OPPF подкрепя тази промишленост почти изключително от създаването ѝ насам.
 (79)
 Следователно с оглед на гореизложеното Комисията стигна до заключението, че наборът от мерки на ПИ е насочен към предоставяне на полза на националната промишленост за производство на биодизел. Освен че са de jure специфични по смисъла на член 4, параграф 2, буква а) от основния регламент, те са de facto специфични и по смисъла на член 4, параграф 2, буква в) от него.
 3.2.3. Заключение
 (80)
 Комисията временно установи, че чрез набор от мерки ПИ е оказало подкрепа на промишлеността за производство на биодизел, включително чрез директно прехвърляне на средства чрез Фонда за субсидиране на биодизела. ПИ е предоставило полза на получателите, която е специфична, което представлява подлежаща на изравняване субсидия.
 3.2.4. Изчисляване на размера на субсидията
 (81)
 В съответствие с член 5 от основния регламент Комисията изчисли размера на подлежащата на изравняване субсидия за всеки производител износител чрез ползата за получателя, ако се установи, че такава съществува през РП. Комисията оцени ползата, която представлява общия размер на безвъзмездните средства, получени от OPPF през РП. В съответствие с член 7, параграф 2 от основния регламент Комисията отнесе този размер на субсидията към общия оборот на производителите износители от продажбите на биодизел през разследвания период.
 (82)
 Временно установеният процент на субсидиране по отношение на този набор от мерки през разследвания период за производителите износители, е както следва:
 Дружество
 Процент на субсидиране
 PT Ciliandra Perkasa
 7,91 %
 PT Intibenua Perkasatama и PT Musim Mas (Musim Mas Group)
 11,83 %
 PT Pelita Agung Agrindustri и PT Permata Hijau Palm Oleo (Permata Group)
 12,76 %
 PT Wilmar Nabati Indonesia и PT Wilmar Bioenergi Indonesia (Wilmar Group)
 12,23 %
 3.3. Държавна подкрепа за промишлеността за производство на биодизел, включително чрез предоставяне на СПМ срещу по-ниско от адекватното възнаграждение
 3.3.1. Жалбата и схемата за субсидиране
 (83)
 В жалбата се твърди, че цените на СПМ в Индонезия са изкривени поради намесата от страна на ПИ. По-специално, в жалбата се твърди, че ПИ е прилагало политика за налагане на високи данъци върху износа на СПМ. Основната суровина, използвана в производството на биодизел в Индонезия, е СПМ, което съставлява около 85 % от общите разходи за производство на биодизел. Според жалбата по този начин ПИ е гарантирало, че цените на суровините за производството на биодизел остават значително по-ниски от световните цени в полза на индонезийските производители на биодизел.
 (84)
 Освен това според жалбата през май 2015 г. ПИ е въвело такса върху износа в размер на 50 щатски долара/тон за СПМ и по-ниска такса върху износа на преработени продукти от палмово масло надолу по веригата, като конкретната ставка зависи от продукта.
 (85)
 Жалбоподателят заяви, че налагайки високи данъци и такси върху износа на СПМ, ПИ е оказало натиск за понижаване на цените на палмовото масло на вътрешния пазар в Индонезия, като по този начин е предоставило видима полза за производителите на биодизел. ПИ също така насърчава частните производители на СПМ да продават продуктите си на индонезийските производители на биодизел. Следователно жалбоподателят твърди, че ПИ упълномощава или възлага на