на Съюза за държавната помощ в стоманодобивната промишленост, така че поради това следва да им бъде позволен неограничен безмитен достъп до пазара на Съюза. Други искания за освобождаване или преференциално третиране, засягащи някои трети държави, се основаваха на различни разпоредби от съответните двустранни споразумения със Съюза.
 Позиция на Комисията
 (92)
 На първо място, Комисията припомня обосновката, която изготви в първия регламент за преглед, че всички двустранни споразумения, посочени от заинтересованите страни в рамките на този раздел, позволяват налагането на защитни мерки като прилаганите понастоящем. Следователно Комисията няма правно задължение да ги освободи от мерките. На второ място, съгласно член 2 от Споразумението на СТО за защитни мерки последните се прилагат по отношение на продукта, предмет на разследването, независимо от източника. Както вече беше отбелязано в първия регламент за преглед, „единствените изключения от тези правила засягат специфичното положение на определени развиващи се държави — членки на СТО, или според случая задължения, произтичащи от двустранни споразумения“. Поради това Комисията поддържа позицията си, че не съществуват правни основания за изключване на която и да било от тези държави от защитните мерки.
 (93)
 Както е отбелязано в съображение 99 от първия регламент за преглед, ангажиментът за извършване на преглед на мерките по отношение на специфичните аспекти, описани в съображение 90, се отнася по-специално за държавите, с които Комисията е сключила ССА.
 (94)
 По отношение на тези държави Комисията извърши първо ретроспективна оценка на техните резултати по отношение на износа през втората година от прилагането на мерките, т.е. от 1 юли 2019 г. Анализът показва, че за тези категории продукти, когато посочените държави са се ползвали от конкретно определена за тях квота, като цяло те все още са разполагали с неизползвани обеми по конкретната си квота през последното тримесечие на периода. Освен това за категориите продукти, за които тези държави впоследствие биха могли да са изчерпали своята конкретно определена за тях квота, в повечето случаи, включително в категориите, определени от някои от тези държави като критични за техните промишлени отрасли, все още са били налични значителни обеми в рамките на остатъчната квота. Това означава, че като цяло те са имали възможността да продължат да изнасят над техните регистрирани в миналото равнища в съответните най-важни за тях категории продукти. За категориите продукти, при които вместо това посочените държави е трябвало да спазват остатъчната квота, анализът на данните не показа, че системата от тарифни квоти като цяло ограничава възможностите им за износ. В действителност в някои случаи държавите de facto не са имали каквото и да било ограничение в рамките на мерките, което да им попречи да превишат регистрираното в миналото равнище на износа им.
 (95)
 Поради това Комисията стигна до заключението, че равнището на тарифните квоти е подходящо и съразмерно за запазване на традиционните търговски потоци и че няма доказателства за значително увеличение на търсенето в Съюза или промяна в обстоятелствата от какъвто и да е друг вид, които да обосновават промяна на това равнище, без да се засяга ефективността на настоящите мерки.
 (96)
 Комисията предприе и ориентиран към бъдещето анализ и разгледа начина, по който