доказват изричната цел на ПА за намаляване на цените на вътрешния пазар в контекста на нарастващите цени на световните пазари. По време на разследването ПА заяви, че експортната такса върху соята и соевото масло е била наложена от съображения за повишаване на приходите. Въпреки многобройните искания на Комисията ПА не представи документи в подкрепа на това твърдение.
 (90)
 Освен това в нито един от законодателните актове от 2002 г. насам, свързани с корекции на експортната такса върху соята, соевото масло или биодизела, не е посочено повишаване на приходите като мотив за повишаване на експортните такси. По-скоро, както е обяснено в съображения 91—100, в тези законодателни актове е посочено, че целта на експортната такса е да подтикне доставчиците на соя да продължат да продават на вътрешния пазар на цени под международните. По този начин ПА използва експортните такси върху соята не толкова като мярка за повишаване на данъчните приходи, колкото като инструмент за подкрепа на развитието на националната промишленост за производство на биодизел.
 (91)
 След публично обявеното извънредно положение (33) експортната такса е увеличена през 2002 г. от 3,5 % на 13,5 % с Резолюция 11/2002 (34). Тази резолюция съдържа следното изявление: „ефектите от каквато и да е евентуална съществена промяна в международните цени на селскостопанските продукти също трябва да се вземат под внимание“ (курсивът е добавен) — те показват, че мярката е взета, за да окаже влияние върху цената на соята на вътрешния пазар в сравнение с цената на световния пазар.
 (92)
 Ставката бе допълнително повишена през същата година от 13,5 на 23,5 % с Резолюция 35/2002 (35), която гласи, че „Закон No 22415 позволява облагането на вноса на стоки за потребление с цел стабилизиране на цените на вътрешния пазар, докато достигнат подходящо равнище, и поддържане на доставките, които задоволяват потребностите на вътрешния пазар“. Според законодателен текст тези мерки са били с преходен характер и временно действие, докато не настъпи промяна в икономическите условия. Експортните такси обаче все още са в сила на равнище, сходно с това по време на извънредното положение, докато за други зърнени култури тези такси са определени на 0 % (36).
 (93)
 През 2007 г. започват дейност първите големи производители на биодизел в Аржентина. През същата година ПА публикува две резолюции за увеличаване на експортната такса върху соята от 23,5 на 27,5 % (37), а след това на 35 % (38). И в двете резолюции се посочва като причина за увеличаването на експортната такса, че освен че е налице нарастване на търсенето на тези продукти на вътрешния и международния пазар, тези (предимно свързани със соята) продукти имат нови видове производствена употреба, като ясно се посочват биогоривата като пример.
 (94)
 Освен това в Резолюция No 10/2007 (39) изрично се посочва, че „международните цени на зърнените култури са се увеличили значително, [...] поради което e целесъобразно налагането на допълнителни експортни мита върху редица от горепосочените стоки“ (курсивът е добавен).
 (95)
 В Резолюция 369/2007 (40) пък изрично се отбелязва, че увеличението на експортната такса е необходимо с цел „намаляване на цените на вътрешния пазар, консолидиране на подобренията по отношение