нито по член 10, параграф 2 от основния регламент. Според ПК няма достатъчно доказателства за съществуването на подлежащи на изравняване субсидии, вреда и причинно-следствена връзка между субсидирания внос и вредата.
 (6)
 Комисията отхвърли това твърдение. Представените в жалбата доказателства представляват информация, която е обичайно налична за жалбоподателя на този етап. Както се посочва в меморандума относно наличността на достатъчно доказателства, в който се съдържа оценката на Комисията на всички доказателства по отношение на Китайската народна република и Египет, с които тя разполага и въз основа на които Комисията започна разследването, на етапа на започване на процедурата имаше достатъчно доказателства, че предвид наличието, размера и естеството им твърдените субсидии подлежат на изравняване. Жалбата също така съдържа достатъчно доказателства за наличието на предизвикана от субсидирания внос вреда за промишлеността на Съюза.
 (7)
 По-конкретно по време на консултациите преди започване на процедурата ПК посочи, че позоваването от страна на жалбоподателя на каквито и да било китайски планове, програми или препоръки е без значение, тъй като те не са обвързващи, а секторът на ТСВ не е споменат нито в Тринадесетия петгодишен план на Китай, нито в Тринадесетия петгодишен план за отрасъла за производство на строителни материали (2016—2020 г.). След започването на процедурата ПК също така заяви, че ТСВ не попадат в обхвата на документа „Произведено в Китай 2025“. Комисията отбеляза, че ПК не оспорва съществуването на такива планове, програми или препоръки, а само степента, в която те са обвързващи или в която обхващат сектора на ТСВ. Освен това Комисията отбеляза, че жалбоподателят е представил доказателства, според които в няколко документа на правителството се прави позоваване на „нови материали“, докато „материалите на базата на стъкло“ са посочени в Тринадесетия петгодишен план за отрасъла за производство на строителни материали (2016—2020 г.). ПК не представи доказателства, от които да става видно, че тези изявления не са приложими към разглеждания продукт.
 (8)
 ПК заяви също така, че нито Китайското дружество за експортно и кредитно застраховане („Sinosure“), нито държавните търговски банки са публични органи, и че ПК не упълномощава частни банки, нито пък им възлага изпълняването на функции. Комисията отбеляза, че това твърдение е свързано с вече споменатото по-горе твърдение и че в жалбата, наред с другото, се споменава Законът за банковото дело в Китай, за който ПК не оспорва, че е част от китайското законодателство. Комисията също така подчерта, че при проведените наскоро антисубсидийни разследвания на ЕС е достигнато до различно заключение по този въпрос (7).
 (9)
 Освен това ПК заяви, че кредитите за купувачи на експортни стоки се предоставят на чуждестранни дружества и следователно не облагодетелстват китайските производители на ТСВ. Комисията обаче установи, че ползите, предоставяни на чуждестранни дружества, които са притежавани от китайски производители на ТСВ, могат да облагодетелстват последните.
 (10)
 ПК посочи, че действието на данъчната схема, свързана с ускорена амортизация на оборудването, използвано от високотехнологични предприятия за високотехнологична развойна дейност и производство, както и на някои от посочените програми за предоставяне на безвъзмездни средства, е било преустановено. Комисията взе под внимание този коментар, но подчерта, че той не се прилага за всички програми, нито