повторно, се прави позоваване на съображения 104 и 105, където е даден подробен отговор на тези твърдения.
 (116)
 Що се отнася до оправданите правни очаквания на китайските и виетнамските производители износители, че техните искания за ТДПИ/ИТ вече няма да бъдат подложени на преглед, следва да се направи препратка към съображение 100 по-горе, където този аспект също бе разгледан в светлината на практиката на Съда по този въпрос.
 Принцип за недопускане на дискриминация
 (117)
 FESI и Footwear Coalition посочиха, че налагането на антидъмпинговите мерки с обратно действие представлява: i) дискриминация на вносителите, засегнати от настоящата процедура за изпълнение, спрямо вносителите, засегнати от изпълнението на решенията по дела Brosmann и Aokang, цитирани в съображение 6, на които са били възстановени платените мита върху вноса на обувки от петимата производители износители, засегнати от тези решения, както и ii) дискриминация на производителите износители, засегнати от настоящата процедура за изпълнение, спрямо петимата производители износители, засегнати от решенията по дела Brosmann и Aokang, на които не е било наложено мито съгласно Решение за изпълнение 2014/149/ЕС.
 (118)
 Що се отнася до твърдението за дискриминация, на първо място Комисията припомня изискванията, за да е налице дискриминация, както са посочени в съображение 93 по-горе.
 (119)
 След това следва да се отбележи, че разликата между вносителите, засегнати от настоящата процедура за изпълнение, и тези, засегнати от изпълнението на решенията по дела Brosmann и Aokang, е в това, че вторите са решили да оспорят Регламент (ЕО) No 1472/2006 пред Общия съд, докато първите не са го направили.
 (120)
 Решение, прието от институция на Съюза, което не е било оспорено от адресата на решението в срока, предвиден в член 263, шеста алинея от ДФЕС, става окончателно по отношение на този адресат. Тази съдебна практика се основава по-специално на виждането, че сроковете за обжалване целят да гарантират правната сигурност, като избягват неограниченото във времето оспорване на имащите правни последици актове на Съюза (32).
 (121)
 Този процедурен принцип на правото на Съюза неизбежно води до оформянето на две групи: тези, които са обжалвали акт на Съюза и може да са се оказали в благоприятно положение в резултат на това (като Brosmann и останалите четирима производители износители), и тези, които не са го направили. Това обаче не означава, че Комисията е третирала двете страни по нееднакъв начин, в нарушение на принципа на равно третиране. Приемането, че дадена страна попада в последната категория поради съзнателното решение да не оспорва даден акт на Съюза, не води до дискриминация срещу тази група.
 (122)
 По този начин всички заинтересовани страни са се ползвали от съдебна защита пред съдилищата на Съюза във всеки един момент.
 (123)
 Що се отнася до предполагаемата дискриминация на засегнатите от настоящата процедура за изпълнение производители износители, на които не е било наложено мито вследствие на Решение за изпълнение 2014/149/ЕС, следва да се отбележи, че решението на Съвета да не се наложат повторно митата определено е взето с оглед на конкретните обстоятелства на специфично положение, съществувало към момента, в който Комисията направи своето предложение за повторно налагане на тези мита, и по-специално на основание, че разглежданите