факти. Съгласно този член дадена държава може да поеме отговорност за дейност като държава правоприемник след придобиването на земя. Дадено правителство може също така да признае дейност на своите граждани като своя. В този член обаче не се предвижда възможността държава да приеме действия на чуждестранен суверенен орган като свои.
 (721)
 Комисията отхвърли и това възражение. Заглавието на член 11 от Разпоредбите на Комисията по международно право е „Дейност, която държавата признава и приема като своя“, без да се определя авторът на първоначалния акт. Наред с Общото събрание на ООН в Резолюция 3314 (XXIX) от 1974 г. (вж. съображение 714 по-горе) Международният съд също е потвърдил свободата на държавите да приемат чуждестранни актове като свои (175). Следователно международната практика не подкрепя становището на Египет, че приписването съгласно член 11 от Разпоредбите на Комисията по международно право се ограничава до случаите на териториално наследяване или на признаване и приемане от страна на правителството на неправомерни действия на граждани на собствената територия на държавата.
 (722)
 В своето пето възражение ПЕ заяви, че финансовото участие на ПК за субекти в Египет не е било специфично. ПЕ се позова на основния регламент, съгласно който получателят на финансовото участие трябва да попада в рамките на компетентността на предоставящия орган. Според него формулировката „предоставящ орган“ не означава признаващ и приемащ орган. Освен това при предишни разследвания предоставящ орган за китайски субекти винаги е било китайското правителство. ПЕ заключи, че финансовото участие на ПК не може да бъде специфично, тъй като разположените в Египет предприятия не са под юрисдикцията на Китай. По аналогия, като част от своето второ възражение, ПК заяви, че юрисдикцията по член 2, параграф 2.2 от Споразумението за СИМ следва да бъде оценена в контекста на „териториалната юрисдикция“ на дадена държава.
 (723)
 Комисията изтъкна отново, че счита ПЕ за предоставящ орган поради неговото приемане и признаване на преференциалното кредитиране от страна на Китай. Тъй като Jushi Egypt и Hengshi Egypt извършват дейност в специалната икономическа зона, те също са попаднали под юрисдикцията на правителството на Египет. Възможност да получават тази финансова подкрепа също така са имали само дружествата с дейност в тази зона, поради което тя е специфична.
 (724)
 Дори да бе необходимо да се докаже, че тези дружества са попадали под юрисдикцията на ПК, преди ПЕ да може да приеме дейността на Китай като своя собствена, quod non, резултатът нямаше да се промени. С подписването на член 1 и член 4, параграф 1 от Споразумението за сътрудничество ПЕ се е съгласило, че дружествата с дейност в зоната ще получават съответна подкрепа по линия на политиката и съдействие от страна на китайското правителство за отвъдморските зони за икономическо и търговско сътрудничество и че развитието на зоната ще се извършва в съответствие със законите и на „двете държави“. Поради това освен да упражнява своята териториална юрисдикция, ПЕ е позволило на Китай и да предоставя специфична помощ само за дружества, разположени в отвъдморски зони за икономическо и търговско сътрудничество. Поради това твърдението бе отхвърлено.
 (725)
 В заключение Комисията потвърди констатацията си, че ПЕ е признало и