за утечки на водород се поставя под капак, който да задържа газа около него.
 2.3.1.2.2.
 Провеждане на изпитването
 а)към детектора за утечки на газообразен водород се насочва струя изпитвателен газ.
 б)правилното функциониране на системата за предупреждение се потвърждава, като посредством този газ се проверява дали тя се задейства.
 в)трябва да има потвърждение, че главният запорен клапан се затваря, когато се провежда изпитването с газ за проверка на запорната функция. Например, като потвърждение за функционирането на главния запорен клапан на водородното захранване може да се използва информацията от следенето на електрическото захранване на запорния клапан или звукът от задействането на запорния клапан.
 2.3.2.
 Процедура за изпитване за целостта на затворени пространства и системи за откриване
 2.3.2.1.
 Подготовка:
 За изпитването трябва да се изключи всякакво влияние на вятъра.
 Специално внимание се обръща на средата на изпитване, тъй като по време на изпитването могат да се образуват запалими смеси от водород и въздух.
 2.3.2.1.1.
 Преди изпитването превозното средство се подготвя така, че да е възможно дистанционно управлявано изпускане на водород от водородната система. Броят, местоположението и пропускателната способност на точките за освобождаване след главния запорен клапан за водорода се определят от производителя на превозното средство, като се вземат предвид най-неблагоприятните сценарии на утечки на водород в условията на единична неизправност. Като минимум, общият поток на всички дистанционно управлявани изпускания трябва да бъде достатъчен, за да се задейства демонстрация на автоматичните функции за предупреждение и за спиране на водорода.
 2.3.2.1.2.
 За целите на изпитването, при изпитване за съответствие с точка 1.1.3.2. датчик за концентрацията на водород се монтира, там където може да се натрупа най-много водород в отделението за пътници (напр. близо до тапицерията на тавана), а при изпитване за съответствие с точка 1.1.3.1. датчици за концентрацията на водорода се монтират в затворени или полузатворени пространства на превозното средство, където може да се натрупа водород от симулираното освобождаване на водород.
 2.3.2.2.
 Процедура:
 Вратите, прозорците и други капаци на превозното средство се затварят.
 Задвижващата система се пуска в ход, оставя се да загрее до нормалната си работна температура и след това да работи на празен ход за времетраенето на изпитването.
 Симулира се утечка с помощта на дистанционно управляваната функция.
 Концентрацията на водород се измерва непрекъснато, докато престане да се повишава в продължение на 3 минути. При изпитването за съответствие с точка 1.1.3.3., симулираната утечка се увеличава, като се използва дистанционно управляваната функция, докато главният запорен клапан за водорода се затвори и се задейства контролно-сигналното устройство. Като потвърждение на функционирането на главния запорен клапан на водородното захранване може да се използва информацията от следенето на електрическото захранване на запорния клапан или звукът от задействането на запорния клапан.
 При изпитването за съответствие с точка 1.1.3.2., изпитването се счита за успешно, ако концентрацията на водород в отделението за пътници не надвишава 1,0 %. При изпитването за съответствие с точка 1.1.3.3., изпитването се счита за успешно, ако контролно-сигналното устройство и запорната функция са задействат при (или под) нивата, дадени в точка 1.1.3.3.; в противен случай изпитването е неуспешно и системата не отговаря на изискванията за използване в превозни средства.
