на трансанетолаoбластis е повърхността (или височината) на максимума на вътрешния стандартRFi се изчислява от петте проби на разтвора В (4.5.4).9.2. Анализ на тестовите разтвори за линейни показанияИнжектира се тестов разтвор за линейни показания (4.5.3)9.2. Анализ на пробатаИнжектира се неизвестен пробен разтвор (8.2).10. Изчисляване на резултатиФормулата за изчисляване на концентрацията на трансанетола е следната:ci = Cis * (повърхност или височинаi/повърхност или височинаis)*RFiкъдето:ci е неизвестната концентрация на трансанетолCis е концентрацията на вътрешния стандарт в неизвестната (4.5.2)повърхност или височинаi е повърхността или височината на максимума на трансанетолаповърхност или височинаis е повърхността или височината на максимума на вътрешния стандартRFi е коефициентът на отговор (изчислен както в 9.1)Концентрацията на трансанетол се изразява в грамове на литър, до един десетичен знак.11. Осигуряване на качество и контролХроматограмите трябва да бъдат такива, че анетолът и вътрешният стандарт да сa отделени един от друг и от всякакви външни вещества. Стойността на RFi се изчислява от резултатите за петте инжекции на разтвор В (4.5.4). В случай, че коефициентът на изменение (CV % = (стандартно отклонение/средно)*100) е в рамките на плюс или минус 1 %, средната стойност на RFi е приемлива.Посоченото по-горе изчисление се използва за изчисляване на концентрацията на трансанетол в пробата, избрана за контрол на качеството от линейните контролни разтвори (4.5.3).В случай, че изчислените средни резултати от анализ на линейния разтвор, избран за проба за вътрешен контрол на качеството (ВКК) са в рамките на плюс или минус 2,5 % от тяхната теоретична стойност, тогава резултатите за неизвестните проби могат да се приемат.12. Обработка на спиртна проба, съдържаща голямо количество захар и на ликьорна проба преди ГХ анализИзвличане на алкохол от спиртна напитка, съдържаща голямо количество захар, за да може да се определи концентрацията на трансанетол, като се използва капилярна газова хроматография.12.1. ПринципВзима се кратна на ликьоровата проба и към нея се прибавя вътрешния стандарт, при концентрация, близка до тази на аналита (трансанетола) в ликьора. Към това се прибавя натриев фосфат додекахидрат и амониев сулфат без кристализационна вода. Получената смес се разбива добре и се охлажда до получаване на два пласта и горният алкохолен пласт се отстранява. Аликвотна част от този алкохолен пласт се взима и се разрежда с 45 % етанолов разтвор (4.4) (Забележка: на този етап не се добавя вътрешен стандарт, тъй като вече е бил добавен). Полученият разтвор се анализира в газова хроматография.12.2. Реагенти и материалиПо време на екстракцията се използват само реагенти с чистота по-голяма от 99 %.12.2.1. Амониев сулфат, едноводен, (CAS 7783-20-2).12.2.2. Натриев фосфат, двуосновен, додекахидрат, (CAS 10039-32-4).12.3. Апаратура и оборудванеКонусообразни колби, разделителни колби, хладилник.12.4. Процедура12.4.1. Наблюдение на пробата за естраголЗа да се осигури естраголът да не присъства естествено в пробата, пълна екстракция (12.6.2) и анализ трябва да бъдат извършени без прибавянето на никакъв вътрешен стандарт. В случай, че естраголът присъства естествено в пробата, трябва да бъде избран друг вътрешен стандарт.12.4.2. ЕкстракцияКапват се 5 ml от 96 % етанол (4.1) в конусообразна колба, добавят се 50 mg вътрешен стандарт (4.3) и се прибавят 50 ml от пробата. Прибавят се 12 g амониев сулфат, едноводен (12.2.1) и 8.6 g двуосновен натриев фосфат, додекахидрат (12.2.2). Конусообразната колба