за хеджиране следва да се вземе предвид за целите на сравнението на цените. Първо, Комисията отбеляза, че въпреки че примерът е математически верен, той не отразява реалността нито на стопанските дейности на дружествата, нито на изчисленията на дъмпинговия марж. По-конкретно, примерът подсказва, че дъмпинговият марж се изчислява чрез сравнение на две отделни сделки, извършени едновременно, което не е така, тъй като Комисията сравнява средната нормална стойност и средната експортна цена, определени по време на РП за всеки вид продукт. Второ, в примера се приема, че всички поръчки за продажба, сключени в определен ден, се изпълняват по сходно време, което се оказа неправилно. Всъщност един от производителите износители отделно заяви, че периодът за изпълнение между завършването на производството и вземането на стоките от клиента е много по-дълъг на вътрешния пазар в сравнение с експортните продажби. Поради това бе счетено, че даденият от дружествата пример е неточен за настоящото положение. Освен това нито едно от дружествата не представи доказателства, че неговите експортни продажби, деноминирани в евро, първоначално са били договорени на тяхната цена в щатски долари. Тъкмо напротив, договорите за продажба и/или поръчките за продажба по тези сделки за експортни продажби са били директно деноминирани в EUR без позоваване на USD. Поради това конвертирането от EUR в TRY през USD беше счетено за неуместно. Следователно Комисията отхвърли исканите корекции въз основа на член 2, параграф 10, буква й) от основния регламент.
 (101)
 Освен това, въпреки че дружествата твърдят, че могат да свържат експортните сделки с отделни операции по хеджиране, тези сделки могат да бъдат (и в много случаи са били) коригирани след продажбата, в зависимост от това как са се развили финансовите перспективи, както и с цел максимално да се увеличи възвръщаемостта на дружествата. Поради това Комисията не счита, че хеджирането може да бъде пряко свързано със съответната експортна продажба, нито че отчитането на форуърдната продажна цена би създало риск от изкривяване на действителната експортна цена.
 (102)
 Комисията също така отхвърли твърдението въз основа на член 2, параграф 10, буква к), тъй като дружествата не представиха никакви доказателства, че дейностите им по хеджиране са довели до това клиентите постоянно да плащат различни цени на вътрешния пазар.
 (103)
 Двама производители износители възразиха срещу предварителното отхвърляне на някои корекции, които са поискали по отношение на продажбите на вътрешния пазар, като едната е свързана със съществуването на схема за възстановяване на мита, а другата се отнася до корекция на разходите по поддържане на материалните запаси. Един от тях оспори и условията за плащане, използвани от Комисията за изчисляване на неговите вътрешни разходи по кредити.
 (104)
 В коментарите си, представени след разгласяването на предварителните заключения, жалбоподателят се противопостави на твърденията на производителите износители. Що се отнася до възстановяването на мита, той заяви, че чисто теоретичните разходи не могат да се използват като корекция, тъй като не е възможно да се установи ясна връзка между изнасяните продукти и митата, които не са платени върху внесените материали за влагане. По отношение на разходите по поддържане на материалните запаси жалбоподателят подкрепи отхвърлянето от страна на Комисията на такава корекция,