политика е заложена в самото известие за създаването на Китайска импортно-експортна банка, както и в устава ѝ.
 (198)
 В най-общ план член 34 от Закона за банковото дело, който се прилага за всички финансови институции, развиващи дейност в Китай, гласи: „Търговските банки извършват дейността си по кредитиране в съответствие с нуждите на националното икономическо и социално развитие, като изпълняват насоките, заложени в промишлената политика на държавата“. Въпреки че в член 4 от Закона за банковото дело се предвижда, че „Съгласно закона търговските банки извършват стопански операции без намеса от което и да е организационно звено или физическо лице. Търговските банки самостоятелно носят гражданскоправна отговорност с цялото си имущество като юридическо лице.“, разследването показа, че член 4 от Закона за банковото дело се прилага във връзка с член 34 от същия закон, т.е. когато държавата е приела публична политика, банките я прилагат и следват нарежданията на държавата.
 (199)
 Освен това в член 15 от Общите правила за кредитирането се посочва: „Съгласно държавната политика съответните звена могат да субсидират лихвите по заеми, за да насърчават растежа на определени сектори и икономическото развитие в определени области“.
 (200)
 Публично наличната информация също потвърди, че посочените по-горе разпоредби се прилагат на практика. Например в годишния доклад на ICBC за 2016 г. се посочва наред с другото, че „Банката активно прилагаше националните политики, продължи да подпомага засягащата предлагането структурна реформа, [...]Банката продължи да подкрепя основните програми и значимите строителни проекти на правителството и проактивно съобрази финансовите си решения с националните стратегии за развитие на „четирите региона“ (западен, североизточен, източен и централен регион) и на „трите подкрепящи пояса“ (инициативата „Пояс и път“, координираното развитие на региона Beijing-Tianjin-Hebei и развитието на икономическата зона Yangtze River)“ (19).
 (201)
 Комисията установи също така, че Китайската регулаторна комисия за банковия сектор (КРКБС) има съществена власт за одобряване на всички аспекти от управлението на всички финансови институции със седалище в КНР (включително частни финансови институции и финансови институции с чуждестранна собственост), като например (20):
 —
 одобрение на назначаването на всички ръководители на финансовите институции, както на ниво централа, така и в местните клонове. Одобрението на КРКБС се изисква за подбора на персонал на всички нива на ръководството, от най-висшите позиции до управителите на клонове, като включва дори назначени в чужбина управители на клонове, както и мениджъри, отговарящи за спомагателните функции (напр. ИТ мениджъри); и
 —
 дълъг списък с административни одобрения, включително одобрения за учредяване на клонове, за започване на нови бизнес линии или продажба на нови продукти, за промяна в устава на банката, за продажба на над 5 % от акциите, за увеличаване на капитала, за промяна на адреса, за промени в организационната форма и т.н.;
 —
 Законът за банковото дело има правно обвързваща сила. Задължителният характер на петгодишните планове и Решение No 40 беше установен в раздел 3.1 по-горе. Задължителният характер на регулаторните документи на КРКБС произтича от правомощията на комисията като банков регулаторен орган. Задължителният характер на другите документи се доказва със съдържащите се в тях клаузи за надзор и оценка.
 (202)
 Въз основа на това Комисията стигна до заключението,