определяне е трябвало да бъде извършено по отношение на субектите, които доставят ГВС/СВС на двете включени в извадката групи производители износители, а не само по отношение на всички ДП, които произвеждат ГВС/СВС в Китай като цяло. Според ПКНР, ако Комисията не разполага с информация относно тези предприятия, тя не може да извърши съответното определяне; в противен случай това би бил недопустим неблагоприятен извод. Комисията отхвърля това твърдение. Съществуването на нарушение на пазара e свързан, макар и не определящ, фактор в този анализ. Констатацията за „публична организация“ на Комисията в контекста на тази процедура се отнася до всички производители на ГВС/СВС, които са частично или изцяло държавна собственост, защото тя е направена на основата на доказателства, свързани с широкообхватни фактори в областта на политиката и сектора, а не е определяне на конкретно дружество. ДП, които доставят ГВС/СВС на двата включени в извадката производители износители, очевидно попадат в обхвата на констатацията относно публичните организации, следователно не е било счетено за необходимо да се извърши конкретно определяне, ограничено само до тях. Във всеки случай ПКНР не предостави информация, която би могла да послужи за конкретно определяне на дружество в отговор на въпросника на Комисията.
 Аргументът на ПКНР, че Комисията не може да извърши определяне при липсата на „действителни факти” относно конкретни ДП означава, че ПКНР в действителност би имало полза от неоказването на съдействие (тъй като е отказало да предостави „фактите“) и по този начин би получило „по-благоприятен“ резултат, отколкото чрез оказване на съдействие, което е обратното на неблагоприятен извод.
 (417)
 ПКНР възрази с твърдението, че е била уведомена от Комисията за анализите по това „възлагане и нареждане“ едва след етапа на окончателното разгласяване и следователно правата му на защита са били нарушени. Комисията обаче не би могла да предвиди заключението си на по-ранен етап от разследването. Тази констатация е резултат от цялата информация и данни, събрани през цялата процедура и беше разгласена веднага след окончателното определяне, т.е. едновременно с разгласяването на окончателните мерки. В жалбата се твърди, че са налице субсидии, свързани с доставката на стоки за ДП от държавата. Разследването показа, че политиката на правителството в тази област, която основно засяга ДП, се отнася и до частни субекти, което води до заключението за „възлагане и нареждане“ от страна на правителството.
 (418)
 ПКНР твърди, че фактите, разгледани от Комисията, по никакъв начин не обосновават заключението, че на всяка частна организация в стоманодобивния сектор е възложено и наредено да предоставя субсидиите, които подлежат на изравнителни мерки. Това твърдение трябваше да бъде отхвърлено. В анализите си относно нареждането и възлагането Комисията посочва определени планове и политики на правителството, и цитира раздели от тези документи, които показват пряка връзка между правителството и поведението на частните стоманодобивни предприятия, и подкрепя тази констатация с примери за действия от страна на тези частни оператори.
 (419)
 ПКНР твърди, че Комисията не е установила разликата между последиците от действията на правителството и намеренията за такива действия при анализа на възлагането и нареждането. Това твърдение също се отхвърля. Комисията е установила съществуването на правителствена политика за подкрепа на стоманодобивната промишленост, както