в различни среди. Освен това, микроорганизмите спадат към голямо множество от различни организми, като всеки от тях има свои собствени уникални характеристики. Различията между микроорганизмите трябва да се вземат предвид при оценката.
 В идеалния случай микроорганизмът, който се съдържа в продукта за растителна защита, би трябвало да играе ролята на завод за клетки, който работи направо на мястото, където прицелният организъм е вреден. Следователно един от най-важните етапи в процеса на оценка е да се разбере начинът на действие.
 Микроорганизмите могат да произвеждат поредица различни метаболити (например бактериални токсини или микотоксини); голяма част от тези метаболити могат да имат токсилогична значимост и един или няколко от тях могат да бъдат въвлечени в начина на действие на продукта за растителна защита. Трябва да се оценят характеристиките и идентификацията на съответните метаболити, както и да се разгледа тяхната токсичност. Информация за производството и/или практическото значение на метаболитите може да бъде получена от:
 а)
 токсикологични изследвания,
 б)
 биологичните свойства на микроорганизмите,
 в)
 родството с известни патогенни организми по растенията, животните или човека,
 г)
 начина на действие;
 д)
 методите за анализ.
 Въз основа на тези сведения метаболитите могат да бъдат разглеждани като потенциално приложими. Необходимо е да се оцени потенциалната експозиция на тези метаболити, за да се определи практическата им значимост.
 1. Общи принципи
 1.1. Като имат предвид съвременните научни и технически познания, държавите-членки оценяват предоставената информация в съответствие с изискванията на част Б на приложението към Регламент (ЕС) No 544/2011 и част Б от приложението към Регламент (ЕС) No 545/2011, и по-специално:
 а)
 идентифицират и оценяват опасностите, които възникват, и тяхното значение и преценяват вероятните рискове за човека, животните и околната среда, и
 б)
 оценяват ефикасността и фитотоксичността/патогенността на продукта за растителна защита за всеки вид употреба, за която се кандидатства за разрешение.
 1.2. Качеството/методологията на опитите, когато не съществуват стандартизирани методи за опити, трябва да бъде оценено и следните характеристики, когато са налице, да бъдат анализирани:
 значимост; представителност; чувствителност; специфичност; възпроизводимост; взаимно валидиране между лабораториите; предвидимост.
 1.3. При тълкуването на резултатите от оценяването, държавите-членки отчитат възможните елементи на несигурност, които се съдържат в получените по време на оценката сведения, така че да сведат до минимум риска от неоткриване на неблагоприятно въздействие или от подценяване на значимостта му. В рамките на процеса на вземане на решение държавите-членки изследват данните или определящите елементи за взимане на решение, при които елементът на несигурност би могъл да доведе до погрешно класифициране на риска.
 Първата направена оценка се основава на най-добрите налични данни или на наличните преценки, които отразяват реалните условия на употреба на продукта за растителна защита. Тя трябва да бъде последвана от повторна оценка, при която се вземат предвид възможната несигурност на критичните данни и различни вероятни условия на употреба и се предоставя реалистичен подход към най-неблагоприятния случай, за да се определи дали първоначалната оценка би могла значително да се различава от направената.
 1.4. Държавите-членки правят оценка на всеки микробен продукт за растителна защита, за който е поискано разрешение в дадена държава-членка — оценената информация за микроорганизма може да бъде взета под внимание. Държавите-членки отчитат