отхвърлено според ПКНР. Това не отговаря на действителността, защото искането на ПКНР за помощ е били толкова общо и неясно (т.е. обхващало е всеки въпрос във въпросника и приложенията), че Комисията е била в състояние единствено да предложи помощ на ПКНР по отношение на конкретни проблеми, с които ПКНР се е сблъскало при изготвянето на отговорите, а не по отношение на отделните въпроси. ПКНР е взело решение да не продължава да се възползва от предложената помощ. Комисията също отбелязва, че в член 12.11 на Споразумението за СИМ се заявява, че поисканата помощ трябва да бъде „осъществима“, а случаят с общите и неясни искания, които представляват непосилна тежест за разследващия орган, не е такъв, особено когато въпросникът не се нуждае от обяснение. Комисията отбелязва, че ПКНР разполага с богат опит в антисубсидийните разследвания и използва услугите на външни юристи.
 (409)
 По отношение на програмите за субсидиране, посочени в жалбата, които не са били използвани от включените в извадката износители, ПКНР твърди, че няма да може да представи исканата информация за всички тези програми в срока, определен от Комисията, поради разпокъсаното състояние на стоманодобивната промишленост. ПКНР също така твърди, че едва на късен етап на процедурата е разбрало от Комисията какви са потенциалните последици от непредставянето на исканата информация относно тези програми, като се има предвид, че те се отнасят до дружествата, които не са включени в извадката. От самото начало Комисията е установила несъответствия в позицията на ПКНР, тъй като твърдението му, че не разполага с достатъчно време да предостави отговори в определения срок не съответства на съзнателното му решение да не предостави отговори във връзка с всички програми, които не са използвани от включените в извадката износители, защото се предполага, че не разбира целта на искането на Комисията и последиците от отказа да предостави исканата информация. Както се посочва по-горе (съображение 407), Комисията е удължила срока няколко пъти, за да може ПКНР да предостави исканата информация относно всички програми. Следователно общият срок (т.е. над 3 месеца, в това число процеса на искане на допълнителна информация) е бил повече от достатъчен за предоставянето на исканата информация. ПКНР също открито признава в коментарите си, че е заявило тази позиция, а именно, че не е трябвало да бъде поискано от него да предостави информация относно другите програми, което е видно и от факта, че то дори не е направило опит да предостави частични или непълни отговори, за да покаже желание за оказване на съдействие, а просто не е представило никаква информация в това отношение.
 (410)
 Комисията също така отхвърля аргумента на ПКНР, че не е разбрало потенциалните последици от непредставянето на поисканата информация относно програмите, неизползвани от включените в извадката дружества. В действителност Комисията е разяснила тези последици няколко пъти от началото на процедурата. По-специално последиците от неоказване на съдействие са ясно посочени с позоваване на съответните разпоредби на основния регламент в известието за започване на процедура и заглавната страница на въпросника. Комисията също така предостави подробни отговори относно целта на извадката и необходимостта ПКНР да предостави исканата информация, с оглед на високата