свързани с деривати за кредитен риск, условните стойности на договорите, по които институцията (продавач на защитата) е продала (дава) защита на своите контрагенти (купувачи на защитата).
 136.
 Определянето на сделките като „На извънборсов пазар“ или „На организиран пазар“ се извършва въз основа на естеството на пазара, на който се извършва сделката, а не според това дали дадената сделка подлежи на задължителен клиринг. „Организиран пазар“ е регулиран пазар, както е определен в член 4, параграф 1, точка 92 от РКИ. Следователно, когато докладващ субект сключва дериватен договор на извънборсов пазар, на който централизираният клиринг е задължителен, той класифицира този дериват като „На извънборсов пазар“, а не като „На организиран пазар“.
 10.3. Деривати, класифицирани като „икономическо хеджиране“
 137.
 Дериватите, държани за целите на хеджирането, но които не удовлетворяват критериите за ефективни хеджиращи инструменти съгласно МСФО 9, МСС 39 — където МСС 39 се прилага за целите на отчитане на хеджирането, или националните общоприети счетоводни принципи, основани на ДОБ, се докладват в образец 10 като „Икономическо хеджиране“. Това се прилага и при:
 а)
 дериватите, с които се хеджират некотирани капиталови инструменти, чиято цена на придобиване може да служи, за да се определи приблизително справедливата им стойност;
 б)
 кредитните деривати, отчитани по справедлива стойност в печалбата или загубата, които са използвани за управление на кредитния риск при част от — или цял — финансов инструмент, посочен по справедлива стойност в печалбата или загубата при първоначалното или последващо признаване, или докато е признаван съгласно МСФО 9.6.7;
 в)
 дериватите, класифицирани като „Държани за продажба“ съгласно допълнение А към МСФО 9 или като активи за търгуване — съгласно националните общоприети счетоводни принципи, основани на ДОБ, но които не са част от търговския портфейл, както е определен в член 4, параграф 1, точка 86 от РКИ.
 138.
 В „Икономическо хеджиране“ не се включват дериватите, търгувани за собствена сметка.
 139.
 Деривати, които отговарят на определението за „икономическо хеджиране“, се отчитат отделно в образец 10 за всеки вид риск.
 140.
 Кредитните деривати, използвани за управление на кредитния риск при част от — или цял — финансов инструмент, посочен като отчитан по справедлива стойност в печалбата или загубата при първоначалното или последващо признаване, или докато е признаван съгласно МСФО 9.6.7, се докладват в предназначения за това ред в „Кредитен риск“ в образец 10. Другите видове икономическо хеджиране на кредитния риск, за които докладващият субект не прилага МСФО 9.6.7, се докладват отделно.
 10.4. Разбивка на дериватите по сектори на контрагентите
 141.
 Балансовата стойност и общата условна стойност на деривати, държани за търгуване, както и на деривати, държани за отчитане на хеджиране, които се търгуват на извънборсов пазар, се докладва от контрагентите, като се прилагат следните категории:
 а)
 „кредитни институции“;
 б)
 „други финансови предприятия“;
 в)
 „други“, която включва всички други контрагенти.
 142.
 Всички извънборсови деривати, независимо от вида риск, с който са свързани, се разбиват по тези контрагенти.
 10.5. Отчитане на хеджиране съгласно националните общоприети счетоводни принципи (11.2)
 143.
 Когато в националните общоприети счетоводни принципи, основани на ДОБ, е предвидено разпределяне на хеджиращите деривати сред категории на хеджиране, хеджиращите деривати се докладват отделно