или на стойността се определя към последния ден на дадена календарна година, съответните наличност или стойност трябва да се определят към последния ден на отчетния период, който завършва с календарната година или в нейните рамки.
 Г.
 Според предвиденото във вътрешното право, всяка държава членка или Лихтенщайн може да позволи на „предоставящите информация финансови институции“ да използват доставчици на услуги за изпълнение на възложените им задължения за предоставяне на информация и комплексна проверка, но за изпълнението на тези задължения продължават да отговарят „предоставящите информация финансови институции“.
 Д.
 Всяка държава членка или Лихтенщайн може да позволи на „предоставящите информация финансови институции“ да прилагат процедурите за комплексна проверка на „нови сметки“ по отношение на „съществуващи сметки“, както и процедурите за комплексна проверка на „сметки на висока стойност“ — по отношение на „сметки на ниска стойност“. Когато държава членка или Лихтенщайн позволява процедурите за комплексна проверка на „нови сметки“ да бъдат използвани по отношение на „съществуващи сметки“, продължават да се прилагат правилата, приложими за „съществуващите сметки“.
 РАЗДЕЛ III
 КОМПЛЕКСНА ПРОВЕРКА НА СЪЩЕСТВУВАЩИ СМЕТКИ НА ФИЗИЧЕСКИ ЛИЦА
 A.
 Въведение. За да се идентифицират „сметките, за които се предоставя информация“ измежду „съществуващите сметки на физически лица“ се прилагат следните процедури:
 Б.
 Сметки на ниска стойност. По отношение на „сметките на ниска стойност“ се прилагат следните процедури:
 1.
 Адрес на пребиваване. Ако въз основата на „документални доказателства“„предоставящата информация финансова институция“ съхранява в своите регистри настоящия адрес на пребиваване на физическо лице „титуляр на сметката“, тя може да го третира като местно лице за данъчни цели в държавата членка, Лихтенщайн или друга юрисдикция, в която се намира адресът, за да се определи дали това физическо лице „титуляр на сметката“ е „лице, за което се предоставя информация“.
 2.
 Търсене в електронните записи. Ако въз основа на „документалните доказателства“, посочени в параграф Б, точка 1, „предоставящата информация финансова институция“ не използва адреса на пребиваване на физическото лице „титуляр на сметката“, тя трябва да прегледа поддържаните от нея електронни бази данни за която и да е от следните индикации, като прилага параграф Б, точки 3—6:
 а)
 идентификация на „титуляря на сметката“ като местно лице на „юрисдикция, за която се предоставя информация“;
 б)
 настоящ пощенски адрес или адрес на пребиваване (включително пощенска кутия) в „юрисдикция, за която се предоставя информация“;
 в)
 наличие на един или повече телефонни номера в „юрисдикция, за която се предоставя информация“ и липса на телефонен номер съответно в Лихтенщайн или държавата членка на „предоставящата информация финансова институция“, според случая;
 г)
 постоянни инструкции (освен по отношение на „депозитна сметка“) за превод на средства по сметка, поддържана в „юрисдикция, за която се предоставя информация“;
 д)
 действащо пълномощно или пълномощно за подписване, предоставено на лице с адрес в „юрисдикция, за която се предоставя информация“; или
 е)
 пощенски адрес с указание „на вниманието на“ или „при поискване“ в „юрисдикция, за която се предоставя информация“, ако „предоставящата информация финансова институция“ не разполага с никакъв друг адрес в досието на „титуляря на сметката“.
 3.
 Ако нито една от индикациите, изброени в параграф Б, точка 2, не е открита при електронното търсене, не е необходимо