(„RFID“) или с матричен код (двумерен баркод);
 2)
 „идентификатор на приложението“ („application identifier“) означава цифрова представка, използвана за дефиниране на смисъла и формата на кодираните елементи от данни.
 Член 2
 Производителите на морско оборудване могат да използват следните видове електронни етикети, както са специфицирани в приложението:
 а)
 етикети с радиочестотна идентификация (RFID), фиксирани трайно върху елемент от морското оборудване;
 б)
 оптично четими етикети, съдържащи матрични кодове (двумерни баркодове), фиксирани трайно върху съответното съоръжение, представляващо съставна част от морско оборудване; или
 в)
 оптично четими етикети, съдържащи матрични кодове (двумерни баркодове), маркирани трайно върху елемент от морско оборудване.
 Член 3
 При използване на електронни етикети с радиочестотна идентификация (RFID), които заменят знака тип „щурвал“, е необходимо по ясен, четим и неизтриваем начин да е показан символът, посочен в точки 3.1 и 3.2 от приложението, било върху самите етикети или в съседство с тях.
 При използване на оптично четими етикети, съдържащи матрични кодове (двумерни баркодове), които заменят знака тип „щурвал“, е необходимо по ясен, четим и неизтриваем начин да е показан символът, посочен в точки 3.3 от приложението, било върху самите етикети или в съседство с тях.
 Член 4
 Настоящият регламент влиза в сила на двадесетия ден след деня на публикуването му в Официален вестник на Европейския съюз.
 Настоящият регламент е задължителен в своята цялост и се прилага пряко във всички държави членки.
 Съставено в Брюксел на 19 април 2018 година.
 За Комисията
 Председател
 Jean-Claude JUNCKER
 (1) ОВ L 257, 28.8.2014 г., стр. 146.
 (2) „Възможното въвеждане на електронен етикет като допълнение или вместо знака тип „щурвал“ върху морското оборудване“, покана за тръжни оферти No MOVE/D2/2015-372 V1.0 на Европейската комисия, ГД „Мобилност и транспорт“.
 ПРИЛОЖЕНИЕ
 1. Идентификация на морското оборудване
 1.1.
 Електронните етикети за морско оборудване трябва да включват електронно четима идентификация, представляваща радиочестотна идентификация („RFID“), или оптично четим матричен код (двумерен баркод), съдържащи следната информация:
 а)
 подходящ идентификатор на приложението в съответствие със стандартите ISO/IEC 15434:2006 и ISO/IEC 15418:2016, като се използва или идентификатор на данни ASC MH10, или идентификатор на приложението GS1;
 б)
 типа на модула (типовете на модулите) за оценяване на съответствието, посочен (посочени) в приложение II към Директива 2014/90/ЕС, който се използва (които са използвани) за оценяване на съответствието [един буквен знак];
 в)
 идентификационният номер на нотифицирания орган, определен от Комисията в съответствие с точка 3.1 от приложение IV към Директива 2014/90/ЕС [4 знака];
 г)
 номерът (номерата) на проверката на изделието (Модул Ж — Module G) или на изследването на ЕО за типа и на сертификатите за съответствие с типа (Модул Б и Модули Г, Д или Е — Module B и Modules D, E или F) [максимум 20 буквено-цифрови знака].
 1.2.
 В допълнение към информацията, включена съгласно точка 1.1, електронните етикети могат да съдържат също информация, отнасяща се за фабричния номер, кода на продукта, серийния номер и/или допълнителна информация, формулирана от производителя в съответствие със стандарта ISO/IEC 15434:2006 [с използване или на идентификатори на данни ASC MH10, или на идентификатори на приложението GS1]
 1.3.
 Примери:
 Модули Б + Г(Modules B+D): [вж. точка 1.2.] + ([идентификатор на приложението]) B