на конкуренция, при отсъствието на дъмпинговия внос” в съответствие със съдебните решения (90). То добави, че маржът на занижаване на цените е аритметичният начин, избран от Комисията да оцени намаляването и потискането на цените и съответно да оцени равнището, което е необходимо за отстраняване на вредата, причинена на промишлеността на Съюза от дъмпинговия внос на производителя износител (91).
 (587)
 В тази връзка, първо, това съдебно решение се обжалва пред Съда на Европейския съюз (92). Поради това констатациите от съдебното решение относно въпроса, повдигнат от Hansol, са неокончателни. Също така следва да се отбележи, че цитираният параграф се отнася до „цени, договорени между предприятие и клиентите, а не до цени на междинна фаза“. С оглед на това, че целевите цени, използвани в изчисленията на занижаването на цените, може да не бъдат договаряни, а действително да отговарят на фиктивната цена, по която промишлеността на Съюза ще е в състояние да продава при отсъствието на дъмпингов внос, целевата цена не може да се счита за договорена цена. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
 (588)
 Nanshan заяви също така, че фактът, че направените разходи от свързаните търговски дружества не е взет предвид при формирането на целевата цена, е ирелевантен при оценката за това дали Комисията е пренебрегнала съдебната практика на Общия съд в изчисленията си на занижаването на цените, тъй като тези разходи не следва да бъдат взети предвид при формирането на целевата цена. По-специално, то посочи, че Комисията е формирала целевата цена въз основа на „нетната печалба преди данъци на сходния продукт на несвързани клиенти в Съюза през 2016 г.“ и че тази целева цена отразява цената, на която промишлеността на Съюза в идеалния случай би продавала на своите първи независими клиенти, и включва всички компоненти на ценообразуването до тези първи независими купувачи. Поради това Nanshan добави, че направените разходи от свързани търговски дружества на включените в извадката производители от Съюза не е трябвало да бъдат взети предвид.
 (589)
 В тази връзка следва да се отбележи, първо, че противно на твърдението на Nanshan и както е посочено в съображение 467, Комисията е определила целевата печалба в съответствие с разпоредбите на член 7, параграф 2в, а не въз основа на постигнатата печалба от промишлеността на Съюза през 2016 г. Освен това целевата цена беше формирана чрез прилагане на целевата печалба спрямо производствените разходи на включените в извадката производители от ЕС, които не включват разходи, направени от свързани търговски дружества. Въз основа на това твърдението беше отхвърлено.
 (590)
 Освен това Nanshan посочи, че при изчисляване на маржовете на подбиване и занижаване на цените Комисията не е задължена да прави сравнение, обхващащо по-голямата част от продажбите на производителя износител. То посочи също така, че съвпадението между продуктите, изнасяни от Nanshan, и продаваните от промишлеността на Съюза на пазара на Съюза продукти отново би достигнало 65 % от продажбите на Nanshan, без да се сравнява един КНП, за който се е изисквала корекция. Nanshan се позова съща така на Апелативния орган в Китай — GOES (93) и на специалната група в Китай — Autos (САЩ) (94),