на настоящото изпитване трябва да има проводимост S < l μЅ/m.
 Сместа не трябва да бъде по-стара от 14 дни.
 1.2.1.1.2.
 За преден фар за мъгла с външна леща от пластмаса:
 Сместа от вода и замърсител, която се нанася върху фара, се състои от:
 а)
 9 тегловни части кварцов пясък с големина на частиците 0—100 μm;
 б)
 1 тегловна част въгленов прах с растителен произход (буково дърво) с големина на частиците 0—100 μm;
 в)
 0,2 тегловни части от NaCMC (4);
 г)
 13 тегловни части дестилирана вода, която за нуждите на настоящото изпитване трябва да има проводимост S < 1 μЅ/m; и
 д)
 ± 1 тегловна част от повърхностноактивно вещество (5).
 Сместа не трябва да бъде по-стара от 14 дни.
 1.2.1.2. Нанасяне на изпитвателната смес върху предния фар за мъгла
 Изпитвателната смес се нанася равномерно върху цялата светлоизлъчваща повърхност на предния фар за мъгла и се оставя да изсъхне. Тази операция се повтаря, докато осветеността не намалее до 15—20 % от стойностите, измерени при условията, описани в настоящото приложение, в следната точка:
 Точка на Emax в зона D.
 2. ИЗПИТВАНЕ ЗА ВЕРТИКАЛНОТО ОТКЛОНЕНИЕ НА ГРАНИЦАТА МЕЖДУ ОСВЕТЕНАТА И ТЪМНАТА ЗОНА ПОД ВЪЗДЕЙСТВИЕТО НА ТОПЛИНА
 Това изпитване се състои от проверка на това дали вертикалното преместване на границата между осветената и тъмната зона под въздействието на топлината не превишава определена стойност за включения преден фар за мъгла.
 Предният фар за мъгла, който се изпитва в съответствие с точка 1., се подлага на изпитването, описано в точка 2.1, без фарът да се демонтира от своята стойка, нито да се регулира допълнително спрямо него.
 2.1. Изпитване
 Изпитването трябва да се проведе при сух и неподвижен въздух и температура на околната среда 23 °C ± 5 °C.
 Като се използва серийно произведен светлинен източник, който е подложен на стареене най-малко един час, предният фар за мъгла се включва да работи, без да се демонтира от своята стойка, нито да се регулира допълнително спрямо него. (За целта на това изпитване, напрежението се регулира, както е указано в точка 1.1.2). Положението на границата между осветената и тъмната зона между точка, разположена 3,0 градуса отляво, и точка, разположена 3,0 градуса отдясно на линията v-v, (вж. приложение 4 към правилото) се проверява съответно три минути (r3) и 60 минути (r60) след включването.
 Гореописаното измерване на отклонението на положението на границата между осветената и тъмната зона трябва да се извършва по метод, осигуряващ достатъчна точност и възпроизводимост на резултатите.
 2.2. Резултати от изпитванията
 2.2.1.
 Резултатът, изразен в милирадиани (mrad), се счита за приемлив, когато абсолютната стойност
 отчетена на този фар за мъгла, не надвишава 2 mrad (Δ rI ≤ 2 mrad).
 2.2.2.
 Ако тази стойност обаче е по-висока от 2 mrad, но не надвишава 3 mrad (2 mrad < ΔrI ≤ 3 mrad), трябва да бъде изпитан втори фар за мъгла, както е описано в точка 2.1. Това трябва да бъде направено, след като предният фар за мъгла е подложен три пъти последователно на цикъла, описан по-долу, за да се стабилизира положението на механичните части на предния фар за мъгла,