субстанции и тяхната класификация по отношение на максимално допустимите стойности на остатъчните количества в храните от животински произход (ОВ L 15, 20.1.2010 г., стр. 1).
 (35) Регламент (ЕО) No 1950/2006 на Комисията от 13 декември 2006 г. за изготвяне, в съответствие с Директива 2001/82/ЕО на Европейския парламент и на Съвета относно кодекса на Общността за ветеринарните лекарствени продукти, на списък с вещества, които са от съществено значение за лечението на еднокопитни животни, и с вещества, които носят добавена клинична полза (ОВ L 367, 22.12.2006 г., стр. 33).
 (36) http://www.ueln.net
 (37) Директива 89/608/ЕИО на Съвета от 21 ноември 1989 г. относно взаимната помощ между административните органи на държавите членки и сътрудничеството между тях и Комисията, за да се осигури правилното прилагане на законодателството, свързано с ветеринарните и зоотехническите въпроси (ОВ L 351, 2.12.1989 г., стр. 34).
 (38) Регламент (ЕС) No 519/2013 на Комисията от 21 февруари 2013 г. за изменение на някои регламенти и решения в областта на свободното движение на стоки, свободното движение на хора, правото на установяване и свободата на предоставяне на услуги, дружественото право, политиката на конкуренция, селското стопанство, безопасността на храните, ветеринарната и фитосанитарната политика, рибарството, транспортната политика, енергетиката, данъчното облагане, статистиката, социалната политика и трудовата заетост, околната среда, митническия съюз, външните отношения, външната политика и политиката на сигурност и отбрана поради присъединяването на Хърватия (ОВ L 158, 10.6.2013 г., стр. 74).
 ПРИЛОЖЕНИЕ I
 ЧАСТ 1
 Идентификационният документ, предвиден в член 7, трябва да съдържа следната информация:
 DOCUMENT D'IDENTIFICATION DES ÉQUIDÉS
 Ces instructions sont rédigées en vue d'assister l'utilisateur et n'entravent pas l'application des règles établies par le règlement d'execution (UE) 2015/262 de la Commission (*1).
 I.
 Le document d'identification doit comporter toutes les instructions nécessaires à son utilisation ainsi que les coordonnées de l'organisme émetteur en français, en anglais et dans une des langues officielles de l'État membre ou du pays dans lequel l'organisme émetteur a son siège.
 II.
 Le document d'identification doit contenir les renseignements suivants:
 1. Section I — Identification
 L'équidé doit être identifié par l'organisme émetteur. Le numéro unique d'identification valable à vie doit permettre d'identifier clairement l'équidé ainsi que l'organisme émetteur du document d'identification et doit être compatible avec le système UELN (numéro universel d'identification des équidés). Dans le signalement figurant à la section I, partie A, notamment au point 3, l'utilisation d'abbréviations doit être évitée autant que possible. À la section I, partie A, point 5, un champ doit être prévu pour insérer au moins quinze chiffres du code transmis par le transpondeur.
 À la section I, partie B, le signalement graphique doit être effectué à l'aide d'un stylo à bille à encre rouge pour les marques et d'un stylo à bille à encre noire pour les épis, ou à l'aide de ces mêmes couleurs s'il est effectué par voie électronique, selon les lignes directrices fournies par la Fédération équestre internationale (FEI) ou par Weatherbys.
 La section I, partie C, doit servir à enregistrer toute modification des données d'identification.
 2. Section II — Administration de médicaments vétérinaires
 Les parties I et