450 kРа и се поставя в пещ при температура 120 °С ± 2 °С в продължение на 24 часа. Изпитването се извършва както с нов маркуч, така и след подлагане на стареене по ISO 188, както е предписано в точка 3.4.2.3 и впоследствие по ISO 1817, както е предписано в точка 3.4.2.2 по-горе.
 3.5.3.2. Пропуските през стените на маркуча трябва да са не по-големи от 95 cm3 на един метър маркуч за 24 часа.
 3.5.3.3. След изпитването маркучът трябва да издържи изпитвателно налягане от 50 kPa в продължения на 10 минути. Пропуските през стените на маркуча трябва да са не по-големи от 95 cm3 на един метър маркуч за 24 часа.
 3.5.4. Изпитване на огъване
 3.5.4.1. Един празен маркуч с дължина около 3,5 m трябва да издържи без разрушаване 3 000 пъти предписаното по-долу изпитване на прегъване в противоположни посоки.
 3.5.4.2. Фигура 3 (примерно изпълнение)
 Машината за изпитване (фигура 3) трябва да се състои от стоманена рама и две дървени колела с дебелина около 130 mm.
 По периферията на колелата трябва да има канал за насочване на маркуча.
 Радиусът на колелата, измерен по дъното на канала, трябва да е 102 mm.
 Средните надлъжни равнини на двете колела трябва да са в една и съща вертикална равнина. Разстоянията между осите на колелата трябва да са 241 mm във вертикално направление и 102 mm в хоризонтално направление.
 Всяко колело трябва да може да се върти свободно около своята ос.
 Маркучът се изтегля от задвижващ механизъм върху колелата с честота четири пълни движения в минута.
 3.5.4.3. Маркучът трябва да се постави във формата на буквата S върху колелата (вж. фигура 3).
 На края на маркуча от страната на горното колело трябва да има баласт с маса, достатъчна да притиска плътно маркуча към колелата. Краят на маркуча от страната на долното колело се свързва със задвижващия механизъм.
 Този механизъм трябва да се регулира така, че маркучът да изминава общо разстояние от 1,2 m в двете посоки.
 3.6. Маркировка
 3.6.1. Всеки маркуч трябва да има на интервали не по-големи от 0,5 m следните четливи и неизтриваеми означения, образувани от букви, цифри и символи.
 3.6.1.1. Търговско наименование или марка на производителя.
 3.6.1.2. Година и месец на производство.
 3.6.1.3. Размер и тип.
 3.6.1.4. Маркировка за идентификация „СПГ, клас 2“.
 3.6.2. Всяко съединение трябва да има производствената или търговската марка на производителя, извършил сглобяването.
 4. МАРКУЧИ ЗА ВПГ, КЛАС 5
 4.1. Общи изисквания
 4.1.1. Маркучът трябва да е конструиран така, че да издържа на максимално работно налягане, равно на 1,5 пъти работното налягане (в МРа).
 4.1.2. Маркучът трябва да е конструиран така, че да издържа на температурите, посочени в приложение 5О за клас 5.
 4.1.3. Вътрешният диаметър е съвместим с размерите от таблица 1 от стандарта ISO 1307.
 4.2. Конструкция на маркуча
 4.2.1. Маркучът трябва да може да издържа температурите за клас 5.
 4.2.2. Междинните усилващи слоеве трябва да са защитени срещу корозия с помощта на покритие.
 Покритие не е необходимо, ако за междинните усилващи слоеве се използва материал, устойчив срещу корозия (т.е., неръждаема стомана).
 4.2.3. Вътрешното и