емисиите на PFC:
 емисии на CF4 [t] = AEM × (SEFCF4/1 000) × PrAl
 емисии на C2F6 [t] = емисии на CF4 × FC2F6
 където:
 AEM= е времетраенето на анодния ефект, минути/денонощие на клетката;
 SEF CF4
 = е емисионният фактор, отнесен към времетраенето на анодния ефект [(kg CF4/t произведен алуминий)/(времетраене на анодния ефект, минути/денонощие на клетката)]. При използването на различни видове електролизни клетки могат да се прилагат различни стойности на SEF, според случая;
 PrAl
 = е годишното производство на първичен алуминий [t];
 FC2F6
 = Тегловно съотношение на C2F6 (t C2F6 / t CF4).
 Времетраенето на анодния ефект, изразено в минути за денонощие на клетката, се получава като произведение на честотата на анодния ефект (брой анодни ефекти/денонощие на клетката) и средната продължителност на анодния ефект (минути/случай):
 AEM = честота × средна продължителност
 Емисионен фактор: Емисионният фактор за CF4 (определен по метода на времетраенето на анодния ефект, CF4) изразява количеството [kg] CF4, отделено за тон произведен алуминий при дадено дневно времетраене на анодния ефект, минути/денонощие на клетката. Емисионният фактор за C2F6 (получен на база тегловното съотношение C2F6) изразява количеството на емисиите [t] на C2F6, определено пропорционално на количеството на емисиите [t] на CF4.
 Ниво 1: Операторът използва специфичните за технологията стойности на емисионните фактори, посочени в таблица 1 от настоящия раздел от приложение IV.
 Ниво 2: Операторът използва специфични за съответната инсталация емисионни фактори за CF4 и C2F6, определени чрез постоянни или периодични измервания на място. За определянето на тези емисионни фактори операторът използва последната версия на указанията, посочени в определението на ниво 3 от раздел 4.4.2.4 на Указанията на Междуправителствения комитет по изменението на климата от 2006 г. (1) Емисионният фактор също така взема предвид емисии, свързани с ефекти, различни от анодния. Операторът определя емисионните фактори с максимално допустима неопределеност от ± 15 %.
 Операторът определя емисионните фактори поне веднъж на три години или по-често, ако е необходимо поради съответни промени в инсталацията. Съответните промени включват промяна в разпределението на продължителността на анодния ефект или промяна в управляващия алгоритъм, засягащ набора от видове анодни ефекти или последователността от действия за прекратяване на анодния ефект.
 Таблица 1
 Специфични за технологията емисионни фактори, отнесени към данните за дейността за времетраенето на анодния ефект.
 Технология
 Емисионен фактор за CF4 (SEFCF4)
 [(kg CF4/t алуминий)/(времетраене на анодния ефект, минути/денонощие на клетката)]
 Емисионен фактор за C2F6 (FC2F6)
 [t C2F6/ t CF4]
 Технология с предварително изпечени аноди и централно подаване на двуалуминиевия триоксид (CWPB)
 0,143
 0,121
 Процес на Søderberg с горно електрозахранване на анода (VSS)
 0,092
 0,053
 Изчислителен метод Б — метод на база свръхнапрежението:
 Когато се измерва свръхнапрежението при анодния ефект, операторът използва следните формули за определяне на емисиите на PFC:
 Емисии на CF4 [t] = OVC × (AEO/CE) × PrAl × 0,001
 емисии на C2F6 [t] = емисии на CF4 × FCF2F6
 където:
 OVC= е коефициент на свръхнапрежение („емисионен фактор“), изразен в kg CF4 за тон произведен алуминий и за mV свръхнапрежение;
 AEO= е стойността на свръхнапрежението при анодния ефект за клетка [mV], определена като интеграл на (времето × напрежението над желаното напрежение), разделен на времето