2.2.1.1.
 Изпитването се провежда съгласно следната процедура:
 а)като подготовка резервоарът се зарежда с втечнен водород до определеното максимално ниво на запълване. След това водородът се изпуска до достигане на половината от максималното ниво на запълване и системата се оставя да се изстуди напълно в продължение най-малко на 24 часа и най-много на 48 часа;
 б)резервоарът се пълни до определеното максимално ниво на запълване;
 в)пристъпва се към покачване на налягането в резервоара до достигане на изпарителното налягане; и
 г)изпитването продължава най-малко още 48 часа след началото на изпаряването и не се прекратява преди да се стабилизира налягането. Стабилизиране на налягането се счита за настъпило, когато средното налягане не се увеличава в продължение на два часа.
 2.2.1.2.
 Налягането във вътрешния съд на резервоара се регистрира или записва през цялото време на изпитването. Изпитването се счита за успешно, ако са изпълнени следните изисквания:
 а)през цялото време на изпитването налягането се стабилизира и остава по-ниско от МДРН; и
 б)през цялото време на изпитването не се допуска задействане на предпазните устройства за освобождаване на налягането.
 2.2.2.
 Изпитване за утечки.
 2.2.2.1.
 Изпитването се провежда в съответствие с процедурата, описана в точка 2.2. от раздел В на настоящата част.
 2.2.3.
 Изпитване за загуба на вакуум.
 2.2.3.1.
 Първата част от изпитването се провежда съгласно следната процедура:
 а)изпитването за загуба на вакуум се провежда при напълно охладен резервоар (съгласно процедурата в точка 2.2.1.);
 б)резервоарът се пълни с втечнен водород до определеното максимално ниво на запълване;
 в)вакуумният обем се запълва с равномерна скорост с въздух до достигане на атмосферното налягане; и
 г)изпитването се прекратява, когато първото предпазно устройство за освобождаване на налягането не се отваря повече.
 2.2.3.2.
 Налягането във вътрешния съд на резервоара и във вакуумния кожух се регистрира или записва през цялото време на изпитването. Налягането на задействане на първото предпазно устройство за освобождаване на налягането се регистрира или записва. Първата част на изпитването се счита за успешна, ако са изпълнени следните изисквания:
 а)първото предпазно устройство за освобождаване на налягането се отваря под или при МДРН и ограничава налягането до не повече от 110 % от МДРН;
 б)първото предпазно устройство за освобождаване на налягането не се отваря при налягане над МДРН; и
 в)вторичното предпазно устройство за освобождаване на налягането не се отваря през цялото време на изпитването.
 2.2.3.3.
 След преминаване на първата част, изпитването се повтаря след възстановяване на вакуума и охлаждане на резервоара, както е описано по-горе.
 а)вакуумът се възстановява до стойност, указана от производителя. Вакуумът се поддържа най-малко 24 часа. Вакуумпомпата може да остане свързана до момента непосредствено преди началото на загубата на вакуум;
 б)втората част на изпитването за загуба на вакуум се провежда при напълно охладен резервоар (съгласно процедурата в точка 2.2.1.);
 в)резервоарът се пълни до определеното максимално ниво на запълване;
 г)линията след първото предпазно устройство за освобождаване на налягането е блокирана и вакуумният обем се запълва с въздух с равномерна скорост до достигане на атмосферното налягане; и
 д)изпитването се прекратява, когато второто предпазно устройство за освобождаване на налягането не се отваря повече.
 2.2.3.4.
 Налягането във вътрешния съд на резервоара и във вакуумния кожух се регистрира