text:
og at nettoværdien af hans formue i Sverige, der er opgjort til ca. 7.922.000 SEK, klart overstiger nettoværdien af hans formue i Danmark, der er opgjort til ca. 847.000 kr. Det må på den anførte baggrund lægges til grund, at D bevarede sin stærke tilknytning til Sverige gennem hele livet, men at han som international kapacitet i sit professionelle virke og som kosmopolit havde job og privatliv også uden for Sveriges grænser.
 Det af D selvangivne befordringsfradrag har ingen betydning for vurderingen af, hvor han har sædvanligt opholdssted i Den Nordiske Dødsbokonventions forstand.
 Skifteretten i Roskilde har i lyset af de foreliggende omstændigheder ikke kompetence til at behandle boet efter D.
 I det omfang Højesteret finder, at der ved vurderingen af, hvor en person har sædvanligt opholdssted, kan lægges vægt på subjektive forhold, taler bl.a. følgende yderligere for, at D ved sin død havde sædvanligt opholdssted i Sverige: at han ved kodicil af 20. maj 2015 tilkendegav, at han fortsat anså sig for at være bosat i Sverige, at flytningen til Danmark få måneder før hans død udelukkende var begrundet i, han var nervøs for hjemtransporten til sin ejendom i Y-by og at han alene lod sig registrere i det danske folkeregister, fordi han og hans ægtefælle fik oplyst, at det var en forudsætning for, at han kunne blive behandlet på ÆÆ Sygehus de sidste måneder af livet, sådan som det var aftalt mellem ÆÆ Sygehus og YY-by hospital i Sverige. Det må også tillægges betydning, at hverken hans valg af arbejde på X-by Universitet eller hans køb af ejendom i Z-by var begrundet i, at han ønskede stærkere tilknytning til Danmark.
 Subsidiært gøres det gældende, at det svenske Skatteverket må sidestilles med en ”ret” i Den Nordiske Dødsbokonventions artikel 27’s forstand. Skatteverkets afgørelse om at behandle den i Sverige indleverede bouppteckning i boet efter D er derfor bindende i Danmark.
 Indkærede har anført bl.a., at det følger af dødsboskiftelovens § 2, stk. 1, 1. pkt., at et dødsbo skal behandles i den retskreds, hvor afdøde havde hjemting, jf. retsplejelovens §§ 235 og 236.
 Ifølge retsplejelovens § 235, stk. 2, har en person hjemting i den retskreds, hvor han har bopæl.
 Det er ubestridt, at D havde hjemting ved Skifteretten i Roskilde ved dødsfaldet den 31. december 2015, hvorfor boet – efter dødsboskiftelovens § 2, stk. 1, 1. pkt. – skal behandles ved denne ret.
 Den Nordiske Dødsbokonvention afskærer ikke Danmark fra at behandle dødsboet i overensstemmelse med dødsboskifteloven, idet D ved sin død var bosat i Danmark, jf. konventionens artikel 19, stk. 1.
 Konventionen definerer ikke, hvad der skal forstås ved ”bosat”, men Skattestyrelsen er enig med boet i, at ”bosat” i konventionens forstand – efter den revision heraf, der fandt sted i 2012 – skal forstås som det ”sædvanlige opholdssted”. Der findes ingen definition eller fast og entydig forståelse af, hvad der forstås ved det ”sædvanlige opholdssted”, men det er klart, at afgørelsen af, om en person har sædvanligt opholdssted i Danmark, må træffes på baggrund af en


text:
helhedsvurdering, jf. herved også UfR 2014.2463 H. Helhedsvurderingen må basere sig på den enkelte sags konkrete omstændigheder, hvorved navnlig kan indgå varigheden og formålet med opholdet.
 D må på denne baggrund klart anses for at have værende bosat i Danmark på tidspunktet for dødsfaldet. Det skal i den forbindelse tillægges afgørende vægt, at han ejede en ejendom i Zby, at hans ægtefælle havde bopæl i denne ejendom, at han i hvert fald siden indgåelse af ægteskabet i 2007 har været samlevende med ægtefællen, at han hverken havde ægtefælle, samlever eller børn på sin ejendom i Sverige, at han i perioden 2007-2014 havde fuldtidsansættelse som professor ved X-by Universitet, at han flere gange selv har angivet ejendommen i Z-by som sin adresse, herunder da han selvangav befordringsfradrag, at han siden 2007 opholdt sig den altovervejende del af tiden i Danmark, og at opholdene i Sverige i modsætning hertil havde et underordnet omfang.
 Det er således ikke korrekt, at D først fik en perifer (formel) tilknytning til Danmark kort før dødsfaldet. Realiteten er derimod, at han i en længere årrække havde bolig, ægtefælle, arbejde og ophold i Danmark. Han havde således en nær og stabil tilknytning til Danmark, der var omdrejningspunktet for hans tilstedeværelse.
 Det forhold, at D var svensk statsborger, og at størstedelen af hans aktiver befandt sig i Sverige, samt oplysningerne om hans livsførelse før 2007, kan overfor de foreliggende tungtvejende forhold, ikke føre til den konklusion, at han ikke var bosat i Danmark. Der er i øvrigt ikke ført bevis for, at Ds arbejde for YY-by Universitet eller hans internationale engagement havde noget nævneværdigt omfang.
 Det er korrekt, at D først i efteråret 2015 lod sig registrere som bosiddende i Danmark, således at han var registreret i Danmark ved sin død den 31. december 2015. Efter CPR-loven påhviler det den, som flytter, at indgive anmeldelse herom, og registreringen vil derfor normalt bero på, om den pågældende selv har meldt flytning. Det har derfor begrænset betydning for den foreliggende sag, hvor D var registreret. Dette særligt også fordi, det følger af CPRlovens § 16, stk. 5, at registrering forudsætter, at den pågældende har bopæl eller fast opholdssted i Danmark, jf. lovens § 6, hvorfor D burde have meldt flytning til Danmark mange år tidligere.
 Der er tre selvstændige grunde til, at artikel 27 i Den Nordiske Dødsbokonvention ikke forhindrer Skifteretten i Roskilde i at behandle boet efter D i overensstemmelse med dødsboskiftelovens § 2 og konventionens artikel 19. For det første er Skatteverket ikke en ret, men en offentlig myndighed. For det andet blev beslutningen om skiftebehandling i Danmark truffet af Skifteretten i Roskilde forud for nogen afgørelse fra Skatteverket. Danmark var således først i tid, og artikel 27 afskærer derfor Sverige – ikke Danmark – fra at behandle boet. For det tredje forholder det sig således, at selv hvis en svensk domstol havde truffet afgørelse om, at boet skulle behandles i Sverige, og selv hvis dette var sket, før en dansk domstol havde truffet afgørelse om behandling i Danmark,

