спор със същия предмет и между същите страни, при условие, че по-късното решение отговаря на изискванията за признавано в държавата, към която е отправена молбата. (16)
 Член 28
 Наред с това, съдебното решение не се признава, ако противоречи на разпоредбите на раздели 3, 4 и 5 на дял II, както и в случаите по член 59.
 Когато изследва основанията на компетентността по предходната алинея, съдът или органът, до който е подадена молбата, е обвързан от фактическите констатации, на основата на който съдът на държавата по произхода е определил своята компетентност.
 При спазване на разпоредбите на първата алинея, компетентността на съда на държавата по произхода не може да се преразглежда; критерият за обществен ред, предвиден в член 27, първа алинея, не може да се прилага по отношение на правилата за компетентността.
 Член 29
 Чуждестранното съдебно решение при никакви обстоятелства не може да се обсъжда по същество.
 Член 30
 Съд на договаряща държава, от който се иска признаване на съдебно решение, постановено в друга договаряща държава, може да спре производството, ако срещу решението е подадена обикновена жалба.
 Съд на договаряща държава, от който се иска признаване на решение, постановено в Ирландия или Обединеното кралство, може да спре производството, ако изпълнението в държавата по произхода е спряно поради обжалване. (17)
 Раздел 2
 Изпълнение
 Член 31
 Решение, постановено в една договаряща държава и подлежащо на изпълнение в нея, се изпълнява във всяка друга договаряща държава когато бъде обявено за подлежащо на изпълнение там по молба на всяко заинтересовано лице.
 В Обединеното кралство обаче, такова решение се изпълнява в Англия и Уелс, в Шотландия или в Северна Ирландия, когато е вписано за изпълнение в съответната част на Обединеното кралство по молба на всяко заинтересувано лице (18).
 Член 32
 Молбата се подава:
 —
 в Белгия, до tribunal de premiere instance или rechtbank van eerste aanleg,
 —
 в Дания, до to the underret,
 —
 във Федерална република Германия, до председателстващия съдия от камарата на Landgericht,
 —
 във Франция, до председателстващия съдия на tribunal de grande instance,
 —
 в Ирландия, до Високия съд на правосъдието (първа инстанция на Върховния съд),
 —
 в Италия, до the corte d'appelo,
 —
 в Люксембург, до председателстващия съдия на tribunal d'arrondissement,
 —
 в Нидерландия, до председателстващия съдия на arrondissementsrechtbank,
 —
 в Обединеното кралство:
 1.
 в Англия и Уелс — до High Court of Justice или в случай на съдебно решение по повод издръжка до Magistrates' Court след предаване на делото от Държавния секретар;
 2.
 в Шотландия — до Court of Session или в случай на съдебно решение по повод издръжка до Sheriff Court след предаване на делото от Държавния секретар;
 3.
 в Северна Ирландия — до High Court of Justice, или в случай на съдебно решение по повод издръжка до Magistrates' Court след предаване на делото от Държавния секретар (19).
 Компетентността на местните съдилища се определя според местоживеенето на лицето, срещу което се иска изпълнението. Ако то няма местоживеене в държавата, в която се иска изпълнението, компетентността се определя според мястото на изпълнението.
 Член 33
 Производството по молбата се урежда от правото на