израз на конкретни права (29). В тази връзка следва да се отбележи, че обратно на твърденията на CCCLA всички страни са имали възможност по време на разследването в рамките на прегледа с оглед изтичане на срока на действие на мерките да коментират наличието на значителни нарушения, връзката с разглеждания продукт и въздействието на тези нарушения върху бизнеса им. Производителите износители са могли да отговорят на раздел F-5 от въпросника. Един производител износител е можел да се опита да приведе доказателства в подкрепа на твърдението си, че разходите за суровини не са предмет на нарушения. Както е е посочено в съображение 58, нито един от тях не е избрал да постъпи така. Поради това тези заинтересовани страни не могат да се позоват на принципа за добро управление, предвиден в член 41 от Хартата на основните права на ЕС, за твърдението си във връзка с наличието на значителни нарушения за съответните производители износители. Освен това теоретични аргументи въз основа на абстрактни сравнения между различни версии на антидъмпинговото законодателство не са от значение в контекста на член 41 от Хартата, тъй като Комисията е длъжна от правна гледна точка да следва действащото законодателство. Като се има предвид всичко това, Комисията отбелязва също така, че съгласно член 2, параграф 6а, буква а), втора алинея, трето тире от основния регламент вътрешните разходи на износителите могат да се използват за формиране на нормалната стойност, „доколкото е установено със сигурност, че те не са изкривени, въз основа на надеждни и подходящи доказателства“. Това означава, че конкретното положение на производител износител може да се вземе предвид, ако това изискване е изпълнено, за да могат неговите собствени разходи да се използват за определяне на нормалната стойност. При всяко положение Комисията отбелязва, че CCCLA не може да се позовава на процедурно право, което не я засяга лично и неблагоприятно, така че тя не може да претендира нарушение на конкретно право, което засяга лично членовете ѝ.
 (62)
 Ето защо Комисията отхвърля твърдението, че е налице нарушение на член 41 от Хартата.
 3.2.2.2. Значителни нарушения, засягащи цените и разходите на вътрешния пазар в Китайската народна република
 (63)
 Китайската икономическа система се основава на концепцията за „социалистическа пазарна икономика“. Тази концепция е залегнала в Китайската конституция и определя икономическото управление на Китай. Основният принцип е „социалистическата обществена собственост върху средствата за производство, а именно собственост на целия народ и колективна собственост на трудещите се“. Държавната икономика е „водеща сила на националната икономика“, а държавата е призвана „да гарантира нейната консолидация и растеж“ (30). Следователно цялостното устройство на китайската икономика не само допуска съществена правителствена намеса в икономиката, но и изрично повелява такава намеса. Понятието за върховенство на обществената собственост над частната собственост е втъкано в цялата правна система и се изтъква като общ принцип във всички основни законодателни актове. Китайският закон за собствеността е отличен пример: той се позовава на началния етап на социализма и възлага на държавата поддържането на основната икономическа система, при която обществената собственост има господстваща роля. Други форми на собственост се толерират, като законът допуска те да се развиват