или фуражите.
 5. Подходящо или необходимо ниво на санитарна или фитосанитарна защита — степента на защита, счетена за
 необходима от страна член, която въвежда санитарни или фитосанитарни мерки за защита на живота и здравето
 на хората, животните или растенията на собствената си територия.
 ЗАБЕЛЕЖКА: Много страни членки се позовават на тази концепция като на „приемлива степен на риск“.
 6. Район, свободен от болести или вредители — район, независимо дали включва цялата страна или част от нея,
 няколко страни или части от тях, както са определени от компетентните органи, в които няма проява на някакъв
 вид вредител или болест.
 ЗАБЕЛЕЖКА: Район, свободен от вредители или болести, може да заобикаля или да бъде заобиколен, или да е
 съседен на район — независимо дали е на територията на една страна или в географски район,
 който включва части от няколко страни или целите страни, в който даден вид вредител или болест
 се среща, но е обект на регионални мерки за контрол, като например въвеждането на защита,
 наблюдение и буферни зони, които могат да ограничат или премахнат въпросния вредител или
 болест.
 7. Район със слабо разпространение на вредители и ниска заболеваемост — район, независимо дали включва цяла
 страна или част от нея, няколко страни или части от тях, както е определен от компетентните органи, в който даден
 вид вредител или заболяване се среща рядко и е обект на ефективно наблюдение, контрол и мерки за унищожение.
 ---pagebreak--- 11/т. 10 BG Официален вестник на Европейския съюз 55
 ПРИЛОЖЕНИЕ Б
 ПРОЗРАЧНОСТ НА САНИТАРНИТЕ И ФИТОСАНИТАРНИТЕ НАРЕДБИ
 Публикуване на наредбите
 1. Страните членки следва да гарантират, че всички санитарни и фитосанитарни наредби (1), които са били одобрени,
 ще бъдат незабавно публикувани така, че да бъде дадена възможност на заинтересованите страни членки да се
 запознаят с тях.
 2. Освен при спешни случаи страните членки следва да оставят приемлив период от време между публикуването на
 санитарна или фитосанитарна наредба и влизането й в сила, за да се даде възможност на производителите в страните
 износителки, и по-специално на развиващите се страни членки, да пригодят своите продукти и производствени
 методи към изискванията на страната вносител.
 Информационни центрове
 3. Всяка страна членка следва да осигури наличието на информационен център, който да носи отговорност за
 предоставянето на отговори на всички основателни запитвания от заинтересовани страни членки, а също и за
 предоставянето на съответните документи относно:
 а) всички санитарни или фитосанитарни наредби, приети или предложени на нейната територията;
 б) действащите на нейна територия процедури по контрол и инспектиране, процесите на производство и
 налагането на карантина, допустими норми за наличие на пестициди и процедури за одобряване на добавки
 в храната;
 в) процедури за оценка на риска, отчетените фактори, както и определянето на подходящата степен на санитарна
 или фитосанитарна защита;
 г) членството и участието на страната членка или на съответни органи на територията й в международни и
 регионални санитарни и фитосанитарни организации и системи, както и в двустранни и многостранни
 договорености и спогодби в обсега на това споразумение и текстовете на подобни договорености и спогодби.
 4. Страните членки следва да гарантират, че копията на документи, поискани от заинтересовани