от тях мита са им били възстановени, така че те са защитени от член 221, параграф 3 от Митническия кодекс на Общността. При другите няма обжалване, нито възстановяване на мита. В това отношение вж. също съображения 118 — 122 по-горе.
 (146)
 Пето, Cortina заяви, че са налице редица нередности в процедурата, произтичащи от настоящото разследване. На първо място от дружеството твърдят, че е възможно засегнатите производители износители вече да не са в състояние да изготвят съдържателни коментари или да предоставят допълнителни доказателства в подкрепа на исканията за ТДПИ/ИТ, които са подали преди няколко години. Възможно е например дружествата вече да не съществуват или съответните документи да не са на разположение.
 (147)
 Освен това Cortina заяви, че за разлика от първоначалното разследване, сега мерките на Комисията de facto и de jure ще засегнат само вносителите, докато те няма как да предоставят каквато и да е съществена информация и не могат да изискват от доставчиците си да сътрудничат с Комисията.
 (148)
 Комисията отбелязва, че никоя разпоредба от основния регламент не я задължава да предостави на дружествата износители, подали искания за ТДПИ/ИТ, възможността да допълнят липсваща фактическа информация. Припомня се, че съгласно съдебната практика доказателствената тежест е за производителя, който желае да поиска ТДПИ/ИТ в съответствие с член 2, параграф 7, буква б) от основния регламент. За тази цел, съгласно член 2, параграф 7, буква в), първа алинея, подаденото от производителя искане трябва да съдържа достатъчни доказателства, че производителят действа в условията на пазарна икономика, в съответствие с определеното в същата разпоредба. Съответно, както е постановено от Съда в решенията по дела Brosmann и Aokang, институциите не са длъжни да доказват, че производителят не отговаря на условията, определени с оглед на предоставянето на посочения статут. За сметка на това Комисията следва да прецени дали представените от засегнатия производител доказателства са достатъчни, за да се докаже, че установените в член 2, параграф 7, буква в), първа алинея от основния регламент критерии са изпълнени, за да му се предостави ТДПИ/ИТ (вж. съображение 44 по-горе). Правото на изслушване се отнася за оценката на фактите, но не включва правото да се отстраняват пропуски в предоставената информация. В противен случай производителите износители биха могли неограничено да удължават времето за оценка, като предоставят информацията на части.
 (149)
 Във връзка с това се припомня, че Комисията не е длъжна да изисква от производителите износители да допълнят исканията си за ТДПИ/ИТ. Както е посочено в предходното съображение, Комисията може да извърши своята оценка въз основа на представената от производителя износител информация. Във всеки случай засегнатите производители износители не оспориха извършената от Комисията оценка на исканията им за ТДПИ/ИТ и не посочиха на кои документи или лица вече не може да се разчита. Следователно твърдението е толкова абстрактно, че институциите не могат да вземат под внимание тези затруднения при оценяването на исканията за ТДПИ/ИТ. Тъй като този довод се основава на твърдения и не е подкрепен от точни указания кои документи и лица вече не са на разположение и доколко значими са те за оценката на искането за ТДПИ/ИТ, той се отхвърля.
