равен на 1.
 Ниво 2: За карбонатите и другите въглеродни съединения, напускащи процеса, се използва коефициент на превръщане със стойност между 0 и 1. Операторът може да приеме, че има пълно преобразуване на един или няколко входящи материала, и да означи останалите входящи материали като непреобразуван материал или друг въглерод. Допълнителното определяне на съответните химични параметри на продуктите се извършва в съответствие с посоченото в членове 32 — 35.
 4.3 Нива за емисионния фактор при използване на метод Б:
 Ниво 1: Операторът прилага едно от следните:
 а)
 стандартните фактори, посочени в приложение VI, раздел 2, таблица 3;
 б)
 други константни стойности в съответствие с член 31, параграф 1, буква д), при положение че няма подходяща стойност в приложение VI.
 Ниво 2: Операторът прилага специфичен за съответната държава емисионен фактор в съответствие с член 31, параграф 1, буква б) или в), или стойности съгласно член 31, параграф 1, буква г).
 Ниво 3: Операторът определя емисионния фактор в съответствие с членове 32 — 35. За преобразуването на данните за състава в емисионни фактори се използват стехиометричните съотношения, посочени в приложение VI, раздел 2, таблица 3, като се приема, че всички разглеждани метални оксиди са получени от съответните карбонати. За целта операторът взема предвид най-малко CaO и MgO и представя на компетентния орган данни за това кои други метални оксиди са свързани с карбонати в суровините.
 4.4 Нива за коефициента на превръщане при използване на метод Б:
 Ниво 1: Използва се коефициент на превръщане, равен на 1.
 Ниво 2: Количеството некарбонатни съединения на съответните метали в суровините, включително рециркулирания прах, отнесената пепел, или други вече калцирани материали се отразява чрез коефициенти на превръщане, чиято стойност е между 0 и 1, като стойността 1 съответства на пълното преобразуване на съдържащите се в суровините карбонати в оксиди. Допълнителното определяне на съответни химични параметри на входящите в процеса материали се извършва съгласно посоченото в член 32 — 35.
 5. ОПРЕДЕЛЕНИЕ НА НИВАТА ЗА ИЗЧИСЛИТЕЛНИТЕ КОЕФИЦИЕНТИ ЗА ЕМИСИИ НА CO2 ОТ ПРОЦЕСИ НА РАЗЛАГАНЕ НА МАТЕРИАЛИ, РАЗЛИЧНИ ОТ КАРБОНАТИ
 Материалите за процеси, които предизвикват емисиите на CO2, включително уреа, кокс, графит и други материали, съдържащи некарбонатен въглерод, се подлагат на мониторинг с подход на основата на вложените суровини съгласно настоящия раздел, освен ако са включени в масов баланс.
 5.1 Нива за емисионните фактори
 Прилагат се нивата, определени в раздел 2.1 от настоящото приложение.
 5.2 Нива за долната топлина на изгаряне (NCV)
 Ако материалът за процеса съдържа въглерод, който може да бъде изгорен, операторът докладва стойността на долната топлина на изгаряне. Прилагат се нивата, определени в раздел 2.2 от настоящото приложение.
 5.3 Нива за коефициенти на преобразуване/окисление
 Ако материалът за процеса съдържа въглерод, който може да бъде изгорен, операторът прилага коефициент на окисление. За целта се използват нивата, определени в раздел 2.3 от настоящото приложение.
 Във всички останали случаи операторът прилага коефициент на превръщане. За целта се прилагат следните определения на нивата:
 Ниво 1: Използва се коефициент на превръщане, равен на 1.
 Ниво 2: За въглерода, напускащ процеса, се използва коефициент на превръщане със стойност между 0 и