пазар. Фактът, че има известен износ на СПМ от Индонезия не означава, че предприетите от ПИ мерки за задържане на СПМ в рамките на Индонезия не подтикват доставчиците на СПМ да следват нерационално икономическо поведение. С оглед на гореизложеното, Комисията следователно отхвърля тези твърдения.
 (131)
 И накрая, по отношение на твърдението по буква д) Комисията отбеляза, че за да подкрепи довода си (а именно че PTPN действа като получател на цената), Wilmar само частично цитира съображение 146 от Регламента за временните мерки. Wilmar заяви, че като е направила това, Комисията е стигнала до заключение, което всъщност противоречи на заключението, направено в това съображение. Особено след като заявява, че „Освен това разследването показа, че по отношение на договарянето на условията пазарът е значително нестабилен в полза на купувачите на СПМ“, както правилно цитира Wilmar, Комисията допълнително обясни, че „(...).
 В този контекст всички купувачи ще имат значителна степен на пазарна сила, така че да могат да устоят на всеки опит от страна на доставчиците им да поискат по-висока от определената от ПИ цена. Следователно Комисията стигна до заключението, че съобщавайки дневните цени на СПМ по прозрачен начин, ПИ посредством PTPN на практика е определяло максималните дневни цени за СПМ в Индонезия.“ Следователно в съображение 146 от Регламента за временните мерки се стига до заключение, противоположно на твърдението на Wilmar. PTPN на практика диктува цените на СПМ, тъй като доставчиците на СПМ de facto спазват тези цени, независимо от структурата на пазара (което по принцип показва, че доставчиците на СПМ имат значително влияние при договаряне на условията, което не се използва срещу купувачите).
 (132)
 В допълнение към горепосочената фактическа грешка Комисията също така отбеляза факта, че коментарът на Wilmar не е подкрепен от конкретни доказателства. Поради липса на нови конкретни доказателства, Комисията отхвърли това твърдение.
 (133)
 Wilmar твърди още, че Комисията не е успяла да докаже, че ПИ подтиква доставчиците на СПМ да предоставят СПМ срещу по-ниско от адекватното възнаграждение.
 (134)
 Комисията отбеляза, че Wilmar не е представил никакви доказателства в подкрепа на твърдението, че случаят не е такъв. В тази връзка Комисията припомня твърдението, направено от EBB относно ограничения брой отговори на въпросника, предоставен от доставчиците на СПМ. Поради липсата на съдействие от страна на доставчиците на СПМ и въз основа на елементите, съдържащи се в Регламента за временните мерки, Комисията счита, че има значителни доказателства, че доставчиците на СПМ са били упълномощени или им е било възложено от ПИ да предоставят СПМ срещу по-ниско от адекватното възнаграждение за изпълнение на целите на политиката на ПИ за подкрепа на развитието на промишлеността за производство на биодизел.
 (135)
 Освен това Комисията отбеляза, че твърдението на Wilmar противоречи на безспорната фактическа констатация, че на практика всички покупки на СПМ на вътрешния пазар в Индонезия се извършват на определяните на дневна база цени на PTPN, коригирани с разходите за транспорт, разгледани в съображение 168 от Регламента за временните мерки. Ако твърдението на Wilmar е правилно и доставчиците на СПМ действат напълно независимо без възлагане от страна на правителството, такова идеално изравняване на цените на