ККП) (50) и също като тях редовно изпълняват обществени политики, разработени от правителството. По този начин банките спазват изричното правно задължение да извършват дейността си в съответствие с нуждите на националното икономическо и социално развитие, ръководени от промишлената политика на държавата (51). Тази ситуация допълнително се усложнява от други съществуващи правила, съгласно които финансирането се насочва към отрасли, определени от правителството като „насърчавани“ или важни в друго отношение (52).
 (109)
 Макар да се признава, че в редица правни разпоредби е изтъкната необходимостта от спазване на нормално банково поведение и на пруденциални правила, като например необходимостта от проверка на кредитоспособността на кредитополучателя, съществуват многобройни доказателства, в това число констатации, направени в рамките на разследвания за търговска защита, които сочат, че тези разпоредби играят едва второстепенна роля при прилагането на различните правни инструменти.
 (110)
 Например съвсем наскоро ПКНР разясни, че дори решенията за частно търговско банкиране трябва да са под надзора на ККП и да продължат да бъдат в съответствие с националните политики. Една от трите главни цели на държавата във връзка с банковото управление към момента е укрепването на ръководната позиция на партията в банковия и застрахователния сектор, включително във връзка с оперативни и управленски въпроси в дружествата (53). Освен това понастоящем в критериите за оценка на ефективността на търговските банки трябва по-специално да се взема предвид как субектите „обслужват националните цели за развитие и реалната икономика“, и по-специално как „обслужват стратегически и нововъзникващи отрасли“ (54).
 (111)
 Освен това рейтингите на облигациите и кредитните рейтинги често са предмет на нарушения по различни причини, включително поради факта, че оценката на риска се влияе както от стратегическото значение на дружеството за ПКНР, така и от тежестта на предоставяната от правителството имплицитна гаранция. Оценките недвусмислено показват, че китайските кредитни рейтинги систематично съответстват на по-ниски международни рейтинги (55).
 (112)
 Тази ситуация допълнително се усложнява от други съществуващи правила, съгласно които финансирането се насочва към отрасли, определени от правителството като „насърчавани“ или важни в друго отношение (56). Това води до склонност към кредитиране на ДП, на големи и влиятелни частни предприятия, както и на предприятия в ключови отрасли, което от своя страна означава, че не всички участници на пазара са равнопоставени по отношение на достъпа до капитал и неговата цена.
 (113)
 Второ, разходите по заемите се поддържат изкуствено ниски, за да се стимулира растежът на инвестициите. Това води до прекомерно ползване на капиталови инвестиции с все по-ниска възвръщаемост. Пример за това е нарастването на корпоративната задлъжнялост в държавния сектор въпреки резкия спад в рентабилността, което навежда на мисълта, че механизмите, действащи в банковата система, не следват обичайните търговски реакции.
 (114)
 Трето, въпреки че през октомври 2015 г. бе постигнато либерализиране на номиналния лихвен процент, ценовите сигнали все още не са резултат от свободни пазарни сили, а са повлияни от нарушения, предизвикани от правителството. Делът на отпуснатите заеми с лихвен процент, който не надвишава референтния, все още представлява най-малко една трета от всички заеми към края на 2018 г. (57). Неотдавна официалните медии в КНР съобщиха, че ККП призовава за „намаляване на лихвените проценти на кредитния пазар“