Споразумението за СИМ не се позволява на членовете да налагат изравнителни мерки по отношение на продукти, „когато правителството само упражнява своите общи регулаторни правомощия“ или когато правителствената намеса „може да доведе или да не доведе до конкретен резултат само на основата на дадените факти и обстоятелства и упражняването на свободен избор от страна на участниците на този пазар“. Упълномощаването и възлагането по-скоро предполагат „по-активна роля на правителството, а не просто действия за насърчаване“.
 (107)
 Освен това СТО не счете, че „оставянето на преценката в ръцете на частния субект непременно противоречи на упълномощаването или възлагането на този частен орган [...] (18). Въпреки че може да има случаи, при които предоставеният марж на действие на частния орган е такъв, че е невъзможно надлежно да се заключи, че му е възложено да изпълнява специфична задача или е упълномощен за това, това е въпрос от фактическо/доказателствено естество, който трябва да бъде разгледан за всеки отделен случай“.
 (108)
 В съответствие с посочените решения на СТО не всички мерки на правителството, които са в състояние да предоставят ползи, са равнозначни на финансово участие съгласно член 3 от основния регламент и член 1, параграф 1, буква а) от Споразумението за СИМ. Трябва да има доказателства за правителствена политика или програма за насърчаване на промишлеността, предмет на разследването (в този конкретен случай промишлеността за производство на биодизел/биогорива), като се упражнява власт над публични или частни органи (в настоящия случай производители на СПМ) да предоставят на промишлеността за производство на биодизел СПМ срещу по-ниско от адекватното възнаграждение.
 (109)
 Накратко, в съответните решения на СТО се предвижда, че:
 i)
 определянето на наличието на „финансово участие“ съгласно член 1, параграф 1, буква а), точка 1 от Споразумението за СИМ следва да се съсредоточи върху естеството на действията на правителството, а не върху последиците или резултатите от тези действия (19). С други думи, добре известен факт е, че правителствата се намесват на пазара като регулатори и предизвикват последици върху пазара и участниците на пазара. В този смисъл държавата може например законосъобразно да наложи данъци върху износа с цел да се генерират доходи в случай на стоки, които са силно конкурентни на международните пазари. От друга страна, не е законосъобразно налагането на експортни ограничения, когато е очевидно, че този инструмент се използва заедно с други механизми, за да бъдат задържани стоки на вътрешния пазар и принуждавани доставчиците да продават на цени, по-ниски от пазарните, като част от по-мащабна схема, специално създадена от правителството с цел подпомагане на конкретна промишленост или група от промишлени отрасли за повишаване на тяхната конкурентоспособност. Поради това естеството на действията на правителството, включително техните контекст, предмет и цел, е подходящо за целите на оценката на елемента „финансово участие“;
 ii)
 „упълномощаване“ или „възлагане“ включва изрично и утвърдително действие, насочено към определен субект във връзка с конкретна задача или задължение, което много се различава от ситуация, в която правителството се намесва на пазара по някакъв начин, като тази намеса може доведе или да не доведе до конкретен резултат предвид фактическите обстоятелства и упражняването на свободен избор от страна на участниците на