заплатена от наетото лице.
 Брутният непаричен доход на наетото лице не включва:
 —
 разходите на работодателя за предоставяне на всяка от тези стоки и услуги, ако са необходими, за да се даде възможност на наетите лица да извършват работата си;
 —
 услугите по настаняване на мястото на работа, които не могат да бъдат използвани от домакинствата, към които принадлежат наетите лица;
 —
 надбавки, изплащани на наетите лица за закупуване на инструменти, оборудване, облекло и пр., необходими изключително и главно за тяхната работа;
 —
 специална храна или напитки, необходими поради изключителните условия на работа;
 —
 всички стоки или услуги, предоставяни на наетите лица на мястото на работа или изисквани поради естеството на тяхната работа (например медицински преглед, изискван за работата).
 1.1.3. Задължителни/законоустановени социалноосигурителни вноски, внасяни от работодателя (PY030G)
 Вноски, внасяни от работодателя, означава плащания, извършвани от работодателите по време на референтния период за дохода в полза на наетите от тях лица на осигурителни организации (социалноосигурителни фондове и частно финансирани схеми). С това понятие се обхващат задължителни, конвенционални или договорни вноски по отношение на осигуряването срещу социални рискове. Обикновено те включват държавни схеми за задължително пенсионно осигуряване за старост, задължителни здравни осигуровки и обезщетения за безработица. Вноските, внасяни от работодателя, се плащат за повечето наети лица и могат да се удържат от възнаграждението, което получават, в съответствие с публикувани правила.
 Променливата включва:
 —
 вноски, внасяни от работодателя по държавни осигурителни (социалноосигурителни) схеми (включително данъци, удържани върху заплатите по ведомост за социалноосигурителни цели);
 —
 вноски, внасяни от работодателя в частни пенсионни фондове, които са компонент от определена осигурителна система в дадена държава (например втори стълб на пенсионно осигуряване);
 —
 задължителни вноски, внасяни от работодателя в други частни пенсионни фондове;
 —
 задължителни или конвенционални вноски, внасяни от работодателя в частни здравноосигурителни фондове;
 —
 задължителни или конвенционални вноски, внасяни от работодателя по застраховки „Живот“;
 —
 задължителни или конвенционални вноски, внасяни от работодателя по други застрахователни схеми на работодателите (например за инвалидност).
 Променливата не включва доброволни вноски от работодателя.
 1.2. Доход от самостоятелна заетост
 Доход от самостоятелна заетост означава доход, получен по време на референтния за дохода период от лица — за самите тях или по отношение на членове на техните семейства — в резултат на тяхната настояща или минала самостоятелна заетост. Самостоятелната заетост се отнася за работа, при която възнаграждението зависи пряко от печалбата (или от потенциалните възможности за печалба), получена от произведените стоки и предоставените услуги (като собственото потребление се счита за част от печалбата). Самостоятелно заетото лице взема оперативните решения, засягащи неговото предприятие, или делегира вземането на подобни решения, като запазва отговорността за благосъстоянието на предприятието. (в този контекст „предприятие“ включва еднолични дейности). Възнаграждението за практикуване на хоби се разглежда като самостоятелна заетост.
 Ако събраните или агрегираните данни за доходите отговарят на даден времеви период, по-ранен от референтния период, се прилагат основни корекции за актуализиране на данните за референтния период за дохода.
 Доходът от самостоятелна заетост се разпределя, както следва:
 1)
 брутните парични печалби или загуби от самостоятелна заетост (включително от лицензионни възнаграждения) (PY050G);
 2)
 стойността на стоките, произведени за собствено потребление (HY170G).
