трябва да се изпълнят, т.е. посочване на разпоредбите, за които не се изискват измервания;
 2.17. когато се допускат методи на изпитване, различни от тези, които са посочени в регулаторните актове, в протокола трябва да се опише използваният метод на изпитване. Това се прилага, когато могат да се приложат разпоредби, различни от тези в регулаторните актове;
 2.18. органът по одобряването трябва да вземе решението за броя снимки, които трябва да се направят при изпитването. В случай на виртуално изпитване, вместо снимки могат да се използват моментни снимки на екрана или други подходящи доказателства;
 2.19. техническата служба, отговаряща за извършване на изпитването, името/имената, длъжността(ите) и подписа(ите) или еквивалентни данни за идентифициране на лицето(ата), удостоверяващо(и) истинността на данните в протокола от изпитването;
 2.20. направените заключения;
 2.21. ако са представени становища или са направени допускания и тълкувания, техническата служба трябва да посочи съответните им основания, да ги документира надлежно и да ги обозначи като такива в протокола от изпитването;
 2.21.1. ако е необходимо за тълкуване на резултатите от изпитванията, трябва да се включат:
 а)
 отклоненията, допълненията или изключенията от метода на изпитване и информация за конкретното изпитване;
 б)
 ако е уместно — деклариране на съответствие/несъответствие с изискванията и/или спецификациите;
 в)
 ако е приложимо — посочване на очакваната неопределеност на измерването; информацията за неопределеността в протоколите от изпитване, когато това е от значение за валидността или прилагането на резултатите от изпитванията, когато инструкциите на производителя го изискват или когато неопределеността засяга съответствието с конкретна гранична стойност;
 г)
 когато е уместно и необходимо — становищата и тълкуванията съгласно точка 2.21.2;
 д)
 всяка допълнителна информация;
 2.21.2. становищата и тълкуванията, съдържащи се в протокола от изпитването, могат да включват следното (изброяването не е изчерпателно):
 а)
 тановище за декларирането на съответствие/несъответствие на резултатите с изискванията;
 б)
 препоръки за използването на резултатите;
 в)
 насоки за подобрения;
 г)
 ако становищата и тълкуването са били съобщени в разговор с производителя, този разговор трябва да се възпроизведе.
 3. Специални разпоредби
 3.1. По отношение на техническите изисквания по делегираните актове, приети съгласно Регламент (ЕС) No 167/2013, и основаващи се на:
 а)
 правилата на ИКЕ на ООН (например Правило No 13 на ИКЕ на ООН относно единни предписания за одобрение на превозните средства от категории M, N и O по отношение на спирането (ОВ L 257, 30.9.2010 г., стр. 1.),
 б)
 стандартните правилници на ОИСР за официално изпитване на защитните конструкции на земеделски и горски трактори, например Правилник No 7 на ОИСР за официално изпитване на задно монтираните защитни конструкции при преобръщане на земеделски и горски колесни трактори с тясна колея, или
 в)
 стандартите EN/ISO, например EN 15695-1 за класификацията на кабините, изискванията и процедурите за изпитване по отношение на защитата на водача от опасни вещества,
 протоколите от изпитване трябва да съдържат еднаква техническа информация и тя трябва да е представена в една и съща последователност, както по образците на протоколите от изпитване, установени в правилото на ИКЕ на ООН, правилника на ОИСР и стандарта EN/ISO.
 3.2. Протоколите от изпитване, изготвени съгласно Директива 2003/37/ЕО, Директива 97/68/ЕО, Регламент (ЕО) No 595/2009, Директива 2007/46/ЕО или международните регулаторни