на СВГК в Малайзия е значително остаряла. Тъй като Комисията не получи никаква допълнителна информация за производството в Малайзия, тази държава също беше изключена от по-нататъшното разглеждане. Поради това ограниченията за износ, посочени в първата бележка, бяха счетени за неотносими в настоящия случай.
 (172)
 В коментарите си по първата бележка заинтересованите страни заявиха, че нито Мексико, нито Южна Африка или Турция са подходящи представителни държави поради различни мерки, съществуващи в тези държави, за които се твърди, че нарушават пазара на производствените фактори и/или пазара на възобновяеми енергийни източници. Тези твърдения са подробно обяснени в съображения 173, 179, 181, 184 и 189.
 (173)
 В коментарите си по първата бележка CCME, Chengxi Shipyard и Suzhou Titan заявиха, че Южна Африка не е подходяща представителна държава поради въведените от държавата защитни мерки по отношение на стоманата, които са могли да нарушат цените на вноса на стоманени продукти, използвани при производството на СВГК. Освен това Chengxi Shipyard изтъкна, че такива защитни мерки са били в сила и в Мексико и Турция, докато в случая с Турция страната всъщност е посочила само спирането на действието на отстъпките по отношение на Съюза в отговор на въведените от Съюза защитни мерки по отношение на стоманата.
 (174)
 Във втората бележка Комисията отбеляза, че Южна Африка вече е била счетена за неподходяща въз основа на липсата на публично достъпна финансова информация за производителите на СВГК. Поради това Комисията счете, че твърденията относно Южна Африка са безпредметни.
 (175)
 По отношение на Турция Комисията отбеляза, че страната не е представила никакви доказателства в подкрепа на твърдението си за наличието на защитни мерки по отношение на стоманата. Всъщност Комисията установи, че Турция е започнала разследване за налагане на защитни мерки по отношение на стоманата през април 2018 г. (72), но го е прекратила, без да наложи мерки, през май 2019 г. (73). По отношение на спирането на действието на отстъпките страната не представи никакви доказателства защо и до каква степен допълнителните мита върху вноса на някои продукти от стомана с произход от Съюза биха нарушили турския пазар на стомана и биха превърнали статистическите данни за вноса в неподходящ източник на референтни стойности, при които няма нарушения.
 (176)
 По отношение на Мексико Комисията отбеляза във втората бележка, че Chengxi Shipyard основава твърденията си на статия, публикувана от Metal Bulletin, в която се посочва, че съгласно указ от 25 март 2019 г. Мексико „въвежда отново защитно мито от 15 % върху вноса на някои продукти от стомана от държави, с които няма споразумения за свободна търговия“. Комисията установи, че на 25 март 2019 г. в Мексико е публикуван указ за изменение на вносните мита, определени от General Import and Export Tax Law (Общ закон за данъчно облагане на вноса и износа) (74). С този указ Мексико увеличава прилаганото мито „НОН“ за някои продукти от стомана, включително стоманени плочи (кодове 7208 51 и 7208 52 по ХС), от 0 % на 15 % за ограничен период от 180 дни. Според указа увеличението на прилаганото мито „НОН“ се основава на член II от Общото споразумение за