да се считат за обикновени формулировки на политиките на PA. По-специално, ПА не оспори съществуването на заявените цели на политиката, като произтичащи от тези формулировки; нито отрече изявленията, в които се отбелязва успехът на ограничителни мерки за постигане на целите на политиката за подпомагане на аржентинската промишленост за производство на биодизел. Поради това твърдението беше отхвърлено.
 (120)
 Освен това ПА заяви, че заключението на Комисията, че наличието на различни механизми в рамките на по-широка схема, създадена от ПА в подкрепа на дадена промишленост, е от значение, за да се определи естеството на действието, е категорично погрешно, тъй като експортните такси не са включени в член 3, подточки i) — iii) от основния регламент (нито в Споразумението за СИМ) и не попадат в обхвата на член 3, подточка iv) от основния регламент.
 (121)
 Сам по себе си фактът, че експортните такси като такива не са изрично споменати в член 3, параграф 1, буква а) от основния регламент не изключва възможността потенциално да представляват финансово участие и поради това попадат в определението за субсидия съгласно основния регламент и Споразумението за СИМ. Комисията предостави множество доказателства, че експортната такса върху соята е използвана заедно с други инструменти, за да бъдат подтикнати производителите на соя да се съобразяват с формулираните целите на политиката, което е равнозначно на подлежаща на изравняване субсидия по смисъла на член 3, параграф 1, буква а) от основния регламент. Тъй като ПА не обоснова твърдението си, че експортната такса върху соята не може да се счита за подлежаща на изравняване субсидия, Комисията отхвърли твърдението.
 (122)
 След окончателно разгласяване ПА изрази несъгласие с констатацията на Комисията в съображение 121, че не е обосновало твърдението си, че експортната такса върху соята не може да се счита за подлежаща на изравняване субсидия.
 (123)
 Въпреки че в хода на разследването заяви, че налагането на експортни такси е с цел генериране на приходи, ПА не представи доказателства в подкрепа на това твърдение, по отношение на който и да е от законодателните актове за налагане на експортна такса върху соята или за промяна на равнището на тази такса. В действителност, въз основа на наличните доказателства Комисията стигна до заключението, че експортните таксите са един от инструментите, използвани от ПА в подкрепа на развитието на промишлеността за производство на биодизел. Поради това Комисията стигна до различно заключение, както е обяснено в съображения 89—90 по-горе, и отхвърли първоначалното твърдение на ПА.
 (124)
 CARBIO допълни, че Комисията е пренебрегнала строгите критерии, необходими за да се докаже упълномощаването или възлагането. Производителите на соя запазват свободата си да решат дали да произвеждат, продават и изнасят своята продукция. Нито един елемент от експортната такса върху соята не включва упълномощаване или възлагане на производителите при вземането на което и да е от тези решения.
 (125)
 Комисията не е съгласна, че в този случай не са изпълнени критериите за упълномощаване или възлагане, както е посочено в съображение 82. Освен това твърдението на CARBIO, че производителите на соя са свободни да определят цената на продуктите си е неправилно. По време на контролното посещение ПА обясни