кодифицирани от Комисията по международно право (нейните Разпоредби относно отговорността на държавите за неправомерни действия от международен характер) (163) в съответствие с нейния мандат по член 13, параграф 1, буква а) от Устава на ООН.
 (687)
 Нормите в Разпоредбите на Комисията по международно право са „от значение“ и по смисъла на член 31, параграф 3, буква в) от Виенската конвенция за правото на договорите, тъй като предоставят насоки за тълкуване на понятието за приписване, т.е. кога определени действия или бездействия могат да бъдат приписани на дадена държава, дори когато тези действия или бездействия не произтичат пряко от тази държава. В това отношение понятието за приписване придобива значение за тълкуването на понятието от правителството в уводния текст на член 1, параграф 1.1, буква а), точка 1) от Споразумението за СИМ, и по-специално за определянето на правилното приписване на дадена дейност в ситуация на сътрудничество между две държави по отношение на субсидии, както е в разглеждания случай (164).
 (688)
 Разпоредбите на Комисията по международно право съответно могат да се използват за тълкуване на понятието от правителството в уводния текст на член 1, параграф 1.1, буква а), точка 1) от Споразумението за СИМ, за да се припише съответната дейност (предоставяне на субсидия) на ПЕ дори в случаите, когато финансовото участие не е предоставено пряко от ПЕ.
 (689)
 В това отношение Комисията отбелязва, че в член 11 от Разпоредбите на Комисията по международно право по-специално се предвижда, че дейност, която не може да се припише на дадена държава по предходните членове, все пак се счита за действие на тази държава по силата на международното право, ако и доколкото държавата признава и приема въпросната дейност като своя. В коментара на Разпоредбите на Комисията по международно право към член 11 се обяснява, че случаи на прилагане на принципа [за приписване на дадена държава поради признаване и приемане на дадено поведение] могат да бъдат намерени в съдебните решения и практиката на държавите (165). Както се припомня в съображение 6 от същия коментар, се изисква дадена държава да признае въпросната дейност и да я приеме за своя.
 (690)
 От началото на проекта през 1997 г. египетското правителство е превърнало китайското финансиране на Jushi Egypt и Hengshi Egypt в част от собствената си политика за зоната. Президентът Морси публично е приветствал китайските инвестиции и капитал по време на посещението си в Китай през август 2012 г., а през ноември 2013 г. отдел „Планиране“ на Египет е потвърдил, че финансираната от Китай зона SETC ще играе важна роля за модернизирането на промишлеността на Египет. По време на друго посещение в Китай през декември 2014 г. президентът Сиси е заявил, че предложението на президента Си Дзинпин за съвместно създаване на инициативата „Един пояс, един път“ е предоставило значима възможност за възстановяване на Египет и че египетската страна е готова за активно участие и оказване на подкрепа. Египетска страна е пожелала да сътрудничи с Китай при развитието на проектите на коридора на Суецкия канал, Суецката зона за икономическо и търговско сътрудничество и т.н. и да привлече китайски предприятия да инвестират в Египет