правото си на колективно сдружаване. КНР не е ратифицирала някои от основните конвенции на Международната организация на труда (МОТ), по-специално тези относно свободата на сдружаване и относно колективното договаряне (55). Съгласно националното право има само една действаща синдикална организация. Тази организация обаче не е независима от държавните органи и ангажиментът ѝ към колективното договаряне и защитата на правата на работниците остава минимален (56). Освен това мобилността на китайската работна сила е ограничена от системата за регистриране на домакинствата, с която достъпът до пълния набор от социални осигуровки и други обезщетения се ограничава само до местните жители на дадена административна област. В резултат на това работниците, които нямат местна адресна регистрация, обикновено се намират в уязвимо положение по отношение на заетостта и получават по-ниски доходи в сравнение с регистрираните (57). Тези констатации показват изкривяване на разходите за заплати в КНР.
 (98)
 Не бяха представени доказателства, от които да става ясно, че стоманодобивният отрасъл, в това число производителите на СК и ГВС, не са предмет на описаната тук система на китайското трудово право. Следователно секторът за производство на СК и ГВС като част от стоманодобивния отрасъл е засегнат от изкривяването на разходите за заплати както пряко (при производството на разглеждания продукт или на основната суровина, използвана за тяхното производство), така и косвено (при ползването на капитал или материали за влагане, предоставяни от дружества, които са обхванати от същата система на трудово право в КНР).
 3.2.1.8. Значителни нарушения съгласно член 2, параграф 6а, буква б), шесто тире от основния регламент: достъп до финансиране, предоставян от институциите, които изпълняват цели на обществената политика или по друг начин не действат независимо от държавата
 (99)
 Достъпът до капитал за корпоративни участници в КНР е белязан от различни нарушения.
 (100)
 Първо, китайската финансова система се характеризира със силна позиция на държавните банки (58), които вземат предвид критерии, различни от икономическата жизнеспособност на даден проект, при предоставянето на достъп до финансиране. Подобно на нефинансовите ДП банките остават свързани с държавата не само чрез дялово участие, но и посредством лични отношения (висшите ръководители на големите държавни финансови институции се назначават от ККП) (59) и също като тях редовно изпълняват обществени политики, разработени от правителството. По този начин банките спазват изричното правно задължение да извършват дейността си в съответствие с нуждите на националното икономическо и социално развитие, ръководени от промишлената политика на държавата (60). Тази ситуация се задълбочава от допълнителни съществуващи правила, съгласно които финансирането се насочва към отрасли, определени от правителството като „насърчавани“ или важни в друго отношение (61).
 (101)
 Макар да се признава, че редица правни разпоредби отчитат необходимостта от спазване на банково поведение и пруденциални изисквания, считани за нормални, като например необходимостта от проверка на кредитоспособността на кредитополучателя, съществуват многобройни доказателства, в това число констатации, направени в разследванията за търговска защита, че тези разпоредби играят второстепенна роля при прилагането на различните правни инструменти.
 (102)
 Освен това кредитните рейтинги на акции и облигации често са предмет на нарушения поради различни причини, включително поради факта, че оценката на риска се влияе както от стратегическото значение на дружеството за ПКНР,