вземе от основата на диафрагмата при прехода към мускулестата част. Специални пинсети за трихината могат да бъдат използвани, при условие че може да бъде гарантирана точност между 1,00 и 1,15 g.
 В случай на разплодни свине и нерези, по-голяма проба тежаща най-малко 2 g трябва да бъде взета от основата на диафрагмата при прехода към мускулестата част.
 При отсъствие на диафрагмени стволове, проби за изследване с двоен размер на 2 g (или 4 g в случай на разплодни свине и нерези) трябва да бъдат вземани от ребрената част или от гръдната част на диафрагмата, или от челюстния мускул, езика или стомашните мускули.
 б)
 За разфасовки от месо, проба, тежаща най-малко 5 g от набразден мускул, съдържащ малко мазнина, трябва да бъде взета, по възможност, близо до кости или сухожилия. Проба от същия размер трябва да бъде взета от месо, което не е предназначено за готвене изцяло или за подлагане на други видове следкланични обработки.
 в)
 За замразени проби от набраздена мускулна тъкан се взема за анализ проба, тежаща най-малко 5 g.
 Теглото на месните проби за изследване се отнася към пробата от месо, което не съдържа мазнини и фасции. Специално внимание трябва да се обърне, когато се събират мускулни проби от езика с цел да се избегне замърсяване на повърхностните слоеве на езика, които са несмилаеми и могат да попречат на разчитането на седимента.
 3. Процедура
 I. Попълват се групите (100 g проби наведнъж)
 а)
 16 ± 0,5 ml солна киселина се добавя към 3 литрова стъклена колба, съдържаща 2,0 литра чешмяна вода, предварително загрята до 46 — 48 °C; бъркалката се слага в стъклената колба и тя се поставя на предварително затоплена плоча и разбъркването започва.
 б)
 Добавят се 10 ± 0,2 g пепсин или 30 ± 0,5 ml течен пепсин.
 в)
 100 g проби, събрани в съответствие с точка 2, се смилат в миксера.
 г)
 Смляното месо се прехвърля към 3-литровата стъклена колба, съдържаща водата, пепсина и солната киселина.
 д)
 Мелещият уред на смесителя се потапя повторно в изкуствения стомашен сок в стъклената колба и смесителната купа се изплаква с малко количество изкуствен стомашен сок, за да се отстрани всякакво останало месо.
 е)
 Стъклената колба се покрива с алуминиево фолио.
 ж)
 Магнитната бъркалка трябва да бъде настроена така че да поддържа постоянна температура от 44 до 46 °C по време на процеса. По време на разбъркването изкуствения стомашен сок трябва да се върти с достатъчно висока скорост, така че да създаде дълбок водовъртеж без разплискване на течността.
 з)
 Стомашният сок се бърка, докато частиците месо изчезнат (приблизително 30 минути). Тогава бъркалката се изключва и изкуствения стомашен сок се изсипва през сито във фуния за утаяване. По-дълго време за смилане може да бъде необходимо (не надвишаващо 60 минути) при преработката на определени видове месо (език, дивечово месо и др.).
 и)
 Процесът на смилане се счита за задоволителен, ако не повече от 5 % от началното тегло на пробата остане върху ситото.
 й)
 Разрешено е изкуственият стомашен сок да престои във фунията 30 минути.
 к)
 След 30 минути проба от