на Съюза в сравнение с дъмпинговия марж, тъй като антидъмпинговото мито вече ще бъде ограничено до маржа на вредата. Поради това няма препокриване или натрупване на мита в двете паралелни процедури и следователно дори ако се допусне, че има вероятност от дублиране на мерките, както е описано в съображение 269 по-горе, то не съществува никакво правно изискване за това дъмпингът и субсидията да се „неутрализират“. В действителност разликата между маржовете на дъмпинга и вредата, установени в антидъмпинговите процедури, е много по-голяма от размера на субсидирането, което е констатирано в настоящото разследване. Също така трябва да се отбележи, че относно действителното налагане на митата Комисията има практика първо да налага ставката на митото, която произтича от антисубсидийното разследване. Ако след това все още е налице разлика между горепосоченото ниво на митото и маржа на вредата, тя може да се покрие с митото в резултат от антидъмпинговото разследване. Това обаче не означава, че има дублиране на мерките, тъй като общото ниво на митата би могло вече да е било обосновано от самото антидъмпингово разследване.
 (274)
 На второ място трябва да се отбележи, че мерките, предложени от ПКНР не са разрешени съгласно правните разпоредби, тъй като i) при разследването се установи съществуването на подлежащи на изравняване субсидии, които са причинили съществена вреда на промишлеността на Съюза, и се счита, че налагането на мерките е в интерес на Съюза, поради което тази процедура не може да бъде прекратена; ii) не всички китайски заинтересовани страни са поискали статут за ТДПИ в паралелната антидъмпингова процедура; iii) статутът за ТДПИ не може автоматично да бъде предоставен на заинтересовани страни, които не са подали заявлението за целта и iv) за заинтересованите страни, на които е отказан статут за ТДПИ — това се дължи на сериозните пропуски, установени във връзка с критерии 1, 2 и 3 от член 2, параграф 7, буква в) от основния антидъмпингов регламент.
 4.3.3. ТВЪРДЕНИЯ ВЪВ ВРЪЗКА С ИЗПОЛЗВАНЕТО НА НЕБЛАГОПРИЯТНИ ИЗВОДИ
 (275)
 ПКНР изтъкна също така, че Комисията е използвала неправомерно неблагоприятни изводи в резултат на недостатъчното съдействие. В тази връзка то се позова на член 28, параграф 6 от основния регламент, в който наред с другото се посочва, че ако дадена заинтересована страна не оказва или оказва само частично съдействие, резултатът може да е по-малко благоприятен за тази страна, отколкото ако тя оказва съдействие. Според ПКНР прилагането на неблагоприятни изводи е нарушение на член 12, параграф 7 от Споразумението СИМ, както и на приложение II от Антидъмпинговото споразумение на СТО.
 (276)
 В тази връзка трябва да се отбележи, че ПКНР тълкува погрешно член 28, параграф 6 от основния регламент. Комисията не налага каквито и да е „неблагоприятни изводи“ на ПКНР в смисъл, че Комисията не избра целенасочено по-малко неблагоприятен резултат за съответните износители, нито се стреми да наложи своеобразно „санкциониращо“ решение във връзка с отпускането на субсидии или размера на изравнителните мита. В качеството си на орган, който провежда разследването, Комисията поиска данни от ПКНР в рамките на разумен период от време. ПКНР обаче не представи информацията, счетена за необходима за разследването (например