непълно, тъй като бе предоставена повече информация по този въпрос, както е посочено в съображението по-долу.
 (47)
 По отношение на разликата между стандартните и специалните скрепителни елементи, в бележката на Комисията от 13 юли 2012 г. бе разяснено, че „не може да се изключи възможността автомобилната промишленост също да използва стандартни скрепителни елементи за някои приложения“. Някои страни изразиха твърдението, че Комисията счита, че скрепителните елементи за автомобилостроенето също биха могли да се разглеждат като стандартни. Това твърдение е необосновано. Както ясно се обяснява в посочената бележка, изявлението на Комисията бе направено в отсъствието на списък с клиентите на индийския производител. Както бе установено обаче при първоначалното разследване и е разяснено допълнително в раздел 2.7 по-долу, от съображения за качество и търговски съображения производителите на автомобили винаги поръчват скрепителни елементи, които са специално проектирани, така че да спазят изискванията на стандартите ISO за тази промишленост. Следователно всички скрепителни елементи, които са предназначени за автомобилния сектор, се считат за „специални“ продукти от производителите на скрепителни елементи, включително в Индия, според информацията, открита на уебсайтовете на индийските производители на автомобили. Тъй като индийският производител ясно определи като „специални скрепителни елементи“ всички части, произведени по специален проект, Комисията счита, че стандартните скрепителни елементи, предназначени за автомобилната промишленост, не са били включени в списъка на стандартните скрепителни елементи, предоставен по време на първоначалното разследване.
 (48)
 Китайската търговска камара и китайски производител износител представиха подобни твърдения, както е посочено по-горе по отношение на възможното включване на скрепителните елементи, които са предназначени за автомобилния сектор, в нормалната стойност, и освен това изразиха твърдението, че скрепителните елементи за автомобилостроенето, които не са изработени в съответствие с конкретен проект на клиент, все пак трябва да преминат през специален контрол на качеството или трябва да отговарят на изискванията за възможност за проследяване, което ги прави по-скъпи, и по принцип следва да се считат за специални скрепителни елементи. Те изразиха твърдението, че констатациите на Комисията, според които скрепителните елементи, използвани за високотехнологични приложения, които обаче не са произведени по чертежи на ползвателя, въпреки всичко трябва да се считат за специални скрепителни елементи, са неоснователни и поради това Комисията е действала в несъответствие с член 2, параграф 10 от основния регламент, като е нарушила принципа на обективно сравнение. Освен това те считаха, че констатациите на Комисията, основаващи се на разделянето, направено от индийския производител, не са били предмет на проверка на място. В светлината на горепосоченото те поискаха от Комисията да преразгледа разграничението между стандартни и специални скрепителни елементи и ако това не е възможно, да се използва различен набор от данни за нормалната стойност.
 (49)
 Обосновката на Комисията по отношение на разграничението между стандартни и специални скрепителни елементи вече е разгледана в съображение 47 по-горе. По отношение на твърдението за липсата на проверка на разделянето, извършено от индийския производител, Комисията провери списъка на продажбите чрез няколко проверки на протичането на операциите (т.е. задълбочена проверка на извадка от сделки за продажби, включени в списъка на продажбите, за да се провери тяхната точност) съгласно стандартните процедури за проверка. В допълнение последващото разделяне