удовлетворява изискванията по настоящия член.7. Държавата на регистрация на кораба съгласно разпоредбите на настоящия член следва да определи условията на издаване и валидност на сертификата.8. Нищо в настоящата конвенция няма да се тълкува като пречка за някоя държава — страна по Конвенцията, да разчита на информация, получена от други държави или от Организацията, или други международни организации, свързана с финансовото състояние на лицата, осигуряващи застраховка или финансова гаранция за целите на настоящата конвенция. В такива случаи държавата — страна по Конвенцията, която разчита на такава информация, не се освобождава от отговорност като държава, издаваща сертификата, изискван съгласно параграф 2.9. Сертификати, издадени или заверени от орган на държава — страна по Конвенцията, се приемат от други държави — страни по Конвенцията, за целите на настоящата конвенция, и се смятат от други държави — страни по Конвенцията, за еднакво валидни като издадените или заверени от тях сертификати, дори и да са издадени или заверени за кораб, който не е регистриран в държава — страна по Конвенцията. Държава — страна по Конвенцията, може по всяко време да изиска консултация с издаващата или заверяваща държава, ако смята, че застрахователят или гарантът, посочен в застраховката, няма финансов капацитет да изпълни задълженията, наложени по настоящата конвенция.10. Всякакъв иск за обезщетение поради замърсяване може да се предяви директно срещу застрахователя или друго лице, осигуряващо финансова гаранция за отговорността за щетата от замърсяване на регистриран собственик. В такъв случай ответникът може да използва средство за защита (различно от обявяването в несъстоятелност или ликвидацията на корабособственика), на която корабособственикът би имал право, включително ограничаване на отговорността съгласно член 6. Освен това, дори корабособственикът да няма право на ограничаване на отговорността съгласно член 6, ответникът може да ограничи отговорността до сума, равняваща се на сумата на застраховката или друга финансова гаранция, която трябва да се запази в съответствие с параграф 1. Наред с това, ответникът може да се брани, като заяви, че щетата от замърсяване е резултат от умишлено неправомерно поведение на корабособственика, но ответникът не може да използва никакви други средства на защита, които ответникът би имал право да използва в дело, което се води от корабособственика срещу ответника. При всички случаи ответникът има право да иска корабособственикът да бъде привлечен по делото.11. Държава — страна по Конвенцията, няма да позволи кораб, плаващ под нейния флаг, за който се прилага настоящият член, да оперира по което и да е време, ако не му е издаден сертификат съгласно параграфи 2 или 14.12. В изпълнение на разпоредбите на настоящия член всяка държава — страна по Конвенцията, следва да гарантира съгласно своето национално законодателство, че застраховката или друга гаранция, до степента, посочена в първия параграф, е валидна по отношение на всеки кораб с брутен тонаж повече от 1000 тона, независимо къде е регистриран, който влиза или излиза от пристанище на нейната територия, или пристига или напуска офшорна служба в нейните териториални морски води.13. Независимо от разпоредбите на параграф 5, държава — страна по Конвенцията, може да нотифицира генералния секретар, че за целите на параграф 12 от корабите не се изисква да носят