лице“ на „пасивно нефинансово образувание“ е „лице, за което се предоставя информация“. За да определи дали „контролиращо лице“ на „пасивно нефинансово образувание“ е „лице, за което се предоставя информация“, „предоставящата информация финансова институция“ може да използва декларацията на „титуляря на сметката“ или на това „контролиращо лице“.
 РАЗДЕЛ VII
 СПЕЦИАЛНИ ПРАВИЛА ЗА КОМПЛЕКСНА ПРОВЕРКА
 При прилагане на процедурите за комплексна проверка, описани по-горе, се прилагат следните допълнителни правила:
 А.
 Използване на декларации и „документални доказателства“. „Предоставящата информация финансова институция“ не може да използва декларация или „документални доказателства“, ако знае или има причина да знае, че декларацията или „документалните доказателства“ са неверни или ненадеждни.
 Б.
 Други процедури за „финансови сметки“, държани от физически лица — бенефициери по „застрахователен договор с откупна стойност“ или „анюитетен договор“ и по „групови застрахователни договори с откупна стойност“ или „групови анюитетни договори“. „Предоставящата информация финансова институция“ може да предположи, че физическо лице — бенефициер (различен от титуляря) по „застрахователен договор с откупна стойност“ или „анюитетен договор“, което получава обезщетение при смърт, не е „лице, за което се предоставя информация“, и следователно може да третира такава „финансова сметка“ като различна от „сметка, за която се предоставя информация“, освен ако към дадения момент знае или има причина да знае, че бенефициерът е „лице, за което се предоставя информация“. „Предоставящата информация финансова институция“ има причина да знае, че бенефициерът по „застрахователен договор с откупна стойност“ или „анюитетен договор“ е „лице, за което се предоставя информация“, ако събраната от нея информация, свързана с бенефициера, съдържа индикации, описани в раздел III, параграф Б. Ако „предоставящата информация финансова институция“ към дадения момент знае или има причина да знае, че бенефициерът е „лице, за което се предоставя информация“, тя трябва да следва процедурите по раздел III, параграф Б.
 На държавите членки и Андора се предоставя право да разрешат на „предоставящата информация финансова институция“ да третира „финансова сметка“, която представлява участие на член в „групов застрахователен договор с откупна стойност“ или в „групов анюитетен договор“, като „финансова сметка“, която не е „сметка, за която се предоставя информация“, до датата, на която сумата е платима на служителя/притежателя на сертификата или бенефициера, ако „финансовата сметка“, която представлява участие на даден член в „груповия застрахователен договор с откупна стойност“ или в „груповия анюитетен договор“, отговаря на следните изисквания:
 а)
 „груповият застрахователен договор с откупна стойност“ или „груповият анюитетен договор“ е издаден на работодател и включва 25 или повече служители/притежатели на сертификати;
 б)
 служителят/притежателят на сертификата има право да получи каквато и да е стойност от договора, свързана с неговото участие, и да посочи бенефициерите за изплащане на обезщетението при смърт на служителя; и
 в)
 сумата, платима на служителя/притежателя на сертификата или бенефициера, възлиза на не повече от 1 000 000 USD или равностойна сума, деноминирана в националната валута на всяка държава членка или на Андора.
 Понятието „групов застрахователен договор с откупна стойност“ означава „застрахователен договор с откупна стойност“, който i) осигурява покритие на физически лица, които са свързани чрез работодател, браншово сдружение, синдикална организация или друго сдружение или група; и ii) изисква заплащане на премия за всеки член