дейността на държавната банка по отношение на кредитната ѝ политика и оценката на риска, когато е отпускала заеми на предприятия за производство на ПМСВ. Поради липсата на съдействие от страна на ПE Комисията прибягна до най-добрите налични факти и по-специално до наличната публична информация, както и до констатациите в предишни антисубсидийни разследвания (47).
 (126)
 Във връзка с това бяха взети под внимание следните нормативни документи:
 —
 член 34 от Закона на КНР за търговските банки („Закона за банковото дело“),
 —
 член 15 от Общите правила относно кредитирането (прилагани от Китайската народна банка — „КНБ“),
 —
 Временни разпоредби за насърчаване на преструктурирането на промишлеността (Решение No 40/2005 на Държавния съвет) („Решение No 40“),
 —
 Изпълнителни мерки на Китайската регулаторна комисия за банковия сектор (КРКБЗС) по административно-разрешителни въпроси във връзка с финансирани от Китай търговски банки (Постановление на КРКБЗС [2017] No 1),
 —
 Изпълнителни мерки на КРКБЗС по административно-разрешителни въпроси във връзка с чуждестранно финансирани банки (Постановление на КРКБЗС [2015] No 4),
 —
 Административни мерки за квалификацията на директорите и висшето ръководство на финансовите институции в банковия сектор (КРКБЗС [2013] No 3).
 (127)
 При прегледа на посочените нормативни документи Комисията установи, че финансовите институции в КНР извършват дейност в рамките на обща правна среда, която им налага да съобразяват финансовите си решения с поставените от ПКНР цели в областта на промишлената политика, по следните причини:
 (128)
 Мисията на EXIM за провеждане на публичната политика е заложена в самото известие за създаването на Китайска импортно-експортна банка, както и в устава ѝ.
 (129)
 В най-общ план член 34 от Закона за банковото дело, който се прилага за всички финансови институции, развиващи дейност в Китай, гласи: „Търговските банки извършват дейността си по кредитиране в съответствие с нуждите на националното икономическо и социално развитие, като изпълняват насоките, заложени в промишлената политика на държавата“. Въпреки че в член 4 от Закона за банковото дело се предвижда, че „Съгласно закона търговските банки извършват стопански операции без намеса от което и да е организационно звено или физическо лице. Търговските банки самостоятелно носят гражданскоправна отговорност с цялото си имущество като юридическо лице“, разследването показа, че член 4 от Закона за банковото дело се прилага във връзка с член 34 от същия закон, т.е. когато държавата е приела публична политика, банките я прилагат и следват нарежданията на държавата.
 (130)
 Освен това в член 15 от Общите правила за кредитирането се посочва, че: „Съгласно държавната политика съответните звена могат да субсидират лихвите по заеми, за да насърчават растежа на определени сектори и икономическото развитие в определени области“.
 (131)
 Решение No 40 също съдържа указания всички финансови институции да осигуряват кредитна подкрепа специално за „насърчавани“ проекти. В глава III от Решение No 40 е изложен „Списък с насоки в областта на промишленото преструктуриране“, в който са посочени три вида проекти, класифицирани в категориите „насърчавани“, „ограничавани“ и „отхвърлени“ проекти. Съгласно член XVII от решението, ако „инвестиционният проект е класифициран като „насърчаван“, той следва да бъде разгледан и одобрен и след това вписан съгласно съответните национални разпоредби относно инвестициите; всички финансови институции трябва да предоставят