акт след постановяването на съдебно решение за отмяна на първоначалния акт. Съгласно съдебната практика, цитирана в съображение 15, административната процедура следва да бъде възобновена от момента на възникване на незаконосъобразността. Комисията възобнови разследването точно от този момент, за да прецени дали е следвало да бъдат удовлетворени исканията за ТДПИ/ИТ, които не са били подложени на оценка, и същевременно, дали евентуално е било дължимо по-ниско мито (което, на свой ред, би позволило на засегнатите дружества да поискат възстановяване на надплатените мита с лихва от техните компетентни митнически органи (36)). Известието за изтичане на срока на действие, макар официално да прекратява процедурата, не може да води до лишаване на тези дружества от правото им техните искания за ТДПИ/ИТ да бъдат преразгледани — право, което в крайна сметка им е било дължимо по време на разследването, както е признато от Съда в делото C&J Clark (37). Съответно разследването бе възобновено на 17 март 2016 г. и ще бъде приключено с настоящия регламент в съответствие с член 9, параграф 4 от основния регламент.
 Член 236 от Митническия кодекс на Общността
 (105)
 FESI и Footwear Coalition също така заявиха, че процедурата, възприета с цел повторно откриване на разследването и налагане с обратно действие на митата, представлява злоупотреба с правомощия от страна на Комисията и е в нарушение на ДФЕС. В това отношение FESI и Footwear Coalition твърдят, че Комисията не е оправомощена да препятства прилагането на разпоредбите по член 236, параграф 1 от Митническия кодекс на Общността, като предотвратява възстановяването на антидъмпинговите мита. Страните заявиха, че националните митнически органи са тези, които трябва да установят последиците от обявяването на митата за невалидни, и че те ще са длъжни също така да възстановят тези мита, обявени за недействителни от Съда.
 (106)
 В това отношение FESI и Footwear Coalition твърдяха, че член 14, параграф 3 от основния регламент не допуска действия от страна на Комисията, които да представляват дерогация от член 236 от Митническия кодекс на Общността, тъй като и двата законодателни акта са от еднакъв правен ред и основният регламент не може да се разглежда като специален закон (lex specialis) по отношение на Митническия кодекс на Общността.
 (107)
 Освен това същите страни допълниха аргументите си с твърдението, че в член 14, параграф 3 от основния регламент не се прави препратка към член 236 от Митническия кодекс на Общността, а само се посочва, че Комисията може да приема специални разпоредби, без да се споменават дерогации от Митническия кодекс на Общността.
 (108)
 В отговор на това е важно да се подчертае, че член 14, параграф 1 от основния регламент не прави правилата, уреждащи митническото законодателство на Съюза, автоматично приложими при налагането на индивидуалните антидъмпингови мита (38). По-скоро член 14, параграф 3 от основния регламент предоставя на институциите на Съюза правото да транспонират и правят приложими правилата, уреждащи митническото законодателство на Съюза, когато това е необходимо и полезно (39).
 (109)
 Това транспониране не изисква пълно прилагане на всички разпоредби на митническото законодателство на Съюза. Член 14, параграф 3 от основния регламент, в който изрично се предвиждат специални разпоредби по