на ПКНР и тясното сътрудничество с ПЕ по отношение на субсидирането, предоставено за ПМСВ с произход от Египет („продуктът, предмет на разследването“), Комисията определи ПКНР като заинтересована страна по разследването и отправи към ПКНР искането за информация, изпратено до ПЕ, с покана да сътрудничи в разследването. ПКНР така и не отговори на поканата на Комисията и не беше регистрирано като заинтересована страна по разследването.
 (10)
 След публикуването на известието за изменение на известието за започване и след получаването от страна на ПЕ на искането за информация ПЕ отбеляза, на първо място, че от него не може да се иска да предоставя информация или да координира отговора на лица, било то държавни или частни, които са извън обхвата на неговата компетентност.
 (11)
 На второ място, ПЕ отбеляза, че исканата от Комисията информация е извън обхвата на неговата компетентност. Според ПЕ Комисията е стоварила върху правителството прекомерно бреме с искането си за предоставяне на информация, която не е необходима за целите на разследването.
 (12)
 На трето място, ПЕ заяви, че всъщност Комисията е включила Китайската народна република („КНР“, или „Китай“) в обхвата на това разследване, без да я покани за консултации преди започването на процедурата.
 (13)
 На четвърто място, ПЕ отбеляза, че в основния антисубсидиен регламент се предвижда, че субсидия съществува само ако „е налице финансово участие от страна на правителството в държавата на произход или износ“. ПЕ отбеляза, че известието за изменение на известието за започване на процедура се отнася до субсидии, за които се твърди, че са отпуснати от правителството на КНР („ПКНР“). Следователно чрез известието за изменение на известието за започване на процедура Комисията е нарушила основния антисубсидиен регламент, като е включила в разследването финансови участия, които не може да се считат за субсидии съгласно правото на ЕС.
 (14)
 И накрая, ПЕ твърди, че искането за информация е било в действителност първоначалният въпросник, който е трябвало да се изпрати на ПКНР. Ето защо, предоставяйки 15 дни за отговор вместо 30, Комисията е нарушила член 12.1.1 от Споразумението за субсидиите и изравнителните мерки („Споразумението за СИМ“) и член 11, параграф 2 от основния регламент.
 (15)
 Комисията изрази несъгласие със становищата на ПЕ. Относно липсата на компетентност на ПЕ и de facto включването на ПКНР в разследването като страна на износа Комисията счита, че разследваните от нея субсидии са предоставени в рамките на сътрудничеството между ПЕ и ПКНР. Следователно е можело субсидиите да се отнесат към Египет по силата на това, че Египет признава и приема мерките на ПКНР като свои собствени мерки. Констатациите по този въпрос са представени подробно в раздел 3.2.2 по-долу.
 (16)
 Освен това Комисията отбеляза, че е отправила искане до ПКНР за предоставяне на информация, свързана с общата правна уредба на банковия сектор в Китай, както и във връзка с финансовите институции в Китай, тъй като ПE е правителството, предмет на настоящото разследване, а тези субсидии може да бъдат отнесени към него, както е обяснено в раздел 3.2.2 по-долу. Следователно така поисканата информация е необходима на Комисията, за да се установи наличието на субсидиране.
 (17)
 Освен това