за частно използване, така и за работата, тогава частното използване
 като част от общото използване трябва да бъде определено и приложено за цялата
 стойност).
 Брутният непаричен доход на наетото лице включва следното:
 – служебен автомобил и свързаните с него разходи (например безплатно гориво,
 автомобилни застраховки, данъци и мита, когато е приложимо), предоставен за
 частно ползване или както за частно, така и за служебно ползване (PY021G);
 – безплатно или субсидирано хранене, ваучери за храна;
 – възстановяване или заплащане на жилищни разходи (например разходи за газ,
 електроенергия, вода, сметки за телефон или за мобилен телефон);
 BG 2 BG
 ---pagebreak--- – настаняване, предоставено безплатно или при по-нисък наем на дадено наето
 лица като основно или второ жилище на домакинството;
 – други стоки и услуги, предоставяни безплатно или на намалени цени от
 работодатели на наетите при тях лица, ако същите представляват значителен
 компонент от дохода на национално равнище или представляват значителен
 компонент от дохода на конкретни групи домакинства.
 Стойността на предоставяните безплатно стоки и услуги се изчислява по пазарната им
 стойност. Стойността на стоките и услугите, предоставяни на намалена цена, се
 изчислява като разликата между пазарната стойност и сумата, заплатена от наетото
 лице.
 Брутният непаричен доход на наетото лице не включва:
 – разходите на работодателя за предоставяне на всяка от тези стоки и услуги, ако
 са необходими, за да се даде възможност на наетите лица да извършват
 работата си;
 – услугите по настаняване на мястото на работа, които не могат да бъдат
 използвани от домакинствата, към които принадлежат наетите лица;
 – надбавки, изплащани на наетите лица за закупуване на инструменти,
 оборудване, облекло и пр., необходими изключително и главно за тяхната
 работа;
 – специална храна или напитки, необходими поради изключителните условия на
 работа;
 – всички стоки или услуги, предоставяни на наетите лица на мястото на работа
 или изисквани поради естеството на тяхната работа (например медицински
 преглед, изискван за работата).
 1.1.3. Задължителни/законоустановени социалноосигурителни вноски, внасяни от
 работодателя (PY030G)
 Вноски, внасяни от работодателя, означава плащания, извършвани от работодателите
 по време на референтния период за дохода в полза на наетите от тях лица на
 осигурителни организации (социалноосигурителни фондове и частно финансирани
 схеми). С това понятие се обхващат задължителни, конвенционални или договорни
 вноски по отношение на осигуряването срещу социални рискове. Обикновено те
 включват държавни схеми за задължително пенсионно осигуряване за старост,
 задължителни здравни осигуровки и обезщетения за безработица. Вноските, внасяни от
 работодателя, се плащат за повечето наети лица и могат да се удържат от
 възнаграждението, което получават, в съответствие с публикувани правила.
 Променливата включва:
 BG 3 BG
 ---pagebreak--- – вноски, внасяни от работодателя по държавни осигурителни
 (социалноосигурителни) схеми (включително данъци, удържани върху
 заплатите по ведомост за социалноосигурителни цели);
 – вноски, внасяни от работодателя в частни пенсионни фондове, които са
 компонент от определена осигурителна система в дадена държава (например
 втори стълб на пенсионно осигуряване);
 – задължителни вноски, внасяни от работодателя в други частни пенсионни
 фондове;
 – задължителни или конвенционални вноски, внасяни от работодателя в частни
 здравноосигурителни фондове;
 – задължителни или конвенционални вноски, внасяни от работодателя по
 застраховки „Живот“;
 – задължителни или конвенционални вноски, внасяни от работодателя по други
 застрахователни схеми