на тази схема по време на РП за ECL Group, възлиза на 3,01 %, а за дружеството Jindal Saw India — на 3,91 %.
 в)
 Специфичност
 (272)
 От ограниченията на износа на ПИ е произтекла полза само за черната металургия. Поради това те са специфични съгласно член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент. Макар и те да предоставят полза на други продукти надолу по веригата освен на тръбите от пластичен чугун, ползата е налична само за някои промишлени сектори в Индия. Присъщите характеристики на желязната руда ограничават възможното използване на субсидията до определена промишленост, но това не означава, че за да е специфична, субсидията трябва да бъде освен това ограничена само до част от тази промишленост (68).
 (273)
 След оповестяването на заключенията ECL и Jindal оспориха оценката на Комисията по отношение на специфичността, като заявиха, че тя е неадекватна и правно необоснована. По-специално ECL цитира доклад на Апелативния орган, в който последният приема, че „[М]оже да е налице положение по отношение на предоставянето на стоки, при което да съществува по-голяма вероятност от установяване на специфичност в случаи, когато стока за влагане в производство се използва само от ограничена група от субекти и/или сектори. В същото време не сме убедени, че всяко предоставяне на стоки с ограничения, присъщи на характеристиките на стоките, задължително ще доведе до установяването на специфичност“ (69).
 (274)
 Комисията отбеляза, че производителят износител не се е позовал на бележката под линия в края на същата точка, в която Апелативният орган се позовава на доклада на групата на съдебните заседатели относно делото (70), като групата от своя страна цитира доклада на групата на съдебните заседатели по делото „САЩ — Softwood Lumber“. В последния групата е заявила следното:
 „Ние не считаме, че това би означавало, че всяко предоставяне на стока под формата на природен ресурс автоматично означава, че то е специфично, именно защото в някои случаи предоставяните стоки (като например нефт, газ, вода и т.н.) могат да се използват от неопределен брой сектори. Ситуацията, пред която сме изправени, не е такава. Както Канада признава, присъщите характеристики на предоставяната стока, дървен материал, набелязан за сеч, ограничава нейното възможно използване само до „определени предприятия“ (71).
 (275)
 По същия начин Комисията счете, че въпреки че богатата желязна руда е природен ресурс, за разлика от нефта, газта и водата и подобно на дървения материал, набелязан за сеч, той не може да бъде използван от неопределен брой промишлени сектори. Тя също така има по-тясна употреба от бедната желязна руда. Потреблението на богата желязна руда в действителност е строго ограничено до определена група от предприятия или промишлени сектори, като някои продукти на стоманодобивната промишленост и по-специално производството на тръби от пластичен чугун. Въз основа на това Комисията установи наличието на ограничение, което изрично и недвусмислено ограничава наличието на субсидията до „определени предприятия“ и по този начин не прави субсидията „широкодостъпна в достатъчна степен в цялата икономика“ (72). Поради това Комисията отхвърли доводите на ECL.
 (276)
 ECL също така заяви, че Комисията не е определила базата, въз основа на която е установила, че субсидията е