(6)
 С цел да се гарантира уникалността на идентификатора, от издателя на идентификатора се генерира сериен номер, който следва да бъде част от всеки уникален идентификатор и който е с пренебрежимо малка вероятност да бъде разгадан от фалшификатори.
 (7)
 При искане за уникален идентификатор за потребителска опаковка от издател на идентификатори, от производителите и вносителите следва да се изиска да предоставят цялата необходима информация, за да може издателят да генерира този идентификатор в съответствие с член 15, параграф 2, букви а) — з) от Директива 2014/40/ЕС, с изключение на датата и часа на производство, които може да не е възможно да бъдат определени предварително и които следва да бъдат добавени от икономическите оператори в момента на производството.
 (8)
 Дължината на уникалния идентификатор на равнище потребителска опаковка може да повлияе на скоростта, с която той може да се прилага върху потребителските опаковки от производителите или вносителите на тютюневи изделия. С цел да се избегне прекомерно въздействие върху този процес, като същевременно се гарантира достатъчно място за цялата необходима информация на равнище потребителска опаковка, следва да бъде определен максимално допустим брой буквено-цифрови знаци за уникалния идентификатор за това равнище.
 (9)
 За да се гарантира, че уникалните идентификатори на равнище потребителска опаковка могат да отговарят на изискванията, свързани с максимално допустимия брой буквено-цифрови знаци, информацията, изисквана съгласно член 15, параграф 2, букви а) — з) от Директива 2014/40/ЕС, следва да бъде предадена като код.
 (10)
 С цел да се даде възможност на компетентните органи на държавите членки да разкодират уникалните идентификатори, без да имат достъп до информацията, съхранена в системата от хранилища на данни, от издателите на идентификатори следва да бъдат създадени и поддържани неструктурирани файлове. Тези неструктурирани файлове следва да позволяват идентифицирането на цялата информация, закодирана в кодовете на уникалните идентификатори. Следва да бъде определен размерът на тези неструктурирани файлове, за да се гарантира, че те могат да бъдат изтеглени на устройствата, използвани от държавите членки, когато те четат офлайн уникалните идентификатори (офлайн неструктурирани файлове).
 (11)
 В Директива 2014/40/ЕС се предвижда, че задълженията за записване, установени в съответствие с член 15, могат да се изпълнят с маркирането и записването на големи опаковки, като стекове, кашони или палети, при условие че наблюдението и проследяването на всички потребителски опаковки остава възможно. Когато икономическите оператори са избрали да се възползват от тази възможност, от тях следва да бъде изискано да гарантират, че тези опаковки са маркирани с идентификатор на равнище големи опаковки, който също е уникален, и следователно с него може еднозначно да се идентифицира сформирането на големи опаковки от по-ниско равнище и в крайна сметка и потребителските опаковки, които те съдържат.
 (12)
 С цел да се гарантира, че всички движения на потребителските опаковки могат да бъдат записвани и предавани, производителите и вносителите следва да проверят уникалните идентификатори, за да гарантират правилното им прилагане и четимост. За да се упражнява контрол върху този важен процес за уникалните идентификатори на равнище потребителска опаковка, на устройствата, използвани за проверка, следва да бъдат монтирани средства срещу подправяне, които се доставят от независима трета страна. При определянето на правилата