от Комисията тълкуване на съображение 5 и член 4 от основния регламент е погрешно. Според него съображение 5 не е правно обвързваща норма, и доколкото съществува териториално изискване, с него не се прилага императивно изискване. В подкрепа на това твърдение жалбоподателят цитира съображение 3 от основния регламент, съгласно което следва да бъдат взети под внимание правилата на СТО, които нямат териториално ограничение съгласно констатацията на съдебните заседатели по случая Бразилия — въздухоплавателни средства (53). По отношение на член 4 от основния регламент жалбоподателят намира потвърждение за тълкуването си в параграф 4, според който е налице специфичност на субсидии, зависещи от износа.
 (399)
 Комисията отхвърли тези доводи. Първо, съображенията от основния регламент са правно обвързващи, тъй като установяват неговите мотиви. Като такива те представляват важен източник за тълкуване на правния акт. Второ, жалбоподателят не е следвал своята собствена позиция, когато се опитва да противопостави елемента на териториалност в съображение 5 на друго съображение, а именно съображение 3. Не е ясно защо съображение 5 следва да не е правно обвързващо, а съображение 3 да е правно обвързващо. Следователно формалният довод срещу съображение 5 не е убедителен. Трето, сферата на компетенция на съдебните заседатели по случая Бразилия — въздухоплавателни средства не обхваща настоящия случай. В делото, разглеждано от съдебните заседатели, субсидията е предоставена на доставчиците на въздухоплавателни средства на територията на Бразилия и е споделена с купувачи извън тази държава. В настоящия случай субсидията изобщо не се дава на китайски производители в Китай, а само на външни участници. Четвърто, позоваването на член 4, параграф 4 от основния регламент така или иначе не е в подкрепа на представеното от жалбоподателя. Съгласно тази разпоредба дадена субсидия е специфична, ако предоставящият орган я предоставя на дружество производител, разположено в рамките на неговата юрисдикция, с уговорката, че тя следва да се използва за целите на износа. Това е коренно различно от предоставянето на субсидия пряко на участник извън рамките на неговата юрисдикция. С оглед на гореизложеното Комисията поддържа становището си, че субсидии, предоставяни от чуждестранно правителство на субекти, които са извън неговата компетентност, като несвързани вносители в Европейския съюз или дори крайни клиенти в Европейския съюз, не попадат в обхвата на този инструмент, доколкото за техен инициатор не може да се счита производителят износител.
 3.12. Заключение относно субсидирането
 (400)
 Комисията изчисли размера на подлежащите на изравняване субсидии за включените в извадката дружества в съответствие с разпоредбите на основния регламент, като проучи всяка субсидия или програма за субсидиране и събра тези стойности, за да изчисли общия размер на субсидирането за всеки производител износител за РП. За да изчисли посочения по-долу общ размер на субсидирането, Комисията първо изчисли процента на субсидиране, който представлява размерът на субсидията като процент от общия оборот на дружеството. Така полученият процент беше използван, за да се изчисли субсидията, предоставена за износа на разглеждания продукт за Съюза по време на РП. След това бе изчислен размерът на субсидията на тон от разглеждания продукт, изнасян за Съюза по време на РП, и посочените по-долу маржове бяха изчислени като процент от стойността CIF (стойност, застраховка и навло)