върху доходите и съответните приложения. Действителният размер на ползата е включен в данъчната декларация.
 (546)
 Комисията счете, че разглежданото данъчно облекчение представлява субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а), подточка ii) и член 3, параграф 2 от основния регламент, тъй като е налице финансово участие под формата на пропуснати приходи от ПК, с което на съответните дружества се предоставя полза.
 (547)
 Ползата за получателите се равнява на спестения данък. Тази субсидия е специфична по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, тъй като самото законодателство въвежда ограничението схемата да може да се прилага само от предприятия, които извършват дейност в някои определени от държавата високотехнологични приоритетни области, като сектора на ТСВ.
 (548)
 След разгласяването на окончателните заключения ПК заяви, че привилегиите по ДДП за предприятията в областта на високите и новите технологии не са специфични, тъй като в законодателството, съгласно което се прилага тази програма, ясно се определят обективни критерии за допустимост (129), а тези критерии се прилагат автоматично, т.е. съответните органи нямат право на преценка при предоставянето на тази конкретна данъчна ставка, когато са изпълнени условията за допустимост. ПК се позовава на бележка под линия 2 от Споразумението за СИМ, според която критериите за допустимост се считат за обективни, ако са неутрални, не са в полза на определени предприятия за сметка на други, имат икономически характер и се прилагат хоризонтално. ПК изрази мнението, че случаят с критериите за допустимост за тази преференциална данъчна ставка е такъв, тъй като достъп до тази по-ниска ставка имат всички предприятия и тя не е в полза на определени предприятия за сметка на други, тъй като право да получат сертификат за високи и нови технологии имат дружества от всички сектори, обхващащи цялата икономика. Освен това ПК се позова на решението на Общия съд по дело T-586/14, Xinyi PV Products/Комисия (130), тъй като в него е обяснено, че: [...] тези облекчения са били предоставени от компетентните власти не на дискреционна основа, а след изпълнение на обективните условия за тяхното предоставяне, а именно съответното предприятие да принадлежи към сектора на високите технологии (...) Във всички случаи съгласно член 28 от Закона за корпоративния данък на Китайската народна република и член 93 от Правилника за неговото прилагане данъчните облекчения, предоставени на предприятията от сектора на високите технологии, каквото предприятие Комисията не оспорва, че е жалбоподателят, са такива само при спазването на определени обективни условия, а именно тези предприятия да осъществяват дейност в сектора на напредналите нови технологии, да притежават права на интелектуална собственост, стоките или услугите им да са част от конкретно подкрепяните от държавата сектори на високите технологии, разходите им за изследване и развитие да достигат определен процент от общите им разходи, получаваните от тези стоки или услуги приходи да достигат определен процент от общия размер на приходите им и броят на техническия персонал да бъде определен процент от целия нает персонал.
 (549)
 Комисията изрази несъгласие със становището на ПК по следните причини. В глава IV от Закона за ДДП се съдържат разпоредби за „Преференциално данъчно третиране“. В член