тъй като институциите трябва отново да проведат част от разследването си. Тъй като съдилищата на Съюза не са компетентни да проведат разследването вместо Комисията, те напълно отменят регламентите за налагане на окончателни мита. Вследствие на това институциите надлежно установяват наличието на трите условия, необходими за налагането на мерки, едва след решението за отмяна на митата. Налагането на окончателни мита за внос, извършен преди надлежното установяване на дъмпинга, вредата и интереса на Съюза, се забранява както с основния регламент, така и с АДС. Поради това с приетите от институциите актове, с които приключват съответните разследвания, се налагат окончателни мита само за бъдещ период (36).
 (121)
 Настоящият случай е различен от предходни решения за (частична или пълна) отмяна, доколкото предмет е не самото наличие на дъмпинг, вреда и интерес на Съюза, а само изборът на подходяща ставка на митото (т.е. изборът между ставката на митото, приложима за единственото дружество от извадката, получило ТДПИ, и ставката на остатъчното мито). Следователно се оспорва не самият принцип за налагане на митото, а само точният му размер (с други думи — една от характеристиките на митото). Съответно корекцията, ако има такава, може да бъде само за намаляване на ставката.
 (122)
 За разлика от предходните случаи на частична отмяна, разгледани в съображение 119 по-горе, Съдът не е в състояние да реши дали се налага да се определи нова (по-малка) ставка на митото, тъй като, преди да се вземе такова решение, трябва да се направи оценка на искането за ТДПИ. Задачата за оценка на искането за ТДПИ е в прерогативите на Комисията. Поради това Съдът не може да извърши тази част от разследването вместо Комисията, без да превиши правомощията си.
 (123)
 За разлика от предходните случаи на пълна отмяна, констатациите относно дъмпинга, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза не са отменени. Следователно в момента, в който е приет Регламент (ЕО) No 1472/2006 на Съвета, дъмпингът, вредата, причинно-следствената връзка и интересът на Съюза са били надлежно установени. Поради това няма основание повторното налагане на окончателни антидъмпингови мита да се ограничи само за бъдещ период.
 (124)
 Поради това настоящият регламент в никакъв случай не се отклонява от практиката за вземане на решения на институциите, дори тя да е от значение.
 (125)
 Също така според заинтересованите страни отмяната на антидъмпинговите мита не би довела до неоснователно обогатяване на вносителите, както твърди Комисията, тъй като поради включването на митото в продажната цена вносителите може да са отчели спад на продажбите.
 (126)
 В съдебната практика на Съда се признава, че изплащането на вземания, които са били неправомерно събрани, може да бъде отказано, когато това би довело до неоснователно обогатяване на получателите (37). Комисията отбелязва, че заинтересованите страни не оспорват обстоятелството, че митото е било прехвърлено на клиентите, и не представят никакво доказателство за спад в продажбите; освен това съдебната практика относно неоснователно обогатяване взема предвид само прехвърлянето, но не и възможни вторични последици от него.
 (127)
 По отношение на предполагаемата дерогация от принципа за забрана на прилагането с обратна сила се прави позоваване на съображения 76—81, където въпросът е разгледан подробно.
 (128)
