гостоприемника, може да колонизира или да има неблагоприятно въздействие за голям брой различни видове гостоприемници.
 Инфекция: въвеждането или навлизането на патогенен микроорганизъм в чувствителен гостоприемник, независимо дали предизвиква, или не, патогенни последици или болест. Организмът трябва да проникне в тялото на гостоприемника, обикновено в клетките, и да бъде в състояние да се възпроизвежда, за да образува нови заразни единици. Обикновеното поглъщане на патогенен организъм не води непременно до инфекция.
 Инфекциозен: който е в състояние да предава дадена инфекция.
 Инфекциозност: характеристиките на микроорганизъм, които му позволяват да инфектира чувствителен гостоприемник.
 Инвазия: навлизането на микроорганизъм в тялото на гостоприемника (напр. действителното проникване в обвивката, в чревните епителните клетки и т.н.). „Първичната инвазивност“ е свойство на патогенните микроорганизми.
 Размножение: способността на един микроорганизъм да се размножава и броят му да се увеличава по време на инфекция.
 Микотоксин: гъбен токсин.
 Нежизнеспособен микроорганизъм: микроорганизъм, който е неспособен да се размножава чрез репликация или да предава генетичен материал.
 Нежизнеспособно остатъчно вещество: остатъчно вещество, което е неспособно да се размножава чрез репликация или да предава генетичен материал.
 Патогенност: способност на даден микроорганизъм да причинява болест и/или да нанесе вреда на гостоприемника. Много патогенни агенти причиняват болест чрез съчетание от i) токсичност и инвазивност, или ii) токсичност и способност за колонизация. Все пак, някои инвазивни патогенни агенти причиняват болест, която се дължи на анормална реакция на защитната система на гостоприемника.
 Симбиоза: тип взаимодействие между организми, в което един организъм живее в тясна връзка с друг, което е от полза и за двата организма.
 Жизнеспособен микроорганизъм: микроорганизъм, който е способен да се размножава чрез репликация или да предава генетичен материал.
 Жизнеспособен остатък: остатък, който е способен да се размножава или да предава генетичен материал.
 Вироид: всяка категория инфекциозни агенти, състоящи се от малко количество РНК, която не е свързана с протеин. РНК не кодира протеини и не се транслира; тя се възпроизвежда чрез репликация чрез ензимите на клетката гостоприемник. Вироидите се смятат за причинители на различни болести по растенията.
 Вирулентност: мярка за способността на даден микроорганизъм да причинява болест, която се проявява чрез сериозността на причинената болест. Измерване на дозата (размер на инокулата), необходима за причиняване на специфична степен на патогенност. Тя се измерва експериментално чрез средна летална доза (LD50) или средна инфекциозна доза (ID50).
 Б. ОЦЕНКА
 Чрез оценката се преследва целта да се идентифицират и оценят на научна основа и докато се получат нови резултати, чрез опити, направени за всеки отделен случай, потенциалните неблагоприятни въздействия за здравето на човека или на животните и за околната среда от употребата на даден микробен продукт за растителна защита. Освен това оценката се прави, за да се установи необходимостта от вземане на мерки за управление на рисковете, както и за да се определят и препоръчат съответни мерки.
 Като се има предвид способността за репликация на микроорганизмите, съществува ясна разлика между химическите продукти и микроорганизмите, които се използват като продукти за растителна защита. Опасностите, които възникват, не са задължително от същото естество като опасностите, които представляват химическите продукти, особено по отношение на способността на микроорганизмите да продължават да съществуват и да се размножават