позволяват установяването на компетентността за документ за започване на производство, който е бил връчен на ответника по време на негово временно пребиваване в Ирландия;
 —
 в Италия: член 2 и член 4, параграфи 1 и 2 от Кодекса за гражданското съдопроизводство (Codice di procedura civile);
 —
 в Люксембург: членове 14 и 15 от Гражданския кодекс (Code civil);
 —
 в Нидерландия: член 126, параграф 3 и член 127 от Кодекса за гражданското съдопроизводство (Wetboek van Burgerlij ke Rechtsvordering);
 —
 в Обединеното кралство: разпоредбите относно правораздаването, основано на:
 a)
 документ за започване на производство, който е бил връчен на ответника по време на негово временно пребиваване в Обединеното кралство; или
 б)
 наличието на имущество, собственост на ответника в рамките на Обединеното кралство; или
 в)
 задържането от страна на ищеца на имущество, намиращо се в Обединеното кралство (3).
 Член 4
 Ако ответникът няма местоживеене в никоя договаряща държава, компетентността на съдилищата на всяка договаряща държава се определя от законодателството на тази държава в съответствие с разпоредбите на член 16.
 Всяко лице с местоживеене в една договаряща държава, независимо от гражданството си, може, както гражданите на тази държава, да се възползува срещу такъв ответник от правилата за компетентността, които са в сила там, и по-специално от тези, посочени във втората алинея на чл. 3.
 Раздел 2
 Особена компетентност
 Член 5
 Срещу лице с местоживеене в една договаряща държава може да бъде предявен иск в друга договаряща държава:
 1.
 при дела, свързани с договор — в съдилищата по местоизпълнението на съответното задължение (4);
 2.
 при дела, свързани с издръжка — в съдилищата по местоживеенето или обичайното местопребиваване на кредитора на издръжката, а ако делото е свързано с производство относно гражданско състояние — в съда, който според своето право е компетентен да разглежда такива дела, освен ако тази компетентност се определя единствено от гражданството на една от страните (5);
 3.
 при дела, свързани с непозволено увреждане, деликт или квази-деликт — в съдилищата на мястото, където е настъпило вредоносното събитие;
 4.
 по отношение на граждански иск за вреди или реституция вследствие на деяние, което води до наказателно производство — в съда, сезиран с това производство, доколкото този съд според своето национално право е компетентен да разглежда граждански искове;
 5.
 по отношение на спор, породен от дейността на клон, представителство или друга форма на установяване — в съдилищата на мястото, където се намира клонът, представителството или другата форма на установяване;
 6.
 в качеството му на учредител, доверител или бенефициер на доверителен фонд, създаден по силата на закона или чрез писмен акт, или създаден устно и доказан с писмени доказателства — в съдилищата на договарящата държава, в която се намира седалището на фонда (6);
 7.
 по отношение на спор относно изплащането на възнаграждение, изискано във връзка със спасяването на товар или навло — в съдилищата, в обсега на чиято компетентност въпросният товар или навло:
 а)
 са задържани, за да се обезпечи това плащане; или
 б)
 е трябвало да бъдат задържани, но е дадена гаранция или друго обезпечение;
 Настоящата разпоредба се прилага единствено при условие, че се твърди, че ответникът