за представителни; другите стойности следва да се определят чрез интерполация.
 4.3. Температурна стабилност
 4.3.1. Осветеност
 4.3.1.1.
 Извършва се фотометрично измерване на предния фар след 1 минута експлоатация по отношение на специфичната функция при определената по-долу изпитвателна точка. По отношение на тези измервания регулировката може да бъде приблизителна, но трябва да бъде запазена за измервания на съотношението преди и след това.
 Измервателни точки, които трябва да бъдат измерени:
 Къса светлина 50 V
 Дълга светлина H – V
 4.3.1.2.
 Фарът трябва да остане включен до достигането на фотометрична стабилност. Моментът, в който е достигната фотометрична стабилност, се определя като момент във времето, в който колебанието на фотометричната стойност е по-малко от 3 процента в границите на период от 15 минути. След достигането на стабилност се извършва регулировка за пълни фотометрични измервания в съответствие с изискванията за даденото устройство. Извършва се фотометрично измерване на фара във всички изисквани изпитвателни точки за даденото устройство.
 4.3.1.3.
 Изчислява се съотношението между стойността за точката на фотометрично измерване, определена в точка 4.3.1.1, и стойността за точката, определена в точка 4.3.1.2.
 4.3.1.4.
 След като е постигната фотометрична стабилност, изчисленото по-горе съотношение се прилага към всяка от останалите изпитвателни точки, за да се създаде нова таблица на фотометричните стойности, която описва пълните фотометрични измервания въз основа на 1 минута експлоатация.
 4.3.1.5.
 Стойностите за осветеността, измерени след една минута и след достигането на фотометричната стабилност, трябва да съответстват на минималните и максималните изисквания.
 4.3.2. Цвят
 Цветът на излъчваната светлина, измерен след една минута и след достигането на фотометричната стабилност, както е описано в точка 4.3.1.2 от настоящото приложение, трябва и в двата случая да бъде в рамките на изискваните гранични стойности за цветовете.
 5. Измерването на номиналния светлинен поток на светодиодния(те) модул(и), даващ главната къса светлина, се извършва, както следва:
 5.1.
 Светодиодният(е) модул(и) трябва да бъде(ат) в конфигурацията, описана в техническата спецификация, както е определено в точка 2.2.2 от настоящото правило. Оптичните елементи (вторична оптика) се демонтират от техническата служба по искане на заявителя с помощта на инструменти. Тази процедура и условията по време на измерването, както е описано по-долу, се описват в изпитвателния протокол.
 5.2.
 Заявителят предоставя три светодиодни модула заедно с пусково-регулиращата апаратура на светлинния източник, ако е приложимо, и достатъчно инструкции.
 Могат да бъдат взети мерки за контрол на температурата (напр. радиатор за разсейване на топлина), за да се симулират подобни температурни условия, като тези при използването на съответния преден фар.
 Преди изпитването всеки светодиоден модул се подлага на обгаряне в продължение най-малко на седемдесет и два часа при същите условия, като тези при използването на съответния преден фар.
 В случай на използване на интегрираща сфера, тази сфера трябва да има по-голямата от следните две мерки — минимален диаметър от един метър и най-малко десетократния максимален размер на светодиодния модул. Измерванията на светлинния поток могат да бъдат извършени също чрез интегриране с помощта на гониофотометър. Вземат се под внимание предписанията в публикация 84 – 1989 на Международната електротехническа комисия относно стайната температура, разположението и др.
 Светодиодният модул се обгаря за приблизително един час в затворената сфера или