Вследствие на това второто твърдение на ПЕ и ПК, изведено от твърдяното строго понятие за териториалност съгласно член 2, буква б) от основния регламент и член 1, параграф 1.1, буква а), точка 1) от Споразумението за СИМ, бе отхвърлено.
 (718)
 Третото възражение на ПЕ засягаше значението на Разпоредбите на Комисията по международно право относно отговорността на държавата в тази връзка. Според ПЕ няма правомощия за позоваване на член 11 от Разпоредбите на Комисията по международно право, тъй като апелативният орган по случая „САЩ — антидъмпингови и изравнителни мита (Китай)“ (173) се е позовал само на членове 4, 5 и 8 от тях. По аналогия ПК заяви, че член 11 от Разпоредбите на Комисията по международно право и член 1, параграф 1.1, буква а), точка 1) от Споразумението за СИМ не се отнасят за един и същ въпрос, както се изисква с член 31, параграф 3, буква в) от Виенската конвенция за правото на договорите. Дори да се предположи, че член 11 от Разпоредбите на Комисията по международно право е приложим, член 1, параграф 1.1, буква а), точка 1) от Споразумението за СИМ във всеки случай би била lex specialis и би имала предимство.
 (719)
 Комисията отхвърли това твърдение. Няма основание да се твърди, че само някои принципи на международното обичайно право, залегнали в членове 4, 5 или 8 от Разпоредбите на Комисията по международно право относно отговорността на държавата, са от значение за тълкуването на правилата на СТО, но не и други. Апелативният орган на СТО винаги е прилагал понятията на общото обичайно право, които са били от значение за оценката на разглежданите факти. Що се отнася до правилата относно приписването, принципът за estoppel или добросъвестност например също са част от правния ред на СТО. В настоящия случай правителството на Египет не оспори фактическите обстоятелства, че е поканило, признало и улеснило прилагането на китайското преференциално финансиране за дружествата с дейност в Египет. За съвкупността от обстоятелствата по него могат да бъдат изведени насоки от член 11 от Разпоредбите на Комисията по международно право, който също е предмет на позоваване в съдебната практика в областта на международните инвестиции (174). Член 11 от Разпоредбите на Комисията по международно право съответно представлява значима норма на международното право по смисъла на член 31, параграф 3, буква в) от Виенската конвенция за правото на договорите за тълкуване на понятието „от правителството“ в Споразумението за СИМ. Следователно не съществува възможност за прилагане и на понятието lex specialis. Това е стълкновителна норма, когато две от нормите на международното право съдържат противоречиви нормативни отговори за уреждане на едни и същи факти. Настоящият случай не е такъв, тъй като член 11 от Разпоредбите на Комисията по международно право не посочва обратното на член 1, параграф 1.1, буква а), точка 1) от Споразумението за СИМ, а спомага да се направи правилна преценка при приписването на дейност на едно правителство на друго, което признава и приема тази дейност като своя.
 (720)
 Според четвъртото възражение ПЕ член 11 от Разпоредбите на Комисията по международно право не е приложим по отношение на разглежданите