уравновеси.
 Потвърждава се херметичността на ССВВ.
 След като датчиците на ССВВ за налягането и температурата покажат, че системата се е охладила и е в равновесие, превозното средство се подлага на сблъсък съгласно държавните или регионалните регламенти. След сблъсъка не трябва да има видимо изтичане на студен газообразен или втечнен азот в продължителност най-малко на 1 час. В допълнение, трябва да бъде доказана работоспособността на регулаторите на налягането или ПУОН, за да се гарантира, че ССВВ е защитена срещу разрушаване след сблъсъка. Ако вакуумът в ССВВ не е бил компрометиран от сблъсъка, в ССВВ може да се подаде газообразен азот през гърловината за пълнене/изпразване, до задействане на регулаторите на налягането и/или ПУОН. По отношение на повторното затваряне на регулаторите на налягането или ПУОН, трябва да се докаже задействане и повторно затваряне в продължение най-малко на 2 цикъла. При тези изпитвания след сблъсък отработилите газове от продухването на регулаторите на налягането или ПУОН не трябва да постъпват в отделенията за пътници или багаж.
 По усмотрение на производителя може да бъде избрана или процедурата, посочена в точка 2.7.1. или алтернативната процедура в точка 2.7.2. (състои се от точки 2.7.2.1. и 2.7.2.2.).
 2.7.1.
 Изпитване за утечки след сблъсък за системи за съхранение на втечнен водород
 2.7.1.1.
 След потвърждение, че регулаторите на налягането и/или предпазните клапани за освобождаване на налягането са все още функционални, херметичността срещу утечки на ССВВ може да бъде доказана чрез търсене около всички възможни части, от които може да има изтичане с помощта на сондата с „подушващ“ датчик на калибрирано устройство за откриване на утечки на хелий, работещо в режим на „подушване“. Изпитването може да се извърши като алтернатива, ако са изпълнени следните задължителни условия:
 а)нито една част, от която е възможно изтичане, не трябва да е разположена под нивото на втечнения азот, както е обозначено на резервоара за съхранение;
 б)във всички части, от които е възможна утечка, се създава налягане с газообразен хелий, когато ССВВ е под налягане;
 в)необходимите капаци и/или панели на корпуса и части могат да бъдат свалени, за да се получи достъп до всички потенциални места на утечки.
 2.7.1.2.
 Преди изпитването производителят предоставя списък на всички възможни части на ССВВ, от които може да има утечки. Възможните части с утечки са:
 а)всички съединения между тръби и между тръби и резервоара;
 б)всички сварки на тръби и компоненти след резервоара;
 в)клапани;
 г)гъвкави тръбопроводи;
 д)датчици.
 2.7.1.3.
 Преди изпитването за утечки налягането в ССВВ се освобождава, за да се изравни с атмосферното, като след това налягането в ССВВ се повишава с помощта на хелий най-малко до работното налягане, но доста под нормалната настройка на регулаторите на налягането (така че регулаторите на налягането да не се задействат по време на изпитването). Изпитването се счита за успешно, ако общата стойност на утечките (т.е. сумата от всички открити точки на утечки) е по-малка от 216 Nml/hr.
 2.7.2.
 Алтернативни изпитвания след сблъсък за системите за съхранение на втечнен водород
 И двете изпитвания от точки 2.7.2.1. и 2.7.2.2. се провеждат съгласно процедурата на изпитване, посочена в точка 2.7.2.
 2.7.2.1.
 Алтернативни изпитвания за утечки след сблъсък
 2.7.2.1.1.