type: other


text:
så ville denne afgørelse være åbenbart forkert, idet D var bosat i Danmark, og Danmark ville derfor ikke skulle anerkende en sådan beslutning.
 Dødsboskiftelovens § 2, stk. 1, 1. pkt., lyder således:
 ”§ 2. Et dødsbo behandles i den retskreds, hvor afdøde havde hjemting, jf. retsplejelovens §§ 235 og 236. ...”
 Retsplejelovens § 235, stk. 1 og 2, lyder således:
 ”§ 235. Retssager anlægges ved sagsøgtes hjemting, medmindre andet er bestemt ved lov.
 Stk. 2. Hjemtinget er i den retskreds, hvor sagsøgte har bopæl. Har sagsøgte bopæl i flere retskredse, er hjemtinget i enhver af dem.”
 Artikel 2, 19 og 27 i Den Nordiske Dødsbokonvention lyder således:
 ”I. Arv og uskiftet bo.
 ... Artikel 2.
 Medmindre arveladeren har bestemt andet i henhold til artikel 3, anvendes loven i den kontraherende stat, hvor arvelader var bosat ved sin død, i sager om ret til arv efter vedkommende.
 Fremgår det undtagelsesvis af alle sagens omstændigheder, at den afdøde ved sin død havde en klart tættere tilknytning til en anden kontraherende stat end den, hvis lov skulle finde anvendelse i henhold til stk. 1, er det loven i denne anden stat, der skal anvendes på spørgsmål om ret til arv.
 III Skiftebehandling
 Behandling af et dødsbo og skifte mellem afdødes arvinger og den efterlevende ægtefælle skal, når afdøde var statsborger i en kontraherende stat, foregå efter loven i den kontraherende stat, hvor vedkommende var bosat, og skal høre under retterne eller myndighederne i denne stat, for så vidt loven henlægger behandlingen til retten eller myndigheden.
 Behandlingen af boet skal også omfatte formue tilhørende boet, som findes i en anden kontraherende stat.
 IV. Almindelige bestemmelser
 Har en ret i en af de kontraherende stater truffet afgørelse om, at et bo, som omhandles i artikel 19, skal behandles af retten, skifteretten, boutredningsman, bobestyrere eller testamentseksekutor eller skiftes under medvirken af skiftesman, eller at det skal udleveres til privat skifte, er afgørelse bindende også i andre stater.”
 Det er ubestridt, at D havde hjemting ved Skifteretten i Roskilde, da han afgik ved døden den 31. december 2015, hvorfor boet skal behandles ved denne ret, jf. dødsboskiftelovens § 2, stk. 1, 1. pkt., jf. retsplejelovens § 235, stk. 2, medmindre Danmark er afskåret fra at behandle boet i medfør af konventionen af 19. november 1934 mellem Danmark, Finland, Island, Norge og Sverige om arv og dødsboskifte som ændret ved overenskomst af 9. december 1975 og overenskomst af l. juni 2012 (Den Nordiske Dødsbokonvention).
 Det følger af konventionens artikel 19, at behandling af et dødsbo og skifte mellem afdødes arvinger og den efterlevende ægtefælle, når afdøde var statsborger i en kontraherende stat, skal foregå efter loven i den kontraherende stat, hvor vedkommende var bosat, og skal høre under retterne eller myndighederne i denne stat, for så vidt loven henlægger behandlingen til retten eller en myndighed. Det følger endvidere af bestemmelsen, at behandlingen af boet også skal omfatte formue tilhørende boet, som findes i en anden kontraherende stat.
 Sagens hovedspørgsmål er, om D på tidspunktet for sin død den


text:
31. december 2015 var ”bosat” i Danmark, sådan som begrebet skal forstås efter artikel 19 i Den Nordiske Dødsbokonvention.
 Hvis dette er tilfældet, er det endvidere et spørgsmål, om Skifteretten i Roskilde er afskåret fra at behandle boet i medfør af artikel 27 i Den Nordiske Dødsbokonvention.
 Af konventionens artikel 27 følger, at hvis en ret i en kontraherende stat har truffet afgørelse om, at et bo, som omhandlet i artikel 19, skal behandles af retten, skifteretten, boutredningsman, bobestyrere eller testamentseksekutor eller skiftes under medvirken af skifteman, eller at det skal udleveres til privat skifte, er afgørelsen bindende også i andre stater.
 Begrebet ”bosat” i Den Nordiske Dødsbokonvention
 Den Nordiske Dødsbokonvention definerer ikke, hvad der skal forstås ved ”bosat” i konventionens artikel 19.
 På baggrund af bestemmelsens ordlyd samt konventionens opbygning og forarbejder, finder Højesteret, at begrebet ”bosat” skal forstås i overensstemmelse med det internationale privatretlige begreb det ”sædvanlige opholdssted” (habitual residence). Afgørelse af, om D på tidspunktet for sin død var bosat i Danmark, må derfor bero på en helhedsvurdering af hans livsomstændigheder, herunder omfanget og varigheden af hans ophold i Danmark, samt baggrunden for, at han var her i landet.
 Højesteret finder, at der på den ene side må lægges vægt på bl.a., at D sammen med sin dengang kommende ægtefælle, A, i 2004 købte en ejendom beliggende i Z-by, således at han ejede 1/3 og hun 2/3, at han i 2007 fik fuldtidsbeskæftigelse som professor på X-by Universitet, hvor han var ansat frem til 2014, at hans ægtefælle var registreret som bosiddende på ejendommen i Z-by, at han flere gange har angivet ejendommen i Z-by som sin bopæl – det gælder f.eks. i en ægtepagt af 21. november 2007, i et testamente af 15. maj 2013 og gentagne gange overfor skattemyndighederne, og at det bl.a. på baggrund af de oplysninger, D har afgivet til skattemyndighederne om sin befordring mellem ejendommen i Z-by og sin arbejdsplads i X-by, må lægges til grund, at han har befundet sig i Danmark i et meget betydeligt omfang.
 På den anden side må der lægges vægt på bl.a., at D havde en ejendom i Sverige, som han afholdt almindelige udgifter til i form af bl.a. el, vand, telefon, internet, tv og alarm, at han frem til 2015 beholdt sin egen læge i Sverige, at han efter at have fået konstateret sygdommen Amyotrofisk Lateral Sclerose (ALS) i 2012 frem til september 2015 blev behandlet herfor i Sverige, og at han på grund af sygdommen fik installeret en tryghedsalarm, der kunne tilkalde hjælp, når han befandt sig på ejendommen i Sverige.
 Højesteret finder efter en samlet vurdering af de anførte forhold, at D må anses for at have værende ”bosat” i Danmark på tidspunktet for sin død, og at Danmark blev hans sædvanlige opholdssted, længe før han i september 2015 skiftede folkeregisteradresse til Danmark.
 Skifteretten i Roskilde har som følge heraf kompetence til at behandle boet efter D, jf. artikel 19 i Den Nordiske Dødsbokonvention, medmindre Skifteretten i Roskilde er afskåret herfra som følge


text:
Julehilsen fra ansættelsesret - 2018 | Horten
 Julen står snart for døren, og det er tid til at holde juleferie og nyde den søde juletid med familie og venner. I år er det en "rigtig lønmodtagerjul" med mange fridage i vente. Vi håber, at I vil benytte lejligheden til sammen med os at tage et tilbageblik på året, der gik i et ansættelsesretligt perspektiv.
 2018 har budt på en række interessante domme, men navnlig på lovgivningssiden har vi set en række spændende nyheder, der allerede nu, men også i fremtiden, vil medføre ændringer for virksomhederne. Ferieloven er blevet endeligt vedtaget, og persondataforordningen er trådt i kraft. Begge dele vil fylde meget i 2019 i HR-afdelingerne rundt omkring. Her i december måned er en ændring af aktieoptionsloven endvidere blevet vedtaget, hvilket medfører større aftalefrihed i aktieoptionsordninger.
 Vi har gjort vores bedste for at holde dig løbende opdateret om de seneste lovmæssige tiltag, den nyeste retspraksis og en masse andre spændende nyheder inden for ansættelsesretten gennem arrangementer og nyhedsbreve.
 Vores ansættelsesretlige nyhedsbreve bliver løbende sendt ud i Hortens nyhedsbrev, men vi formidler også mindre nyheder i vores LinkedIn-gruppe Hortens Ansættelsesrettens A-Z.
 Også i 2019 har vi planer om mange spændende arrangementer – både i Hellerup og på vores nye kontor i Aarhus.
 Nedenfor er et udpluk af den ansættelsesretlige lovgivning og retspraksis fra året, der gik, som vi håber, du vil finde lige så spændende, som vi gør. Derudover forsøger vi at se ind i 2019 og give vores bud på, hvilke ændringer og nyheder der vil præge første del af det nye år.
 Rigtig god læselyst. Hortens afdeling for ansættelsesret ønsker dig en glædelig jul og et godt nytår!
 I 2018 blev der indført og varslet både store og små ændringer inden for den ansættelsesretlige regulering. Her er et udpluk af de ændringer, vi har fundet mest interessante.
 Regeringen har fremsat forslag til ændring af ligebehandlingsloven vedrørende sexchikane. Vedtages forslaget, vil det betyde en skærpelse af reglerne samt et højere godtgørelsesniveau ved overtrædelse af forbuddet mod sexchikane. Samtidig øges Arbejdstilsynets muligheder for at komme krænkelser til livs.
 Læs mere om lovforslaget her: Øget godtgørelse for sexchikane
 Ændring af udstationeringsdirektivet vedtaget
 Den ventede ændring af udstationeringsdirektivet er blevet vedtaget. Ændringen erstatter bl.a. kernevilkåret om mindsteløn med aflønning, hvilket betyder, at flere løndele fremover vil være omfattet af begrebet. Derudover indføres der krav om dækning af rejseudgifter samt nye regler i relation til længerevarende udstationeringer. Ændringerne trådte i kraft den 29. juli 2018 og skal senest være implementeret af medlemsstaterne den 30. juli 2020.
 Læs mere om ændringen her: Ændring af udstationeringsdirektivet vedtaget
 Forslag til ændring af aktieoptionsloven vedtaget
 Folketinget har netop vedtaget en ændring af aktieoptionsloven. Med lovændringen har Folketinget ophævet begrænsningerne for, hvad der er muligt at aftale om optioner/warrants i forbindelse med lønmodtageres fratrædelse. Det betyder en større aftalefrihed i aktieoptionsordninger, men det er vores vurdering, at ændringerne medfører en række uklarheder, herunder i relation til aktier eller anparter, som lønmodtageren har erhvervet i henhold til en aktieoptionsordning.
 Læs mere


