лични данни могат да се отнасят само за следното:- подробни данни за лицето, което следва да се предаде (напр. собствено име, фамилия, други предишни имена, други използвани имена/имена, с които лицето е известно, или псевдоними, пол, семейно положение, дата и място на раждане, настоящо и всяко предишно гражданство);- паспорт, лична карта или шофьорска книжка (номер, срок на валидност, дата на издаване, орган, който го е издал, място на издаване);- места на престой и маршрути;- друга информация, необходима за идентифициране на лицето, което следва да се приеме обратно, или за проучване на изискванията за обратно приемане съгласно настоящото споразумение;г) личните данни следва да бъдат точни и при необходимост, актуализирани;д) личните данни следва да се съхраняват по начин, който позволява установяване на самоличността на субекта на данните, в продължение на срок, който не превишава необходимото за целта, за която са събрани или допълнително обработени;е) както предаващият орган, така и получаващият орган предприемат всяко разумно действие за гарантиране, когато е уместно, поправянето, заличаването или блокирането на лични данни в случаите, в които обработката им не е в съответствие с разпоредбите на настоящия член, и по-специално поради това, че данните не са съответстващи, относими и точни или са събрани прекомерно много данни спрямо целта на обработка. Това включва нотифициране на другата страна за всяка поправка, заличаване или блокиране;ж) при поискване получаващият орган уведомява предаващия орган за използването на предадените данни и за получените вследствие на това от тях резултати;з) личните данни могат да се предават само на компетентните органи. За по-нататъшното им предаване на други органи се изисква предварително съгласие на предаващия ги орган;и) предаващият и получаващият орган са длъжни да записват в писмена форма предаването и получаването на лични данни.Член 17Клауза за незасягане1. Настоящото споразумение не засяга правата, задълженията и отговорностите на Общността, държавите-членки и Босна и Херцеговина, произтичащи от международното право, и по-специално от:- Конвенцията за статута на бежанците от 28 юли 1951 г. и Протокола за статута на бежанците от 31 януари 1967 г.;- международните конвенции, определящи държавата, отговорна за разглеждане на подадени заявления за убежище;- Европейската конвенция за защита на правата на човека и основните свободи от 4 ноември 1950 г.;- Конвенцията срещу изтезанията и други форми на жестоко, нечовешко или унизително отношение или наказание от 10 декември 1984 г.;- международните конвенции за екстрадиция и транзитно преминаване;- многостранните международни конвенции и споразумения за обратно приемане на чужди граждани.2. Нищо в настоящото споразумение не препятства връщането на лице по силата на други официални и неофициални договорености.РАЗДЕЛ VIIИЗПЪЛНЕНИЕ И ПРИЛАГАНЕЧлен 18Съвместен комитет по обратно приемане1. Договарящите страни си съдействат взаимно при прилагането и тълкуването на настоящото споразумение. За целта те създават Съвместен комитет по обратно приемане (наричан по-долу "комитетът"), който по-специално има задача по:а) наблюдение на прилагането на настоящото споразумение;б) вземане на решения относно изпълнителните договорености, необходими за еднаквото прилагане на настоящото споразумение;в) редовна обмяна на информация относно протоколите за изпълнение, съставени от отделните държави-членки и от Босна и Херцеговина съгласно член 19;г) препоръчването на изменения на настоящото споразумение и на приложенията към него.2. Решенията на комитета са обвързващи за договарящите страни.3.