на продукта, а именно като се използва печалбата от рентабилните операции на съответните видове на продукта, би била в противоречие с буква от член 2, параграф 6 от основния регламент. Той/тя изтъкна също така, че стандартна практика при конструирането на нормалната стойност за определен вид на продукта е да се използва средната печалба от всички рентабилни операции на всички видове на продукта и че всяка промяна на тази практика ще наруши принципа на правна сигурност.
 (46)
 Следва да се отбележи, че описаната в съображение 42 методология е в съответствие с член 2, параграф 6 от основния регламент, съгласно който размерът на печалбата следва да се определя на основата на действителните данни за продажбите на сходен продукт при обичайни търговски условия, като данните се предоставят от износителя или производителя. Използването на думите „на сходен продукт“ не изключва разделянето на продукта, предмет на разследването, на видове, когато това е целесъобразно. Освен това съгласно действащата съдебна практика на СТО (4) действителният марж на печалба, изчислен за операциите при обичайни търговски условия на онези видове на продукта, за които трябва да бъде конструирана нормална стойност, не може да бъде пренебрегнат. В действителност производителят износител/групата от производители износители не е доказал/а, че за операциите на видовете на продукта, за които трябва да бъде конструирана нормална стойност, следва да се смята, че не са осъществени при обичайни търговски условия. Накрая следва да се отбележи, че описаната по-горе методика е справедлива. В действителност, когато маржът на печалба от продажбите на съответния вид на продукта, извършени при обичайни търговски условия, е по-нисък от среднопретеглената печалба за продажбите на всички видове на продукта, извършени при обичайни търговски условия, за конструирането на нормалната стойност се използва по-ниският марж на печалба на съответния вид на продукта. Поради това искането се отхвърля.
 3.2. Определяне на нормалната стойност за производители износители/групи от производители износители, на които не е предоставено ТДПИ
 а) Държава аналог
 (47)
 След разгласяването на временните мерки една заинтересована страна заяви, че Турция не трябва да се използва като държава аналог и предложи за тази цел да се използва Малайзия. Това становище не бе подкрепено с допълнителни доводи, вследствие на което не бе взето предвид.
 (48)
 Следва да се отбележи, че след изключването на преждите от обхвата на продукта, предмет на разследването (вж. по-горе), фактът, че в Турция не се произвеждат прежди, вече не пречи Турция да бъде избрана за държава аналог, тъй като няма да бъде нужно да се конструира нормална стойност за никой от разследваните видове на продукта (вж. също съображения 50 и 51 по-долу).
 (49)
 Като се има предвид посоченото по-горе, окончателно се прави заключението, че Турция следва да се използва за държава аналог в тази процедура.
 б) Определяне на нормалната стойност
 (50)
 След разгласяването на временните мерки една заинтересована страна заяви, че нормалната стойност на сходния продукт в Турция може да не е точна, тъй като структурата на разходите на турското съдействащо дружество е неточна. При разследването действително бе установено, че съдействащото дружество в Турция има значителни финансови разходи, които може да доведат до неточности при изчисляването