държави са депозирали съответните документи за ратифициране, приемане, одобрение или присъединяване.
 2. След като пет държави са депозирали съответните документи за ратифициране, приемане, одобрение или присъединяване, настоящата конвенция влиза в сила за допълнителни договарящи се страни по нея, три месеца след датата на депозиране на съответните документи за ратифициране, приемане, одобрение или присъединяване.
 3. Всеки един от съответните документи за ратифициране, приемане, одобрение или присъединяване, депозиран след влизането в сила на изменение на настоящата конвенция, се счита приложим към така изменената конвенция.
 4. Всеки такъв документ, депозиран след приемането на изменение в съответствие с процедурата на член 22, но преди неговото влизане в сила, се счита за приложим към така изменената конвенция от датата, на която влиза в сила.
 Член 18
 Денонсиране
 1. Всяка една от договарящите се страни може да денонсира настоящата конвенция чрез известие за това до Генералния секретар на ООН.
 2. Денонсирането влиза в действие шест месеца след датата на получаване от Генералния секретар на известието за денонсирането.
 Член 19
 Прекратяване
 Ако след влизане в сила на настоящата конвенция броят на държавите, които са договарящи се страни, за срок от 12 (дванадесет) последователни месеца е намален под пет, настоящата конвенция преустановява действието си от края на дванадесетмесечния период.
 Член 20
 Уреждане на спорове
 1. Всеки спор между две или повече от договарящите се страни по настоящата конвенция, отнасящ се до тълкуването или приложението на конвенцията, се урежда, доколкото е възможно, чрез преговори между тях или други средства за уреждане.
 2. Всеки спор, възникнал между две или повече от договарящите се страни, отнасящ се до тълкуването или приложението на настоящата конвенция, който не може да бъде уреден чрез средствата, определени в параграф 1 на настоящия член, по искане на една от тях се отнася до арбитражен съд, съставен както следва: всяка една от страните по спора назначава свой арбитър, а тези арбитри назначават друг арбитър, който е и председател. Ако в тримесечен срок след получаване на искането една от страните не е назначила арбитър или ако арбитрите не са назначили председател, всяка една от страните по спора има право да поиска от Генералния секретар на ООН да назначи арбитър или председател на арбитражния съд.
 3. Решението на арбитражния съд, съставен по реда на разпоредбите на параграф 2, е окончателно и задължително за страните по спора.
 4. Арбитражният съд сам определя процедурния си правилник.
 5. Арбитражният съд взема решенията си с мнозинство и на основата на договорите, съществуващи между страните по спора и на общото международно право.
 6. Всяко противоречие, възникнало между страните по спора във връзка с тълкуването и изпълнението на решението, може да бъде предоставено от която и да е от страните за решение на съда, който се е произнесъл.
 7. Всяка страна по спора покрива разходите на своя назначен арбитър и на представителите си в арбитражните производства; разходите на председателя, както и останалите разходи, се поемат поравно между страните по спора.
 Член 21
 Резерви
 1. Всяка от договарящите се страни може при подписване, ратифициране, приемане или одобряване на настоящата конвенция, или при присъединяване към нея да