изчисления за целта.
 (14)
 Тъй като емисиите от биомаса обикновено се оценяват като нула за целите на СТЕ на ЕС, следва да бъдат определени опростените правила за мониторинг при пораждащи емисии потоци изцяло от биомаса. Когато горивата или материалите са смеси от биомаса и изкопаеми съставки, следва да бъдат изяснени изискванията за мониторинг. Следва да се направи по-добро разграничение между предварителния емисионен фактор, който се отнася до общото въглеродно съдържание и емисионния коефициент, който се отнася само до изкопаемата фракция на CO2. За тази цел следва да се предвидят отделни определения за нивата за предварителния емисионен фактор и фракцията на биомасата/изкопаемата фракция. Както и при други изчислителни коефициенти, изискванията следва да отчитат размера на инсталацията и емисиите на парникови газове, свързани с дадено гориво или материал. За целта следва да се определят минимални изисквания.
 (15)
 Следва да се избягва налагането на непропорционални задължения за мониторинг на инсталации с по-ниски и по-малко значими годишни емисии, като в същото време следва да се гарантира поддържането на приемливо ниво на точност на данните. В това отношение следва да бъдат установени специални условия за инсталациите, чиито емисии се смятат за ниски, и операторите на въздухоплавателни средства, които се считат за оператори с малки емисии.
 (16)
 Съгласно член 27 от Директива 2003/87/ЕО държавите членки могат да изключват малките инсталации от СТЕ на ЕС, ако те са обект на равностойни мерки и ако са изпълнени условията на посочения член. Съгласно член 27а от Директива 2003/87/ЕО държавите членки могат да изключват инсталации с емисии под 2 500 тона от СТЕ на ЕС, ако са изпълнени условията на посочения член. Настоящият регламент не следва да се прилага пряко за инсталации, изключени съгласно член 27 или 27а от Директива 2003/87/ЕО, освен ако съответната държава членка реши обратното.
 (17)
 За да се предотвратят възможни неточности във връзка с преноса на присъщ или чист CO2, отчитането на такъв пренос следва да е възможно само при много специфични условия. В решението си от 19 януари 2017 г. по дело C-460/15 (6) Съдът на Европейския съюз постанови, че второто изречение на член 49, параграф 1 от Регламент (ЕС) No 601/2012 и точка 10, част Б от приложение IV към същия регламент са невалидни, тъй като систематично включват въглероден диоксид (CO2), подаван към друга инсталация за производството на утаен калциев карбонат в емисиите на инсталацията за изпичане на варовик, независимо дали този CO2 е освободен в атмосферата. За да се вземе предвид решението на Съда по дело C-460/15, CO2, подаден за производството на утаен калциев карбонат, който в края на процеса е химически свързан, следва да се счита за неосвободен в атмосферата. Тези условия обаче не следва да изключват възможността за бъдещи нововъведения. Поради това Регламент (ЕС) No 601/2012 следва да бъде съответно изменен.
 (18)
 Тъй като е възможно между инсталациите да се пренася не само CO2, но и N2O, следва да се въведат правила за мониторинг на преноса на N2O, сходни на тези за преноса на CO2. Освен това е целесъобразно да се разшири определението за присъщ CO2 извън границите на съдържащия се