банките редовно изпълняват обществени политики, разработени от правителството. По този начин банките спазват изричното правно задължение да извършват дейността си в съответствие с нуждите на националното икономическо и социално развитие, ръководени от промишлената политика на държавата (49). Тази ситуация се задълбочава от допълнителни съществуващи правила, съгласно които финансирането се насочва към отрасли, определени от правителството като „насърчавани“ или важни в друго отношение (50).
 (93)
 Макар да се признава, че може да има редица правни инструменти, в които се посочва необходимостта от спазване на нормално банково поведение и на пруденциални правила, като например необходимостта от проверка на кредитоспособността на кредитополучателя, относимите доказателства сочат, че тези разпоредби играят едва второстепенна роля в прилагането на различните правни инструменти (51). До същия извод беше достигнато и вследствие на констатациите, направени в предходни разследвания за търговска защита (52).
 (94)
 Освен това кредитните рейтинги на акции и облигации често са предмет на нарушения поради различни причини, включително поради факта, че оценката на риска се влияе както от стратегическото значение на дружеството за ПКНР, така и от надеждността на предоставяните от него имплицитни гаранции. Оценките недвусмислено показват, че китайските кредитни рейтинги систематично съответстват на по-ниски международни рейтинги (53).
 (95)
 Това води до склонност към кредитиране на ДП, на големи и влиятелни частни предприятия, както и на предприятия в ключови промишлени отрасли, което от своя страна означава, че не всички участници на пазара са равнопоставени по отношение на достъпа до капитал и неговата цена.
 (96)
 Второ, разходите по заемите се поддържат изкуствено ниски, за да се стимулира растежът на инвестициите. Това води до прекомерно използване на капиталови инвестиции с все по-ниска възвръщаемост. Доказателство за това е неотдавнашното нарастване на корпоративната задлъжнялост в държавния сектор въпреки рязкото намаляване на рентабилността, което показва, че механизмите в банковата система не следват обичайните търговски принципи.
 (97)
 Трето, въпреки че през октомври 2015 г. бе постигнато либерализиране на номиналния лихвен процент, ценовите сигнали все още не са резултат от действието на свободни пазарни сили, а са повлияни от нарушения, предизвикани от правителството. Действително делът на отпускане на заеми с лихвен процент, който не надвишава референтния, все още представлява 45 % от всички заеми, а прибягването до целеви кредити изглежда се е засилило, тъй като този дял се е увеличил значително след 2015 г. въпреки влошаването на икономическите условия. Изкуствено ниските лихвени проценти водят до занижена цена на капитала и съответно — до прекомерното му използване.
 (98)
 Общият растеж на кредитите в КНР показва влошаване на ефективността на разпределянето на капитала, като няма никакви признаци за ограничаване на отпускането на кредити, както би се очаквало в пазарна среда без нарушения. В резултат на това през последните години необслужваните кредити бързо са се увеличили. Изправено пред нарастване на заемите с висок кредитен риск, ПКНР е предпочело да избегне изпадането в неплатежоспособност. Така проблемът с лошите кредити се урежда с отпускането на нови средства за финансиране на дългове, като по този начин се създават т.нар. дружества „зомби“, или с прехвърляне на собствеността върху дълга (например чрез сливания или замяна на дълг срещу капитал), без непременно с