в съответствие с разясненията в съображения 61 и 62 от регламента за временните мерки и в съответствие с изискването на член 2, параграф 4 от основния регламент, тя се е убедила в това, че поне 80 % от продажбите на всички продуктови видове на сходния продукт на вътрешния пазар в Турция са били рентабилни. Съответно всички продажби на вътрешния пазар в Турция — независимо дали са били рентабилни, или не — са били взети предвид при определянето на нормалната стойност. Поради това горното твърдение е неоснователно и съответно бе отхвърлено.
 (44)
 Поради липсата на други коментари във връзка с определянето на нормалната стойност съображения 58—64 от регламента за временните мерки се потвърждават.
 2.3. Експортна цена
 (45)
 Поради липсата на коментари по отношение на експортните цени се потвърждава изложеното в съображение 65 от регламента за временните мерки.
 2.4. Сравнение
 (46)
 След оповестяването на предварителните заключения, а впоследствие — и след оповестяването на окончателните заключения, един производител износител заяви, че Комисията погрешно е коригирала експортната му цена по силата на член 2, параграф 10, буква и) от основния регламент. Той заяви, че производителят и свързаният с него търговец представляват единен стопански субект и че по тази причина подобна корекция е изключена. При всички случаи корекцията е в твърде голям размер, тъй като Комисията е използвала за основа действителната надценка, която не е установена в условията на сделка между несвързани лица, а по-скоро е резултат от споразумение за трансферно ценообразуване. Вместо това Комисията е трябвало да извърши корекцията, ако въобще се е налагала такава, на основата на оценка на търговската надценка между производител и несвързан вносител в условията на сделки между несвързани лица.
 (47)
 Разследването показа, че самият производител износител разполага с напълно функционален експортен отдел, който договаря условията за продажба с клиентите от Съюза, обработва поръчките за производство, организира и извършва експедицията към клиенти от Съюза, включително подготовката на всички съпровождащи превоза на крайния продукт документи, извършва митническото оформяне за износ и подготвя търговската документация. Всъщност не е имало дублиране на свързаните с износа задачи между производителя износител и свързания с него търговец. Производителят износител обаче е издавал фактури за продажба на името на търговеца, който от своя страна е издавал фактура за продажба на името на клиент от Съюза на договорната цена. Свързаният търговец е получавал плащането, приспадал е надценката и е изплащал останалата сума на производителя износител.
 (48)
 Ето защо Комисията е на мнение, че свързаният търговец не може да се счита за вътрешен отдел „Продажби“, дори да се приеме, че двете дружества представляват минимален единен стопански субект и че корекция по смисъла на член 2, параграф 10, буква и) е напълно оправдана. Освен това, доколкото направената корекция отразява действително начисляваната надценка между свързаните дружества, няма причина тя да бъде заменена с друга хипотетична сума. Поради това горното твърдение беше отхвърлено.
 (49)
 Един производител износител заяви, че производственият му капацитет е много по-голям от този на промишлеността на Съюза и това му дава определено предимство с оглед на по-ниските производствени разходи за разглеждания продукт. Поради това Комисията би следвало да