отговорност за действията на китайското правителство. Според тях определението за „правителство“ съгласно член 2, буква б) от основния регламент изрично се свързва с територията на предоставящия орган. А думите „на територията“ в тази разпоредба имат за цел да се осигури правна сигурност и не може да бъдат тълкувани свободно в светлината на разпоредбите на СТО или на международното право.
 (99)
 В това отношение Комисията отбелязва, че член 2, буква б) от основния регламент гласи: „Правителство“ означава държавен или публичен орган на територията на държавата на произход или износ.“ Комисията се съгласи, че тази разпоредба се отнася за действия на правителството, от чиято територия субсидираните продукти се изнасят за Европейския съюз. Такъв е случаят тук. Разглежданият продукт се произвежда в Египет и се изнася от Египет за Европейския съюз. Правителството на Египет, което е предоставящият орган, се намира на територията на Египет.
 (100)
 В член 2, буква б) от основния регламент обаче не е засегнат специфичният въпрос кои действия правителството може да разреши на своя територия и да ги признае като свои. Точно както понятието „публичен орган“, така и понятието „правителство“ подлежи на тълкуване, като се вземат предвид неговият контекст, предмет и цели. Така действията, за които може да бъде вменена отговорност на правителството на страната на произход или износ, може да включват не само действия, пряко произтичащи от това правителство, но и действия, които могат да бъдат приписани на това правителство. Това се потвърждава и от формулировката на член 3, параграф 1, буква а) от основния регламент, в която се говори за финансово участие „от страна на“ правителството. Поради същите причини нямат основание и аргументите на ПЕ, които се позовават на няколко разпоредби от Споразумението за СИМ (например член 1.1, буква а), подточка 1), член 13, член 18.1, буква а) и бележка под линия 63). Макар да е вярно, че основният регламент „трябва да се тълкува, доколкото е възможно, в светлината на [съответните разпоредби от Споразумението за СИМ]“ (39), тези разпоредби не са в противоречие със съждението, че друга държава може да предостави финансово участие, което правителството на територията признава и приема като свое собствено.
 (101)
 Следователно второто възражение, основано на настояването за тясно тълкуване на понятието за териториалност съгласно член 2, буква б) от основния регламент и член 1.1, буква а), подточка 1) от Споразумението за СИМ, бе отхвърлено.
 (102)
 Третото възражение е свързано със значението на разпоредбите на КМП относно отговорността на държавата в това отношение. Според ПE и производителя износител позоваването на член 11 от разпоредбите на КМП е неоснователно, тъй като в доклада си по случая „САЩ — антидъмпингови и изравнителни мита (Китай)“ (40) Апелативният орган се позовава само на членове 4, 5 и 8 от тях.
 (103)
 Комисията отхвърли това твърдение. Няма основание да се твърди, че само определени принципи на международното обичайно право, като включените в членове 4, 5 или 8 от разпоредбите на КМП относно отговорността на държавата, са от значение при тълкуването на правилата на СТО, а други не. Апелативният орган на СТО винаги е прилагал понятията на общото обичайно право, които