е известна на пазара. Когато е налице международен номер за идентификация на ценни книжа — ISIN (например за публични сделки), в тази колона се отчитат осемте знака, които са общи за всички траншове.
 030
 ИДЕНТИФИКАТОР НА ИНИЦИАТОРА (код/наименование)
 В тази колона се посочва кодът, предоставен на инициатора от надзорния орган или ако няма такъв, наименованието на самата институция.
 В случаите на секюритизации с повече от един продавач, отчитащото се дружество посочва идентификаторите на всички дружества в рамките на своята консолидирана група, които участват в сделката. Когато няма такъв код или той не е известен на отчитащото се дружество, се посочва наименованието на институцията.
 040
 ВИДОВЕ СЕКЮРИТИЗАЦИИ: (ТРАДИЦИОННА/СИНТЕТИЧНА)
 Посочете следните съкращения:
 —
 „T“ за традиционна;
 —
 „S“ за синтетична.
 Определенията на „традиционна секюритизация“ и „синтетична секюритизация“ са формулирани в член 242, параграфи 10 и 11 от Регламента за капиталовите изисквания.
 050
 СЧЕТОВОДНО ТРЕТИРАНЕ: ЗАПАЗВАТ ЛИ СЕ СЕКЮРИТИЗИРАНИТЕ ЕКСПОЗИЦИИ В БАЛАНСА, ИЛИ СЕ ИЗПИСВАТ ОТ НЕГО?
 Посочете следните съкращения:
 —
 „K“ ако е изцяло призната
 —
 „P“ ако е частично призната
 —
 „R“ ако е изцяло непризната
 —
 „N“ ако не е приложимо.
 В тази колона се обобщава счетоводното третиране на сделката.
 В случаите на синтетични секюритизации инициаторите посочват, че секюритизираните експозиции са изписани от баланса.
 Във всички случаи инвеститорите посочват „N“ (не е приложимо).
 В случаите на секюритизации на пасиви инициаторите не попълват тази колона.
 Вариантът „P“ (частично премахната) се посочва, когато секюритизираните активи бъдат признати в баланса дотолкова, доколкото отчитащото се дружество продължава да участва, както е регламентирано в МСС 39.30-35.
 060
 ТРЕТИРАНЕ НА ПЛАТЕЖОСПОСОБНОСТТА: ПОДЧИНЯВАТ ЛИ СЕ СЕКЮРИТИЗИРАЩИТЕ ПОЗИЦИИ НА КАПИТАЛОВИТЕ ИЗИСКВАНИЯ?
 Единствено инициаторите посочват следните съкращения:
 —
 „N“ не се подчинява на капиталови изисквания;
 —
 „B“ банков портфейл;
 —
 „T“ търговски портфейл;
 —
 „A“ отчасти и в двата портфейла.
 Членове 109, 243 и 244 от Регламента за капиталовите изисквания.
 В тази колона се обобщава третирането на платежоспособността в схемата за секюритизация от страна на инициатора. В нея се посочва дали капиталовите изисквания са изчислени въз основа на секюритизираните експозиции или на секюритизиращите позиции (банков портфейл/търговски портфейл).
 Ако капиталовите изисквания се основават на секюритизираните експозиции (тъй като не представляват прехвърляне на значителен риск) изчисляването на капиталовите изисквания във връзка с кредитния риск се отчитат в образец CR SA, при използване на стандартизирания подход, или в образец CR IRB, при използване на вътрешнорейтинговия подход от страна на институцията.
 Обратно, ако капиталови изисквания се основават на секюритизиращи позиции, които се държат в банковия портфейл (тъй като представляват прехвърляне на значителен риск), изчисляването на капиталовите изисквания във връзка с кредитния риск се отчитат в образец CR SEC SA или в образец CR SEC IRB. В случаите на секюритизиращи позиции държани в търговския портфейл, изчисляването на капиталовите изисквания във връзка с пазарния риск се отчита в образец MKR SA TDI (стандартизиран подход за общ риск във връзка с позициите) и в образците MKR SA SEC или MKR SA CTP (стандартизиран подход за общ риск във връзка с позициите) или в MKR IM (вътрешни модели).
 В случай на секюритизации на пасиви, инициаторите не попълват