на предприятията, където в член 6 се предвижда, че „Държавният съвет и местните правителствени органи изпълняват, съгласно закона, функциите на вносител, като се основават на принципите на разделяне на държавните органи и предприятия, разделяне на административните функции във връзка с публичните дела и функциите на вносител на държавни активи и ненамеса в законните и независими стопански дейности на предприятията“. Във връзка с това CCCME заяви, че в ролята си на косвен акционер на FTT SASAC изпълнява единствено функцията на вносител, но не оказва влияние върху ежедневната дейност на дружествата. CCCME постави под въпрос и това как връзките на дружеството със SASAC биха могли да бъдат, под каквато и да било форма и в какъвто и да било вид, признак за значителни нарушения. И накрая, CCCME заяви, че в посоченото по-горе твърдение жалбоподателят не е взел предвид взаимовръзките между производителите от Съюза и многобройните износители в смисъл, че по-голямата част от подаващите жалби и оказващите подкрепа производители от Съюза имат свързани дружества или клонове в КНР и/или сами внасят КОВ от КНР.
 (166)
 В отговор Комисията отбеляза още в началото, че в твърдението на CCCME неправилно се съчетават два различни елемента съгласно член 2, параграф 6а, буква б) от основния регламент, т.е. тези в първото и второто тире. Освен това в твърдението на CCCME се пренебрегва фактът, че необходимият правен стандарт в тази разпоредба е „потенциалното“, а не действителното въздействие на тези елементи. Първият елемент се отнася до предприятия, „осъществяващи дейността си като субекти, които са собственост или се намират под контрола на органите на страната на износа или политиката им е под надзора или в съответствие с указанията на тези органи“, и не се ограничава до ролята на „субект, който действително контролира“, както изглежда предполага CCCME. За разлика от него, вторият елемент в член 2, параграф 6а, буква б) се отнася до държавното присъствие, чрез което на държавата се дава възможност „да се намесва по отношение на цените или разходите“. Това са два различни елемента, които трябва да се разглеждат във връзка с текста на член 2, параграф 6а, буква б), отнасящ се до надлежното зачитане на изискването за тяхното „потенциално“, а не действителното въздействие. В анализа в раздел 3.1.1.3 се изтъкват собствеността и контролът, който правителството на КНР упражнява върху сектора на КОВ, включително по-специално по отношение на включените в извадката производители износители. Аналогично, анализът в раздел 3.1.1.4 показва как правителството на КНР може да се намесва по отношение на цените или разходите в дейността на сектора на КОВ, включително по-специално по отношение на включените в извадката производители износители. Следователно посоченото твърдение вече може да бъде отхвърлено на това основание. По същество капацитетът за осъществяване на контрол от държавен субект като SASAC дава възможност за упражняване на значителна пазарна намеса, водеща до нарушения на пазара, както е посочено в споменатите по-горе раздели от настоящия регламент. Основаната на цитирания член 6 от Закона на КНР за държавните активи на предприятията квалификация просто като „вносител“, който не се намесва в ежедневната дейност, не променя ролята на държавата, изпълнявана посредством SASAC, по