Поради това разпространението на болестта представлява потенциален риск за селскостопанския сектор в Съюза.
 (6)
 В допълнение към България и Гърция, Хърватия и значителен брой съседни трети държави, като например Босна и Херцеговина, Косово (6), Черна гора, Северна Македония, Сърбия и Турция, уведомиха Комисията, че ваксинацията срещу инфекцията с вируса на ЗНД е включена в тяхната политика за контрол на болестите. Понастоящем повечето от тези трети държави са спрели ваксинирането и поддържат мерки за надзор.
 (7)
 Епидемичната обстановка в Източна Европа и в съседните на нея региони предполага, че все още може да съществува определен риск от повторно въвеждане или повторна поява на болестта във високорискови области, където ваксинацията срещу инфекцията с вируса на ЗНД е прекратена.
 (8)
 Въз основа на наличната до момента епидемична информация, резултатите от надзора във връзка с инфекцията с вируса на ЗНД и ваксинацията срещу тази болест, е целесъобразно ваксинацията срещу инфекцията с вируса на ЗНД да продължи поне във високорисковите области на България и Гърция. Освен това във всички държави членки или части от тях, където ваксинацията срещу тази болест е намаляла или е напълно прекратена, следва да се продължи с упражняването както на активен, така и на пасивен системен надзор.
 (9)
 Според научния доклад на Европейския орган за безопасност на храните (ЕОБХ) относно инфекцията с вируса на ЗНД, който бе одобрен на 30 януари 2020 г. (7) (доклада на ЕОБХ), за да се намали рискът от допълнително разпространение на инфекцията с вируса на ЗНД в Югоизточна Европа, следва да се използва хомоложна ваксина. В случай на повторно възникване на тази болест след спиране на ваксинацията ще са необходими план за действие при извънредни ситуации и запаси от ваксини дори на регионално равнище, за да се реагира бързо при спешна ваксинация.
 (10)
 Общите мерки за контрол на болестта, определени в Регламент (ЕС) 2016/429, и допълващите правила, определени в Делегиран регламент (ЕС) 2020/687, не обхващат всички необходими аспекти на ваксинацията срещу инфекция с вируса на ЗНД. Следователно е подходящо в настоящия регламент да се изложат единни правила за прилагане на равнището на Съюза, които да обхващат специални мерки за контрол на болестта за ограничен период при условия, които са съобразени с епидемична обстановка по отношение на болестта в Съюза и съседните трети държави. Предвидените в настоящия регламент мерки за контрол следва да включват опита, натрупан при прилагането на Решение за изпълнение (ЕС) 2016/2008, както и международните стандарти, определени в глава 11.9 „Инфекция с вируса на заразния нодуларен дерматит“ от Здравния кодекс за сухоземните животни на OIE (Кодекс на OIE) (8).
 (11)
 Определените в настоящия регламент правила следва да осигуряват подход за регионализация, който да се прилага заедно с мерките за контрол на болестта, изложени в Делегиран регламент (ЕС) 2020/687. Освен това в настоящия регламент следва да се съдържа списък с ограничителните зони в държавите членки, които изпълняват планове за превантивна ваксинация с живи атенюирани ваксини и в които няма огнища на инфекция с вируса на ЗНД (ограничителна зона I); и области с огнища на инфекция с вируса на ЗНД (ограничителна зона II). Областите, включени в ограничителна