си, представени след разгласяването на предварителните заключения, жалбоподателят се противопостави на твърдението на производителите износители и заяви, че временното решение на Комисията да прилага еднакви лихвени проценти от турската централна банка е било прозрачно и обективно и следва да бъде запазено.
 (117)
 Комисията разгледа това твърдение и стигна до заключението, че за кредитите, получени от един от свързаните производители износители по пазарна цена от независими банки, наистина е обосновано да се използва договорният лихвен процент в щатски долари, действително платен от производителя по краткосрочни кредити, за да се изчислят неговите разходи по кредита. Поради това промяната е приложена при окончателното изчисление. По отношение на заема, получен от банка, свързана с производителя, Комисията обаче стигна до заключението, че използването на средния лихвен процент в евро, предоставен от турската централна банка, е обосновано, тъй като договорният лихвен процент не отразява пазарните условия. Другият производител износител от групата не е имал неизплатени заеми през РП и поради това не е имало специфичен за дружеството лихвен процент, който да се използва като заместител на изчисляването на надбавката за разходи по кредити. Ето защо е било оправдано да се използват средните лихвени проценти, предоставени от турската централна банка.
 (118)
 След окончателното разгласяване двамата свързани производители износители изтъкнаха, че Комисията е следвало да приложи един и същ лихвен процент в USD и за двамата производители от групата, тъй като условията им за финансиране бяха еднакви. По-специално, един производител износител предостави допълнителна информация, според която един от заемите, докладвани от свързания производител износител, всъщност е използван от въпросния производител износител.
 (119)
 Комисията направи оценка на твърдението и отбеляза, че условията за финансиране на въпросния производител износител не са същите като тези на другото дружество от групата, което е видно от факта, че лихвеният процент, приложим към заема на въпросния производител износител, е по-висок от средния лихвен процент по другите заеми и в този процент все още не е била включена надценката, начислявана за услугите в централата, както беше обяснено от дружествата по време на КПР и повторено в коментарите им относно окончателното разгласяване. С оглед на тези факти, Комисията отхвърли твърдението.
 (120)
 Освен това един производител износител заяви, че Комисията е следвало да използва лихвените проценти по заемите на дружеството, тъй като е приела такъв подход за друг производител износител, включен в извадката.
 (121)
 Комисията счете че двата случая се различават. Другият производител износител предостави информация за собствените си заеми в първоначалния си отговор на въпросника, а въпросното дружество не съобщи за съществуването на краткосрочни заеми. Вместо това дружеството предложи да се използват междубанкови лихвени проценти за определяне на разходите по кредити. Комисията счете, че дружеството не би могло да получи заем при междубанкови лихвени проценти и затова замени тези лихвени проценти със среден лихвен процент на търговските краткосрочни заеми, публикуван от турската централна банка.
 (122)
 Комисията направи освен това оценка на новата информация, предоставена от въпросния производител износител в коментарите му относно разгласяването на предварителните заключения и допълваща коментарите му относно окончателното разгласяване. Комисията счете, че с оглед на противоречивата информация, предоставена в първоначалния отговор на