мастни киселини е равна на масовата част на триацилглицеролите в грамове на 100 g. За случаите, в които това допускане не се позволява, вж. 5.2.2.2.
 5.2.2.2. Използване на корекционни коефициенти
 В определени случаи, например при наличието на мастни киселини с по-малко от осем въглеродни атома или на киселини с вторични групи, площите се коригират със специфични корекционни коефициенти (Fci). Тези коефициенти се определят за всеки един инструмент. За тази цел трябва да се използват подходящи референтни материали със сертифициран състав на мастни киселини в съответния обхват.
 Бележка 5:
 Тези корекционни коефициенти не са идентични с теоретичните корекционни коефициенти за FID, които се посочват в допълнение А, тъй като те включват и параметрите на инжекционната система и др. Въпреки това, в случаите на по-големи разлики следва да бъдат проверени параметрите на цялата система.
 За тази референтна смес, процентното съотношение на метилов естер на мастни киселини i е представено от формулата:
 wi
 = (mi
 /Σm) × 100
 където:
 m
 i
 е масата на метиловия естер на мастни киселини i в референтната смес;
 Σm е общият сбор на масите на различните компоненти като метилови естери на мастни киселини в референтната смес.
 От хроматограмата на референтната смес се изчислява процентът на площта за метилов естер на мастни киселини i както следва:
 wi = (Ai/ΣA) × 100
 където:
 Ai е площта на метилов естер на мастни киселини i в референтната смес;
 ΣА е сумата от всички площи на всички метилови естери на референтната смес.
 Съответно корекционният коефициент Fc е
 Fc = (mi × ΣA)/(Ai/Σm)
 За извадката, процентът от масата на всеки метилов естер на мастни киселини i е:
 wi = (Fi × Ai)/Σ (Fi × Ai)
 Резултатите се изразяват до две цифри след десетичната запетая.
 Бележка 6:
 Изчислената стойност съответства на процента от масата на отделните мастни киселини, изчислени като триацилглицероли на 100 g мазнини.
 5.2.2.3. Използване на вътрешен стандарт
 При определени анализи (например, когато не са определени количествено всички мастни киселини, например когато има наличие на киселини с четири и шест въглеродни атома, наред с киселини с 16 и 18 въглеродни атома, или когато е необходимо да се определи абсолютното количество на някоя мастна киселина в дадена проба) е необходимо да се използва вътрешен стандарт. Често се използват мастни киселини с 5, 15 или 17 въглеродни атома. Трябва да се определи корекционният коефициент (ако има такъв) за вътрешния стандарт.
 Процентното съотношение по маса на компонента i, изразено като метилови естери, тогава се дава чрез формулата:
 wi
 = (mIS × Fi × Ai)/(m × FIS × AIS)
 където:
 A
 i
 е площта на метилов естер на мастни киселини i;
 A
 IS
 е площта на вътрешния стандарт;
 F
 i
 е корекционният коефициент на мастната киселина i, изразена като метилов естер на мастни киселини;
 F
 IS
 е корекционният коефициент на вътрешния стандарт;
 m е масата, в милиграми, на изпитваната проба
 m
 IS
 е масата, в милиграми, на вътрешния стандарт
 Резултатите се изразяват с точност до две цифри след десетичната запетая.
 6. ПРОТОКОЛ ОТ ИЗПИТВАНЕТО
 Протоколът от изпитването следва да описва методите, използвани за приготвянето на метиловите естери