през разглеждания период.
 5.2.5. Други фактори
 (351)
 Производителите износители и Tata заявиха, че вредата се дължи на структурен свръхкапацитет. Фактът обаче, че промишлеността на Съюза е имала ниско равнище на използване на капацитета през разглеждания период не означава непременно, че тя страда от структурен свръхкапацитет и/или липса на ефективност в такава степен, че това да оправдае коригиране в посока на занижаване на невредоносната цена. Следва да се припомни, че въпреки ниското равнище на използване на капацитета през 2011 г., което е било дори по-ниско от равнището, установено по време на разследвания период, промишлеността на Съюза е имала по-голяма рентабилност. Поради това твърдението бе отхвърлено.
 (352)
 Jindal заяви, че ПОАР на промишлеността на Съюза са се удвоили през разглеждания период и това е причиняващ вреда фактор, който е прекъснал причинно-следствената връзка. Тъй като обаче бе установено, че ПОАР само са се повишили слабо през разглеждания период, този довод бе отхвърлен.
 (353)
 Производителите износители и Tata заявиха, че увеличението на инвестициите е ясен показател за подобряване на положението и че увеличаващият се индийски внос не е причинил вредата. Комисията не се съгласи с това твърдение. На първо място, дори нарасналият обем на инвестициите [22 млн. евро — 24 млн. евро] е сравнително нисък спрямо общите продажби на промишлеността на Съюза, които надвишават 400 млн. евро. Освен това е възникнала повреда в един голям смесител на течен чугун, собственост на един производител от Съюза. Замяната на смесителя е наложила извършването на големи разходи по отношение на дълготрайните активи през РП. ECL заяви, че намалената рентабилност на промишлеността на Съюза е следствие от повредата. Трябва да се отбележи, че бяха направени серия от изчисления, за да се изолира въздействието на повредата на смесителя върху рентабилността, и поради това твърдението се отхвърля.
 (354)
 Jindal също така заяви, че по-голямата разлика между единичната продажна цена и производствените разходи през РП показва липса на причинно-следствена връзка между субсидирания внос и вредата. Както е обяснено по-горе в съображение 319, единичната продажна цена и производствените разходи за единица продукция не са установени на една и съща основа и поради това не съществува пряка връзка между тези два показателя. Във всички случаи увеличението на цените над производствените разходи през РП не е било достатъчно за възстановяване на целевата рентабилност на промишлеността на Съюза.
 (355)
 Същият производител износител счита, че предвид факта, че цените на вноса са били на сходно равнище през 2011 г. и през РП (въз основа на данни от COMEXT), може да се заключи, че съществува съвпадение във времето между подбиването на цените/наличието на значително по-ниски цени и добрите резултати на промишлеността на Съюза през 2011 г. Тази хипотеза се основава на предпоставки, които не се споделят от Комисията. Състоянието на промишлеността на Съюза през 2011 г. не е било добро, тъй като нейната рентабилност е била под целевата печалба от 5 %.
 5.3. Заключение относно причинно-следствената връзка
 (356)
 Бе установено наличието на причинно-следствена връзка между вредата, понесена от производителите от Съюза, и субсидирания внос от засегнатата държава. Налице е явно съвпадение във времето между подбиването на цените