различна информация в опровержение на постигнатите заключения, изложени в съображения 175—222 по-горе. Всъщност Законът за банковото дело в Китай бе разгледан в светлината на всички налични доказателства, които показват, че тези изявления не са просто действия за насърчаване. Също така, що се отнася до четвъртото твърдение, поради неоказването на съдействие не бе възможно никоя от финансовите институции да бъде индивидуално оценена. Освен това публично достъпната информация от китайските банки противоречи на твърдението, че липсват доказателства за упълномощаване или възлагане и че ПКНР не може да задължи частните банки да предприемат каквито и да било действия. Действително, ПКНР възлага функции на тези частни банки, за да осъществи цели на държавната политика или да подпомогне определени насърчавани сектори чрез осигуряване на преференциално кредитиране. Освен това, поради липсата на информация, която да сочи друго, както е изтъкнато в съображение 221 по-горе, Комисията установи, че частните банки са прилагали подобни условия и лихвени проценти като тези на публичните банки. Това показва, че частните банки са следвали държавната кредитна политика, заложена в Закона за банковото дело и в различните постановления на КРКБС. И накрая, твърдението, че Комисията е объркала понятията за „упълномощаване“ и „възлагане“ не бе обосновано, нито обяснено по-подробно. Комисията обаче отбеляза, че стандартите за „упълномощаване“ и за „възлагане“ не се изключват взаимно, тъй като и в двата случая правителството използва частен орган като пълномощник за предоставяне на финансово участие. Поради това тези твърдения трябваше да бъдат отхвърлени.
 3.5.3. Специфичност
 (230)
 Както се посочва в съображения 195—202, няколко нормативни документа, насочени специално към дружествата в сектора за производство на електрически велосипеди, възлагат на финансовите институции да предоставят заеми при преференциални лихвени проценти на предприятията от отрасъла за производство на електрически велосипеди. Въз основа на тези документи се доказва, че финансовите институции отпускат преференциални заеми само на ограничен брой сектори/дружества, които следват съответните политики на ПКНР.
 (231)
 Поради това Комисията стигна до заключението, че субсидиите под формата на заеми при преференциални условия като цяло не са общодостъпни и поради това са специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент. Освен това заинтересованите страни не представиха доказателства, че преференциалното кредитиране се основава на обективни критерии или условия по смисъла на член 4, параграф 2, буква б) от основния регламент.
 (232)
 След разгласяването няколко заинтересовани страни изразиха твърдението, че преференциалното кредитиране не е специфично за отрасъла за производство на електрически велосипеди и не следва да се счита за подлежащо на изравняване. Те заявиха, че Комисията е трябвало да докаже наличието на специфичност въз основа на доказателства за това. Една от тези страни заяви също така, че в 13-ия петгодишен план се посочва широк спектър от промишлени отрасли, освен сектора за производство на електрическите велосипеди, и че в него не се определят или насочват каквито и да било субсидии, а само се насърчава развитието на посочените промишлени отрасли. Тази страна заяви и това, че не може да се заключи, че банките са били принуждавани да предоставят заеми при преференциални лихвени проценти.
 (233)
 Комисията би искала да припомни на първо място, че както е