%, да варира с повече от 1 %, с изключение на ефекта от изпъкналостта на напречния профил на „пътя“.
 1.1.2.2. По повърхността за изпитването не трябва да има вода, сняг или лед.
 1.1.3. Метеорологични условия на окръжаващата среда
 1.1.3.1. Средната скорост на вятъра, измерена на височина най-малко 1 метър над земната повърхност, трябва да бъде по-малка от 6 m/s, като поривите на вятъра не бива да превишават 10 m/s.
 1.1.4. Метод за изпитване на ускорението (виж фигурата по-долу)
 1.1.4.1. При движение със скорост 10 km/h под зададената скорост превозното средство трябва да се ускори възможно най-много чрез увеличаване на натиска върху педала на газта. Това действие трябва да се поддържа в продължение на поне 30 секунди след стабилизирането на скоростта на превозното средство. Моментната скорост на превозното средство трябва да се записва по време на изпитването, за да се установи зависимостта на скоростта във функция от времето, както и през времето на действие на функцията за ограничаване скоростта/регулируемата функция за ограничаване на скоростта или УОС/РУОС, според случая. Грешката в измерването на скоростта трябва да бъде ±1 %. Грешката в измерването на времето трябва да бъде по-малка от 0,1 s.
 Изпитването се смята за удовлетворително при спазване на следните условия:
 1.1.4.2.1. стабилизираната скорост, достигната от превозното средство, не трябва да превишава зададената скорост (Vstab ≤ Vset). Все пак за стойността на Vset отклонение от 5 % или 5 km/h (взема се по-голямата от двете стойности) се смята за приемливо;
 след като стабилизираната скорост се достигне за пръв път:
 1.1.4.2.2.1. Vmax не трябва да превишава Vstab с повече от 5 %;
 1.1.4.2.2.2. изменението на скоростта не бива да превишава 0,5 m/s2 при измерване за период, по-голям от 0,1 s;
 1.1.4.2.2.3. условията за стабилизирана скорост, определени в 1.1.4.2.3, трябва да бъдат достигнати в рамките на 10 s от първото достигане до Vstab;
 когато се постигне стабилен контрол над скоростта:
 1.1.4.2.3.1. скоростта не трябва да варира с повече от 4 % от Vstab или 2 km/h (взема се по-голямата от двете стойности);
 1.1.4.2.3.2. изменението на скоростта не бива да превишава 0,2 m/s2 при измерване за период, по-голям от 0,1 s;
 1.1.4.2.3.3. Vstab е средната скорост, измерена за минимален интервал от време 20 секунди с начало 10 секунди след първото достигане на Vstab;
 1.1.4.2.4. Изпитванията с ускоряване се провеждат, а критериите за приемливост — проверяват, за всяко предавателно число, което на теория позволява да се превиши зададената скорост.
 Vmax е максималната скорост, достигната от превозното средство през първия полупериод от кривата на реакция.
 1.1.5. Метод за изпитване при постоянна скорост
 1.1.5.1. Превозното средство трябва да се движи с максимално ускорение до достигане на стабилната скорост, след това трябва да поддържа на тази скорост без изменение на изпитвателната постановка в продължение на поне 400 метра. Измерването на средната скорост на превозното средство се извършва при тази изпитвателна постановка. След това измерването на средната скорост се повтаря при същата изпитвателна постановка, но с движение в обратна посока и при същите процедури. Стабилизационната скорост за цялото разгледано по-горе изпитване е осреднената от двете средни скорости, измерени при двата