неблагоприятни въздействия и при какви равнища на дозите.
 Заявителят оценява резултата от токсикологичната оценка в светлината на очаквания прием на генетично модифицираните храна и фураж (вж. раздел 2).
 1.5. Алергенност
 Хранителната алергия представлява неблагоприятна реакция към дадена храна и представлява важен проблем за общественото здраве. Хранителната алергия се различава от токсичните реакции и непоносимост. Алергията представлява патологично отклонение на имунната реакция към определено вещество, което засяга само някои индивиди, когато комбинираното въздействие на измененията в околната среда и генетичната предразположеност са довели до алергична сенсибилизация.
 При алергичните индивиди понякога незначителни количества от дадена храна, която се понася добре от огромна част от населението, може да предизвикат сериозни симптоми и смърт. Не алергенът сам по себе си, а необичайната алергична реакция на лицето причинява неблагоприятни последици за здравето.
 Хранителна алергия може да бъде причинена от различни имунни механизми. IgE-медиираната хранителна алергия обаче представлява основната форма на хранителна алергия, която причинява най-сериозните реакции, както и единствената форма, която предизвиква животозастрашаващи реакции. Споменатата IgE-медиирана алергия е в центъра на оценката на риска от алергенността на ГМО. Важно е да се отбележи, че хранителната алергия се състои от две отделни фази: първо сенсибилизация, при която не се появяват никакви симптоми, а способността на имунната система да реагира рязко се повишава, и след това проявяване (провокиране) с клинични проявления.
 При поглъщане алергенът — т.е. сенсибилизиращата храна или съставка в храната — до известна степен се разгражда от смилателните ензими, абсорбира се от чревната лигавица (малка част дори от устната лигавица), преработва се в специализирани клетки на имунната система и след това достига до реагиращите имунни клетки, които пораждат дадена имунна реакция. Сенсибилизация може да настъпи така също, ако хранителният алерген попадне в контакт с кожата или бъде вдишан.
 По-голямата част от съставките, които са причина за алергенността както на храните, така и на полените, са протеини. Някои продукти от разпадане на протеини — т.е. пептидни фрагменти — могат да запазят част от алергенността на нативния протеин и следователно също могат да се считат за алергени.
 Специфичният риск от алергии вследствие на ГМО е свързан със: i) излагане на новоекспресирани протеини, които може да присъстват в ядливите части на растенията или в полена; тази точка е свързана с биологичния източник на трансгена; и ii) промени в алергенността на цялото растение и неговите продукти, например вследствие на свръхекспресия на естествени ендогенни алергени като неочаквано въздействие на генетичната модификация; тази точка е свързана с биологията на самото приемно растение.
 По-подробни насоки за прилагането на изискванията на настоящия раздел са на разположение в научното становище на ЕОБХ относно оценката на алергенността на генетично модифицирани растения и микроорганизми и производна храна и фураж, прието на 30 юни 2010 г. (9)
 1.5.1. Оценка на алергенността на новоекспресиран протеин
 Алергенността не е присъщо и напълно предвидимо свойство на даден протеин, а представлява биологична дейност, която изисква взаимодействие с индивиди с предразположен генетичен произход. Следователно алергенността зависи от генетичното разнообразие и променливостта при атопични индивиди. Честотата, сериозността и специфичността на алергенните реакции също зависят от географски и екологични фактори. Предвид тази липса на