text:
om lovændringen her: Ændringer af aktieoptionsloven vedtaget
 I januar 2018 blev den nye ferielov vedtaget, som indfører samtidighedsferie. Loven træder først i kraft til september 2020, men på grund af overgangsperioden vil den nye ferielov allerede få betydning i 2019.
 Den væsentligste ændring i forbindelse med den nye ferielov er overgangen til samtidighedsferie; afholdelse af ferie i det samme år, hvor ferien er optjent. Det er den ændring, der nødvendiggør en overgangsperiode, da medarbejdere i overgangsåret både vil have optjent ret til betalt ferie fra det forgangne optjeningsår efter de nuværende regler og samtidig løbende optjene ret til betalt ferie efter de nye regler om samtidighedsferie. Medarbejderne vil derfor have optjent ret til dobbelt ferie.
 For at undgå denne ret til dobbelt ferie vil de tilgodehavende feriemidler, som er optjent efter de gamle regler, blive hensat og forrentet, så de først udbetales, når medarbejderen forlader arbejdsmarkedet. På den måde vil medarbejderen i overgangsåret fortsat alene have ret til fem ugers betalt ferie.
 Læs mere om den nye ferielov, der nu er vedtaget, her: Den nye ferielov - samtidighedsferie for alle lønmodtagere
 Se Hortens video om den nye ferielov her: Den nye ferielov på 5 minutter
 Den 25. maj 2018 trådte persondataforordningen i kraft og samtidig trådte den danske suppleringslov i kraft. Forordningen har stor betydning for såvel virksomheder som offentlige myndigheder; ikke mindst i forhold til deres rolle som arbejdsgiver. Selvom der også tidligere gjaldt krav om behandlingen af personoplysninger, er der med persondataforordningen indført flere og strengere regler om både baggrunden for behandlingen af personoplysninger og den efterfølgende opbevaring af personoplysninger.
 Se Hortens video om persondatareglerne her: Persondatareglerne på 7 minutter
 Datatilsynet publicerede i slutningen af efteråret en vejledning om persondata i ansættelsesforhold.
 Læs mere om vejledningen her: GDPR og ansættelsesforhold
 Lov om forretningshemmeligheder trådte i kraft den 9. juni 2018 og implementerer EU-direktivet om forretningshemmeligheder. Loven indfører ingen ændringer til den gældende lovgivning vedrørende misbrug af forretningshemmeligheder. Til gengæld indeholder loven som noget nyt en definition af forretningshemmeligheder. En forretningshemmelighed skal derfor forstås som oplysninger, der ikke er almindeligt kendt blandt folk, der normalt beskæftiger sig med den pågældende type oplysninger, har en handelsværdi, fordi de er hemmelige og har været underlagt rimelige foranstaltninger til hemmeligholdelse.
 Læs mere om den nye lov om forretningshemmeligheder her: Lov om forretningshemmeligheder er nu vedtaget
 Fra den 1. juli 2018 har Arbejdstilsynet kunnet udstede dagbøder til udenlandske virksomheder, der ikke efterkommer et påbud om anmeldelse til RUT-registret. Med muligheden for at udstede dagbøder til disse virksomheder er Arbejdstilsynets sanktionsmuligheder blevet skærpet, da det tidligere kun var muligt at uddele én bøde på ca. 10.000 kr.
 Læs mere om Arbejdstilsynets nye sanktionsmulighed her: Manglende anmeldelse i RUT-registret giver mulighed for dagbøder
 Fra den 1. juli 2018 blev der indført udtrykkelig hjemmel til, at Arbejdstilsynet kan føre individuelle samtaler med medarbejdere under kontrolbesøg, ligesom Arbejdstilsynet har mulighed for at gennemføre gruppesamtaler med flere ansatte uden arbejdsgiverens medvirken, uanset om arbejdsgiveren måtte modsætte sig dette.
 Positivlisten blev udvidet fra den 1. januar 2018, ligesom beløbsgrænsen


text:
under beløbsordningen blev hævet. Det er fortsat hovedsageligt erhverv inden for ingeniørfaget, sundhedsområdet, undervisningsområdet og it-området, der er på Positivlisten, men med udvidelsen er der også blevet tilføjet en del nye ledelsesfunktioner. I beløbsordningen er aflønningskravet hævet fra det tidligere 408.800 kr. til 417.793,60 kr. årligt. Udenlandske medarbejdere, der ønsker at søge om arbejdstilladelse i Danmark, skal altså have en månedsløn på mindst 34.816,13 kr. inkl. pension og feriepenge.
 Domstolene og diverse nævn tog i 2018 stilling til en række spændende sager inden for et mange forskellige områder. Vi har gjort vores bedste for at give et løbende indblik i udviklingen af retspraksis. Nedenfor følger et udpluk af de domme, vi i 2018 har fundet mest interessante.
 Vestre Landsret fandt, at det hverken var i strid med funktionærloven eller aftaleloven, at en funktionær med mere end 25 års anciennitet havde indgået en aftale med arbejdsgiveren om fratræden straks uden løn, pension mv. i opsigelsesperioden.
 Læs mere om dommen her: Funktionærlovens ufravigelighed var ikke til hinder for aftale om straks fratræden
 Højesteret fastslog, at ikke-afholdte feriefridage kan anses som afholdt i opsigelsesperioden, og at overenskomstmæssige vilkår om, at dette ikke er tilfældet, er en aftale om forlænget opsigelsesvarsel, der kan konkursreguleres.
 Læs mere om Højesterets dom i sagen her: Feriefridage kunne ikke kræves udbetalt ved konkurs
 EU-Domstolen fastslog, at en tilkaldevagt, der tilbringes i hjemmet, kan betragtes som arbejdstid og ikke hviletid i arbejdstidsdirektivets forstand. Når medarbejderen på en tilkaldevagt i hjemmet har begrænset frihed til at hellige sig egne interesser, skal det betragtes som arbejdstid, når det kommer til tilrettelæggelse af arbejdstid og overholdelse af reglerne om hviletid og fridøgn.
 Læs om EU-Domstolens dom her: Tilkaldevagt i hjemmet kan være arbejdstid
 Højesteret slog med dommen fast, at en elev, hvis uddannelsesaftale var blevet ophævet, ikke både kunne tilkendes godtgørelse for uberettiget ophævelse efter erhvervsuddannelsesloven og godtgørelse for usaglig opsigelse efter funktionærloven, i situationer hvor lovene overlapper. I stedet skulle eleven tilkendes det største af de to mulige godtgørelsesbeløb.
 Læs mere om dommen her: Elev kunne ikke kræve dobbeltkompensation for ophævet uddannelsesaftale
 I denne sag for EU-Domstolen var spørgsmålet, hvordan en gravid medarbejder er stillet under en kollektiv afskedigelsesrunde. EU-Domstolen slog fast, at kollektive afskedigelser udgør et særligt tilfælde. Ved en kollektiv afskedigelsesrunde er der derfor ikke krav om, at gravide medarbejdere har fortrinsret til at forblive ansat eller krav på at blive omplaceret inden for virksomheden.
 Læs mere i vores nyhed om dommen her: Gravid medarbejder havde hverken fortrinsret eller krav på omplacering
 Højesteret fandt, at det var i strid med lov om tidsbegrænset ansættelse, at Roskilde Universitet fornyede fire medarbejderes ansættelsesforhold, da medarbejderne i realiteten havde været kontinuerligt ansat i samme stilling mere end to gange.
 Læs mere om Højesterets dom her: Universitet overtrådte lov om tidsbegrænset ansættelse
 Med Erhvervsankenævnets afgørelse den 1. maj 2018 blev der sat et punktum i sagen om det økonomiske ansvar for det underskud, Eurovision Song Contest resulterede i. Erhvervsankenævnet fandt ikke, at der var grundlag for at pålægge Wonderful Copenhagen at anlægge en


