права за ползване на земя на занижени цени;
 vii)
 демонстрационни бази за преобразуване и модернизиране на външната търговия („демонстрационни бази“) и общи платформи за услуги;
 viii)
 субсидиране за предоставянето на горещовалцовани плоски продукти за ЕС през разследвания период.
 3.4. Отпускане на заеми при преференциални условия
 (83)
 Според информацията, предоставена от четирите включени в извадката групи от производители износители, заеми са им предоставили 45 финансови институции. От тях 35 са държавни банки. Останалите десет финансови институции или са частна собственост, или Комисията не успя да открие неопровержима информация за собственоста им. Въпреки отправеното искане към китайското правителство, което се отнасяше за всичките 35 държавни банки, само пет държавни банки попълниха специално изготвения въпросник. От останалите десет финансови институции само една посочи, че не може да отговори на въпросника, без да се допита до регулаторните органи. След проведена консултация с КРКБС тази финансова институция уведоми Комисията, че е искала да окаже съдействие, но КРКБС е предложила съдействието да бъде оказано в рамките на регулаторен механизъм за сътрудничество (например чрез обмен на информация между регулаторните органи в КНР и ЕС, а не пряко между Комисията и съответната банка). Комисията приветства това предложение за сътрудничество, но отбелязва, че не би било възможно подобен механизъм за посредничество да се създаде в рамките на оставащия срок за провеждане на разследването. Във всеки случай Комисията не получи друго писмо или искане от КРБКС. Освен това в рамките на указания срок посочената финансова институция също не представи коментари по същество. Поради това се наложи Комисията да използва за основа най-добрите налични данни.
 3.4.1. Държавни банки, действащи като публични органи
 (84)
 Комисията провери дали държавните банки са действали като публични органи по смисъла на член 3 и член 2, буква б) от основния регламент. Приложимият анализ, за да се установи, че едно държавно предприятие е публичен орган, е следният (16): „Това, което има значение, е дали субектът разполага с власт да упражнява държавни функции, а не толкова как е постигнато това. Съществуват много различни начини, по които държавата в тесния смисъл може да предостави власт на субектите. Следователно различните видове доказателства могат да бъдат от значение, за да покажат, че тази власт е била предоставена на конкретен субект. Доказателство, че действително субект упражнява държавни функции, може да е това, че притежава или му е поверена държавна власт, особено когато доказателството говори за трайна и системна практика. По наше мнение следва, че доказателството, че правителството упражнява значителен контрол над даден субект и неговата дейност, може при някои обстоятелства да служи като доказателство, че съответният субект притежава държавна власт и упражнява тази власт при изпълнение на държавни функции. Обръщаме внимание обаче, че с изключение на изрично делегиране на власт чрез правен инструмент, наличието на чисто формални връзки между субекта и държавата в тесния смисъл на думата е малко вероятно да е достатъчно, за да се установи притежаването на необходимата държавна власт. Поради това например само по себе си обстоятелството, че държавата е мажоритарен акционер на дадено предприятие, не доказва, че държавата упражнява значителен контрол върху поведението на този субект, а още