името на летищния оператор, което е определено и обучено за тази цел.
 Валидиранията трябва да се документират и, ако не е посочено друго в настоящия регламент, трябва да се проведат преди определянето и да се повтарят всеки 2 години след това.
 Когато валидирането се извършва не от името на летищния оператор, трябва да му бъде предоставена съответната документация.
 9.1.3.5. Валидирането на изпълнението на програмата за сигурност, потвърждаващо липсата на недостатъци, се състои от:
 а)
 посещение на място на доставчика веднъж на всеки 2 години; или
 б)
 редовни проверки при влизането в зоната с ограничен достъп на стоки, доставени от този познат доставчик, които започват след определянето му, включително:
 —
 проверка дали лицето, което доставя стоките от името на познатия доставчик, е надлежно обучено, и
 —
 проверка дали стоките са надлежно обезопасени, и
 —
 проверка на стоките по същия начин както на стоки, получени от непознат доставчик.
 Тези проверки трябва да се извършват по непредсказуем начин най-малко веднъж на всеки три месеца или върху 20 % от доставките на познатия доставчик за летищния оператор.
 Вариант б) може да се използва само ако съответният компетентен орган определи в своята национална програма за сигурност на гражданското въздухоплаване, че валидирането трябва да се извършва от лице, което действа от името на летищния оператор.
 9.1.3.6. Прилаганите методи и процедури, които трябва да бъдат следвани по време на определянето и след него, се посочват в програмата за сигурност на летищния оператор.
 9.1.3.7. Летищният оператор поддържа:
 а)
 списък на всички познати доставчици, определени от него, в който се посочва датата на изтичане на валидността на определянето им; и
 б)
 подписаната декларация, копие от програмата за сигурност и докладите, документиращи нейното изпълнение за всеки познат доставчик — поне още 6 месеца след като изтече валидността на определянето му.
 При поискване тези документи се предоставят на съответния компетентен орган с цел контрол на спазването.“
 12)
 Глава 12 се изменя, както следва:
 а)
 точка 12.4.2 „Стандарти за системите за откриване на експлозив“ се заменя със следното:
 „12.4.2. Стандарти за системите за откриване на експлозив
 12.4.2.1. Всички системи за откриване на експлозив, инсталирани преди 1 септември 2014 г., трябва да отговарят поне на стандарт 2.
 12.4.2.2. Стандарт 2 е валиден до 1 септември 2020 г.
 12.4.2.3. Съответният компетентен орган може да разреши използването на системите за откриване на експлозив, отговарящи на стандарт 2, които са инсталирани между 1 януари 2011 г. и 1 септември 2014 г., да продължи най-късно до 1 септември 2022 г.
 12.4.2.4. Съответният компетентен орган уведомява Комисията, когато разрешава системи за откриване на експлозив, отговарящи на стандарт 2, да продължат да се използват след 1 септември 2020 г.
 12.4.2.5. Всички системи за откриване на експлозив, инсталирани след 1 септември 2014 г., трябва да отговарят на стандарт 3.
 12.4.2.6. Всички системи за откриване на експлозив трябва да отговарят на стандарт 3 не по-късно от 1 септември 2020 г., освен ако се прилага точка 12.4.2.3.“;
 б)
 списъкът на притурките след точка 12.11 се заменя със следното:
 „ПРИТУРКА 12—А
 Подробни разпоредби за функционалните характеристики на рамковите метал-детектори (WTMD) се съдържат в