text:
erstatningssag. Horten bistod bestyrelsesformanden i sagen.
 Læs mere om sagen her: Bestyrelsesformand ikke ansvarlig for Eurovision Song Contest-underskud
 Østre Landsret tog i maj måned stilling til, om en offentlig myndighed kan tillægge ophør af sygedagpenge tilbagevirkende kraft, som ellers var Ankestyrelsens praksis. Landsretten fandt ikke, at der i sygedagpengeloven er holdepunkter for at tillægge en afgørelse om ophør af sygedagpenge tilbagevirkende kraft, og Ankestyrelsen fik derfor ikke medhold i sagen.
 Østre Landsret fastslog i dommen, at en arbejdsgiver ikke har ret til at modregne i løn, hvis arbejdsgiveren på grund af medarbejderens forhold er afskåret fra at modtage sygedagpengerefusion. Landsretten udtalte, at arbejdsgiverens mistede ret til sygedagpengerefusion er et udtryk for et bevidst valg fra lovgivers side, og at modregning i lønnen ikke kan ske uden udtrykkelig hjemmel i lov, aftale eller overenskomst. Dommen er anket til Højesteret.
 Læs om dommen her: Mistet sygedagpengerefusion giver ikke arbejdsgiver ret til at modregne i løn
 Med dommen tog Arbejdsretten stilling til en sag, der vedrører lovligheden af en varslet konflikt til støtte for overenskomstdækning af allerede dækket arbejde. Det arbejdsretlige udgangspunkt er, at det ikke er lovligt at konflikte, når de konkurrerende fagforbund hører under samme hovedorganisation. Arbejdsretten kom frem til, at den omstændighed, at der var tvivl om, hvorvidt den omhandlede overenskomst var den rette for samtlige medarbejdere på virksomheden, ikke var nok til at fravige det arbejdsretlige udgangspunkt.
 Læs vores nyhed om Arbejdsrettens dom i sagen her: Konflikt om allerede overenskomstdækket arbejde var ikke lovlig
 Højesteret slog i juni 2018 fast, at en konstabel og senere overkonstabel i Forsvaret var omfattet af funktionærloven. Højesteret lagde til grund, at det afgørende for vurderingen af en ansats funktionærstatus er indholdet af den ansattes arbejdsopgaver.
 Læs vores nyhed om dommen her: Konstabel havde funktionærstatus
 Spørgsmålet for Højesteret var, hvorvidt et autismecenter var erstatningsansvarlig for en beboers vold mod en ansat, samt hvordan erstatningsbyrden i så fald skulle fordeles mellem autismecenteret og beboeren. Højesteret slog fast, at arbejdsforholdene ikke var sikkerhedsmæssigt fuldt forsvarlige, og autismecenteret var derfor erstatningsansvarlig og skulle bære 2/3 af ansvaret.
 Læs mere om dommen her: Autismecenter (også) ansvarlig for beboers vold mod ansat
 Godtgørelse for direkte forskelsbehandling
 Ligebehandlingsnævnet fandt i sagen, at det var direkte forskelsbehandling, da en kommune begrundede et afslag på forlænget ansættelse med, at pensionister kun i særlige tilfælde kunne ansættes i kommunen. Ligebehandlingsnævnet lagde til grund, at begrebet pensionist er uadskilleligt forbundet med en persons alder. Ansøgeren fik 35.000 kr. i godtgørelse henset til forseelsens grovhed.
 I efteråret faldt der dom i Kærkommen-sagen, hvor Vestre Landsret tog stilling til, hvorvidt der var tale om en virksomhedsoverdragelse, da to kommuner ansatte personale fra det konkursramte hjemmeplejefirma Kærkommen ApS. Landsretten lagde til grund, at de to kommuner ikke havde overtaget en så væsentlig del af plejefirmaets medarbejdere, at der var tale om virksomhedsoverdragelse i virksomhedsoverdragelseslovens forstand. Lønmodtagernes Garantifond blev derfor pålagt at dække krav fra medarbejderne i forbindelse med Kærkommen ApS' konkurs.
 Læs vores nyhed om dommen her: Ansættelse af medarbejdere medførte ikke virksomhedsoverdragelse
 Overarbejde skulle medregnes ved


text:
beregning af erhvervsevnetab
 Højesteret tog for nylig stilling til, hvorvidt overarbejde udført i en periode efter en arbejdsskade skulle indgå i vurderingen af indtægtsnedgang i forbindelse med en sag om erstatning af erhvervsevnetab efter en arbejdsskade. Da overarbejdet ikke havde været af en særlig midlertidig eller ekstraordinær karakter, fandt Højesteret ikke grundlag for at se bort fra denne del af skadelidtes indtægt.
 Læs mere om dommen her: Overarbejde skulle medregnes ved beregning af erhvervsevnetab
 Vi har kigget på nogle af de mest spændende varsler, samtidig med at vi har forsøgt at give et indblik i forskellige ansættelsesretlige problemstillinger.
 Beskæftigelsesminister Troels Lund Poulsen meldte i løbet af efteråret ud, at han ønsker en politisk aftale, der skal kulminere i en ændring af arbejdsskadelovgivningen efter sommerferien. Med ændringen ønsker ministeren at komme en praksis til livs, hvorefter bagatelagtige skader ikke er omfattet af arbejdsskadebegrebet.
 I forsøget på at tiltrække de mest kvalificerede medarbejdere kan det være en udfordring at tilbyde en tilstrækkelig attraktiv løn. En alternativ måde at tiltrække kvalificerede medarbejdere er et såkaldt incitamentsvederlag som for eksempel bonus eller aktieløn, der belønner medarbejderens engagement i virksomheden.
 Læs vores korte forklaring om de forskellige muligheder for at indføre incitamentsvederlag her: Incitamentsvederlag til medarbejdere
 De fleste medarbejdere og politikere, der repræsenterer offentlige myndigheder eller virksomheder, vil på et tidspunkt komme i en situation, hvor de bliver tilbudt en gave, middag, oplevelse eller lignende. Det er derfor vigtigt, at både politikere og medarbejdere kender rammerne for, hvornår de må tage imod et tilbud, og hvornår de skal sige "nej tak". Vi har derfor udarbejdet en kort guide, hvor vi kort opridser reglerne på området og giver gode råd til, hvordan de vanskelige situationer håndteres bedst.
 Læs vores guide her: Retningslinjerne for gaver til offentligt ansatte
 Med kampagner som #MeToo og diverse sager om ligestilling og sexchikane samt den bebudede ændring af ligebehandlingsloven er det i høj grad stadig relevant for arbejdsgivere at sikre sig et chikanefrit miljø på arbejdspladsen, og at der findes retningslinjer for medarbejdernes adfærd. I februar 2018 bragte vi derfor en video, hvor partner og advokat Marianne Lage giver et overblik over arbejdsgivernes pligter og ansvar i forbindelse med sexchikane.
 Se eller gense videoen her: Sexchikane på arbejdspladsen
 Video om fratrædelsesaftaler
 Når en arbejdsgiver vil slutte et ansættelsesforhold med en medarbejder, kan det være en god ide at indgå en fratrædelsesaftale. I videoen gennemgår partner og advokat Marianne Lage de situationer, hvor man med fordel kan indgå en fratrædelsesaftale, og hun forklarer, hvad aftalen skal indeholde.
 Se eller gense videoen her: Fratrædelsesaftaler
 Ni forhold du skal være opmærksom på, når du ansætter personale
 Når du som arbejdsgiver skal ansætte nyt personale, er der en masse forhold, du skal være opmærksom på. Ansættelsesbevis, regler om ferie, ophør af ansættelsesforholdet og skattemæssige forhold – og er der tale om en funktionær? Vi har derfor udarbejdet en guide med ni ting, du skal være opmærksom på, når du skal ansætte nyt personale.
 Bliv klogere på reglerne her: Ni forhold du skal være opmærksom på,


