на защитни мерки се цели да се отстрани или предотврати сериозната вреда, която е настъпила в резултат на увеличение на вноса. В съответствие с член 16 от Регламент 2015/478 Комисията проучи също така дали са налице наложителни икономически причини, които биха могли да доведат до заключението, че налагането на мерки не е в интерес на Съюза.
 (129)
 За тази цел въздействието на евентуалните мерки върху всички производители, вносители и ползватели от Съюза на разглеждания продукт, както и възможните последствия от предприемането или непредприемането на мерките, бяха разгледани въз основа на наличните доказателства. За случаите, в които това беше необходимо, Комисията създаде механизъм, който да предотвратява настъпването на сериозна вреда, като същевременно да позволява традиционните търговски потоци да се реализират по начин, който е съвместим с непрекъснатото конкурентно функциониране на пазара на стомана.
 7.1. Интерес на производителите от Съюза
 (130)
 Стигна се до предварителното заключение, че налагането на защитни мерки би било в интерес на производителите от Съюза, тъй като би предотвратило причиняването на сериозна вреда поради допълнително и значително увеличение на вноса. След налагането на временните мерки Комисията не получи коментари от страна на производителите от Съюза, които противоречат на това становище. Поради това предварителните заключения бяха потвърдени.
 7.2. Интерес на вносителите и ползвателите от Съюза
 (131)
 Комисията изпрати въпросници на известните вносители и ползватели, за да оцени техния интерес.
 (132)
 Тя получи 61 отговора от вносители и 70 отговора от ползватели, различни от онези, които са свързани с вносителите. Също така вносителите и ползвателите изложиха своите становища и устно, и писмено.
 (133)
 Няколко вносители и ползватели от Съюза заявиха, че налагането на защитните мерки не е в интерес на Съюза, тъй като ще увеличи цените на вноса и ще ограничи конкуренцията на пазара на Съюза. Те заявиха и че налагането на мерките би довело до недостиг на предлагането, тъй като се предполага, че производителите от Съюза не произвеждат всички видове стоманени продукти или поне не в достатъчни количества, за да удовлетворят търсенето в Съюза. Те твърдят, че тази ситуация се изостря допълнително от факта, че достъпността на някои продукти в Съюза е ограничена, тъй като те са предмет на антидъмпингови или антисубсидийни мерки.
 (134)
 След налагането на временните мерки няколко ползватели и вносители от Съюза представиха твърдението, че ако следва да се предприемат окончателни мерки, трябва да се вземат предвид следните елементи:
 —
 равнището на квотата, определено въз основа на средното равнище за последните три години, следва да бъде увеличено с 10 %, както е направено при защитните мерки на ЕС по отношение на стоманата през 2002 г., за да се съобрази с вероятното нарастване на търсенето в секторите надолу по веригата,
 —
 квотите следва да бъдат разпределени за всяка конкретна държава доставчик, вместо по реда на постъпване, за да се поддържат традиционните търговски потоци и да се избегне възможността определени държави доставчици да се възползват от географското си положение или от капацитета си за износ, за да запълнят бързо квотата и да изтласкат други традиционни държави доставчици,
 —
 следва да се гарантира икономическа сигурност, като се създаде квотна