на обществения ред или на добрите нрави;
 ж)
 марки, които могат да въведат в заблуждение обществеността, например по отношение на естеството, качеството или географския произход на стоките или услугите;
 з)
 марки, които не са получили разрешение от компетентните органи и трябва да бъдат отказани или обезсилени в съответствие с член 6, трето от Парижката конвенция.
 3. Страните предвиждат основания за отказ или недействителност при конфликти с по-ранни права. Марка не се регистрира, а ако бъде регистрирана, може да се обяви за недействителна:
 а)
 ако е идентична с по-ранна марка и стоките или услугите, за които марката е заявена или регистрирана, са идентични със стоките или услугите, за които е защитена по-ранната марка;
 б)
 ако поради нейната идентичност или сходство с по-ранна марка и идентичността или сходството на стоките или услугите, за които марките се отнасят, съществува вероятност от объркване на част от обществеността, като вероятността от объркване включва вероятност от свързване с по-ранната марка.
 4. Страните могат да предвиждат също така други основания за отказ или недействителност при конфликти с по-ранни права.
 Член 194
 Всеизвестни марки
 Страните си сътрудничат с цел ефективна закрила на всеизвестни марки, както е посочено в член 6, второ от Парижката конвенция и в член 16, параграф 2 и член 16, параграф 3 от Споразумението ТРИПС.
 Член 195
 Права, предоставени от марката
 Регистрираната марка предоставя на притежателя изключителни права. Притежателят има право да забрани на всяко трето лице да използва в търговската дейност без негово съгласие:
 а)
 всеки знак, идентичен с марката, за стоки или услуги, идентични с тези, за които марката е регистрирана;
 б)
 всеки знак, при който поради идентичността или сходството му с марката и поради идентичността или сходството на стоките или услугите, защитени от марката и от знака, съществува вероятност от объркване на част от обществеността, като вероятността от объркване включва вероятност от свързване на знака с марката.
 Член 196
 Изключения от предоставяните от марка права
 1. Страните осигуряват коректната употреба на описателни термини, включително географските означения, като ограничено изключение на правата, предоставени от дадена марка, при условие че при тези ограничени изключения се вземат предвид законните интереси на притежателя на марката и на трети лица. Страните могат да предвидят и други ограничени изключения при същите условия.
 2. Една марка не дава право на притежателя да забранява на трети лица да използват в търговската дейност:
 а)
 неговото собствено име или адрес;
 б)
 означения относно вида, качеството, количеството, предназначението, стойността, географския произход, времето на производство на стоките или на предоставяне на услугите, или други характеристики на стоките или услугите;
 в)
 марката, когато това е необходимо, за да се означи предназначението на стока или услуга, по-специално като допълнителни или резервни части, при положение че се използва в съответствие с почтената практика в областта на производството или търговията.
 3. Марката не дава право на притежателя да забрани на трето лице да използва в търговската дейност по-ранно право, което важи само по отношение на конкретен район, доколкото това право е признато от законите на засегнатите страни и в границите на територията, за която е признато.
 Член 197
