се откаже от компетентност в полза на първия сезиран съд.
 Член 22
 Когато пред съдилищата на различни договарящи държави бъдат заведени свързани дела, всеки съд с изключение на първия сезиран съд може да спре висящото пред него производство, докато делата се гледат от първата инстанция.
 По молба на една от страните, съд, различен от първия сезиран съд, също може да се откаже от компетентност, ако законодателството на този съд позволява съединяването на свързаните дела и първият сезиран съд е компетентен и по двете дела.
 Делата се смятат за свързани по смисъла на настоящия член , когато те се намират в такава тясна връзка помежду си, че е целесъобразно да бъдат разгледани и решени заедно, за да се избегне рискът от противоречащи си съдебни решения, постановени в отделни производства.
 Член 23
 Когато делата спадат към изключителната компетентност на няколко съдилища, всеки съд, с изключение на първия сезиран съд, се отказва от компетентност в полза на този съд.
 Раздел 9
 Временни и защитни мерки
 Член 24
 До съдилищата на една договаряща държава може да бъде подадена молба за временни или защитни мерки, които съществуват съгласно законодателството на тази държава дори и ако според настоящата конвенция съдилищата на друга договаряща държава са компетентни да разгледат делото по същество.
 ДЯЛ III
 ПРИЗНАВАНЕ И ИЗПЪЛНЕНИЕ
 Член 25
 По смисъла на настоящата Конвенция „съдебно решение“ означава всяко решение, постановено от съд или правораздавателен орган на договаряща държава, независимо от названието на решението, включително декрет, разпореждане, решение или изпълнителен лист, както и определянето на разноските от длъжностно лице на съда.
 Раздел 1
 Признаване
 Член 26
 Съдебно решение, постановено в една договаряща държава, се признава в другите договарящи държави, без за това да е необходима никаква специална процедура.
 Всяко заинтересовано лице, което поставя признаването на съдебно решение като основен предмет на спор, може да подаде в съответствие с процедурите, предвидени в раздели 2 и 3 от настоящия дял, молба за решение, с което се признава съдебното решение.
 Ако изходът на делото в съд на договаряща държава зависи от произнасянето по инцидентно възникнал въпрос за признавано, този съд е компетентен по този въпрос.
 Член 27
 Съдебното решение не се признава:
 1.
 ако признаването противоречи на обществения ред в държавата, в която се иска признаването;
 2.
 ако то е постановено в отсъствие на страната, когато на ответника не е надлежно връчен документът за образуване на производството или равностоен документ в достатъчен срок, за да има възможност да организира защитата си (15);
 3.
 ако решението противоречи на съдебно решение по спор между същите страни в държавата, в която се иска признаването;
 4.
 ако за постановяване на решението съдът на държавата по произхода е решил преюдициален въпрос относно гражданското състояние или дееспособността на физически лица, имуществени права произтичащи от брачно правоотношение, завещания или наследяване, по начин, който противоречи на правило на международното частно право на държавата, в която се иска признаването, освен ако при прилагане на правилата на международното частно право на тази държава би се стигнало до същия резултат;
 5.
 ако решението противоречи на предходно решение, постановено в недоговаряща държава по