са подробни, докато националните планове определят по-широки цели. В плановете се посочват също така средствата за подкрепа на съответните отрасли/сектори, както и сроковете, в които трябва да бъдат постигнати целите. Някои планове съдържат изрично посочени производствени цели. В съответствие с плановете и с правителствените приоритети отделни промишлени отрасли и/или проекти се определят за приоритетни (в положително или в отрицателно отношение), като им се задават конкретни цели за развитие (промишлено обновяване, международно разрастване и други). Икономическите оператори, както държавни, така и частни, трябва ефективно да приспособяват търговските си дейности към реалностите, наложени от системата на планиране. Това е така не само поради обвързващия характер на плановете, но и защото съответните китайски органи на всички равнища на управление се придържат към системата на планиране и използват дадените им правомощия в съответствие с това, като по този начин принуждават икономическите оператори да спазват приоритетите, определени в плановете (вж. също точка 3.2.2.5 по-долу) (17).
 (65)
 Второ, на ниво разпределяне на финансовите ресурси финансовата система на Китай е доминирана от държавните търговски банки. При създаване и прилагане на кредитна си политика тези банки трябва да съгласуват действията си с целите на промишлената политика на правителството, вместо да оценяват предимно икономическите предимства на даден проект (вж. също точка 3.2.2.8 по-долу) (18). Същото се отнася и за останалите компоненти на китайската финансова система, като например капиталовите пазари, пазарите на облигации, частните капиталови пазари и други. Въпреки че са по-малко значими от банковия сектор, те са институционално и оперативно създадени не с цел постигане на максимално ефикасно функциониране на финансовите пазари, а с цел осигуряване на контрол и създаване на условия за намеса от страна на държавата и на ККП (19).
 (66)
 Трето, на ниво регулаторна среда намесата на държавата в икономиката има различни проявления. Така например правилата за обществените поръчки редовно се използват за постигане на цели на политиката, различни от икономическата ефикасност, като по този начин се подкопават пазарните принципи в тази сфера. В приложимото законодателство се предвижда изрично възлагане на обществени поръчки с цел да се улесни постигането на целите, определени в държавните политики. Въпреки това естеството на тези цели остава неопределено, като по този начин се дава широка свобода на преценка на органите за вземане на решения (20). Също така в областта на инвестициите китайското правителство запазва значителен контрол и влияние върху предназначението и размера както на държавните, така и на частните инвестиции. Органите използват инвестиционни проучвания, както и различни стимули, ограничения и забрани, свързани с инвестициите, като важен инструмент за подпомагане на целите на промишлената политика, като например поддържането на държавен контрол върху ключови сектори или укрепването на националната промишленост (21).
 (67)
 В обобщение китайският икономически модел почива на някои основни аксиоми, които предвиждат и насърчават прибягването до разнообразни форми на правителствена намеса. Такава съществена правителствена намеса противоречи на свободното действие на пазарните сили, като води до нарушаване на ефективното разпределяне на ресурсите в съответствие с пазарните принципи (22).
 3.2.2.3. Значителни нарушения съгласно член 2, параграф 6а, буква б), първо тире от основния регламент: обслужване в значителна степен на въпросния пазар от предприятия,