валидно и за процедурите, при които мерките са били наложени въз основа на старите правила и са били подложени на преглед, или за мерките, с които са били наложени временни мита въз основа на старите правила, но процедурата за приемането на окончателни мерки все още не е била започната в момента на влизане в сила на Регламент (ЕС) No 37/2014. С други думи, Регламент (ЕС) No 37/2014 се прилага за специфична „процедура за приемане“, а не за целия период на дадено разследване или дори на процедурата.
 (128)
 Съответно, процедурата за взимане на решения, въведена с Общия регламент I, е била правилната процедура, която е трябвало да се приложи.
 (129)
 Що се отнася до Cortina, на първо място дружеството заяви, че Комисията няма правно основание да разследва исканията за ТДПИ/ИТ, подадени от производители износители при първоначалното разследване. Cortina посочи, че процедурата, която е приключила с изтичането на срока на действие на мерките на 31 март 2011 г., не е обявена за невалидна с решението по съединени дела C-659/13 и C-34/14 и поради това не може да бъде започната отново.
 (130)
 В отговор на тези коментари Комисията се позовава на поясненията, изложени в съображения 104 и 105 по-горе.
 (131)
 На второ място Cortina заяви, че настоящата процедура е в нарушение на принципите за недопускане на обратно действие и за правна сигурност, заложени в член 10 от основния регламент.
 (132)
 По отношение на твърдението относно обратното действие, основано на член 10 от основния регламент и член 10 от Антидъмпинговото споразумение на СТО („АДС на СТО“), следва да се отбележи, че съгласно член 10, параграф 1 от основния регламент, който повтаря текста на член 10, параграф 1 от АДС на СТО, временни мерки и окончателни антидъмпингови мита се прилагат само по отношение на продукти, допуснати за свободно обращение след датата на влизане в сила на решението, взето в съответствие с член 7, параграф 1 или член 9, параграф 4 от основния регламент, според случая. В настоящия случай въпросните антидъмпингови мита се прилагат само за продукти, допуснати за свободно обращение след влизането в сила на регламента за временните мерки и на оспорвания (окончателен) регламент, приети в съответствие с член 7, параграф 1 и член 9, параграф 4 от основния регламент. Обратното действие по смисъла на член 10, параграф 1 от основния регламент обаче се отнася само за случаи, в които стоките са допуснати за свободно обращение преди въвеждането на мерки, както е видно от самия текст на посочената разпоредба и от изключението, предвидено в член 10, параграф 4 от основния регламент.
 (133)
 Комисията също така отбелязва, че не е налице нарушение на принципа за прилагане с обратно действие, нито на правната сигурност и на оправданите правни очаквания, свързани с конкретния случай.
 (134)
 При преценката за това дали дадена мярка се прилага с обратно действие, в съдебната практика на Съда се прави разграничение между прилагането на ново правило към положение, станало окончателно (наричано също така съществуващо или окончателно установено правно положение) (34), и положение, започнало преди влизането в сила на новото правило, което обаче все още