След разгласяването на временните мерки EBB не прие заключението на Комисията, че регистрационният режим по отношение на вноса не е обоснован.
 (476)
 EBB се противопостави на мотивите на Комисията, като заяви, че член 24, параграф 5 от основния регламент изисква от промишлеността на Съюза само да предостави „достатъчно доказателства, обосноваващи регистрацията на вноса“ и че няма връзка между член 24, параграф 5 и член 16, параграф 4 на правно основание. Член 16, параграф 4 определя условията за събиране на митата с обратно действие по време на периода на регистрация.
 (477)
 Второ, EBB заяви, че дори ако критериите, определени в член 16, параграф 4 от основния регламент е трябвало да се спазят, за да се извърши регистрацията, Комисията има право да открие „критични обстоятелства, при които по отношение на въпросния субсидиран продукт се причинява трудно поправима вреда от масов внос в относително кратък период от време на продукт, при който е реализирана полза от подлежащи на изравняване субсидии“.
 (478)
 EBB заяви, че член 2, буква г) от основния регламент позволява на Комисията да тълкува „вреда“ от текста в регламента като „опасност от причиняване на вреда“.
 (479)
 Комисията не се съгласи с твърденията на EBB, като се има предвид, че член 16, параграф 4 пояснява, че Комисията трябва да открие „трудно поправима вреда“. „Трудно поправима вреда“ се отнася до ситуация, при която съществената вреда, понесена от промишлеността на Съюза може да се задълбочи поради масивен внос, ако липсва събиране на митата с обратно действие и преди да могат да бъдат приети мерки. Случаят не е такъв, когато констатациите в разследването се основават на опасност от съществена вреда.
 (480)
 Следователно Комисията счита, че подобна „опасност от трудно поправима вреда“ не попада в обхвата на член 16, параграф 4 от основния регламент.
 (481)
 Поради това Комисията потвърди констатациите от Регламента за временните мерки в съображения 403 и 404.
 9. ОКОНЧАТЕЛНИ ИЗРАВНИТЕЛНИ МЕРКИ
 (482)
 С оглед на направените заключения по отношение на субсидирането, вредата, причинно-следствената връзка и интереса на Съюза следва да бъдат наложени окончателни изравнителни мита, за да се предотврати реализирането на непосредствената опасност от причиняване на съществена вреда за промишлеността на Съюза посредством субсидиран внос от Индонезия.
 9.1. Равнище на изравнителните мерки
 (483)
 Член 15, параграф 1, алинея 3 от основния регламент гласи, че размерът на изравнителното мито не надвишава размера на установените подлежащи на изравняване субсидии.
 (484)
 Член 15, параграф 1, алинея 4 освен това гласи че: „Когато въз основа на предоставената информация Комисията може категорично да заключи, че не е в интерес на Съюза да определя размера на мерките в съответствие с трета алинея, размерът на изравнителното мито следва да бъде по-малък, ако това по-малко по размер мито би било подходящо, за да се отстрани вредата за промишлеността на Съюза.“
 (485)
 Такава информация не е била предоставена на Комисията и следователно нивото на изравнителните мерки ще бъде определено във връзка с член 15, параграф 1, алинея 3.
 (486)
 След окончателното разгласяване производителят износител Wilmar отбеляза липсата на изричен анализ на маржа на вредата. По-специално Wilmar заяви, че определянето на това дали