е използвала правилния оборот при изчисляването, поради което твърдението беше отхвърлено.
 (101)
 Комисията отбеляза, че ПИ не е представило никакви допълнителни доводи в подкрепа на твърденията си и поради това тя потвърждава своите констатациите си в съображение 95.
 3.2. Държавна подкрепа за промишлеността за производство на биодизел чрез предоставяне на СПМ срещу по-ниско от адекватното възнаграждение
 (102)
 След разгласяването на временните мерки ПИ, както и повечето производители износители заявиха, че Комисията е допуснала грешка като е определила наложените от ПИ ограничения на износа на СПМ и производните му продукти като подлежаща на изравняване субсидия. Според ПИ и производителите износители това е така, защото съгласно съдебната практика на СТО ограниченията на износа последователно не се разглеждат като подлежащи на изравняване субсидии.
 (103)
 По отношение на това твърдение Комисията отбеляза, че съгласно Регламента за временните мерки ограниченията на износа не се считат за подлежащи на изравняване субсидии per se. По-скоро Комисията счита, че налагането на ограничения на износа (като данъци и такси върху износа) е едно от средствата или инструментите, използвани от ПИ за предоставяне на СПМ срещу по-ниско от адекватното възнаграждение. Комисията констатира (вж. съображение 172 от Регламента за временните мерки), че с оглед на наличните доказателства в рамките на настоящото разследване и в съответствие със съдебната практика на ЕС и СТО, предоставянето на СПМ срещу по-ниско от адекватното възнаграждение представлява подлежаща на изравняване субсидия.
 (104)
 Комисията ще разгледа по-долу твърденията на заинтересованите страни по отношение на временните ѝ констатации, че подкрепата на ПИ на промишлеността за производство на биодизел чрез предоставянето на СПМ срещу по-ниско от адекватното възнаграждение представлява финансово участие съгласно член 3, параграф 1, буква а), подточка iv) от основния регламент и/или подпомагане на доходите или ценова подкрепа съгласно член 3, параграф 1, буква б) от основния регламент. Комисията ще разгледа също и твърденията във връзка с грешките при определянето на ползата.
 (105)
 След окончателното разгласяване ПИ и Permata Group заявиха, че ограниченията на износа, наложени от дадено правителство, никога не биха могли да се считат за финансово участие. В това отношение Комисията отбеляза, че това твърдение няма отношение към целите на настоящото разследване. Това е така, защото Комисията стигна до заключението, че финансово участие на ПИ в полза на производителите износители произтича от предоставянето на СПМ срещу по-ниско от адекватното възнаграждение. Поради това твърдението беше отхвърлено.
 3.2.1. Липса на доказателства за финансово участие
 (106)
 След окончателното разгласяване ПИ, Permata Group и Wilmar заявиха, че Комисията не е доказала наличието на финансово участие. Респондентите считат, че това е така, защото:
 а)
 Ограничения на износа не са били събирани по време на разследвания период, тъй като данъкът върху износа е бил спрян по време на разследвания период, а таксата върху износа е била спряна след разследвания период. Освен това, спирането показва, че ПИ вече не възнамерява да налага ограничения на износа; както и
 б)
 Комисията не е успяла да докаже упълномощаване или възлагане на доставчиците на СПМ.
 (107)
 Що се отнася до твърдението в буква а) по-горе, Комисията отбеляза, че по време на разследвания период таксата върху износа се