всъщност логиката за формирането на експортната цена съгласно член 2, параграф 9 от основния регламент. Няма причина същата логика за формиране на експортната цена в случай на продажби чрез свързани вносители да не е валидна за цената на вноса в случай на свързани продажби за целите на изчисляването на вредата. В крайна сметка маржовете на дъмпинга и на вредата се сравняват за прилагането на правилото за по-малкото мито съгласно член 7, параграф 2 и член 9, параграф 4 от основния регламент.
 (127)
 Освен това ако цената на вноса в случай на свързани продажби за целите на изчислението на вредата се основава на цената, действително наложена от свързаните вносители в Съюза на първите независими клиенти в Съюза, както се предлага от страната, тогава тази цена би включвала разходите за продажба, общите и административните разходи и печалбата за препродажба в Съюза след митническо оформяне, докато в случай че производителят износител продава директно на независими вносители, цената не би включвала такива разходи. Това би довело до неравностойно третиране на производителите износители, които продават чрез свързани вносители, и тези, които продават директно на независими вносители, което е неоправдано. Поради това твърдението се отхвърля като неоснователно.
 (128)
 Един от производителите износители заяви, че източникът за разходи след вноса не е оповестен и оспори използваната стойност в размер на 7 евро на тон. Тази стойност се основава на друго разследване (8) поради сходствата на продуктите, принадлежащи към една и съща промишленост, както и липсата на други налични данни. След налагането на временните мерки и леко подобреното съдействие от страна на вносителите тази стойност беше проверена спрямо несвързан вносител и бе установено, че е обоснована въз основа на данните за вносителя. Точната стойност на разходите на вносителя след вноса не е цитирана в настоящия регламент поради съображения за поверителност. Това твърдение се отхвърля.
 (129)
 Съответният производител износител заяви, че все още не разбира естеството на разходите след вноса и поиска те да бъдат представени под формата на разбивка. Разходите след вноса представляват сума за корекция, предоставена в полза на производителите износители, с цел извършването на обективно сравнение между техните експортни цени и цените франко завода на промишлеността на Съюза. Те са свързани с обичайните разходи за обработка, складиране и документация в пристанището на влизане на пазара на Съюза (с изключение на последващия превоз). Тези разходи съществуват за целия внос и са сходни за вноса на всички видове стомана. В посочения по-горе случай стойността от 7 евро на тон е предложена от китайски производител износител. Поради това Комисията е убедена, че цитираната по-горе стойност е обоснована, особено като се има предвид гореспоменатата кръстосана проверка на един вносител на разглеждания продукт при настоящото разследване. Накрая, следва да се отбележи, че стойността в размер на 7 евро на тон се равнява на около 1 % от цената CIF на вноса на разглеждания продукт. В настоящото разследване на Комисията беше оказано съдействие само от един традиционен независим вносител и заради това тя не е в състояние да представи подробната разбивка на разходите, поискана от производителя износител, поради съображения за поверителност. Следователно