както са посочени по-специално в Декларацията на Международната организация на труда (МОТ) за основните принципи и трудови права и конвенциите на МОТ, към които страните са се присъединили, страните се споразумяват да си сътрудничат по конкретни програми и проекти за техническа помощ, съгласно взаимните договорености. Страните се споразумяват също да установят диалог, сътрудничество и инициативи по въпроси от общ интерес на двустранно или многостранно равнище, например на равнище ООН, МОМ, МОТ, АSЕМ и ЕС—АСЕАН.
 Член 29
 Сътрудничество за развитие
 1. Основната цел на сътрудничеството за развитие е насърчаването на устойчивото развитие, което ще допринесе за намаляване на бедността и за постигане на международно договорените цели за развитие, включително Целите на хилядолетието за развитие. Страните провеждат редовен диалог относно сътрудничеството за развитие в съответствие със своите приоритети и областите от взаимен интерес.
 2. Диалогът относно сътрудничеството за развитие цели, наред с другото:
 а)
 насърчаване на човешкото и социалното развитие;
 б)
 постигане на траен и приобщаващ икономически растеж;
 в)
 насърчаване на устойчивостта на околната среда и доброто управление на природните ресурси, включително насърчаване на най-добрите практики;
 г)
 намаляване на въздействието на изменението на климата и управление на неговите последици;
 д)
 укрепване на капацитета за по-дълбоко интегриране в световната икономика и международната система за търговия;
 е)
 насърчаване на реформите в публичния сектор, по-специално в областта на управлението на публичните финанси за по-добро предоставяне на социални услуги;
 ж)
 създаване на процеси, съобразени с принципите на Парижката декларация относно ефективността на помощта, с Плана за действие от Акра и други международни ангажименти, целящи подобряване на предоставянето на помощ и на нейната ефективност.
 Член 30
 Диалог в областта на икономическата политика
 1. Страните се споразумяват да си сътрудничат в насърчаването на обмена на информация относно своите икономически тенденции и политики, както и в обмена на опит при координирането на икономическите политики в контекста на регионалното икономическо сътрудничество и интеграция.
 2. Страните се стремят да задълбочат диалога между своите компетентни органи по икономически въпроси, който, както е договорено между страните, може да включва области като парична политика, фискална политика, включително данъчно облагане на предприятията, публични финанси, както и макроикономическо стабилизиране и външен дълг.
 Член 31
 Гражданско общество
 Страните признават ролята и възможния принос на организираното гражданско общество за демократичното управление и се споразумяват да насърчават ефективния диалог и взаимодействие с гражданското общество, в съответствие с приложимите вътрешни закони на страните.
 Член 32
 Управление на риска от бедствия
 1. Страните се споразумяват да засилят сътрудничеството по управлението на риска от бедствия при непрекъснатото разработване и прилагане на мерки за намаляване на риска за хората и за управление на последиците от природни бедствия при всички обществени слоеве. Следва да се наблегне на превантивни действия и проактивни подходи при справянето с опасности и рискове, като се намаляват рисковете или уязвимостта по отношение на природни бедствия.
 2. Страните работят заедно за превръщането на управлението на риска от бедствия в съставна част на плановете за развитие и процесите за вземане на решения, свързани с природни бедствия.
 3. Сътрудничеството в тази област се съсредоточава върху следните програмни елементи:
 а)
 намаляване или предотвратяване на