ренилаза, като се използва хомогенизаторът.
 IV. Положителни и съмнителни резултати
 Когато полученият резултат е положителен или несигурен, се прилагат разпоредбите, определени в глава I, точка 3, подточка III.
 В. Изследване чрез автоматично смилане на сборни проби до 35 g
 1. Съоръжения и реактиви
 а)
 Нож или ножица за разрязване на проби за изследване.
 б)
 Таблички, разграфени на 50 кутийки, всяка от които може да побира проби от приблизително 2 g месо, или други инструменти, даващи еквивалентни гаранции по отношение на проследяемостта на пробите.
 в)
 Миксер Трихоматик 35® с филтърна втулка.
 г)
 Солна киселина с тегло 8,5 ± 0,5 %.
 д)
 Прозрачни поликарбонатни мембранни филтри с диаметър 50 mm и размер на отворите 14 микрона.
 е)
 Пепсин с активност 1:10 000 NF (US national formulary), съответстваща на 1:12 500 BP (British Pharmacopoeia) и на 2 000 FIP (Fédération internationale de pharmacie), или стабилизиран течен пепсин с минимум 660 единици на Европейската фармакопея/ml.
 ж)
 Везна с точност до 0,1 g.
 з)
 Пинсети с плосък край.
 и)
 Определен брой микроскопски предметни стъкла със странична дължина от най-малко 5 cm или петриеви панички с размер най-малко 6 cm в диаметър, разграфени с остър инструмент от вътрешната страна на квадрати с размер 10 × 10 mm.
 й)
 Един (стерео)микроскоп с предавана светлина (увеличение от 15 до 60 пъти) или един трихинелоскоп с хоризонтална масичка.
 к)
 Съд за събиране на отпадъчни течности.
 л)
 10-литрови съдове, които да се използват за обеззаразяване на съоръженията, например с формол, и за обеззаразяване на останалия изкуствен стомашен сок, когато изследваните проби са с положителен резултат.
 м)
 Термометър с точност до 0,5 °C от 1 до 100 °C.
 2. Събиране на проби за изследвания
 Както е предвидено в глава I, точка 2.
 3. Процедура
 I. Процедура на смилане
 а)
 Поставя се миксерът с филтърната втулка, свързва се с тръбата за отпадъци и тръбата се поставя така, че да се отцежда в кофата за отпадъци.
 б)
 Когато миксерът бъде включен, загряването ще започне.
 в)
 Преди да се направи това, дънната клапа, разположена под камерата за реакция, трябва да бъде отворена и след това затворена.
 г)
 Прибавят се до 35 проби, тежащи приблизително 1 g всяка (при 25 до 30 °C), взети от всяка една индивидуална проба в съответствие с точка 2. По-големите парчета сухожилия трябва да се отстранят, тъй като те могат да запушат мембранния филтър.
 д)
 Сипва се вода до ръба на камерата за вода, свързана с миксера (приблизително 400 ml).
 е)
 Изсипва се около 30 ml солна киселина (8,5 %) до ръба на по-малката свързана камера за течност.
 ж)
 Поставя се мембранният филтър под грубия филтър в държача за филтър във филтърната втулка.
 з)
 Накрая се добавят 7 g пепсин или 21 ml течен пепсин. Този ред трябва да бъде следван стриктно, за да се избегне разграждането на пепсина.
 и)
 Затварят се капаците на камерите за реакция и течности.
 й)
 Избира се периодът за смилане. За прасетата на нормална кланична възраст трябва да се установи кратък период на смилане (5 минути), а за другите видове проби — по-дълго време (8