методите за проверка за биологични опасности, единственият начин да се гарантира ефективен контрол на основните опасности е осигуряване на безопасност на свински кланичен труп с набор от превантивни мерки и механизми за контрол, които се прилагат интегрирано в стопанствата и в кланиците.
 (8)
 ЕОБХ установи определени епидемиологични показатели във връзка с Trichinella. В зависимост от предназначението и от епидемиологичната обстановка в страната показателите могат да бъдат приложени на национално или на регионално равнище, както и на равнище кланица или стопанство.
 (9)
 ЕОБХ признава спорадично наличие на Trichinella в Съюза, предимно в свине, отглеждани свободно и в лични стопанства. ЕОБХ установи също така, че типът производствена система е най-големият рисков фактор за заразяване с Trichinella. Освен това наличните данни показват незначителен риск от заразяване с Trichinella на свине, отглеждани при официално признати контролирани условия.
 (10)
 Световната организация по опазване здравето на животните (OIE) вече не признава в международен контекст статута на незначителен риск за държава или за регион. Вместо това признаването е свързано с компартменти на едно или повече стопанства, прилагащи специфични контролирани условия на отглеждане.
 (11)
 С цел въвеждане на система за контрол, отговаряща на действителните рискове за общественото здраве, мерките за намаляване на риска от Trichinella в кланиците, включително условията за внос, както и условията за определяне на статута на държави, региони или стопанства по отношение на заразяването с Trichinella следва да бъдат установени като се вземат предвид, inter alia, международните стандарти.
 (12)
 През 2011 г. в съответствие с Регламент (ЕО) No 2075/2005 Белгия и Дания съобщиха за незначителен риск от Trichinella на тяхна територия. Статутът на незначителен риск за държава или регион вече не се признава. Въпреки това на стопанствата и компартментите в Белгия и Дания, които отговарят на условията за контролирано отглеждане към 1 юни 2014 г., следва да се разреши да приложат дерогация за тези стопанства и компартменти без допълнителни предварителни условия, като например допълнителни изисквания за мерки след официалното признаване, предприемани от компетентния орган.
 (13)
 Следва да се предвидят гаранции от страна на операторите, че мъртвите животни се събират, идентифицират и транспортират без излишно забавяне в съответствие с членове 21 и 22 от Регламент (ЕО) No 1069/2009 на Европейския парламент и на Съвета (7) и с приложение VIII към Регламент (ЕС) No 142/2011 на Комисията (8).
 (14)
 Броят случаи (внос и местни) на Trichinella при хора, включително епидемиологични данни, следва да бъдат докладвани в съответствие с Решение 2000/96/ЕО на Комисията (9).
 (15)
 Информацията относно официалното признаване на стопанството на произход за прилагащо контролирани условия на отглеждане следва да бъде включена от официален ветеринарен лекар в здравните сертификати, предвидени в Директива 64/432/ЕИО на Съвета (10) за вътресъюзна търговия с животни от рода на свинете, и в Регламент (ЕС) No 206/2010 на Комисията (11) за внос в Съюза на домашни свине от трети държави, за да се даде възможност на държавите членки да прилагат подходящия режим за изследване за Trichinella при клане и да не се излага на риск статутът на стопанството по местоназначение за свине за отглеждане или разплод.
 (16)
 С цел да се гарантира правилното