в които се използва палмово масло и от които производството на биодизел е неразделна част.
 (120)
 Тази констатация е подкрепена и от други публични източници, които са анализирали системата за налагане на данъци върху износа, въведена от ПИ. При последния преглед на търговската политика на Индонезия например СТО стига до заключението, че „целите на политиката по отношение на данъците върху износа на стоки включват стабилизиране на цените, насърчаване на изграждането на съоръжения за преработка надолу по веригата и намаляване на темпото на изчерпване на невъзобновяеми ресурси в минното дело“. Освен това в доклада си СТО отбелязва, че „според органите [на ПИ] данъците върху износа на основни стоки могат да се използват за намаляване на цената на вътрешния пазар на основни продукти с цел да се гарантира снабдяването на националните преработвателни сектори с междинни суровини на цени, по-ниски от световните пазарни цени. По този начин с налагането на данъци върху износа се предоставя стимул за развитие на националните сектори за производство и преработка с по-висока добавена стойност на износа“.
 (121)
 В доклада си от 2010 г. относно икономическото въздействие от ограниченията на износа върху суровините („The Economic Impact of Export Restrictions on Raw Materials“) ОИСР стига до същото заключение, като констатира, че „данъците върху износа на палмово масло са наложени в Индонезия и Малайзия, за да се подкрепи развитието на промишлеността за производство на биодизел и на олио за готвене“ и че Европейският парламент е установил, че „Индонезия и Тайланд също са използвали данъците върху износа, за да намалят цените съответно за палмовото масло и ориза на вътрешния пазар“ (30).
 (122)
 Що се отнася до таксата върху износа, както беше обяснено по-горе в съображения 64—65, ПИ, без да може да представи доказателства в подкрепа на това твърдение, е обяснило, че тя се събира с цел финансиране на OPPF. Комисията обаче счете, че по същество тя представлява механизъм за подпомагане на промишлеността за производство на биодизел. Въпреки че обхватът на дейност на OPPF е по-широк от оказването на подкрепа на промишлеността за производство на биодизел, както беше обяснено в съображение 77, Комисията намери доказателства, че на практика това е било почти единствената дейност на OPPF през разследвания период: голяма част от средствата в OPPF действително е била използвана, за да се подкрепи промишлеността за производство на биодизел.
 (123)
 В светлината на всички изброени по-горе съображения Комисията счете, че целта на системата за налагане на ограничения върху износа, въведена от ПИ, действително е предназначена за пряка и косвена подкрепа на промишлеността за производство на биодизел и че не е просто „страничен ефект“ от упражняването на общите регулаторни правомощия. Тъй като ограниченията върху износа съвсем не са регулаторни мерки с цел събиране на държавни приходи, те са разработени, въведени и наблюдавани от ПИ с конкретната цел задържане на цените на СПМ на по-ниски равнища в полза на отраслите надолу по веригата (31).
 (124)
 В допълнение към въведената от него система за налагане на ограничения върху износа ПИ допълнително се намесва на пазара, за да може на практика да контролира цените на СПМ чрез държавното