тъй като дружеството счита, че е платило разумна цена, отразяваща реалната стойност на земята. Дружеството обаче не представи нови доказателства, които биха променили оценката на Комисията. Поради това твърдението беше отхвърлено.
 (294)
 Правителството на КНР също така посочи, че възстановяването на средства за работата, извършена от дружеството за основна инфраструктура, не представлява субсидия, тъй като по принцип това е задача на местните власти. Въпреки това при определянето на понятието за субсидия член 3, параграф 1, подточка iii) от основния регламент изключва единствено общата инфраструктура. Инфраструктурни услуги, предназначени за изключително ползване от дружеството или негови клиенти, като например частни пътища или други комунални услуги, запълване на дупки, други дейности, целящи да подготвят терена за изграждане на фабрика, не представляват обща инфраструктура, която следва да бъде предоставена от държавата. По-скоро става дума за инфраструктура със специално предназначение, която не би била изградена, ако дружеството не е имало намерение да се установи на определен терен. Поради това Комисията отхвърли това твърдение.
 в) Заключение
 (295)
 Обстоятелствата по отношение на предоставянето и придобиването на земя в КНР са неясни и непрозрачни, а цените се определят произволно от съответните органи.
 (296)
 С оглед на това предоставянето на права за ползване на земя от правителството на КНР следва да се счита за субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка iii) и член 3, параграф 2 от основния регламент под формата на предоставяне на стоки, което води до полза за дружествата получатели. Както е разяснено в съображения 285 — 289 по-горе, в КНР няма работещ пазар на земя и при използването на външна референтна стойност (вж. съображения 300 — 311 по-долу) се установи, че средствата, заплащани за тези права от включените в извадката производители износители, са много под нормалната пазарна цена.
 (297)
 По отношение на преференциалния достъп до промишлени терени за дружества от определени промишлени отрасли Комисията отбелязва, както бе посочено в съображение 285 по-горе, че при определянето на цената местните органи трябва да се съобразяват с държавната промишлена политика. В рамките на тази политика стоманодобивът се разглежда като стожер на китайската промишленост и се посочва като един от насърчаваните отрасли. Също така съгласно Решение No 40 на Държавния съвет публичните органи са длъжни да обезпечат предоставянето на земя за нуждите на насърчаваните отрасли. В член 18 от посоченото решение недвусмислено се посочва, че отраслите с „ограничено“ развитие нямат право да придобиват права за ползване на земя. От това следва, че субсидията е специфична съгласно член 4, параграф 2, букви а) и в) от основния регламент, тъй като преференциалното предоставяне на земя е ограничено за дружества от определени промишлени отрасли, в случая стоманодобива, а установените от държавата практики в тази област са неясни и непрозрачни.
 (298)
 След оповестяването правителството на КНР изтъкна, че констатацията за специфичност на Комисията е безпредметна, ако няма функциониращ пазар на земя в Китай, тъй като в този случай всички дружества в Китай биха имали една и съща начална и продажна цена за права за ползване на земя за един и същи парцел. Освен това правителството на КНР счете, че