2.1.2.
 Изпитване за утечки след сблъсък — система за съхранение на сгъстен водород, напълнена със сгъстен хелий
 Налягането P0 (MPa) и температурата T0 (°C) на газообразния хелий се измерват непосредствено преди сблъсъка и след предварително определен интервал след сблъсъка. Времевият интервал Δt започва да се отчита от момента на обездвижване на превозното средство след удара и продължава най-малко 60 минути.
 Ако е необходимо, времевият интервал Δt се увеличава, за да се подобри точността на измерване за система за съхранение с голям обем, работеща при налягане до 70 MPa; в този случай Δt може да се изчисли по следната формула:
 Δt = VCHSS x NWP /1000 x ((–0,028 x NWP +5,5) x Rs – 0,3) 2,6 x Rs
 където Rs = Ps / NWP, Ps е обхватът на налягането на датчика за налягане (MPa), NWP е номиналното работно налягане (НРН) в MPa, VCHSS е обемът на СССВ (l), а Δt е времевият интервал (min). Ако стойността на Δt е по-малка от 60 минути, Δt се определя на 60 минути.
 Първоначалната маса на водорода в системата за съхранение се изчислява, както следва:
 Po’ = Po x 288 / (273 + T0)
 ρo’ = –0,0043 x (P0’)2 + 1,53 x P0’ + 1,49
 Mo = ρo’ x VCHSS
 Крайната маса на водорода в системата за съхранение в края на времевия интервал Δt се изчислява, както следва:
 Pf’ = Pf x 288 / (273 + Tf)
 ρf’ = –0,0043 x (Pf’)2 + 1,53 x Pf’ + 1,49
 Mf = ρf’ x VCHSS
 където Pf е измереното крайно налягане (MPa) в края на времевия интервал, а Tf е измерената крайна температура (°C).
 Следователно средният дебит на хелия през времевия интервал е:
 VHe = (Mf – Mo) / Δt x 22,41 / 4,003 x (Po/ Ptarget)
 където VH2 е средният обемен дебит (NL/min) във времевия интервал, а величината (Po /Ptarget) се използва за компенсиране на разликите между измереното начално налягане Po и целевото налягане на пълнене Ptarget.
 Приравняването на средния обемен дебит на хелия към средния дебит на водорода се извършва по следната формула:
 VH2 = VHe / 0,75
 където VH2 е съответният среден обемен дебит на водорода (който трябва да бъде по-малък от критериите в точка 1.2.1.).
 2.2.
 Изпитване на концентрацията в затворени пространства след сблъсък
 2.2.1.
 Измерванията при изпитването на сблъсък се записват, при което се оценяват потенциалните утечки на водород (или хелий), както е определено в съответствие с точка 2.1.
 2.2.2.
 Датчиците се подбират така, че да измерват или натрупването на газообразен водород или хелий, или намаляването на кислорода (в следствие на изместването на въздуха от изтеклия водород или хелий).
 2.2.3.
 Датчиците се калибрират до проследими еталони, за да се осигури точност от ± 5 % по отношение на целевите критерии за обемно съдържание във въздуха на водород от 4 об. % или на хелий от 3 об. %, както и измервателен обхват от най-малко 25 % над целевите критерии. Датчикът трябва да е в състояние да засече 90 % от пълната промяна на концентрацията, обхващаща целия измервателен обхват, в рамките на 10