer sig, at politiet planlægger at igangsætte udskiftning af det nuværende sagsbehandlingssystem, Polsas, i løbet af flerårsaftaleperioden. Jeg kan ikke lige sige mere om det, fordi det kan jeg ikke give noget meningsfuldt svar på lige her på stående fod.
Kommentar:  Jamen tallet var, at der er 484 flygtninge, som har fået inddraget deres opholdstilladelse. Ud af dem er der 3, der har haft ordinær fuldtidsbeskæftigelse det samme sted inden for de sidste 2 år forud for afgørelsen. Det fortæller jo både noget om, hvordan det går med integrationen, med at få de her mennesker ind på det danske arbejdsmarked, men jeg synes også, det fortæller noget om omfanget af en kommende lovændring. Det er også derfor, jeg appellerer til, at man måske lige får skruet lidt ned for diskanten og går lidt mere lavpraktisk til diskussionen. For det her er svært rigtig at hidse sig op over, vil jeg sige.

Svar:  Tak. Mener ministeren, at det er rimeligt, at der er afsat flere penge i finanslovsaftalen til at betale udlændinges undervisning i dansk, end der er til de ældre?
Kommentar:  Tak. Jeg vil gerne kvittere for ministerens besvarelse af spørgsmålet. Lidt tilbage i tiden havde vi også en dialog her i Folketinget, og det var tilbage i maj måned 2017, hvor jeg stillede spørgsmål om normeringspolitikken og udviklingen i antallet af overfald på ansatte i Kriminalforsorgen og i det hele taget den dårlige arbejdssituation og det dårlige arbejdsmiljø, som der helt åbenlyst var, for mange af Kriminalforsorgens ansatte – jeg husker bestemt også, at ministeren var lydhør over for at gøre det bedre; det vil jeg selvfølgelig gerne kvittere for – men det ligger ligesom lidt i samme interessefelt som det spørgsmål, jeg har stillet her, og derfor vil jeg selvfølgelig gerne vide, om medarbejderne har valgt at flytte med til det sted, hvor de nu i stedet for har kunnet få tilbudt ansættelse. Men der er også det, som handler om antallet af nye medarbejdere, hvilket vi også har haft diskussionen om. Én ting er jo, at vi gør en indsats via vores flerårsaftale om at få folk koblet ind igen og at få et øget optag på skolen, hvor man uddanner fængselspersonale, en anden ting er, at antallet af årsværk over de sidste 10 år er faldet ganske markant, nemlig målt på antallet af fængselsbetjente og ikke mindst antallet af værkmestre, samtidig med at antallet af indsatte er forøget. I Dansk Folkeparti havde vi gerne set, at det var omvendt, altså at der var flere ansatte i forhold til antallet af indsatte. For vi kan se, at der netop kommer flere og flere indsatte, der bliver anbragt i lukkede institutioner, og at behovet for overvågning dermed også bliver kraftigt større. Så er ministeren ikke enig i, at vi skal have yderligere fokus på medarbejdernes arbejdsbetingelser? Én ting er, at vi uddanner nogen, og det er fint, men vi skal netop også sikre, at de får lyst til at forblive ansat inden for Kriminalforsorgens regi.

Svar:  Det er jeg meget enig i. Vi har gjort en række tiltag for at sikre betjentene, og der foregår også noget arbejde lige netop nu. Vi har forligskredsmøde i næste uge, og det er ikke, fordi jeg ikke vil snakke om det her, at jeg siger det, men jeg vil bare lige anmelde, at vi kommer til at snakke noget mere om det der, fordi vi har brug for hele tiden at kigge på: Hvordan er det, vi sikrer det bedst? Én ting er at støtte medarbejderne, en anden ting er, om der er noget i den måde, vi arbejder på, som kan gøres bedre. Altså, der er nogle lukkede fængsler, som har meget få overfald, og så er der andre, der har mange, og det er vi nødt til at gøre noget ved. For hverken spørgeren eller jeg kan jo leve med, at vores fængselsbetjente ikke kan gå trygt på arbejde.
Kommentar:  Tak for det. Nu bliver jeg jo nødt til at gentage det spørgsmål, som jeg stillede Venstres ordfører, og det vil jeg så stille herre Martin Henriksen: Når det nu er, at herre Martin Henriksen fokuserer så meget på, hvor hyggeligt der er i danske fængsler, mener herre Martin Henriksen og Dansk Folkeparti så også, at vi bliver nødt til at bringe niveauet ned, så det matcher de forhold, vi ser i og kender til fra de østeuropæiske fængsler, så det bliver knap så hyggeligt?

