на прегледа.
 (60)
 Както е посочено в съображения 28—33, нито ПК, нито китайските производители представиха коментари или доказателства, подкрепящи или опровергаващи съществуващите доказателства в досието по случая, в това число в доклада, и допълнителните доказателства, предоставени от заявителите, относно съществуването на значителни нарушения и/или целесъобразността на прилагането на член 2, параграф 6а от основния регламент в конкретния случай.
 3.2.2.2. Значителни нарушения, засягащи цените и разходите на вътрешния пазар в КНР: общ икономически контекст
 (61)
 Китайската икономическа система се основава на концепцията за „социалистическа пазарна икономика“. Тази концепция е залегнала в Китайската конституция и определя икономическото управление на КНР. Основният принцип е социалистическата обществена собственост върху средствата за производство, а именно собственост на целия народ и колективна собственост на трудещите се. Държавната икономика е водеща сила на националната икономика, а държавата е призвана да гарантира нейната консолидация и растеж (13). Следователно цялостното устройство на китайската икономика не само допуска съществена правителствена намеса в икономиката, но и изрично повелява такава намеса. Понятието за върховенство на обществената собственост над частната собственост е втъкано в цялата правна система и се изтъква като общ принцип във всички основни законодателни актове. Китайският закон за собствеността е отличен пример: той се позовава на началния етап на социализма и възлага на държавата поддържането на основната икономическа система, при която обществената собственост има господстваща роля. Други форми на собственост се толерират, като законът допуска те да се развиват успоредно с държавната собственост (14).
 (62)
 Освен това съгласно китайско законодателство социалистическата пазарна икономика се развива под ръководството на Китайската комунистическа партия (ККП). Структурите на китайската държава и на ККП са преплетени на всяко едно равнище (правно, институционално, лично), образувайки свръхструктура, в която ролите на ККП и на държавата не могат да бъдат разграничени. След изменение на Китайската конституция през март 2018 г. на водещата роля на ККП е отредено дори още по-видно място, като това се препотвърждава в текста на член 1 от Конституцията. След съществуващото първо изречение на разпоредбата — [с]оциалистическата система е основната система на Китайската народна република — е вмъкнато ново, второ изречение, което гласи: Определящата черта на социализма с китайски характеристики е водещата роля на Китайската комунистическа партия\ (15). Това илюстрира контрола на ККП върху икономическата система на КНР. Този контрол е присъщ на китайската система и се простира отвъд обичайните граници в други държави, където правителствата упражняват широк макроикономически контрол, в чиито рамки се проявяват силите, действащи на свободния пазар.
 (63)
 Китайската държава провежда интервенционистка икономическа политика в изпълнение на цели, съобразени с политическия дневен ред, определен от ККП, а не с преобладаващите икономически условия на свободния пазар (16). Икономическите инструменти за намеса, използвани от китайските органи, са многобройни и включват системата на промишлено планиране, финансовата система, както и инструменти на нивото на регулаторната среда.
 (64)
 Първо, на ниво цялостен административен контрол китайската икономика е направлявана чрез сложна система на промишлено планиране, която засяга всички икономически дейности в държавата. В своята цялост тези планове обхващат обширна и сложна матрица от сектори и междусекторни политики, която съществува на всички равнища на управление. Плановете на провинциално равнище