и печата си, или може напълно да се заличат от сертификата.
 д) Здравният сертификат се съставя най-малко на един от официалните езици на държавата членка, в която се намира граничният инспекционен пункт на въвеждане на пратката в Съюза, както и на държавата членка по местоназначение. Посочените държави членки обаче могат обаче да разрешат съставянето на сертификата на официалния език на друга държава членка, придружен, ако е необходимо, от официален превод.
 е) Ако по причини, свързани с идентификацията на артикулите от пратката (опис в поле I.28 от образеца на здравен сертификат), към здравния сертификат се добавят допълнителни листове, след полагането на подписа и печата на официалния ветеринарен лекар върху всяка страница тези листове също се приемат за част от оригинала на здравния сертификат.
 ж) Когато здравният сертификат, включително допълнителните описи, посочени в буква е), съдържа повече от една страница, всяка страница се номерира (номер на страница) от (общ брой на страниците) в долния край на страницата, а в горния край на страницата се нанася референтният номер на сертификата, който е бил определен от компетентния орган.
 з) Оригиналът на сертификата трябва да бъде попълнен и подписан от официален ветеринарен лекар в рамките на 24 часа преди натоварване на пратката за износ в Съюза. Компетентните органи на страната износител гарантират, че приложените принципи на сертифициране са еквивалентни с определените в Директива 96/93/ЕО на Съвета (1).
 Цветът на подписа и на печата на официалния ветеринарен лекар е различен от този на печатния текст на здравния сертификат. Това изискване се прилага също и за печатите, които не са релефни или с воден знак.
 и) Оригиналът на здравния сертификат трябва да придружава пратката до пристигането ѝ на граничния инспекционен пункт на въвеждане в Съюза.
 й) Референтният номер на сертификата, посочен в поле I.2 и поле II.а от образеца на здравен сертификат, се предоставя от компетентния орган на страната износител.
 (1) ОВ L 13, 16.1.1997 г., стр. 28.
 ПРИЛОЖЕНИЕ IV
 КАТЕГОРИИ МЪЖКИ ЕДНОКОПИТНИ ЖИВОТНИ, ПО ОТНОШЕНИЕ НА КОИТО СЕ ПРИЛАГАТ УСЛОВИЯТА ВЪВ ВРЪЗКА С ВИРУСЕН АРТЕРИТ ПО КОНЕТЕ СЪГЛАСНО ЧЛЕН 15, БУКВА Б), ПОДТОЧКА ii) ОТ ДИРЕКТИВА 2009/156/ЕО
 1.
 Изискването, отнасящо се до вирусния артерит по еднокопитните и определено в член 15, буква б), подточка ii) от Директива 2009/156/ЕО, се прилага за мъжки еднокопитни животни, с изключение на:
 а)
 еднокопитни животни, ваксинирани срещу вирусен артерит по конете под официален надзор с ваксина, одобрена от компетентния орган съгласно един от следните протоколи:
 i)
 еднокопитните са ваксинирани по време на изолацията от най-малко 28 дни, след като са били подложени или на вирус неутрализационен тест за ВАК, показал отрицателен резултат при разреждане на серума в съотношение 1:4 върху кръвна проба, взета не по-рано от 7 дни след началото на изолацията, или на тест за изолация на вируса, показал отрицателен резултат и извършен върху аликвотна част от цялата сперма, събрана не по-рано от 7 дни преди началото на изолацията, и са държани отделно от други еднокопитни в продължение на 21 дни след ваксинацията;
 ii)
 еднокопитните са ваксинирани на възраст между 180 и 270 дни, след като са били подложени на