изявленията на представителя на Китайската строителна банка с обяснението, че всички поискани от Комисията документи са поверителни и за вътрешна употреба.
 (164)
 ПКНР беше уведомено за последиците от неоказването на съдействие в съответствие с член 28, параграфи 1 и 6 от основния регламент. Поради това неоказване на съдействие възникна необходимостта освен съответните документи на правителството, представени от други страни, да се използва и информация от вторични източници, в това число жалбата и публично достъпната информация, получена през интернет.
 в) Констатации от разследването
 (165)
 Разследването установи, че китайският финансов пазар се характеризира с висока степен на държавна намеса, тъй като по-голямата част от по-големите банки са държавни. Китайските власти предоставиха много ограничена информация относно акционерите/собствениците на банките в Китай. Въпреки това, както е изложено по-нататък, Комисията събра наличната информация, за да достигне до представителна констатация. При извършването на анализа дали банките са субекти, които разполагат с държавна власт или я упражняват (публични организации), Комисията също така потърси информация не само във връзка с държавната собственост в банките, но и във връзка с други характеристики, като например присъствието на държавни служители в съвета на директорите, държавния контрол върху дейностите на банката, изпълнението на държавни политики или интереси и дали въпросният субект е създаден с нормативен акт.
 (166)
 От наличната информация се стигна до заключението, че държавните банки в Китай имат най-голям пазарен дял и са основните участници на китайския финансов пазар; Съгласно изследването на Deutsche Bank за 2006 г. относно банковия сектор на Китай (47), делът на държавните банки вероятно възлиза на повече от 2/3 от китайския пазар. По същия въпрос в Прегледа на СТО на търговската политика на Китай, се отбелязва, че „Високата степен на държавна собственост е друга забележителна характеристика на финансовия сектор в Китай“ (48) и „няма много промени в пазарната структура на китайския банков сектор, който е доминиран от държавни банки“ (49). Важно е да се отбележи, че петте големи държавни търговски банки (Селскостопанска банка, Национална банка на Китай, Китайска строителна банка, Банка на съобщенията и Промишлена и търговска банка) взети заедно представляват повече от половината от китайския банков сектор (50).
 (167)
 Комисията поиска и информация относно структурата на държавния контрол в тези китайски банки и изпълнението на държавни политики или обслужването на интереси във връзка с стоманодобивната промишленост (т.е. съвет на директорите или съвет на акционерите, протоколи от заседанията на акционерите или директорите, националност на акционерите и директорите, политики на кредитиране и оценка на риска по отношение на заемите, отпускани на съдействащите производители износители). Въпреки това, както е посочено в съображение 160 по-горе, ПКНР предостави много ограничена информация в това отношение. Следователно се наложи Комисията да използва наличната информация. Въз основа на наличните данни тя стигна до заключението, че посочените банки се контролират от държавата и упражняват държавна власт по такъв начин, че действията им биха могли да бъдат приписани на държавата. Данните от значение за извеждането на гореизложените констатации са извлечени от информация, предоставена от ПКНР, от годишните доклади на китайските банки, които бяха предоставени от ПКНР или бяха публично достъпни, от информация, получена от изследването