на глава 2, точка 2.1.9 (критерии за хигиена на процеса във връзка с Campylobacter на кланични трупове на бройлери) от приложение I към Регламент (ЕО) No 2073/2005 посредством прилагането на следните мерки:
 а)
 официално вземане на проби чрез използване на един и същ метод в един и същ район за вземане на проби като тези, използвани от стопанските субекти в областта на храните. Във всяка кланица годишно се вземат поне 49 случайни проби. В малки кланици броят на пробите може да бъде намален въз основа на оценка на риска; или
 б)
 събиране на цялата информация за общия брой проби и броя на пробите за Campylobacter с над 1 000 cfu/g, взети от стопанските субекти в областта на храните в съответствие с член 5 от Регламент (ЕО) No 2073/2005, в рамките на глава 2, точка 2.1.9 от приложение I към него.
 2. Когато стопанският субект в областта на храните неколкократно не успее да спази критерия за хигиена на процеса, компетентните органи изискват от него да представи план за действие и стриктно наблюдава резултатите от него.
 3. В съответствие с член 9, параграф 1 от Директива 2003/99/ЕО се съобщават общият брой на пробите и броят на пробите за Campylobacter с над 1 000 cfu/g, като се прави разграничение между пробите, взети в съответствие с параграф 1, букви а) и б), според това, което е приложено.
 Член 37
 Специални изисквания по отношение на лабораторните изследвания
 1. При провеждането на лабораторни изследвания в съответствие с член 18, параграф 2, буква г), подточки ii) и iv) от Регламент (ЕС) 2017/625 официалният ветеринарен лекар гарантира, че когато се вземат проби, те са обозначени по подходящ начин и са обработени и изпратени до подходящата лаборатория в рамките на:
 а)
 наблюдението и контрола върху зоонозите и зоонозните агенти;
 б)
 годишната програма за наблюдение на ТСЕ в съответствие с член 6 от Регламент (ЕО) No 999/2001;
 в)
 откриването на фармакологично активни вещества или продукти, които са забранени или не са разрешени, и контрола върху регулираните фармакологично активни вещества, пестициди, фуражни добавки и замърсители, надхвърлящи приложимите максимални граници на Съюза, по-специално в рамките на националните планове за откриване на остатъци или вещества, посочени в член 110, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/625 и в член 5 от Директива 96/23/ЕО;
 г)
 откриването на болести по животните, за които в Регламент (ЕС) 2016/429 са установени ветеринарно-санитарни правила.
 2. Официалният ветеринарен лекар гарантира, че допълнителните лабораторни изследвания, счетени за необходими за изпълнението на задълженията по член 18, параграф 2 от Регламент (ЕС) 2017/625, се извършват съгласно изискванията.
 Раздел 5:
 Официален контрол във връзка с хуманното отношение към животните
 Член 38
 Официален контрол във връзка с хуманното отношение към животните при транспортиране и клане
 Официалният ветеринарен лекар проверява дали се спазват правилата относно защитата на животните по време на транспортиране в съответствие с Регламент (ЕО) No 1/2005 и по време на клане в съответствие с Регламент (ЕО) No 1099/2009 и с националните правила за хуманното отношение към животните.
 ГЛАВА III
 Съобщаване на резултатите от прегледите и мерки, които да бъдат предприети от компетентните органи