text:
når du ansætter personale
 TENDENSER – 2019
 Den nye ferielov er nu blevet vedtaget og vil træde i kraft i 2020. På grund af overgangsordningen vil der dog allerede i 2019 skulle tages hensyn til de nye regler, idet ferie optjent fra den 1. september 2019 til den 31. august 2020 indefryses og ikke kan afholdes eller udbetales. For mange arbejdsgivere betyder 2019 forberedelse til den nye ferielov.
 Persondataforordningen trådte i kraft den 25. maj 2018. For nylig udgav Datatilsynet en vejledning om persondata i medarbejderforhold. Vi forventer, at vi i 2019 vil se en række sager, der kan tjene som rettesnor for virksomhedernes håndtering af medarbejdernes persondata, ligesom vi afventer at få et indblik i bødeniveauet i forbindelse med overtrædelser af reglerne.
 2018 har budt på øget fokus på ligestilling og sexchikane og har bl.a. medført et lovforslag til skærpelse af reglerne herom. Vi forudser tilsvarende fokus på området i 2019, hvor lovforslaget forventes at træde i kraft, og vi vil følge udviklingen tæt.
 Lovændringen om aktieoptioner medfører større aftalefrihed på området, og det er vores vurdering, at det vil give anledning til, at opsigelsesbestemmelserne i aktieoptionsordninger fremadrettet bliver anderledes, og at det på sigt vil give anledning til en række sager om forståelse af lovændringen.
 Vi vil fortsat i 2019 følge udviklingen på arbejdsmarkedet nøje og udsende nyhedsbreve, når der kommer ny lovgivning, eller når nye interessante domme fra de danske domstole og EU-Domstolen bliver afsagt.


text:
Skat.dk: Projektprovision betalt til pengeinstitut
 03 Jul 2019 14:17
 SKM2019.350.SR
 19-0283925
 Afvisning, provision, fradrag, afskrivning
 Skatterådet kunne heller ikke bekræfte, at udgiften til projektprovision kunne anses som et tillæg til anskaffelsessummen, jf. ejendomsavancebeskatningslovens § 5, da det kun er udgifter, der angår berigtigelse og gennemførelse af selve købet, der kan indgå i afskaffelsessummen.
 Endelig kunne Skatterådet ikke bekræfte, at udgiften kunne fradrages efter ligningslovens § 8, stk. 3, litra c, eller er en fradragsberettiget låneomkostning.
 Ejendomsavancebeskatningslovens § 5
 Ligningslovens § 8, stk. 3, litra c
 Lov nr. 149 af 10. april 1922 om Indkomst- og Formueskat til Staten
 Lovbekendtgørelse nr. 66 af 22. januar 2019 om påligningen af indkomstskat til staten (ligningsloven)
 Den juridiske vejledning 2020-1, afsnit A.A.3.2.
 Den juridiske vejledning 2019-1, afsnit C.C.2.2.1.4.
 Den juridiske vejledning 2019-1, afsnit C.C.2.4.4.3.
 Den juridiske vejledning 2019-1, afsnit C.H.2.1.8.4.
 Den juridiske vejledning 2019-1, afsnit C.A.11.2.3.1.
 Den juridiske vejledning 2020-1, afsnit A.A.3.9.10
 Kan Skatterådet bekræfte, at en omkostning til projektprovision til Pengeinstituttet E A/S på 4 millioner kroner er tilstrækkeligt dokumenteret?
 Kan Skatterådet bekræfte, at der er tale om en fradragsberettiget driftsomkostning?
 Hvis Skatterådet svarer ”nej” på spørgsmål 2, kan Skatterådet så bekræfte, at den afholdte udgift kan anses som et tillæg til købesummen, jf. ejendomsavancebeskatningslovens § 5
 Hvis Skatterådet svarer ”nej” til spørgsmål 2 og 3, kan Skatterådet så bekræfte, at den afholdte udgift er fradragsberettiget efter ligningslovens § 8, stk. 3, litra c?
 Hvis Skatterådet svarer ”nej” til spørgsmål 2, 3 og 4 kan Skatterådet så bekræfte, at der er tale om en fradragsberettiget låneomkostning?
 A ApS er et 100% ejet datterselskab af B A/S. Selskabet blev erhvervet den 1. december 2017 fra C A/S, der var ejet af den tidligere direktør i selskabet, D. Ved købet erhvervede B A/S samtlige anparter i A ApS fra C A/S.
 A ApS blev stiftet den 3. februar 2017 med første regnskabsår 3. februar 2017 - 30. september 2017.
 Købesummen for anparterne i A ApS blev aftalt til at modsvare egenkapitalen pr. 1. december 2017.
 I den overtagelsesbalance, der blev udarbejdet af C A/S til brug for opgørelse af egenkapitalen (og dermed købesummen), var der på aktivsiden indregnet et skatteaktiv, hvoraf størstedelen vedrørte en udgift til projektprovision betalt til pengeinstituttet E A/S. C A/S’ daværende ejer og ledelse havde således til brug for udarbejdelse af overtagelsesbalancen lagt til grund, at projektprovisionen var en udgift, der kunne fradrages ved indkomstopgørelsen.
 A ApS ejede den 1. december 2017 alene en grund i X-By, som det erhvervede i perioden mellem stiftelsen den 3. februar 2017 og 30. september 2017, som var dato for afslutning af første regnskabsår. Grunden var erhvervet for 8.000.000 kr. med henblik på opførelse af et boligbyggeri. Opførelse af boliger på grunden var i regnskabsperioden 3. februar 2017 til 30. september 2017 ikke blevet igangsat på grund af manglende afklaring af finansieringsmæssige forhold.
 A ApS har afholdt en udgift på 4.000.000 kr. til ”projektprovison” til pengeinstituttet E A/S, og har i sit første regnskabsår udgiftsført beløbet. Beløbet er tillige fratrukket skattemæssigt. Som dokumentation herfor har


