Съюза да бъде защитен от увеличението на вноса, което през последния период произтича в голяма степен от отклоняването на търговията, предизвикано от протекционистките мерки на САЩ. Всъщност износителите на стомана в световен мащаб, които са изправени пред тарифа от 25 % и 50 % или пред ограничителни квоти в САЩ, биха могли да пренасочат износа си към Съюза над равнището на традиционните си продажби и да причинят вреда на стоманодобивната промишленост на Съюза, ако не съществува достатъчно възпиращо ограничение в Съюза, когато вносът започне да надхвърля традиционните си равнища.
 (172)
 Тук е важно отново да се подчертае, че докато тарифите по силата на мерките по раздел 232 се налагат още от първия внос и следователно сериозно нарушават търговските потоци на вноса в посока намаляване, тарифната квота на Съюза позволява вносът от всякакъв произход да продължи без допълнителни ограничения и оказва въздействие само ако се превишат съответните квоти, които представляват традиционният поток на вноса от всякакъв произход, по-специално заради отклоняването на търговията, породено от мерките на САЩ.
 (173)
 При тези обстоятелства, освен ако Съюзът наложи за съответния внос на стомана тарифа върху вноса извън квотата в размер, най-малко равен на тарифата, прилагана от САЩ, износителят в САЩ ще получи допълнителен марж или ще сведе до минимум съответната загуба, като пренасочи продажбите към ЕС. Този анализ показва, че долната граница за равнището на тарифата, приложима извън квотата, която може да гарантира минимална защита на Съюза срещу отклоняването на търговията, следва да бъде най-малко 25 %. Това равнище обаче няма да спре отклоняването на търговията. Тъй като протекционистките мерки оказват натиск за увеличаване на цените на вноса в САЩ, важен дял от производството на стомана в САЩ, който преди това е бил икономически неизгоден, става рентабилен, като измества вноса и отклонява търговията към други пазари, като най-привлекателната алтернативна дестинация е пазарът на Съюза.
 (174)
 В този контекст микроикономическите симулации за определяне на маржа на приноса на вноса при разтоварване в Съюза, предложени от промишлеността на Съюза и представени от Комисията на етапа на временните мерки, са от ключово значение за обсъждане на търговското поведение на износителите, които са изправени пред горепосочения избор да продават на пазара в САЩ, след като платят тарифите по раздел 232, или като алтернатива, да изнасят за Съюза, като постепенно увеличават износа си, надхвърляйки традиционните си продажби, за да избегнат това плащане.
 (175)
 Противно на коментарите на някои страни, допусканията в симулациите са реалистични и консервативни. Те не се основават основно на разходите на китайските производители. Най-важният компонент на разходите, използвани в симулациите, е кошница от суровини, оценени по международни цени. Китайските референтни показатели са използвани само за относително малък дял от съпътстващите променливи разходи в допълнение към разходите за суровини, с оглед на това, че Китай е един от най-значимите износители във всички категории продукти. На последно място, изборът да се използват разходи за навло от Китай до Съюза за изчисляване на разходите при разтоварване в Съюза е много консервативно допускане, тъй като ако се използват по-ниски разходи за навло, маржът на приноса ще бъде по-висок.
 (176)
 Тези