безопасни (10 mg/kg телесно тегло дневно). Органът обаче стигна до заключението, че сушените плодове от Synsepalum dulcificum са безопасни за възрастни, когато се включват в хранителни добавки при максимална дневна доза от 0,7 g/ден, което отговаря на безопасните нива за прием за възрастен човек с примерно телесно тегло от 70 kg. Поради това становището на Органа дава достатъчно основание да се приеме, че сушените плодове от Synsepalum dulcificum при максимална доза от 0,7 g/ден отговарят на условията, определени в член 7, букви а) и б) и член 12, параграф 1 от Регламент (ЕС) 2015/2283.
 (8)
 В своето становище, на базата на подхода за значимост на доказателствата, Органът установи потенциал за кръстосана реакция между сушените плодове от Synsepalum dulcificum и фъстъци, въз основа на in silico анализи на хомоложността на секвенцията на миракулиновия протеин и тази на фъстъчените протеини и въз основа на резултатите от предварителен in vitro ензимно-свързан имуносорбентен анализ („ELISA“). Липсват обаче обичайно необходимите допълнителни опити in vivo или епидемиологични доказателства за потвърждаване или изключване на вероятността, че установената потенциална кръстосана реактивност може да се прояви в реалността. Като взе предвид липсата на такива доказателства, заедно с наличните данни in vitro, които показват, че миракулът се разгражда бързо и изцяло след поглъщането му, Комисията счита, че понастоящем няма вероятност потенциалът на сушените плодове от Sfynsepalum dulcificum за кръстосана реактивност с фъстъци да се прояви в реалността и следователно в списъка на Съюза на разрешените нови храни няма нужда да се включва специфично изискване за етикетиране.
 (9)
 В своето становище Органът отбеляза, че заключението му относно безопасността на новата храна се основава на изследванията на състава, изследването за остра орална токсичност при плъхове, двата бактериални теста за обратни мутации, микроядрения тест върху еритроцити от бозайници in vivо, изпитването in vitro за микроядра на клетки от бозайници и 90-дневното изследване за орална токсичност на многократно повторената доза с 14-дневен период на възстановяване. Той отбеляза също, че не би могъл да стигне до този извод без данните от непубликуваните доклади от изследванията, съдържащи се в досието на заявителя.
 (10)
 Комисията поиска от заявителя да поясни допълнително предоставената обосновка във връзка с претенцията за права на научна собственост над тези изследвания, както и да поясни претенцията си за изключително право на позоваване на това изследване, както е посочено в член 26, параграф 2, буква б) от Регламент (ЕС) 2015/2283.
 (11)
 Заявителят обяви, че към момента на подаване на заявлението е притежавал права на собственост и изключително право на позоваване на изследванията на състава, изследването за остра орална токсичност при плъхове, двата бактериални теста за обратни мутации, микроядрения тест върху еритроцити от бозайници in vivо, изпитването in vitro за микроядра на клетки от бозайници и 90-дневното изследване за орална токсичност на многократно повторената доза с 14-дневен период на възстановяване, поради което трети страни нямат право на законен достъп, използване или позоваване на посочените изследвания.
 (12)
 Комисията направи оценка на цялата информация, предоставена от заявителя, и счита, че той е доказал в достатъчна степен, че е изпълнил изискванията по член 26, параграф 2 от Регламент