показват, че продажбите на вътрешния пазар, отчетени от известните производители износители, са съставлявали над 90 % от износа за Съюза и са включвали също така около 50 % продажби на продукти, които после са били изнесени.
 (53)
 Двама производители износители оспориха базирания на статистически данни елемент. Те застъпиха тезата, че за определянето на общото тайванско производство Комисията е взела предвид само оказалите съдействие дружества, които имат някакъв износ за Съюза. Другият посочен аргумент беше, че в анализа, описан в съображение 52 по-горе, Комисията следва да разглежда всичкия отчетен в статистиката тайвански внос като изнесен впоследствие.
 (54)
 Комисията разгледа информацията за производството и продажбите на вътрешния пазар от всички известни тайвански производители, в чийто кръг се включват и предложените от един от производителите износители. Това беше направено с цел да се постигне възможно най-голямо съответствие със статистическите данни. Допълнително събраната информация промени резултата от анализа, описан в съображение 52 по-горе, в посока надолу. Въз основа на това беше установено, че в отчетените продажби на вътрешния пазар се включват около 40 % продажби на продукти, които впоследствие се изнасят.
 (55)
 Що се отнася до предположенията, представени в съображение 53 по-горе, че всичкият внос, отчетен от статистиката, впоследствие се изнася, производителят износител не представи доказателства в тяхна подкрепа. В обичайния случай вносът с цел реекспорт попада под специален митнически режим и не се отчита в търговската статистика като реален износ. Поради това на базата на това твърдение Комисията не може да направи никакви полезни заключения.
 (56)
 Освен това двама производители износители заявиха, че равнището на продажбите на вътрешния пазар, които не са взети предвид от Комисията, не е съразмерно на процента, посочен в съображение 52 по-горе. Производителите износители отново настояха на твърдението си, че местоназначението на продуктите не им е било известно при продажбите за клиенти на вътрешния пазар. Комисията счита, че непознаването на крайното местоназначение не е от решаващо значение. Комисията анализира отново положението въз основа на доказателствата на разположение при сегашното разследване и преразгледа съответно продажбите, които трябва да се изключат от определянето на нормалната стойност, с цел да отрази възможно най-точно конкретното положение на разследваните производители износители. Когато това беше обосновано, някои от продажбите, които на етапа на временните мерки бяха изключени за целите на изчисляването на нормалната стойност, бяха използвани при изчисляването ѝ.
 (57)
 Една от заинтересованите страни оспори включването на продажбите на вътрешния пазар за търговци и дистрибутори при определянето на нормалната стойност. Аргументи в подкрепа на твърдението бяха представени в писмените коментари и по време на изслушването при служителя по изслушванията при търговските процедури на 7 юли 2015 г.
 (58)
 Както е посочено в съображение 56 по-горе, след налагането на временните мерки Комисията продължи да проучва реалното класифициране на продажбите за дистрибутори с оглед получаване на по-точна и правно издържана класификация по отношение на тях като продажби на вътрешния пазар или продажби за износ за целите на определянето на нормалната стойност, без повече да се основава на презумпцията, че продуктите при всички продажби за дистрибутори са били предназначени за износ. Бяха разгледани и коментарите, получени след оповестяването