държави. В действителност от 2014/2015 г., в отговор на посочените по-горе свръхпредлагане на стомана и нарушаващи пазара практики, няколко държави са започнали да използват в по-голяма степен мерки на търговската политика и инструменти за защита на търговията в сектора на стоманата с оглед защита на своите местни производители. Мексико, Южна Африка, Индия и Турция са приложили увеличения на вносните мита, вариращи между 2,5 % и 40 % за редица продукти от стомана, включително: горещовалцована и студеновалцована стомана, плоски продукти от стомана, като ленти и арматурен прокат. Тези продукти са били внасяни във все по-големи количества през разследвания период. Освен това през цялата 2017 г. трети държави са продължили да налагат ограничаващи търговията мерки: някои държави са въвели минимални вносни цени (Индия), някои са наложили задължителни национални стандарти за стоманата (Индонезия), а други са наложили изисквания за местно съдържание, включително чрез възлагане на обществени поръчки (САЩ).
 (34)
 Освен това непрекъснато се е увеличавало използването на инструменти за търговска защита. Въз основа на статистическите данни на СТО, докато през периода 2011—2013 г. годишно са започвали средно около 77 свързани със стоманата разследвания, през периода 2015—2016 г. този среден брой се е увеличил до 117. През февруари 2018 г. в САЩ са действали 169 нареждания за налагане на антидъмпингови и изравнителни мита по отношение на стоманата, а в ход са били 25 разследвания, които биха могли да доведат до още по-ограничителни условия за внос на стомана в САЩ (11). САЩ е една от най-големите държави — вносителки на стомана, представляваща около 13,1 % от световния внос на стомана (през 2016 г.), и следователно въздействието на такъв голям брой средства за търговска защита е силно осезаемо в световен мащаб.
 (35)
 На трето място, в контекста на преобладаващия и продължаващ световен свръхкапацитет, незаконните и ограничителни мерки на САЩ по раздел 232, предвид техния размер и обхват, биха могли да доведат до значително отклоняване на търговията с продукти от стомана към Съюза. САЩ са изчислили, че налагането на единно мито за всички продукти по силата на мерките по раздел 232, без да се изключва почти никоя държава, следва да намали вноса с приблизително 13 млн. тона, което съответства на 7 % от потреблението на Съюза (12). По принцип Съюзът е много привлекателен пазар за продукти от стомана както по отношение на търсенето, така и на цените. Някои от основните износители за САЩ също са обичайни доставчици на стомана за Съюза и няма съмнение, че тези държави, както и други, чиито износ и производство ще бъдат засегнати от мерките на САЩ и предвидимата вълна от отклоняване на търговията, ще пренасочат износа си към Съюза. Дори частичното отклоняване на посочените по-горе търговски потоци към Съюза неизбежно би довело до нов спад на цените и подбиване на цените на пазара на ЕС, което ще доведе до ценови нива, сравними с тези от 2016 г., със значителни отрицателни последици за рентабилността на стоманодобивната промишленост на Съюза. На последно място, следва да се отбележи, че допълнителното увеличаване на вноса, което може да доведе до още по-сериозно влошаване на икономическото положение на