това FESI и Footwear Coalition заявиха, че не е спазен основният правен принцип на предоставяне на заинтересованите страни на пълна възможност да упражнят правото си на защита, заложен в член 41 от Хартата на основните права на Европейския съюз и в член 6 от Договора за Европейския съюз (ДЕС). Въз основа на това бе изказано твърдението, че Комисията, като не е дала възможност на производителите износители да допълнят непълната информация, е използвала превратно правомощията си и на практика е обърнала доказателствената тежест на етапа на изпълнението.
 (82)
 На последно място, FESI и Footwear Coalition също така заявиха, че този подход ще бъде дискриминационен спрямо китайските и виетнамските производители износители, които са били включени в извадката при първоначалното разследване, но също така и спрямо други производители износители в държави с непазарна икономика, които са били подложени на антидъмпингово разследване и в рамките на това разследване са подали искане за ТДПИ/ИТ. Следователно за засегнатите от настоящата процедура за изпълнение китайски и виетнамски дружества следва да не се прилагат същите изисквания за предоставяне на информация, като тези, прилагани при обичайно 15-месечно разследване, нито по-строги процедурни стандарти.
 (83)
 FESI и Footwear Coalition също така заявиха, че Комисията на практика е използвала наличните факти по смисъла на член 18, параграф 1 от основния регламент, като същевременно не е спазила процедурните правила, установени в член 18, параграф 4 от основния регламент.
 (84)
 Комисията припомня, че съгласно съдебната практика доказателствената тежест е за производителя, който желае да поиска ТДПИ/ИТ съгласно член 2, параграф 7, буква б) от основния регламент. За тази цел, съгласно член 2, параграф 7, буква в), първа алинея, подаденото от такъв производител искане трябва да съдържа достатъчни доказателства, че производителят действа в условията на пазарна икономика, в съответствие с определеното в същата разпоредба. Съответно, както е постановено от Съда в решенията по дела Brosmann и Aokang, институциите не са длъжни да доказват, че производителят не отговаря на условията, определени с оглед на предоставянето на посочения статут. За сметка на това Комисията следва да прецени дали представените от засегнатия производител доказателства са достатъчни, за да се докаже, че установените в член 2, параграф 7, буква в), първа алинея от основния регламент критерии са изпълнени, за да му се предостави ТДПИ/ИТ (вж. съображение 49). Във връзка с това следва да се припомни, че съгласно основния регламент или съдебната практика Комисията не е задължена да дава възможност на производителя износител да допълва искането за ТДПИ/ИТ с цялата липсваща фактологична информация. Комисията може да извърши своята оценка въз основа на представената от производителя износител информация.
 (85)
 По отношение на аргумента, че е осъществен само документален анализ, Комисията отбелязва, че документалният анализ е процедура, при която исканията за ТДПИ/ИТ се анализират въз основа на документите, представени от производителя износител. Всички заявления с искане за ТДПИ/ИТ подлежат на документален анализ от страна на Комисията. В допълнение Комисията може да реши да извърши посещения за проверка на място. Няма обаче изискване за посещения за проверка на място и те не се извършват за всяко заявление за предоставяне на ТДПИ/ИТ. Обикновено, когато