Kommentar:  Jeg er helt sikker på, at herre Morten Messerschmidt kan få oplyst direktivnummer og - udstedelsesdato og så videre ved at stille et skriftligt spørgsmål til udenrigsministeren. Det, vi står her i dag og taler om, er grundlæggende rettigheder, og det er altså en menneskerettighed at kunne udleve sin seksualitet; det er en menneskerettighed at kunne skifte køn. Så er den sådan set ikke så meget længere.

Svar:  Tak, formand. Det er sjældent, man får så flot et oplæg til det, man egentlig gerne vil sige, som det, herre Jan E. Jørgensen lige har givet mig her. For i sin tale både fremlægger, debatterer og afsiger herre Jan E. Jørgensen dom over et land, men afslørende nok til sidst uden umiddelbart at kunne redegøre for, hvad hjemmelsgrundlaget for dommen så egentlig er. Det afslører ganske godt det problem, som hele den her debat jo dækker over, nemlig det forhold, at den ikke bør foregå i et parlament. Vi folkevalgte er valgt til at mene noget, og de fleste mener nok, at andet ville være helt underligt, men jeg nævner det alligevel, fordi det netop dermed får os til at stå i skærende kontrast til dommere, som er valgt til ikke at mene noget, men tilstræbe fuldstændig objektivitet. Det er derfor, vi normalt inden for retsstaten vælger at sige, at skal man fælde dom, skal det foregå ovre ved domstolene, for det er nemlig kun der, hvor dem, der så bliver dømt eller frifundet, kan have en vis garanti for, er det er sket på retfærdig vis. Og retfærdighed – kan jeg gøre herre Rasmus Nordqvist opmærksom på – er en af EU's grundlæggende værdier. Derimod at blive dømt af nogen, som er valgt til at mene noget, giver jo umiskendeligt en mistanke om, at man ikke bliver dømt på objektivt grundlag, fordi man har gjort noget forkert, men ganske enkelt fordi man tilhører en minoritet, der mener noget andet end det, flertallet måtte mene, og derfor dømmer en. Derfor er det et fundamentalt retssikkerhedsmæssigt problem, at man især i Europa-Parlamentet, men nu tilsyneladende også fortsætter med det her i Folketinget, vælger at agere dommer over et land. Hvis folk i Ungarn, i Rumænien, på Cypern, på Malta, i Danmark, som er folkevalgte, har et embede, gør noget, der strider imod de love eller domme, eller hvad det måtte være, der er vedtaget, er det selvsagt ikke andre folkevalgte, der skal dømme pågældende, så har man da en pligt til at sørge for, at sagerne bliver indbragt der, hvor de kan blive nøgternt vurderet, hvor parterne ud fra lige retsprincipper får lov til at blive hørt, får lov til at fremlægge deres sager, får lov til at argumentere for deres sager, hvorefter folk, der netop ikke er politisk beklikket, afsiger en dom. Det, som Folketingets flertal med den her forespørgsel lægger op til, er præcis det modsatte, nemlig politisk at vurdere, politisk at eksegere og politisk at dømme, og det er præcis det modsatte af det, man gerne vil, nemlig se ud som forsvarer af retsstatsprincipperne. Alene det forhold, at man i Folketinget eller Europa-Parlamentet for den sags skyld kan tale om, at man vil dømme et land ved at fratrække midler i strukturfondene, eller hvad ved jeg, vidner jo om, hvor depraveret demokratisynet i virkeligheden i EU efterhånden er blevet, for hvis der er nogen, der skal dømmes på den måde, skal det selvfølgelig ikke ske af politiske modstandere, men netop af folk, der er uafhængige. Det er derfor, vi ikke vil være med på den her forespørgselsdebat, og det er også derfor, vi ikke vil være med på jeres vedtagelse. Det er ikke, fordi vi ikke bekymret for, hvad der foregår rundtomkring i rigtig mange EU-lande, men fordi det netop er vigtigt, at det ikke skal være os, der fælder dom. Jeg troede egentlig, det måtte være ganske elementært for et af de mest velfungerende, transparente og ordentlige demokratier i EU, men det er det åbenbart ikke. Jeg skal derfor på vegne af Dansk Folkeparti fremsætte følgende: Forslag til vedtagelse »Folketinget stiller sig undrende over for, at alene Ungarn kritiseres for at indføre coronanødlove uden solnedgangsklausul og med overførsel af vidtgående kompetence fra parlament til regering, når flere EU-lande har indført noget tilsvarende. Folketinget konstaterer, at det er ethvert EU-lands ret at indrette sig, som det enkelte land vil, med respekt for grundlæggende retsstatsprincipper, demokratiet og de vestlige frihedsrettigheder. Det er ikke en opgave for det danske Folketing eller EU at afgøre. Folketinget finder det bekymrende, at EU i almindelighed, men Europa-Parlamentet i særdeleshed, stadig mere intenst blander sig i medlemslandenes indre forhold. Et parlament, der opfører sig som en domstol, bryder lige så meget med retsstatsprincipperne som en regering, der ikke respekterer domstolene.« (Forslag til vedtagelse nummer V 74). Tak for ordet, formand.