text:
A ApS modtaget en faktura fra pengeinstituttet E A/S. Endvidere har den tidligere direktør og ejer D udarbejdet en redegørelse vedrørende projektprovisionen. I forbindelse med anmodningen om bindende svar, er der fremsendt kopi af de nævnte bilag.
 Fakturaen er den 30. september 2017 udstedt af Pengeinstituttet E A/S og stilet til A ApS. Fakturaen er på 4.000.000 kr. og vedrører: ”Tilgodehavende projektprovision, Engagement vedr. matr. nr. ---, Y-By Bygrunde Beliggende ----".
 Redegørelsen fra direktør D har følgende ordlyd:
 ”FORTROLIG REDEGØRELSE
 B A/S KØB AF A ApS PR.01.10.2017
 REDEGØRELSE I FORBINDELSE MED SKATTEMÆSSIGT FRADRAG FOR UDGIFTSFØRT PROJEKTPROVISION KR. 4 MIO., I DEN TIL BRUG FOR HANDELEN UDARBEJDET OVERTAGELSESBALANCE AF SAMME DATO.
 A ApS var oprindelig var et 100 % ejet datterselskab af C A/S, og blev alene oprettet med det formål at eje et aktiv i form af et ubebygget areal på i alt 5.911 m2, til brug for fremtidigt boligbyggeri, matr. nr. -- X-BY. Begge selskaber var med D som legal ejer via sit holdingselskab.
 Aftale om projektprovision
 Pengeinstituttet E A/S stillede finansiering til rådighed for købet af den ubebyggede grund, tilbage i juli 2016. Det blev i denne forbindelse mundtligt aftalt med D på vegne af A, at pengeinstituttet E A/S skulle arbejde aktivt for, og deltage i, formidling af køberemner, forhandlinger med potentielle investorer, projektmagere m. fl, med henblik på at højne værdien af selskabets aktiv mest muligt og dermed styrke selskabets værdi i forbindelse med et tiltænkt frasalg efter endt projektbearbejdning.
 Som betaling for den ydede salgsformidling, samt for den til købet bevilliget finansiering, blev det aftalt, at Pengeinstituttet E A/S af A ApS, skulle modtage en resultatafhængig projektprovision (formidlings- og låneprovision), der skulle modsvare 50 % af det til enhver tid opnåede salgsprovenu, beregnet efter fradrag for de til grundkøbet samtlige afholdte udgifter, herunder projektomkostninger, øvrige garantiprovisioner, lånesagsgebyrer og renter mv.
 Projektprovisionen til Pengeinstituttet E A/S skulle opgøres ved en intern resultatopgørelse udarbejdet af selskabets (A ApS) tilknyttet revisor, og resultatet skulle derfor indgå med 50% (Pengeinstituttets provision), som en almindelig driftsomkostning i regnskabet (overtagelsesbalancen) for selskabet. Resultatopgørelsen blev således også godkendt af Pengeinstituttet E A/S.
 Aftalen var og er naturligvis stadig fortrolig.”
 Selskabet har i sit første regnskabsår regnskabsmæssigt udgiftsført et beløb på 4.000.000 kr. i ”projektprovision” til Pengeinstituttet E A/S. Beløbet er tidligere fratrukket skattemæssigt. Som dokumentation herfor har A ApS modtaget en faktura fra Pengeinstituttet E A/S. Endvidere har A ApS fået udleveret redegørelse fra den tidligere direktør og ejer D.
 Spørgsmål 1:”ja”.
 Spørgerens advokat gør gældende, at det ved fremlæggelse af kopi af fakturaen fra Pengeinstituttet E A/S og ved fremlæggelse af redegørelsen fra D er tilstrækkeligt dokumenteret, at selskabet har afholdt en udgift på 4.000.000 kr. til projektprovision. Advokaten mener derfor, at spørgsmål 1 bør besvares med ”ja”.
 Spørgsmål 2:”ja”.
 Spørgerens advokat gør gældende, at projektprovisionen efter den materielle skatteret er fradragsberettiget efter statsskattelovens § 6, stk. 1, litra a, da projektprovisionen har været med til at erhverve, sikre og vedligeholde indkomsten. Advokaten mener således, at spørgsmål 2 bør besvares med


text:
”ja”.
 Spørgsmål 3: bortfalder, ellers ”ja”.
 Hvis Skatterådet svarer ”nej” til spørgsmål 2, gør advokaten subsidiært gældende, at projektprovisionen kan kvalificeres som et tillæg til købesummen, jf. ejendomsavancebeskatningslovens § 5.
 Spørgsmål 4: bortfalder, ellers ”ja”.
 Hvis Skatterådet både svarer ”nej” til spørgsmål 2 og 3 gør advokaten mere subsidiært gældende, at udgiften til projektprovision er fradragsberettiget efter ligningslovens § 8, stk. 3, litra c.
 Spørgsmål 5: bortfalder, ellers ”ja”.
 Hvis Skatterådet både svarer ”nej” til spørgsmål 2, 3 og 4, gør advokaten mest subsidiært gældende, at projektprovision kan anses for en fradragsberettiget låneomkostning.
 Det ønskes bekræftet, at en omkostning til projektprovision til Pengeinstituttet E A/S på 4 millioner kroner er tilstrækkeligt dokumenteret.
 Efter skatteforvaltningslovens § 21, stk.1, kan enhver få et bindende svar på spørgsmål om den skattemæssige virkning for spørgeren af en disposition, når told- og skatteforvaltningen i øvrigt har kompetence til at afgøre spørgsmålet. Det kan både være om en disposition, som spørgeren har foretaget eller påtænker at foretage.
 I spørgsmål 1 spørges der om, hvorvidt en afholdt udgift kan anses for tilstrækkeligt dokumenteret. Dette er ikke et spørgsmål, der angår den skattemæssige virkning af en påtænkt eller gennemført disposition. Der kan derfor ikke gives bindende svar på spørgsmålet.
 Skattestyrelsen indstiller, at spørgsmål 1 besvares med ”afvises”.
 Det ønskes bekræftet, at en omkostning til projektprovision til Pengeinstituttet E A/S på 4 millioner kroner er en fradragsberettiget driftsomkostning.
 Efter Skattestyrelsens opfattelse er det omhandlede honorar sammenligneligt med det udbyderhonorar, der var omhandlet i SKM2008.967.HR. I den sag udtalte Højesteret, at der ved opgørelsen af afskrivningsgrundlaget for nogle bygninger efter praksis – udover købesummen – alene indgik sådanne udgifter, som kan henføres til berigtigelse og gennemførelse af selve købet af de afskrivningsberettigede aktiver, jf. herved Højesterets domme gengivet i SKM2007.773.HR og SKM2007.775.HR.
 Højesteret fandt, at det omtvistede honorar vedrørte den overordnede strukturering og tilrettelæggelse af et investeringsprojekt. Der var således tale om en udgift, der ikke kunne henføres til berigtigelse og gennemførelse af selve ejendomskøbet, men som angik etablering af erhvervsvirksomheden, jf. statsskattelovens § 6.
 Det bemærkes, at anskaffelsessummen skal opgøres ens efter afskrivningsloven og ejendomsavancebeskatningsloven, jf. SKM2014.236.HR.
 Med henvisning til højesteretsdommen finder Skattestyrelsen således, at projektprovisionen vedrører den overordnede strukturering og tilrettelæggelse af investeringsprojektet, er en udgift, der knytter sig til etableringen af virksomheden. Projektprovisionen kan således ikke anses for en driftsudgift omfattet af statsskattelovens § 6, stk. 1, litra a. Skattestyrelsen finder således, at der bør svares ”nej” til spørgsmål 2.
 Hvis Skatterådet svarer ”nej” på spørgsmål 2, ønskes det bekræftet, at en omkostning til projektprovision til Pengeinstituttet E A/S på 4 millioner kroner kan anses som et tillæg til købesummen, jf. ejendomsavancebeskatningslovens § 5.
 Som det fremgår af Skattestyrelsens indstilling vedrørende spørgsmål 2, har Højesteret i flere domme udtalt, at der ved opgørelsen af afskrivningsgrundlaget – udover købesummen alene indgår sådanne udgifter, som kan henføres til berigtigelse og gennemførelse af selve købet af de afskrivningsberettigede aktiver. Udgifter til projektprovision vedrører ikke berigtigelse og gennemførelse af selve det omhandlede køb, og kan efter Skattestyrelsens ikke kvalificeres som et


