един от включените в извадката производители износители в Русия разходите за транспорт до пазарите на трети държави (като Бразилия, Съединените щати и Централна Америка) са почти същите като разходите за транспорт до Съюза.
 (340)
 На първо място, за да се вземе предвид вероятното ценово равнище на АН на руските производители износители за Съюза без мерките, Комисията оцени потенциалното равнище на подбиване на цените при липсата на мерки, като използва действителните цени на оказалите съдействие производители износители за трети държави (съображение 294). Заключението, че руските производители износители вероятно ще пренасочат износа си към пазара на Съюза, произтичаше от това, че преобладаващите цени на АН в Съюза са по-високи от руските експортни цени на пазарите на трети държави, което създава икономически стимул. Разследването установи, че цената франко завода в Съюза е била около 219 EUR/тон (съображение 200), което е значително по-високо от средната експортна цена франко завода от 133 EUR/тон на тримата включени в извадката производители износители за трети държави (съображение 81). Въз основа на това руските производители износители имат икономически стимул да продават на Съюза вместо на пазари на трети държави. По-специално, като се има предвид фактът, че въз основа на отговорите на въпросника на включените в извадката руски производители износители те вече покриват разходите за продажби за Съюза и реализират печалба при продажбата съгласно съществуващите антидъмпингови мерки. Това означава, че когато продават на още по-висока цена за Съюза, те биха постигнали още по-високи печалби.
 (341)
 На второ място, както е посочено в съображение 307, въз основа на транспортните разходи на всички оказали съдействие производители износители при настоящото разследване беше установено, че транспортните разходи за трети държави са били с почти 30 % по-високи от тези за Съюза. Поради това твърдението, отнасящо се до един руски производител износител, беше отхвърлено.
 (342)
 Един руски производител износител заяви, че Комисията сама си противоречи и че в анализа на причинно-следствената връзка липсват аргументи. От една страна, Комисията заключи, че не е бил необходим анализ на причинно-следствената връзка, а от друга, че вредата е била причинена от руския внос.
 (343)
 Това твърдение се основава на неразбиране на оценката, извършена от Комисията в този случай. Както е посочено в съображение 216, Комисията стигна до заключението, че на промишлеността на Съюза не е нанесена съществена вреда. Следователно анализът на причинно-следствената връзка не е обоснован и поради това не е извършен. В своя последващ анализ на вероятността за повторно възникване на вредата обаче Комисията стигна до заключението, че е вероятно съществената вреда да се повтори, ако се допусне срокът на действие на съществуващите антидъмпингови мерки срещу вноса от Русия да изтече. Поради това твърдението беше отхвърлено.
 (344)
 Същият руски производител износител заяви, че трети държави са привлекателни за тях и че търсенето на тези пазари се е увеличило. Производителят износител обясни как вътрешните и украинските пазари (които според производителя износител са възлизали на 7 % от световното потребление на АН) са използвали целия си капацитет през съответния сезон за продажби в Съюза. Освен това той обясни как е изградил своя капацитет за износ за региони, различни от Съюза.