в друга договаряща държава, съдът прилага правото на тази държава.
 Въпреки това, местоживеенето на дадена страна се определя в съответствие с правото на държавата, чийто гражданин е страната, ако съгласно това право постоянното местоживеене на страната зависи от това на друго лице или от седалището на даден орган.
 Член 53
 Седалището на едно дружество или друго юридическо лице, или сдружение на физически или юридически лица, се смята за негово местоживеене по смисъла на настоящата конвенция. За да определи седалището, съдът прилага правилата на международното частно право.
 За да определи дали един доверителен фонд има местоживеене в договарящата държава, чиито съдилища са сезирани с делото, съдът прилага правилата на международното частно право (26).
 ДЯЛ VI
 ПРЕХОДНИ РАЗПОРЕДБИ (27)
 Член 54
 Разпоредбите на настоящата конвенция се прилагат само по отношение на производства, които са образувани и по отношение на документи, които са официално съставени или вписани като официални актове след нейното влизане в сила.
 Независимо от това, съдебните решения, които са постановени след датата на влизане в сила на настоящата конвенция, по образувани преди тази дата производства, се признават и изпълняват в съответствие с разпоредбите от дял III, ако компетентността е определена по правила, които съответстват на предвидените в дял II от настоящата конвенция или в разпоредбите на конвенция, която е била в сила между държавата на произход и държавата, до която е отправена молбата, при образуването на производстото.
 ДЯЛ VII
 ОТНОШЕНИЕ С ДРУГИ КОНВЕНЦИИ
 Член 55
 Без да се засягат разпоредбите на член 54, втора алинея и член 56, настоящата конвенция замества между държавите, които са страни по нея, следните конвенции, сключени между две или повече от тези страни:
 —
 Конвенцията между Белгия и Франция за компетентността и валидността, както и изпълнението на съдебни решения и постановления, постановления на арбитражни съдилища и автентични актове, подписана в град Париж на 8 юли 1899 г.;
 —
 Конвенцията между Белгия и Нидерландия за компетентността, банкрутите и валидността, както и изпълнението на съдебни решения и постановления, постановления на арбитражни съдилища и автентични актове, подписана в град Брюксел на 28 март 1925 г.;
 —
 Конвенцията между Франция и Италия за изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела, подписана в град Рим на 3 юни 1930 г.;
 —
 Конвенцията между Обединеното кралство и Френската република за взаимното изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела, с Протокол, подписана в град Париж на 18 януари 1934 г. (28),
 —
 Конвенцията между Обединеното кралство и Кралство Белгия за взаимното изпълнение на съдебни решения по граждански и търговски дела, с Протокол, подписана в град Брюксел на 2 май 1934 г. (28),
 —
 Конвенцията между Германия и Италия за изпълнението на съдебни решения по граждански и търговски дела, подписана в град Рим на 9 март 1936 г.;
 —
 Конвенцията между Федерална република Германия и Кралство Белгия за взаимното признаване и изпълнение на съдебни решения, постановления, решения на арбитражни съдилища и автентични актове по граждански и търговски дела, подписана в град Бон на 30 юни 1958 г.;
 —
 Конвенцията между Кралство Нидерландия и Италианската република относно взаимното признаване и