text:
tillæg til købesummen, jf. ejendomsavancebeskatningslovens § 5.
 Som nævnt under indstillingen vedrørende spørgsmål 2 skal anskaffelsessummen opgøres ens efter afskrivningsloven og ejendomsavancebeskatningsloven, jf. SKM2014.236.HR.
 Styrelsen finder således, at der bør svares ”nej” til spørgsmål 3.
 Hvis Skatterådet svarer ”nej” til spørgsmål 2 og 3, ønskes det bekræftet, at en omkostning til projektprovision til Pengeinstituttet E A/S på 4 millioner kroner er fradragsberettiget efter ligningslovens § 8, stk. 3, litra c.
 Det følger af ligningslovens § 8, stk. 3, litra c, at skattepligtige ved opgørelsen af den skattepligtige indkomst kan fradrage stiftelsesprovisioner, engangspræmier og lignende engangsydelser for lån, sikring af tilgodehavender eller kaution, omfattet af ligningslovens § 8, stk. 3, litra a og b, såfremt løbetiden er mindre end 2 år.
 Efter ligningslovens § 8, stk. 3, litra a, kan der ved opgørelsen af den skattepligtige indkomst fradrages løbende provisioner eller præmier for lån, som den skattepligtige optager, eller for sikring af hans tilgodehavende, mens der efter ligningslovens § 8, stk. 3, litra b, kan fradrages præmier og lignende løbende ydelser for kaution for den skattepligtiges gæld.
 Efter Skattestyrelsens opfattelse er den omhandlede projektprovision ikke en udgift af en type, der er nævnt i ligningslovens § 8, stk. 3, litra c. Styrelsen finder derfor ikke, at der kan foretages fradrag for udgiften til projektprovision efter denne bestemmelse, hvorfor der bør svares ”nej” til spørgsmål 4.
 Hvis Skatterådet svarer ”nej” til spørgsmål 2, 3 og 4, ønskes det bekræftet, at en omkostning til projektprovision til Pengeinstituttet E A/S på 4 millioner kroner er en fradragsberettiget låneomkostning.
 Efter Skattestyrelsens opfattelse vedrører projektprovision den overordnede strukturering og tilrettelæggelse af investeringsprojektet og kan derfor ikke fradrages som en låneomkostning. Se svar og begrundelse under spørgsmål 2 og 3.
 a. Driftsomkostninger, d.v.s. de Udgifter, som i Aarets Løb er anvendt til at erhverve, sikre og vedligeholde Indkomsten, derunder ordinære Afskrivninger.
 Højesteret udtalte, at honoraret til udbyderen af et ejendomsinvesterings-projekt (”10-mandsprojekt) vedrørte den overordnede strukturering og tilrettelæggelse af et investeringsprojekt. Der var således tale om en udgift, som ikke kunne henføres til berigtigelse og gennemførelse af selve ejendomskøbet, men som angik etablering af selve erhvervsvirksomheden. Højesteret henviste herved til, at afskrivningsgrundlaget for den omhandlede hotelejendoms bygninger og installationer efter den dagældende bestemmelse i afskrivningslovens § 19 A omfatter den kontante anskaffelsessum. Heri indgår efter praksis – ud over købesummen – alene sådanne udgifter, som kan henføres til berigtigelse og gennemførelse af selve købet af de afskrivningsberettigede aktiver, jf. herved Højesterets domme gengivet i SKM2007.773.HR og SKM2007.775.HR.
 Stk. 1. Anskaffelsessummen forhøjes med et tillæg på 10.000 kr. for anskaffelsesåret og hvert af de efterfølgende kalenderår, hvori den skattepligtige har ejet ejendommen. For ejendomme, som er omfattet af § 4, stk. 3, ydes tillægget fra og med 1993. Tillægget gives dog ikke for det kalenderår, hvori ejendommen afstås, medmindre afståelsen sker i samme kalenderår som anskaffelsen. Såfremt den skattepligtige kun afstår en del af en fast ejendom, nedsættes tillægget efter forholdet mellem anskaffelsessummen for hele ejendommen og anskaffelsessummen for den del af ejendommen, der afstås, jf. dog § 9,


text:
stk. 3. Såfremt den skattepligtige ejede ejendommen i sameje med andre, udgør tillægget kun så stor en del af 10.000 kr. årlig, som svarer til den skattepligtiges andel af ejendommen.
 Stk. 2. Anskaffelsessummen forhøjes endvidere med afholdte udgifter til vedligeholdelse eller forbedring, i det omfang disse har oversteget 10.000 kr. pr. kalenderår. For ejendomme, som er omfattet af § 4, stk. 3 [...]
 Stk 3-5 [...]
 SKM2014.236.HR
 Spørgsmålet i sagen var, om honoraret til en udbyder af et investeringsprojekt skulle indgå i anskaffelsessummen for en ejendom ved opgørelsen af avancen i medfør af ejendomsavancebeskatningslovens § 4. Højesteret henviste til, at Højesteret i tidligere domme allerede havde fastslået, at der ved opgørelse af anskaffelsessummen – ud over købesummen – alene kan modtages udgifter, som kan henføres til berigtigelsen og gennemførelsen af selve ejendomskøbet. Hvis udgiften f.eks. angår den overordnede strukturering og tilrettelæggelse af investeringsprojektet kan den derimod ikke indgå i anskaffelsessummen og dermed afskrivningsgrundlaget, jf. SKM2008.967.HR. Højesteret fandt, at der ikke er holdepunkter for at anlægge en anden bedømmelse af, hvad der indgår i anskaffelsessummen efter ejendomsavancebeskatningsloven end af, hvad der indgår efter afskrivningsloven. Højesteret fastslog, at honoraret ikke kunne henføres til berigtigelsen og gennemførelsen af selve ejendomskøbet og derfor ikke skulle medregnes ved opgørelsen af anskaffelsessummen efter ejendomsavancebeskatningsloven. Investoren var heller ikke omfattet af skattemyndighedernes dagældende praksis vedrørende "brugte anparter". Landsretten og byretten var nået til samme resultat.
 Afgørelse om nægtelse af afskrivning på investors udgift til honorar til udbyderen af et ejendomsinvesteringsprojekt (såkaldt "finders fee") var ikke udtryk for en praksisskærpelse med tilbagevirkende kraft. Det var således ikke dokumenteret, at der forud for de lignende myndigheders afgørelse i 2001 havde foreligget en afgørelse fra de overordnede skattemyndigheder om godkendelse af afskrivninger. Et rådgivningshonorar skulle bedømmes som en del af det samlede honorar til projektudbyderen og var derfor ikke fradragsberettiget.
 SKM2009.576.LSR
 Et honorar på 300.000 for markedsundersøgelser kunne ikke indgå i den afskrivningsberettigede anskaffelsessum for en ejendom, da det ikke havde den fornødne snævre tilknytning ti berigtigelsen og gennemførelsen af ejendomskøbet.
 Se referat under spørgsmål 1.
 Sagen omhandlede spørgsmålet, hvorvidt et selskab efter ligningslovens § 8 J var berettiget til fradrag for revisor- og advokatudgifter afholdt i forbindelse med køb af selskaber. Højesteret lagde til grund, at der ved selskabets køb skete en udvidelse af en bestående erhvervsvirksomhed omfattet af ligningslovens § 8 J, stk. 1.Højesteret fandt videre, at de udgifter, som sagen vedrører, navnlig var for undersøgelse af de overtagne virksomheder (due diligence), rådgivning om skattemæssige og strukturelle forhold, forhandlinger, udarbejdelse af kontrakter og bistand ved gennemførelsen af erhvervelsen, var almindeligt forekommende ved den foreliggende form for virksomhedsudvidelse. Videre lagde Højesteret vægt på, at hvis udgifterne, som anført af Skatteministeriet skulle tillægges anskaffelsessummen for aktierne i medfør af ligningslovens § 8 J, stk. 3, ville det omfatte stort set alle advokat- og revisorudgifter afholdt i forbindelse med udvidelser ved køb af selskaber. Højesteret fandt ikke, at dette ville være i overensstemmelse med ordlyden af og sammenhængen mellem bestemmelser eller med lovforslagets bemærkninger, hvorefter der typisk ville være fradrag for


