Комисията разгледа внимателно представените данни и направи следните заключения.
 (148)
 Първо, двата предоставени договора представляват единен набор от договори, избрани от дружеството, поради което с тях не могат да се демонстрират постоянните ценови разлики между каналите за продажба. В допълнение примерните договори засягаха различни КНП и следователно не бяха напълно съпоставими.
 (149)
 Второ, подробният списък с продажби, предоставен от Donghai, не беше последователен, тъй като двама ключови клиенти бяха класифицирани и като крайни ползватели, и като дистрибутори. Това засягаше значителна част от продажбите.
 (150)
 Трето, от 15 КНП, изнасяни от Donghai за Съюза, 9 КНП са продавани както на крайни ползватели, така и на дистрибутори. При четири КНП продажните цени за няколко индивидуални крайни ползватели бяха по-ниски в сравнение с няколко продажни цени за индивидуални дистрибутори. С други думи, в рамките на продажбите на един и същи КНП цените за крайни ползватели не са били постоянно по-ниски от тези за дистрибуторите. За един КНП дори средната цена за дистрибуторите беше по-висока от тази за крайните ползватели и като цяло средната ценова разлика в проценти между крайните ползватели и дистрибуторите по КНП не беше постоянна, а варираше в широки граници.
 (151)
 Въз основа на горепосоченото Комисията не счете, че цените на Donghai показват последователна и количествено измерима разлика в цените на продуктите, продавани на крайни ползватели и на дистрибутори. Поради това твърдението беше отхвърлено.
 (152)
 Поради това Комисията потвърди маржа на подбиване между 3,3 % и 13,7 % вследствие на вноса от засегнатата държава на пазара на Съюза. Установеното среднопретеглено подбиване на цените беше 10,3 %.
 4.4. Икономическо състояние на промишлеността на Съюза
 4.4.1. Микроикономически показатели — разходи за труд
 (153)
 След приемането на регламента за временните мерки Manreal поиска от Комисията да разследва допълнително производствените разходи на жалбоподателите, по-специално разходите за труд.
 (154)
 В действителност Комисията задълбочено оцени и провери разходите, и по-специално разходите за труд, направени от включените в извадката производители от Съюза. В съображение 329 от регламента за временните мерки Комисията разясни, че увеличението през РП се е дължало основно на преструктурирането на един от включените в извадката производители, което е довело до по-високи разходи за труд. Поради това Комисията отхвърли искането за допълнително разследване.
 4.4.2. Твърдение за липса на вреда през референтния период
 (155)
 След приемането на регламента за временните мерки Manreal заяви, че няма да е налице вреда, тъй като потреблението на АКФ, както и производството на АКФ в Съюза, продажбите на промишлеността на Съюза, както и пазарният дял на жалбоподателите са на стабилно равнище или съвсем слабо са се понижили през референтния период (второто тримесечие на 2019 г. до първото тримесечие на 2020 г.), определен от жалбоподателите.
 (156)
 За разлика от твърдението на Manreal, референтният период за анализиране на вредата не се ограничава до сравняването в рамките на едногодишния период от второто тримесечие на 2019 г. до първото тримесечие на 2020 г., описан от Manreal. Както е посочено в съображение 38 от регламента за временните мерки, разследването на дъмпинга и вредата обхвана периода от 1 юли 2019 г. до 30 юни 2020 г. („разследвания период“