по-малък от три градуса.
 Допълнителните светлинни източници или допълнителният/те светлинни модули трябва да се дезактивират, когато ъглите на накланяне са по-малки от минималните ъгли на накланяне, посочени във формуляра за съобщение за одобрение на типа на устройството в съответствие с Правило No 113 или Правило No 149 на ИКЕ на ООН.
 6.2.7. Контролни сигнални устройства
 6.2.7.1. Контролно сигнално устройство, работещо на принципа на затворения електрически контур.
 Незадължително; немигаща зелена сигнална светлина.
 6.2.7.2. Контролно сигнално устройство за неизправност на СКХН.
 Задължително, мигаща сигнална светлина с автомобилножълт цвят, която може да бъде комбинирана с контролното сигнално устройство, посочено в точка 6.1.7.2. Тя трябва да се задейства винаги, когато бъде открита неизправност по отношение на сигналите от СКХН. Тя трябва да остава включена, докато неизправността е налице.
 6.2.7.3. В случай на неизправност на контролната система, допълнителните светлинни източници или допълнителните светлинни модули, които генерират осветяване с променлив ъгъл в завой, трябва да се изключат автоматично.
 6.2.8. Други изисквания
 В случай на неизправност на системата за корекция на хоризонталния наклон на късата светлина, трябва да е възможно да се:
 а)
 дезактивира СКНХ, докато не бъде настроена повторно според инструкциите на производителя; и
 б)
 върне късата светлина в позиция, чиито хоризонтално и вертикално подравняване са същите, като на фар, който не е оборудван със СКХН.
 Производителят трябва да осигури подробно описание на процедурата за повторно настройване на СКНХ.
 Като алтернатива, производителят може да избере да инсталира автоматична система, която изпълнява двете посочени по-горе задачи или осъществява повторна настройка на СКНХ. В последния случай производителят осигурява на техническата служба описание на автоматичната система, а също и — докато не бъдат разработени хармонизирани изисквания — демонстрира средствата, с които да се проверява, че автоматичната система работи в съответствие с описанието.
 6.3. Пътепоказателна светлина
 6.3.1. Брой
 По две от всяка страна.
 6.3.2. Монтажна схема
 Два предни пътепоказателя (от категория 1, както е посочено в Правило No 6 или Правило No 148 на ИКЕ на ООН, или от категория 11, както е посочено в Правило No 50 или Правило No 148 на ИКЕ на ООН).
 Два задни пътепоказателя (от категория 2, както е посочено в Правило No 6 или Правило No 148 на ИКЕ на ООН, или от категория 12, както е посочено в Правило No 50 или Правило No 148 на ИКЕ на ООН).
 6.3.3. Местоположение
 6.3.3.1. По широчина: предните пътепоказатели трябва да отговарят на следните изисквания:
 а)
 трябва да има минимално разстояние от 240 mm между осветителните им повърхности;
 б)
 пътепоказателите трябва да са разположени извън надлъжната вертикална равнина, допирателна към външните краища на осветителната повърхност на дългите светлини и/или основните къси светлини.
 в)
 трябва да има минимално разстояние между осветителната повърхност на пътепоказателите и тази на фара, излъчващ основната къса светлина, като най-малкото разстояние помежду им трябва да е както следва:
 Минимален светлинен интензитет (cd) на пътепоказателя
 Минимално разстояние на разделяне (mm)
 90
 75
 175
 40
 250
 20
 400
 ≤ 20
 За задните пътепоказатели разстоянието между вътрешните краища на двете осветителни повърхности трябва да бъде най-малко 180 mm, при условие че са приложени препоръките на точка