Svar:  Jeg er ikke ekspert i østeuropæiske fængsler, så jeg vil ikke sige, at niveauet skal helt derned. Men jeg synes, det er fair nok, at man kigger på at bringe niveauet nederst For vi har jo set, at der har været artikler fremme, hvor det er blevet beskrevet, at for nogle er det slet ikke et problem at komme i et dansk fængsel, for de får tilmed nogle penge, som de kan sende tilbage til familien derhjemme. Og når nu landets justitsminister står på Folketingets talerstol og argumenterer imod højere fængselsstraffe til kriminelle udlændinge, fordi det er for hyggeligt at være i et dansk fængsel, altså, så kunne det godt være, at vi måske skulle give det en tanke at gøre det lidt mindre hyggeligt. Det vil jeg sige.
Kommentar:  Det er jo meget klar tale til de 1,3 millioner danskere, eller hvor mange det lige præcis er, der står til at kunne få glæde af det her forslag, at det vil blive rullet tilbage. For sådan hører jeg Venstres ordfører sige det, altså at man fra Venstres side vil fremsætte et lovforslag, der ruller den her forbedring tilbage, når man får magten. Er det korrekt forstået, ja eller nej?

Svar:  Nej, det er ikke korrekt forstået, at hver gang vi i Venstre stemmer nej til et lovforslag, hvor regeringen laver det ene og det andet på skatteområdet, er det ensbetydende med, at vi lover at rulle det tilbage. Det ville jo i givet fald betyde, at vi skulle bruge enormt store summer af vores råderum til bare at fjerne en række af regeringens ulykker, og derfor forbeholder vi os jo altid retten til at lave en skattepolitik oven på den, der er gældende, i det øjeblik, magten måtte skifte. Men jeg må bare sige, at det jo er fair snak, at man hellere vil prioritere, at folk kan få et større fradrag for at være medlem af en dyr fagforening end at tage initiativer, der skaber vækst og private arbejdspladser i Danmark. Det er det, vi fra Venstres side prioriterer.
Kommentar:  Tak for det. Jeg tror i hvert fald godt, at man uden at gå for langt kan sige, at det er et uskønt forløb. Jeg tror også, at man godt kunne tage stærkere ord i sin mund. Det ved jeg i hvert fald at ministeren tidligere har været i stand til, da han var oppositionspolitiker, men der kan jo ske meget i den transformation. Hvad med de henvendelser, der kom undervejs, til Rigspolitiets Telecenter om fejl – hvad tænker ministeren om, at der ikke blev ageret på dem? Det er jo noget, som ikke bare er sket en gang, men som er sket gentagne gange.

Svar:  Det er jo rigtigt, at det er fejl, som rækker ganske langt tilbage. Det er jo også fejl, som man faktisk blev opmærksom på allerede under den tidligere regering, og det har tidligere partikollega, eller tidligere ministerkollega – for han er vel stadig partikollega – givet svar på til spørgeren, i forhold til at der er de her fejl. Men man har jo betragtet dem som enkeltstående fejl og ikke i telecenteret haft en form, hvor man har haft en systematisk tilgang, sådan at man har samlet op på fejlene og arbejdet med dem. Det er en af grundene til, at der går alt, alt for lang tid, inden man siger: Det kunne godt være, at vi skulle prøve at se, om vi ikke skulle gå mere systematisk til håndteringen af det her problem.
Kommentar:  Ja, og det er jo vigtigt at tilføje, at de ting skal foregå i forbindelse med en personlig plan, som lever op til lovens bogstav og intention, så det ikke er sådan noget, man bare lige gør i en middagspause. Men grunden til, at jeg spørger, om jeg kan have tillid til, at vi får en drøftelse af det retssikkerhedsmæssige spørgsmål i udvalget i åbenhed – vi kan selvfølgelig ikke dispensere fra forretningsordenen her i Folketinget; jeg ved ikke, hvor herre Martin Henriksen havde fået den idé fra – er, at jeg efterlyser en åbenhed, altså at man går ind og taler om de her spørgsmål med en åbenhed i sindet. Det ville jeg gerne høre om formanden for Socialudvalget ikke let kunne love; det ville det jo være enkelt at gøre.

Svar:  Altså, jeg kan bekræfte, at der kommer en udvalgsbehandling af det her lovforslag, ligesom der kommer det af alle andre lovforslag, og at der på dagsordenen i Socialudvalget vil være et punkt, hvor der står noget med politisk drøftelse eller politiske bemærkninger, og der kan man så tilkendegive, hvad man mener. Sådan er det jo altid. Altså, jeg synes igen, at den her måde, man fører diskussionen på, fører debatten på fra Socialdemokraternes side, er meget symptomatisk; man hænger sig i, hvordan udvalgsbehandlingen skal foregå, og vil have en bekræftelse fra mig som formand for Socialudvalget på, at vi kan drøfte tingene der. Selvfølgelig kan vi drøfte tingene der; det gør vi jo altid. Det, der er det væsentlige, er indholdet i lovforslaget, og hvordan vi sikrer, at det kommer ud at virke til gavn for borgerne. Og hvis man kigger på høringssvarene fra Ældre Sagen, fra Alzheimer Foreningen og så videre, kan man se, at der da er forholdsvis bred enighed om, at det her faktisk er en god ting for de ældre mennesker, som det handler om.