в)„тип 3“: проблем, който поражда необходимост от изменение на досието към заявлението от страна на възложителя, но не възпрепятства издаването на разрешение за типа возило и/или на разрешение за пускане на возилото на пазара с допълнителни и/или по-ограничителни условия за използване на возилото и други ограничения в сравнение с посочените от заявителя в неговото заявление, но все пак по този проблем трябва да бъде взети мерки за да може да се издаде разрешение за типа возило и/или разрешение за пускане на возилото на пазара; всяко действие, което заявителят възнамерява да извърши за разрешаване на проблема, трябва да бъде предложено от заявителя и съгласувано от страната, установила проблема;
 г)„тип 4“: проблем, който поражда необходимост от изменение на досието към заявлението от страна на възложителя; при такъв проблем не се издава разрешение за типа возило и/или разрешение за пускане на возилото на пазара, освен ако проблемът бъде разрешен; всяко действие, което заявителят възнамерява да извърши за разрешаване на проблема, трябва да бъде предложено от заявителя и съгласувано от страната, установила проблема. Проблемите от тип 4 включват по-специално случаите на несъответствие с изискванията съгласно член 26, параграф 2 от Директива 2016/797.
 2.След отговора на заявителя или предприетото от него действие във връзка с проблема, разрешаващият орган или съответният национален орган по безопасността за района на използване трябва да направи повторна оценка на установения от него проблем, да го прекласифицира както е уместно и да зададе един от следните статуси за всеки от установените проблеми:
 а)„висящ проблем“ — в случай че предоставените от заявителя данни са незадоволителни и е необходима допълнителна информация;
 б)„приключен проблем“ — в случай че заявителят е дал подходящ отговор и не е останала някаква причина за безпокойство.
 Член 42
 Обосновано съмнение
 1.В случай на обосновано съмнение разрешаващият орган и/или съответните национални органи по безопасността за района на използване могат, като алтернативна възможност, да предприемат едно или повече от следните действия:
 а)да извършат по-задълбочена и подробна проверка на представената в заявлението информация;
 б)да поискат от заявителя допълнителна информация;
 в)да поискат от заявителя да извърши изпитвания по железопътната мрежа.
 2.В искането от разрешаващия орган и/или съответните национални органи по безопасността за района на използване трябва да е посочен въпросът, който поражда необходимост от действие от страна на заявителя, но без да се посочват характерът или съдържанието на коригиращите действия, които да бъдат изпълнени от заявителя. Заявителят трябва да реши кой е най-подходящият начин за отговор на искането на разрешаващия орган и/или съответните национални органи по безопасността за района на използване.
 3.Разрешаващият орган трябва да координира предложените от заявителя действия със съответните национални органи по безопасността за района на използване.
 4.Разрешаващият орган и съответните национални органи по безопасността за района на използване трябва да използват, без това да засяга разпоредбите в член 35, дневника за вписвания (issues log) по член 41 за целите на третирането на евентуални обосновани съмнения. Всяко обосновано съмнение трябва винаги:
 а)да бъде класифицирано като проблем от тип 4 по член 41, параграф 1, буква г);
 б)да бъде придружено от обосновка; и
 в)да включва ясно описание на въпроса, на който