при използването на наличните в рамките на мерките тарифни квоти, в условията на все по-влошаващата се икономическа конюнктура.
 (13)
 Тогава бе невъзможно да се предвиди, че няколко месеца по-късно пандемията от COVID-19 ще въвлече световната икономика в най-тежката рецесия от световната финансова криза от 2008 г. насам. Строгите мерки за контрол, въведени от съответните органи по цял свят с цел ограничаване на последствията или справяне с болестта в периода след избухването на пандемията през първото тримесечие на 2020 г. оказаха значително отрицателно въздействие. Икономическите последици от мерките за ограничаване на движението и за изолация се проявиха незабавно и осезателно. Мащабът и силата на икономическите сътресения са особено значителни по отношение на обема на произведената продукция, инвестициите в дълготрайни активи, съкращенията и търсенето.
 (14)
 Според Oxford Economics световният БВП се очаква „да се свие с почти 7 % през първото полугодие, което е почти два пъти повече от спада, отчетен по време на световната финансова криза, което отразява преразглеждането на широка основа в основните икономики“ (8). Това свиване се проявява във всички основни промишлени отрасли и поръчките напълно секнаха. През март 2020 г. индексът J.P.Morgan Global Composite Output спадна до най-ниското си ниво за последните 133 месеца от 39,4, а спадът на индекса на месечна основа (с 6,7 пункта) бе вторият най-значителен в историята на сериите от стойности (9). „Сериозността на въздействието бе подчертана от рекордните за сериите от стойности спадове на месечна основа на равнищата на индексите за проследяване на обема на произведената продукция (спад с 10,1 пункта), на новите поръчки (спад с 9,4 пункта), на неразплатените поръчки (със 7,3 пункта по-ниска стойност), на новите поръчки за износ (спад с 10,4 пункта) и на бъдещата дейност (с 13,1 пункта по-ниска стойност)“ (10). Публикуваният през май индекс IHS Markit Global PMI потвърждава това въздействие и показва рекордни спадове на производството във всеки от наблюдаваните сектори, с изключение на здравните услуги (11).
 (15)
 Производителите на стомана в Съюза прогнозират забавяне на търсенето, със спад през втората половина на 2020 г. над 60 % в Южна Европа и около 50 % в Северна Европа, главно поради драстичния срив в търсенето в автомобилния сегмент с около 80 % в резултат на рязък спад в продажбите и производството на автомобили. Това е в съзвучие с констатациите на Morgan Stanley в неотдавнашния им доклад относно стоманодобивния сектор (12), в който се отбелязва, че „крайните пазари на стомана са изправени пред сериозни сътресения, като търсенето в автомобилната промишленост (18 % от търсенето на стомана в Съюза) бележи спад с 40—85 % през март на годишна база, а сегментите на строителството, нефта, газа и въздухоплаването също изпитват сериозни трудности“. Посоченият по-горе траен срив в търсенето на стомана изглежда правдоподобен и се потвърждава от промените в сезонно коригирания индекс Global Steel Users PMI, който представлява композитен показател, съставен така че да дава точен обзор на условията на работа на промишлените производители, определени като големи ползватели на стомана. През април този показател е спаднал до най-ниското за последните 133 месеца равнище от 43,7, след като е бил на равнище 49,3