получиха научното становище на Органа, в което се отбелязва, че свойството, което е от най-голямо значение за претендирания ефект (т.е. намаляването на гликемичната реакция след хранене чрез заместване на захарите в храните или напитките), не е присъщо единствено за α-галакто-олигозахариди, а е характерно и за други неразградими въглехидрати (напр. нескорбялни полизахариди, устойчива скорбяла), тъй като, бидейки сходни с α-галакто-олигозахаридите, неразградимите въглехидрати са устойчиви на хидролиза и абсорбция от тънките черва и следователно не допринасят за повишаване на кръвната захар в кръвта след хранене. В посоченото становище Органът също така отбеляза, че претенция за неразградимите въглехидрати и намаляването на гликемичната реакция след хранене вече е била оценена положително от Органа (9) и стигна до заключението, че е установена причинно-следствена връзка между консумацията на храни или напитки, съдържащи неразградими въглехидрати, и намаляването на гликемичната реакция след хранене в сравнение с храните или напитките, които съдържат захари. Здравната претенция, която отразява посоченото заключение, следва съответно да бъде счетена за отговаряща на изискванията на Регламент (ЕО) No 1924/2006 и да бъде включена в списъка на Съюза на разрешените здравни претенции, създаден с Регламент (ЕС) No 432/2012.
 (12)
 Във връзка със заявление, подадено от Roquette Italia S.P.A. съгласно член 13, параграф 5 от Регламент (ЕО) No 1924/2006, Органът трябваше да се произнесе със становище по здравна претенция, свързана с Nutriose®06 и намаляването на гликемичната реакция след хранене (Въпрос No EFSA-Q-2014-00073 (10)). Предложената от заявителя претенция беше формулирана, както следва: „Консумацията на храни/напитки, съдържащи Nutriose®06 вместо въглехидрати с високо съдържание на захари, води до по-ниска степен на покачване на концентрацията на кръвна захар в кръвта след консумация в сравнение храните/напитките, които съдържат захар.“
 (13)
 На 8 октомври 2014 г. Комисията и държавите членки получиха научното становище на Органа, в което се отбелязва, че свойството, което е от най-голямо значение за претендирания ефект (т.е. намаляването на гликемичната реакция след хранене чрез заместване на захарите в храните или напитките), е неразградимостта на устойчивия декстрин, съдържащ се в храната, която е предмет на претенцията (11). Органът също така е счел, че това свойство, което има отношение към претендирания ефект, не е присъщо единствено за устойчивия декстрин, а е характерно и за други неразградими въглехидрати (напр. нескорбялни полизахариди и устойчиви олигозахариди), тъй като, бидейки сходни с устойчивия декстрин, неразградимите въглехидрати са устойчиви на хидролиза и абсорбция от тънките черва и следователно не допринасят за повишаване на кръвната захар в кръвта след хранене. В посоченото становище Органът също така отбеляза, че претенция за неразградимите въглехидрати и намаляването на гликемичната реакция след хранене вече е била оценена положително от Органа (12) и стигна до заключението, че е установена причинно-следствена връзка между консумацията на храни или напитки, съдържащи неразградими въглехидрати, и намаляването на гликемичната реакция след хранене в сравнение с храните или напитките, които съдържат захари. Здравната претенция, която отразява посоченото заключение, следва съответно да бъде счетена за отговаряща на изискванията на Регламент (ЕО) No 1924/2006 и да бъде включена в списъка на Съюза на разрешените здравни претенции, създаден с Регламент (ЕС) No 432/2012.
 (14)
 Една от целите на Регламент (ЕО) No 1924/2006