— 180) и функцията, която те изпълняват (съображения 181 — 219). След това тя накратко добави своите съображения относно четвъртия и петия критерий.
 (221)
 По отношение на критерия „обикновено се упражнява“, относно който групата на съдебните заседатели все още не е направила допълнителни разяснения (61), Комисията счита, че предоставянето на национални дружества на суровини, намиращи се в дадена държава, е функция, която обикновено се упражнява от правителството. Съгласно общото международно право държавите имат суверенитет по отношение на природните си ресурси. Въпреки че те се ползват с голяма свобода на преценка как да организират експлоатацията на своите природни ресурси, техният суверенитет обикновено се изразява в държавни регулаторни правомощия за това. В това отношение е без значение дали дадено правителство обичайно извършва тази функция (62). Поради това Комисията установи, че предоставянето на индийската стоманодобивна промишленост на желязна руда, намираща се в недрата на Индия, е функция, която обикновено се упражнява от правителството.
 (222)
 По отношение на критерия „в действителност не се отличава“ Комисията отбеляза, че изразът се появява в доклада от 1960 г. на групата на съдебните заседатели за преразглеждане в съответствие с член XVI:5, като в него подобен израз е използван по отношение на финансирани от производителите налози, за които е счетено, че в действителност не се различават от правителствените практики на данъчно облагане и субсидиране (63). В този контекст посоченият критерий изисква констатация, потвърждаваща, че предоставянето на стоки от упълномощени частни органи в действителност не се различава от хипотезата, че самото правителство е предоставило такива стоки.
 (223)
 ECL заяви, че разлика в практиката на индийското правителство и на индийските дружества за минен добив при предоставянето на желязна руда би могло да има на равнището на определяне на цените. Докато правителството би могло да предпочете да определи ниска цена за предоставянето на желязна руда на националните стоманодобивни дружества, дружествата за минен добив не разполагат с такова правомощие.
 (224)
 Хипотезата обаче, че правителството би могло да се намеси на пазара чрез определяне на цените, не създава в действителност никаква разлика. В настоящия случай правителството е избрало да упълномощи частни дружества да предоставят желязна руда срещу по-ниско от адекватното възнаграждение, чието равнище се променя с течение на времето. Това не се различава от практика, при която правителството би предоставяло желязна руда пряко на индийските производители на стомана на променящи се равнища на цените, които то би могло да определя ежедневно или ежемесечно в зависимост от някои показатели, свързани с положението по отношение на търсенето и предлагането на вътрешния пазар в Индия. От това следва, че в действителност няма разлика между пряка намеса на пазара с предоставяне на желязна руда в рамките на система на постоянно променящи се цени на правителството или чрез упълномощаване във връзка с отговорността за предоставяне на желязна руда срещу по-ниско от адекватното възнаграждение на дружествата за минен добив. Поради това Комисията отхвърли твърдението, че при налагането на „предварително определени условия на правителството“ в действителност би имало разлика между прякото и непрякото предоставяне на желязна руда на индийската промишленост, произвеждаща тръби от пластичен чугун.
 (225)
 На последно място, Комисията установи,