
 13.8.2019
 BG
 Официален вестник на Европейския съюз
 L 212/1
 РЕГЛАМЕНТ ЗА ИЗПЪЛНЕНИЕ (ЕС) 2019/1344 НА КОМИСИЯТА
 от 12 август 2019 година
 за налагане на временно изравнително мито върху вноса на биодизел с произход от Индонезия
 ЕВРОПЕЙСКАТА КОМИСИЯ,
 като взе предвид Договора за функционирането на Европейския съюз,
 като взе предвид Регламент (ЕС) 2016/1037 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейския съюз (1), и по-специално член 12 от него,
 след консултации с държавите членки,
 като има предвид, че:
 1. ПРОЦЕДУРА
 1.1. Започване на процедурата
 (1)
 На 6 декември 2018 г. Европейската комисия („Комисията“) започна антисубсидийнo разследване по отношение на вноса в Европейския съюз („Съюза“) на биодизел с произход от Индонезия („засегнатата държава“) въз основа на член 10 от Регламент (ЕС) 2016/1037 на Европейския парламент и на Съвета от 8 юни 2016 г. относно защитата срещу субсидиран внос от държави, които не са членки на Европейския съюз („основния регламент“). Тя публикува известие за започване на процедура в Официален вестник на Европейския съюз (2) („известието за започване“).
 (2)
 Комисията започна разследването вследствие на жалба, подадена на 22 октомври 2018 г. от European Biodiesel Board („EBB“, или „жалбоподателя“) от името на производителите, които формират 32 % от общото производство на Съюза. Жалбата беше подкрепена от производители, представляващи 63 % от общото производство на биодизел в Съюза.
 (3)
 Преди да започне антисубсидийното разследване, Комисията уведоми правителството на Индонезия (ПИ), че е получила надлежно документирана жалба и му отправи покана за провеждане на консултации в съответствие с член 10, параграф 7 от основния регламент. ПИ прие предложението за консултации, които бяха проведени на 3 декември 2018 г. По време на консултациите и на последвалите контакти с ПИ бяха надлежно взети предвид коментарите, представени от ПИ. Въпреки това не се стигна до съгласувано решение.
 (4)
 След публикуването на известието за започване Комисията получи коментари относно започването на процедурата от Wilmar Group, производител износител (Wilmar). В своите коментари Wilmar твърди, че:
 а)
 в жалбата не се съдържат достатъчно доказателства за субсидиране, за да бъде обосновано започването на процедура;
 б)
 ПИ не е въвело схема за субсидиране, от която да се ползва промишлеността за производство на биодизел; и
 в)
 дори ако се установи, че е въведена схема на ПИ за субсидиране, дружеството Wilmar не е получило каквато и да е субсидия по тази схема.
 (5)
 По същия начин ПИ заяви на по-късен етап от разследването, че в жалбата не се съдържат достатъчно доказателства за субсидиране, за да бъде обосновано започването на процедура.
 (6)
 По отношение на различните схеми за субсидиране, посочени в жалбата, Wilmar заяви на предварителния етап, че EBB не е представил достатъчно доказателства за наличието на субсидия и следователно, че жалбата е неоснователна.
 (7)
 Като визира конкретно таксата и данъка върху износа, наложени от ПИ върху суровото палмово масло (СПМ), Wilmar заяви, че жалбоподателят не е представил достатъчно доказателства за необходимото упълномощаване или възлагане на индонезийските производители на СПМ от страна на ПИ.
 (8)
 Освен това Wilmar заяви, че нито