указаната изпитвателна температура или по-ниска от нея в продължение на не по-малко от 24 часа преди началото на периода, през който превозното средство ще се излага на студ.
 3.1.2.
 Преди изпитването вътрешната и външната повърхност на предното стъкло се обезмасляват напълно с помощта на метилов алкохол или еквивалентен обезмасляващ препарат. След изсъхване се нанася 3—10 %-ен разтвор на амоняк Повърхността се оставя да изсъхне отново и след това се избърсва със сух памучен парцал.
 3.1.3.
 Превозното средство се загася и се държи при изпитвателната температура в продължение на не по-малко от 10 часа преди началото на изпитването.
 3.1.3.1.
 Този период може да бъде по-кратък, ако е възможно да се провери дали охлаждащата течност и маслото на двигателя са се стабилизирали на изпитвателната температура.
 3.1.4.
 След периода на престояване, предписан в точка 3.1.3., върху цялата външна повърхност на предното стъкло се нанася равномерен слой от лед от 0,044 g/cm2 посредством пистолет за пръскане на вода, който работи с налягане 3,5 ± 0,2 bar.
 3.1.4.1.
 Разпръскващата дюза, регулирана на максимална широчина на метлата и на максимален дебит, се държи перпендикулярно и на разстояние между 200 и 250 mm от повърхността на стъклото и се насочва така, че да образува равномерен слой лед по цялото предно стъкло от едната страна до другата.
 3.1.4.1.1.
 За да бъдат спазени изискванията от точка 2.1.5., може да се използва пистолет за пръскане с дюза с диаметър 1,7 mm и дебит на течността 0,395 l/min, който може да образува струя тип „метла“ с диаметър 300 mm върху остъклената повърхност от разстояние 200 mm. Позволяват се също така всякакви други устройства, с които изискванията могат да бъдат спазени.
 3.1.5.
 След образуването на леда върху предното стъкло превозното средство се държи допълнително в нискотемпературната камера в продължение на не по-малко от 30 минути и не повече от 40 минути.
 3.1.6.
 След изтичане на предписаното в точка 3.1.5. време един или двама наблюдатели влизат в превозното средство, след което главният ключ на превозното средство може да бъде задействан и да бъде пуснат в ход евентуално наличният двигател, ако е необходимо и с външни средства. Периодът на изпитване започва веднага след задействането на главния ключ на превозното средство.
 3.1.6.1.
 Ако превозното средство е с двигател, през първите пет минути на изпитвателния период честотата на въртене на двигателя може да бъде приведена в съответствие с препоръчаната от производителя за загряване при пускане в студено време
 3.1.6.2.
 През последните 35 минути на изпитвателния период (или през целия изпитвателен период, ако пет минутната процедура за загряване не е била следвана), се прилага следното:
 3.1.6.2.1.
 Двигателят, ако има такъв, трябва да работи при честота на въртене, ненадвишаваща 50 % от честотата на въртене, която съответства на максималната му изходна мощност. Въпреки това, когато е доказано, че това не е осъществимо поради специфичните стратегии на регулиране на двигателя, например в случая на електрически хибридни превозни средства, се определя реалистичен сценарий за най-неблагоприятния случай. В този сценарий трябва да бъдат взети предвид честотите на въртене на двигателя, периодичното или пълното отсъствие на работещ двигател при нормалните условия на