търговия с определени стоманени продукти между Русия и Съюза
 (193)
 Руските компетентни органи споменаха приложимите преди това търговски споразумения в стоманодобивния сектор между Съюза и Русия, за да заявят, че „обемът на руския внос, определен в посоченото споразумение, се счита за непричиняващ вреда, а (текущият) обем продължава да е в съответствие с обема, посочен в споразумението“. Освен това руските производители твърдят, че квотите, включени в тези последващи споразумения, са били счетени за непричиняващи вреда и че предпазният механизъм, предвиден в споразуменията, не е бил предмет на позоваване, а още по-малко — на прилагане.
 (194)
 Тези твърдения обаче са неоснователни. От една страна, информацията в досието показва, че квотите са били твърде високи вследствие на икономическата криза поради факта, че те не са били преразгледани. Въпросните споразумения, които датират от октомври 1997 г., са били често предоговаряни (напр. в контекста на разширяванията на Съюза), но квотите никога не са били значително намалявани, за да се вземат предвид новите пазарни тенденции. Освен това съответните квоти обхващат много по-широка гама от продукти, отколкото студеновалцуваните плоски продукти от стомана, включително продукти надолу по веригата. Само за студеновалцуваните плоски продукти от стомана никога не са били предвиждани пълни квоти.
 (195)
 Причините, поради които руският внос е по-голям проблем за пазара на Съюза в момента, отколкото в миналото, се основават само на факта, че същественото повишение на вноса от Русия, съчетано с ниски, дъмпингови цени, сега изкривява пазара на Съюза до степен, която не може да се сравнява с предишни периоди.
 5.2.9. Производители, които не са жалбоподатели, евентуално причиняват вреда на промишлеността на Съюза
 (196)
 Някои заинтересовани страни заявиха, че производители, които не са жалбоподатели, не са понасяли никаква вреда и че те всъщност потенциално нанасят вреда на промишлеността на Съюза. Те заявиха, че промишлеността на Съюза е разделена на успешни производители с прогресивно мислене (т.е. такива, които не са подали жалба) и останалите (жалбоподателите). Те твърдят, че затрудненото положение на жалбоподателите не може да бъде приписано на руския внос, тъй като производителите, които не са подали жалба, представляващи 24 % от производството на Съюза на студеновалцувани плоски продукти от стомана, значително надминават жалбоподателите по отношение на редица показатели за вредата.
 (197)
 Тези твърдения са необосновани. На първо място, основен принцип на всяка процедура за търговска защита е, че участието в посочената процедура се извършва на доброволни начала. На второ място, част от констатациите за вредата се основават на включените в извадката производители от Съюза, които са представителни за цялата промишленост на Съюза, както е посочено в точка 1.5.1.
 (198)
 На трето място, макар и да е вярно, че производителите, които не са подали жалби, изглежда са увеличили производствените си равнища, това следва да се разглежда в светлината на факта, че някои от тези производствени предприятия са едновременно и производители, осъществяващи дейност в сектора надолу по веригата, като например горещопоцинковани студеновалцувани плоски продукти от стомана. По-голям обем на производството не означава непременно по-висока рентабилност и по-добри позиции на пазара на Съюза. Напротив, това може да сочи към факта, че тези производствени предприятия са предпочели да ориентират