След потвърждаване на работоспособността на регулаторите на налягането и/или предпазните клапани за освобождаване на налягането, може да се проведе следното изпитване, за да се измерят утечките след сблъсъка. Изпитването за концентрацията, описано в точка 2.1.1., се провежда успоредно с 60-минутния изпитвателен период, ако концентрацията на водород вече не е измерена пряко след сблъсъка на превозното средство.
 2.7.2.1.2.
 Резервоарът се изпуска до атмосферното налягане, като течното съдържание на резервоара се отстранява и резервоарът се загрява до околната температура. Загряването може да се извърши, напр. чрез продухване на резервоара достатъчно пъти с топъл азот или чрез увеличаване на налягането във вакуумния кожух.
 2.7.2.1.3.
 Ако точката на задействане на регулатора на налягане е по-ниско от 90 % от МДРН, регулаторът на налягане трябва да бъде дезактивиран, така че да не сработва и по този начин да изпуска газ по време на изпитването за утечки.
 2.7.2.1.4.
 След това резервоарът се продухва с хелий, като или:
 а)през резервоара се пропускат най-малко 5 обема; или
 б)се подлага най-малко на 5 покачвания и понижавания на налягането в рамките на ССВВ.
 2.7.2.1.5.
 След това ССВВ трябва да се запълни с хелий до 80 % от МДРН на резервоара или до 10 % от настройката на първичния предпазен клапан за освобождаване на налягането, в зависимост от това кое от двете налягания е по-ниско, и се оставя така за период от 60 минути. Загубата на налягане, измерена в продължение на 60-минутния изпитвателен период, трябва да бъде по-малка от или равна на следния критерий, основан на течната вместимост на ССВВ:
 а)0,20 MPa допустима загуба за системи от 100 l или по-малки;
 б)0,10 MPa допустима загуба за системи, по-големи от 100 l и по-малки или равни на 200 l; и
 в)0,05 MPa допустима загуба за системи, по-големи от 200 l.
 2.7.2.2.
 Изпитване за затворени пространства след сблъсък
 2.7.2.2.1.
 При изпитването на сблъсък се записват измервания, с които се оценява потенциалната утечка на втечнен водород при процедурата на изпитване в точка 2.7.2.1. — ако ССВВ съдържа водород при изпитването на сблъсък, или по време на изпитването за утечки на хелий при процедурата на изпитване в точка 2.2.
 2.7.2.2.2.
 Изберете датчици за измерване на натрупването на водород или хелий (в зависимост от това кой газ се съдържа в системата за съхранение на втечнен водород (ССВВ) за изпитването на сблъсък). Датчиците могат да измерват или съдържанието на водород/хелий в атмосферата в отделенията или да измерват намаляването на кислорода (дължащо се на изместването на въздуха от изтичането на водород/хелий).
 2.7.2.2.3.
 Датчиците трябва да са калибрирани до проследими еталони, да имат точност от 5 % от показанието при целевите критерии от 4 об. % водород (за изпитване с втечнен водород) или 0,8 об. % хелий във въздуха (за изпитване при стайна температура с хелий) и да имат измервателен обхват от най-малко 25 % над целевите критерии. Датчикът трябва да е в състояние да засече 90 % от пълната промяна на концентрацията, обхващаща целия измервателен обхват, в рамките на 10 секунди.
 2.7.2.2.4.
 Монтирането в превозни средства със ССВВ трябва да отговаря на същите изисквания, както за превозните средства