я прилагат и следват нарежданията на държавата.
 (242)
 Освен това в член 15 от Общите правила относно отпускането на заеми се посочва, че „Съгласно държавната политика съответните звена могат да субсидират лихвите по заеми, за да насърчават растежа на определени сектори и икономическото развитие в определени области“.
 (243)
 С Решение No 40 също така се дават указания на всички финансови институции да осигуряват кредитна подкрепа специално за „насърчавани“ проекти. Както вече бе обяснено в раздел 3.1 и по-специално в съображение 166, проектите в сектора на ТСВ са от категорията „насърчавани“ проекти. С оглед на това Решение No 40 потвърждава предходната констатация относно Закона за банковото дело, че банките упражняват държавна власт под формата на дейности за отпускане на кредити при преференциални условия. Комисията установи също така, че КРКБЗС има съществени правомощия за одобряване на всички аспекти от управлението на всички финансови институции със седалище в КНР (включително частни финансови институции и финансови институции с чуждестранна собственост), като например (63):
 —
 одобрение на назначаването на всички ръководители на финансовите институции, както на ниво централа, така и в местните клонове. Одобрението на КРКБЗС се изисква за подбора на персонал на всички нива на ръководството, от най-висшите позиции до управителите на клонове, като включва дори назначени в чужбина управители на клонове, както и мениджъри, отговарящи за спомагателните функции (например ИТ мениджъри); както и
 —
 много дълъг списък с административни одобрения, включително одобрения за учредяване на клонове, за започване на нови бизнес линии или продажба на нови продукти, за промяна в устава на банката, за продажба на над 5 % от акциите, за увеличаване на капитала, за промяна на адреса, за промени в организационната форма и т.н.
 (244)
 Законът за банковото дело има правно обвързваща сила. Задължителният характер на петгодишните планове и Решение No 40 беше установен в раздел 3.1 по-горе. Задължителният характер на регулаторните документи на КРКБЗС произтича от правомощията на комисията като банков регулаторен орган. Задължителният характер на другите документи се доказва със съдържащите се в тях клаузи за надзор и оценка.
 (245)
 След разгласяването на окончателните заключения ПК заяви, че нито един от регулаторните документи, на които се позовава Комисията, не е достатъчен, за да се покаже, че ПК на практика е упражнявало значителен контрол върху EXIM. По-специално ПК изтъкна, че член 34 от китайския Закон за търговските банки не е нищо повече от общо изявление без каквито и да е практически последици. ПК добави, че член 34 не следва да се разглежда изолирано, а във връзка с членове 4, 5 и 41 от Закона за банковото дело, които според твърдението му са свързани с автономността на банката и липсата на намеса от субекти, лица или правителства. ПК също така поиска член 15 от Общите правила относно отпускането на заеми да не бъде вземан под внимание, тъй като той няма задължителен характер. На последно място, ПК заяви, че Решение No 40 на Държавния съвет не е обвързващо и се позова на член 17 от него, съгласно който от всички финансови институции се изисква да вземат решения за отпускане на заеми въз