въпросника и на по-късен етап от разследването, временното ѝ решение да използва лихвените проценти, публикувани от турската централна банка за определяне на разходите за кредит, не може да се счита за неразумно. Поради това Комисията отхвърли това твърдение.
 (123)
 Двама производители износители посочиха наличието на несъответствие във валутните курсове между разходите и данните за продажбите. По отношение на техните данни за продажбите е използвано средномесечно конвертиране на валути, а към данните им за разходите е приложено средногодишно конвертиране на валути.
 (124)
 В коментарите си, представени след разгласяването на предварителните заключения, жалбоподателят се противопостави на твърдението на производителите износители и подкрепи временния подход на Комисията по отношение на използваните валутни курсове. Според него разходите (които са определени в счетоводните отчети на дружествата за по-дълъг период от време) следва да се изчисляват на годишна база и да се конвертират по средния обменен курс за ПР, а приходите, свързани с продажбите, следва да се конвертират в момента на генериране на дохода, като се използват месечни или дори дневни валутни курсове.
 (125)
 Комисията анализира твърдението и го счете за обосновано. Поради това твърдението беше прието и в окончателното изчисление бяха използвани средномесечни валутни курсове за конвертиране както на данните за разходите, така и на данните за продажбите на дружествата.
 (126)
 След окончателното разгласяване производителите износители заявиха, че тъй като са докладвали всички данни, имащи отношение към изчисляването на дъмпинга в USD, не е имало нужда те да бъдат конвертирани от USD в TRY съгласно член 2, параграф 10, буква й) от основния регламент с цел сравнение на цените. След това дружествата се позоваха на член 2, параграф 5 от основния регламент, че „разходите се определят обикновено въз основа на счетоводните книги, водени от разследваната страна“, докато при конвертиране от USD в TRY сумите за производствени разходи, използвани от Комисията при изчисляването на техните нормални стойности, са различни от сумите, отчетени в тяхната счетоводна документация.
 (127)
 Първо, Комисията отбеляза, че производителите износители са извършвали сделки в щатски долари, евро и турски лири. Следователно конвертирането на валути е било необходимо, за да се изразят стойностите в една валута, което би позволило сравнение. Второ, Комисията не оспорва факта, че дружествата са конвертирали всички стойности в щатски долари, тъй като щатският долар е счетоводната валута на дружествата. Въпреки това Комисията счете за уместно да използва валутата на съответната държава за целите на сравнението на нормалната стойност и експортната цена. И накрая, тъй като дружествата отчитат производствените разходи в щатски долари, Комисията смята за оправдано, като се основава и на коментарите на дружествата относно разгласяването на предварителните заключения, да преобразува данните в турски лири, като използва месечни валутни курсове. Тъй като дружествата не предоставиха пълен набор от информация за производствените разходи в турски лири, нямаше възможност да бъдат взети предвид разликите спрямо стойностите в турски лири като допълнителна валута, използвана в счетоводната им документация. Поради това Комисията отхвърли твърдението.
 (128)
 След окончателното разгласяване един производител износител заяви, че при изчисляването на цената на продажбите му за Съюза Комисията не е следвало да приспада определени надбавки, и по-конкретно таксата за