X
 X
 X
 1.2.2.
 Измерване на степента на разсейване
 X
 X
 X
 X
 X
 X
 1.3.
 Атмосферни влияния (A.6, точка 2.2.1)
 X
 X
 X
 1.3.1.
 Измерване на степента на пропускане
 X
 X
 X
 1.4.
 Химични вещества (A.6, точка 2.2.2)
 X
 X
 X
 1.4.1.
 Измерване на степента на разсейване
 X
 X
 X
 1.5.
 Миещи препарати (A.6, точка 2.3.1)
 X
 X
 X
 1.6.
 Въглеводороди (A.6, точка 2.3.2)
 X
 X
 X
 1.6.1.
 Измерване на степента на пропускане
 X
 X
 X
 1.7.
 Степен на износване (A.6, точка 2.4.1)
 X
 X
 X
 1.7.1.
 Измерване на степента на пропускане
 X
 X
 X
 1.7.2.
 Измерване на степента на разсейване
 X
 X
 X
 1.8.
 Степен на прилепване (A.6, точка 2.5)
 X
 1.9.
 Устойчивост на излъчването на светлинния източник (A.6, точка 2.2.4)
 X
 Б. Изпитвания на комплектовани фарове (предоставени в съответствие с точка 2.2.3 от настоящото правило).
 Изпитвания
 Комплектован фар
 Образец No
 1
 2
 2.1.
 Степен на износване (точка 2.6.1.1)
 X
 2.2.
 Фотометрични измервания (точка 2.6.1.2)
 X
 2.3.
 Степен на прилепване (точка 2.6.2)
 X
 ДОПЪЛНЕНИЕ 2
 Метод за измерване на степента на разсейване и пропускане на светлина
 1. ОБОРУДВАНЕ (вж. фигурата)
 Снопът от колиматора K с полуразходимост β/2 = 17,4 × 10-4 rd се ограничава от диафрагма Dτ с отвор 6 mm, срещу която се намира стойката с образеца.
 Диафрагмата Dτ е съединена с приемника R посредством събирателна ахроматична леща L2, коригирана за сферични аберации; диаметърът на лещата L2 трябва да е такъв, че да не ограничава снопа светлина, разсейван от образеца в конус с полуъгъл при върха β/2 = 14°.
 Във фокусната равнина на лещата L2 се разполага пръстеновидната диафрагма DD с ъгли αο/2 = 1° и αmax/2 = 12°.
 Непрозрачната централна част на диафрагмата е необходима, за да се елиминира директната светлина от светлинния източник. Трябва да е възможно централната част на диафрагмата да се извади от светлинния сноп така, че да може той да се върне точно в своето първоначално положение.
 Разстоянието L2 Dτ и фокусното разстояние F2
 (1) на лещата L2 трябва да се изберат така, че образът на Dτ да покрива изцяло приемника R.
 Ако първоначалният падащ поток се приеме за 1 000 единици, абсолютната точност на всяко показание трябва да бъде по-висока от 1 единица.
 2. ИЗМЕРВАНИЯ
 Отчитат се следните показания:
 Показание
 С образеца
 С централната част на DD
 Представена величина
 T1
 не
 не
 Падащ поток при първоначалното измерване
 T2
 да
 (преди изпитването)
 не
 Поток, пропуснат през новия материал в участъка от 24°
 T3
 да
 (след изпитването)
 не
 Поток, пропуснат през изпитвания материал в участъка от 24°
 T4
 да
 (преди изпитването)
 да
 Поток, разсеян от новия материал
 T5
 да
 (след изпитването)
 да
 Поток, разсеян от изпитвания материал
 (1) За L2 се препоръчва да се използва фокусно разстояние от порядъка на 80 mm.
 ДОПЪЛНЕНИЕ 3
 МЕТОД НА ИЗПИТВАНЕ С ПРЪСКАНЕ
 1. ИЗПИТВАТЕЛНО ОБОРУДВАНЕ
 1.1. Пистолет-разпръсквач
 Използваният пистолет-разпръсквач трябва да е снабден с дюза с диаметър 1,3 mm, която осигурява дебит на течността 0,24 ± 0,02 l/min при работно налягане 6,0 бара -0/+0,5 бара.
 При тези условия на употреба трябва да се получи „метла“ с