особено когато доказателството говори за трайна и системна практика. По наше мнение следва, че доказателството, че правителството упражнява значителен контрол над даден субект и неговата дейност, може при някои обстоятелства да служи като доказателство, че съответният субект притежава държавна власт и упражнява тази власт при изпълнение на държавни функции. Обръщаме внимание обаче, че с изключение на изрично делегиране на власт чрез правен инструмент, наличието на чисто формални връзки между субекта и държавата в тесния смисъл на думата е малко вероятно да е достатъчно, за да се установи притежаването на необходимата държавна власт. Поради това например само по себе си обстоятелството, че държавата е мажоритарен акционер на дадено предприятие, не доказва, че тя упражнява значителен контрол върху дейността на този субект, а още по-малко, че му е предоставила държавна власт. Въпреки това в някои случаи, когато доказателствата показват наличието на различни формални признаци на държавен контрол, а същевременно са налице и доказателства, че този контрол е упражняван в значителна степен, тези доказателства могат да позволяват да се направи изводът, че съответният субект упражнява държавна власт.“ В настоящия случай заключението, че държавните банки разполагат с власт да упражняват правителствени функции, се основава на формални признаци за наличието на държавен контрол и на доказателства за упражняването му в значителна степен.
 (177)
 Комисията потърси информация относно държавната собственост, както и формални признаци за държавен контрол в държавните банки. Тя анализира също дали контролът е бил упражняван в значителна степен. Поради отказа на ПКНР и държавните банки да представят доказателства за процеса на вземане на решения, довел до преференциално кредитиране, се наложи Комисията отчасти да използва наличните факти.
 (178)
 За да може да извърши този анализ, Комисията най-напред разгледа информацията за трите държавни банки, които попълниха специалния въпросник и бяха на разположение за среща със служители на Комисията.
 3.5.1.1. Оказали съдействие държавни банки
 (179)
 Следните четири държавни банки предоставиха отговори на въпросника: EXIM, ABC, ICBC и BOC. Както е посочено в съображение 150, EXIM обаче не предостави своя пълен устав на основание, че това е поверителна информация. Също така Комисията не беше в състояние да провери предоставената информация, тъй като всички тези банки единствено дадоха съгласие да се срещнат с представители на Комисията в ПКНР, но не разрешиха контролно посещение на място в самите банки.
 Собственост и формални признаци за контрол от ПКНР
 (180)
 Въз основа на получената информация в отговора на въпросника и по време на контролното посещение в ПКНР Комисията установи, че ПКНР притежава пряко или непряко повече от 50 % от капитала на всяка от посочените финансови институции.
 (181)
 По отношение на формалните признаци за държавен контрол над четирите оказали съдействие държавни банки Комисията определи всички тях като „ключови държавни финансови институции“. По-специално във Временните разпоредби за надзорните съвети в ключовите държавни финансови институции се посочва:„По смисъла на настоящите разпоредби ключови държавни финансови институции са държавните банки със стратегическа мисия, търговските банки, дружествата за управление на финансови активи, дружествата за ценни книжа, застрахователните дружества и т.н. (наричани по-нататък държавни финансови институции), в които Държавният съвет определя надзорни съвети.“
 (182)
 Надзорният съвет на