газов хроматограф, поставен с детектор за йонизация на пламъка (ДИП) и интегратор или друга управляваща данните система, способна да измерва височини или повърхности на максимумите и с автоматичен пробатор, или необходимото оборудване за ръчно инжектиране на проби.5.2. Разделящ/неразделящ инжектор5.3. Капилярна колона, например:Дължина: 50 mВътрешен диаметър: 0.32 mmПлътност на филма: 0.2 μmСтационарна фаза: FFAP — модифициран TPA полиетилен гликол порест полимер с напречни връзки.5.4. Общо лабораторно оборудване: градуирана обемна стъклария, аналитична везна (точност: ± 0.1 mg).6. Хроматографски условияВидът и размерите на колоните и условията на ГХ трябва да бъдат такива, че анетолът и вътрешният стандарт да са отделени един от друг и от всякакви външни вещества. Типичните условия за колоната, дадена за пример в 5.3 са:6.1. Преносим газ: аналитичен хелий6.2. Скорост на потока: 2 ml/min.6.3. Температура на инжектора: 250 °С6.4. Температура на детектора: 250 °С6.5. Температурни условия на пещта: изотермична, 180 °С, период на експлоатация 10 min.6.6. Инжекционен обем: 1 μl, разделяне 1:40.7. ПробиПробите се съхраняват при стайна температура, на тъмно и на хладно.8. Процедура8.1. Наблюдение на пробите за естраголЗа да е сигурно, че естраголът не присъства естествено в пробата, трябва да бъде извършен пълен анализ без да се добавя никакъв вътрешен стандарт. В случай, че естраголът присъства естествено в пробата, трябва да бъде избран друг вътрешен стандарт (напримет ментол).Капват се 2 ml проба в 20-милилитрова колба и се допълва до обем с 45 об. % етанол (4.4), разбърква се добре.8.2. Приготвяне на неизвестни пробиКапват се 2 ml проба в 20-милилитрова колба, след това се прибавя 2 ml вътрешен стандартен разтвор Б (4.5.2) и се допълва до обем с 45 об. % етанол (4.4), разбърква се добре.8.3. Бланков разтворКапват се 2 ml вътрешен стандартен разтвор Б (4.5.2) в 20-милилитрова колба и се допълва до обем с 45 об. % етанол (4.4), разбърква се добре.8.4. Линеен тестПреди започване на анализа, линейността на показанията на ДИП се проверява чрез трикратно последователно анализиране на всеки от линейните стандартни разтвори (4.5.3).Интегрираните повърхности или височини на максимумите за всяка инжекция образуват графика на концентрацията на техния базов разтвор в g/l спрямо отношението R за всяка една.R = височина или повърхност на максимума на трансанетола, разделена на височината или повърхността на максимума на естрагола.Получава се линейна графика.8.5. ОпределянеИнжектира се бланковият разтвор (8.3), след това стандартен разтвор В (4.5.4), последван от един от линейните стандарти (4.5.3), който ще служи като проба за качествен контрол (тя може да бъде избрана като се има предвид вероятната концентрация на трансанетол в неизвестната), след това пет неизвестни (8.2); вкарва се линейна (за контрол на качеството) проба след всеки пет неизвестни проби, за да се осигури аналитична стабилност.9. Изчисляване на коефициента на отговорИзмерват се както повърхностите на максимум (като се използва интегратор или друга система за данни) или височините на максимума (ръчна интеграция) за трансанетол, така и вътрешни стандартни максимуми.9.1. Изчисляване на коефициента на отговор (RF)Коефициентът на отговор се изчислява по следния начин:RFi =(Ci/повърхност или височинаi)*(повърхност или височинаis/Cis)където:Ci е концентрацията на трансанетол в стандартния разтвор А (4.5.1)Cis е концентрацията на вътрешен стандарт в стандартния разтвор Б (4.5.2)oбластi е повърхността (или височината) на максимума