както и множество малки острови и пристанища по реката. Тя е богата на земеделски култури, като ориз, пшеница, ечемик и зелен грах, с много вторични продукти, като пшенични трици и оризови люспи. Фактът, че Zhenjiang е влажна и зелена област способства появата и разпространението на оцетнокиселите бактерии. Водата от хълмовете и от изворите се събира в реките, езерата и влажните зони, след като е преминала през камъни и скали, в резултат на което е богата на минерали и има ярко изразен леко сладък вкус, много подходящ при получаване на оцет чрез ферментация.
 Град Zhenjiang е известен отдавна като „град в планинската гора и родина на оцета“. Жителите на Zhenjiang са започнали производството на оцет преди 1 400 години. Употребата на Zhenjiang Xiang Cu се установява по времето на династията Лианг; смятан е за най-добрия оризов оцет в ранния класически период на китайската медицина и е спечелил международна златна награда по времето на династията Кинг. Оцетът Zhenjiang Xiang Cu е станал визитната картичка на града. В града има почти 100 фабрики за производство на оцет, ароматът на оцет се усеща във въздуха и навсякъде се наблюдават хранителни навици и култура, свързани с оцета.
 Препратка към публикуваната спецификация
 (член 5, параграф 7 от Регламент (ЕО) No 510/2006)
 