Освен това посоченото увеличение е регистрирано още преди влизането в сила на мерките по раздел 232.
 (29)
 Ето защо Комисията стига до заключението, че е имало внезапно, рязко и значително увеличение на вноса в абсолютно изражение за 23 категории продукти. Увеличението на вноса продължава и през първото тримесечие на 2018 г. и се очаква да бъде дори още по-значително предвид очакваното отклоняване на търговията поради мерките по раздел 232.
 V. НЕПРЕДВИДЕНО РАЗВИТИЕ НА ОБСТОЯТЕЛСТВАТА
 (30)
 Комисията предварително установи, че посоченото по-горе увеличение на вноса на продукти от стомана в Съюза е в резултат от непредвидено развитие на обстоятелствата, обосновано от редица фактори, които са създали и задълбочили дисбалансите в международната търговия с разглежданите продукти.
 (31)
 На първо място, номиналният капацитет за производство на стомана в световен мащаб е нараснал повече от два пъти от 2000 г. насам — от 1,05 млрд. тона през 2000 г. до 2,29 млрд. тона през 2016 г., и е останал на много високо равнище през 2017 г. (2,27 млрд. тона) (9). Освен това действителното производство на стомана в световен мащаб през 2016 г. (1,6 млрд. тона) все още е със 100 млн. тона по-високо от световното търсене на стомана (1,5 млрд. тона). Вследствие на това през последните години е възникнало голямо разминаване между номиналния капацитет в световен мащаб и производството и между производството и търсенето, като това е създало безпрецедентен свръхкапацитет на световния пазар на стомана, който продължава да е налице, въпреки предприетите мерки за неговото ограничаване. Освен това докато световното производство през 2017 г. се е увеличило с повече от 5 % в резултат на икономическото възстановяване, съгласно оценките световното търсене на стомана през 2018 г. ще отчете само умерен растеж, а през 2019 г. се предвижда допълнително забавяне на растежа. През 2017 г. се наблюдаваха признаци на възстановяване, но все още са налице значителни рискове.
 (32)
 Стоманодобивните предприятия продължават да бъдат уязвими във финансово отношение, тъй като, както бе посочено по-горе, продължават да съществуват структурни дисбаланси в стоманодобивния сектор. Тези дисбаланси се засилват от нарушаващите конкуренцията субсидии и правителствени мерки за подкрепа (10). Предвид значителните фиксирани разходи в стоманодобивния сектор, много производители на стомана, особено в държави, които нарушават нормалното действие на пазарните сили, запазиха използването на капацитета на високи нива и заляха пазарите на трети държави със своите продукти на ниски цени, когато тези продукти не можеха да бъдат усвоени от вътрешното потребление. Това доведе до увеличаване на вноса в ЕС и до общо понижаване на цените. Като цяло цените на вноса са подбивали цените на промишлеността на Съюза през 2017 г., въз основа на сравнение на средните цени за всяка категория продукти. Това сравнение на средните цени не отразява непременно всички особености, които могат да окажат въздействие върху съпоставимостта, но все пак дава добра представа за общото равнище на цените на вноса в сравнение с цените на Съюза. За 17 категории продукти беше установено подбиване на цените, вариращо между 1,2 % и 23 %.
 (33)
 На второ място, посоченият по-горе ефект е обострен от ограничаващи търговията практики на пазарите на трети