от производителя на гумите.
 2.1.4.
 Превозното средство се натоварва до технически допустимата му максимална маса с товар, като разпределението на товара е пропорционално на разпределението на максималната маса върху осите, както е посочено от производителя.
 Например превозно средство от 7,5 тона с максимална маса върху предната ос от 4 тона и максимална маса върху задната ос от 6 тона трябва да се изпита с маса от 3 тона (40 %) върху предната ос и 4,5 тона (60 %) върху задната ос.
 2.2.
 Условия по отношение на изпитвателния участък
 2.2.1.
 Повърхността на изпитвателния участък трябва да е суха, и да е от асфалт или бетон.
 2.2.2.
 Наклонът трябва да е с постоянен процент от 25 % с допустимо отклонение + 3 % (θ = 14 градуса).
 2.2.3.
 След съгласуване с производителя изпитването може да се извърши по наклон, който е по-голям от 25 %. Изпитването се провежда с максималните маси, намалени в зависимост от условията на изпитването.
 2.3.
 Тези условия се записват в протокола.
 2.3.1.
 Повърхността на изпитвателния участък трябва да е с добър коефициент на сцепление.
 Индексът на съпротивление на хлъзгане (SRI) на повърхността се измерва в съответствие със стандарт CEN/TS 13036-2: Характеристики на повърхността на настилките за пътища и аеродроми 2010 г. — Методи на изпитване — Част 2: Оценка на съпротивлението на хлъзгане на повърхността на пътната настилка чрез използване на динамични измервателни системи.
 В протокола се записва средната стойност на SRI.
 3.
 Процедура на изпитването
 3.1.
 Най-напред превозното средство се поставя върху хоризонтална повърхност.
 3.2.
 Силовото предаване се поставя в режим за движение с повишена проходимост. Включената(ите) предавка(и) трябва да дава(т) възможност за движение с постоянна скорост.
 3.3.
 Прилагат се раздели 5 и 6 от допълнение 1 на приложение I към Регламент (ЕС) 2018/858.
 Раздел Л
 Условия за еквивалентност на окачване с въздушно окачване
 1.
 В настоящия раздел са определени техническите условия във връзка с еквивалентността на дадено окачване с въздушно окачване за задвижващата(ите) ос(и) на превозно средство.
 2.
 За да бъде признато за еквивалентно на въздушно окачване, дадено окачване трябва да отговаря на следните изисквания:
 При свободно, предизвикано от еднократен импулс вертикално трептене на подресорената маса над задвижваща ос или група оси, измерените честота и затихване, когато окачването е натоварено с максималния си товар, трябва да бъдат в границите, определени в точки 2.3.—2.6.
 2.1.
 Всяка ос трябва да е оборудвана с хидравлични амортисьори. Хидравличните амортисьори върху група оси трябва да са разположени така, че да гасят трептенето на групата оси.
 2.2.
 Стойността на средния коефициент на затихване Dm трябва да бъде повече от 20 % от критичната стойност на затихване за окачването при нормални условия с монтирани и работещи хидравлични амортисьори.
 2.3.
 Коефициентът на затихване Dr на окачването, на което всички хидравлични амортисьори са отстранени или недействащи, не трябва да е повече от 50 % от Dm.
 2.4.
 Честотата при свободно, предизвикано от еднократен импулс вертикално трептене на подресорената маса над задвижващата ос или група оси не трябва да надвишава 2,0 Hz.
 2.5.
 Процедурите на изпитване за измерване на честотата и затихването са определени в точка