text:
honorarer, rådgivning og udfærdigelse af kontrakter m.v. Videre ville der ikke blive givet skattefradrag for almindeligt forekommende udgifter til advokat og revisor ved en sædvanlig form for virksomhedsudvidelse som køb af selskaber. Dette vil også være i strid med lovens formål om at fremme virksomhedsvækst, bl.a. ved skattefradrag for omkostninger til advokat og revisor i forbindelse med udvidelser. Højesteret fandt, at ligningslovens § 8 J, stk. 3, om tillæg til anskaffelsessummen alene omfattede udgifter til advokat og revisor, som kan henføres til berigtigelse og gennemførelse af selve aktiekøbet, herunder udgifter til udfærdigelse af transportpåtegninger, noteringer og anmeldelser.
 Ligningslovens § 8, stk. 3, litra a-c
 Ved opgørelsen af den skattepligtige indkomst fradrages:


text:
Skat.dk: Vurderingsstyrelsens kommentarer til Højesterets dom af 27. november 2018 (sag 244/2017)
 Ejendomsvurdering, fradrag for grundforbedringer
 Skatteforvaltningslovens § 33, stk. 3, jf. lov nr. 427 af 6. juni 2005, som senest ændret ved lov nr. 925 af 18. september 2012, og § 3, stk. 10, i lov nr. 925 af 18. september 2012
 Den juridiske vejledning A.A.8.4.2.3.
 SKM2019.35.HR Grundejer berettiget til ekstraordinær genoptagelse
 Højesteret afsagde den 27. november 2018 dom i sagen Civica mod Skatteministeriet (SKM2019.35.HR). I dommen tog Højesteret stilling til, om Civica var berettiget til at få genoptaget ejendomsvurderingen for år 2000 med henblik på at få indsat et fradrag for grundforbedringer efter de dagældende regler om ekstraordinær genoptagelse.
 Højesteret fandt, at Civica havde godtgjort, at betingelserne for ekstraordinær genoptagelse var opfyldt og pålagde Skatteministeriet at genoptage vurderingen for år 2000 ekstraordinært og indsætte et fradrag for grundforbedringer.
 Sagen er en del af et større sagskompleks (GLEG-komplekset), hvor det tidligere SKAT gennemgik en lang række tidligere afgjorte ordinære genoptagelsessager om fradrag for grundforbedringer for at undersøge, om vurderingerne skulle indstilles ekstraordinært genoptaget.
 Vurderingsstyrelsen finder derfor anledning til at tilkendegive styrelsens opfattelse af dommen.
 Vurderingsstyrelsens kommentarer til dommen
 Det er Vurderingsstyrelsens opfattelse, at Højesteret med dommen har tiltrådt den i hidtidig praksis anlagte fortolkning af retsgrundlaget om ekstraordinær genoptagelse, idet det fremgår af dommens præmisser, at det som anført i Den juridiske vejledning beror på en samlet individuel bedømmelse af forholdene, om der skal ske ekstraordinær genoptagelse, og at der i den forbindelse kan lægges vægt på, om der er tale om objektive fejl i vurderingerne, myndighedsfejl, væsentlig beløbsmæssig afvigelse eller særlige omstændigheder i øvrigt.
 Det er videre Vurderingsstyrelsens opfattelse, at Højesteret med dommen har tiltrådt, dels at det er grundejeren, der har bevisbyrden for, at betingelserne for ekstraordinær genoptagelse er opfyldt, dels at grundejer kan fortabe kravet ved passivitet. Der henvises til præmisserne. Det forhold, at Højesteret i den konkrete sag - med henvisning til det faktiske forløb - har anlagt en lempeligere tilgang til grundejerens pligt til at reagere, ændrer ikke ved, at Højesteret med denne del af præmisserne grundlæggende har anerkendt, at det er relevant at lægge vægt på, om grundejer har udnyttet sine reaktionsmuligheder.
 Det fremgår af Højesterets præmisser, at sagsøgers ejendom og naboejendommen var registreret i et andet grundværdiområde end de øvrige ejendomme i udstykningen og med forkert planmæssig anvendelse, at disse to storparceller bevarede gamle ejendoms- og matrikelnumre fra de hidtidige kolonihaveejendomme i området, og at disse to storparceller i modsætning til de øvrige parceller i udstykningen ikke fik et oprindeligt fradrag for forbedringer.
 Det fremgår også, at Højesteret under henvisning hertil fandt det tilstrækkelig godtgjort, at to af storparcellerne - i modsætning til de øvrige storparceller i udstykningsområdet - ikke fik fradrag for forbedringer i år 2000 på grund af et ikke retvisende oplysningsgrundlag i de it-systemer, der understøttede det kommunale vurderingsråds ejendomsvurdering.
 Højesteret fandt på dette grundlag, at der i den konkrete sag forelå en konkret myndighedsfejl, som var årsag til, at der ikke på de to storparceller var ansat et


text:
korrekt fradrag for forbedringer, og som af denne grund kan begrunde ekstraordinær genoptagelse.
 Det er Vurderingsstyrelsens opfattelse, at Højesterets præmisser må forstås således, at det ikke er enhver myndighedsfejl, der kan begrunde en ekstraordinær genoptagelse med henblik på ansættelse af et korrekt fradrag for forbedringer. Det kræves tillige, at fejlen er relevant, sådan at den fejlagtige eller manglende ansættelse skal være en følge af den konkrete fejl.
 Det er videre Vurderingsstyrelsens opfattelse, at dommen er konkret begrundet inden for rammerne af hidtidig praksis. Vurderingsstyrelsen vil derfor ikke foretage en fornyet gennemgang af samtlige sager i GLEG-komplekset, ligesom der ikke vil blive offentliggjort et styresignal.


text:
Regeringsdekret af 07.07.1996, N 901 "Om ydelser til handicappede og familier med handicappede børn, for at give dem boliger, boliger og forsyningsvirksomheder" - Symptomer 2020
 Regeringsdekret af 07.07.1996, N 901 "Om ydelser til handicappede og familier med handicappede børn, for at give dem boliger, boliger og forsyningsvirksomheder"
 dateret 27. juli 1996 N 901
 OM TILDELING AF FORDELE
 Til handicappede og familie med handicappede børn,
 At levere deres boligpræmier, betaling for bolig
 OG ANVENDELSER
 I overensstemmelse med forbundslov "om social beskyttelse af handicappede i Den Russiske Føderation" (Den Russiske Føderations Samlede Lovgivning, 1995, N 48, Art. 4563) beslutter Den Russiske Føderations regering:
 1. At godkende vedlagte regler for ydelse til handicappede og familier med handicappede børn for at give dem boliger, boliger og forsyningsvirksomheder (i det følgende benævnt "reglerne").
 2. Socialministeriet for Den Russiske Føderations befolkning skal inden for en måned udvikle og godkende formularen for et certifikat, der bekræfter, at der er etableret et handicap udstedt af institutionerne for den statslige tjeneste for medicinsk og social ekspertise.
 3. De administrerende myndigheder i de russiske føderations og lokale regeringers sammenslutninger skal træffe de nødvendige organisatoriske foranstaltninger for at sikre ydelser til handicappede og familier med handicappede børn, for at give dem bolig, boliger og forsyningsvirksomheder for at opnå jord til individuel boligbyggeri, vedligeholdelse af hjælpe- og dacha-landbrug og havearbejde i overensstemmelse med de regler, der er godkendt ved dette dekret, samt udstyr til boliger Sjov og personer med handicap, særlige midler og udstyr i henhold til den enkelte rehabiliteringsprogram.
 GIVER FORDELE FOR INGÅREDE FÆLLES OG FAMILIER
 HAR BEGRÆNSET BØRN, FOR AT SIKKER DEM
 RESIDENTIELLE PERSONER, BETALING AF BEHOLDNING
 1. Handicappede og familier med handicappede, der har brug for at forbedre deres levevilkår, er registreret og forsynet med boliger, under hensyntagen til de privilegier, der er fastsat i forbundslov "om social beskyttelse af handicappede i Den Russiske Føderation" for at yde boliger, boliger og forsyningsvirksomheder tjenesteydelser til opnåelse af arealer til individuel boligbyggeri samt vedligeholdelse af hjælpe- og dacha-landbrug og havearbejde i overensstemmelse med den etablerede procedure og bestemmelserne i disse regler.
 2. Grunde til anerkendelse af handicappede og familier med handicappede, der har brug for at forbedre deres levevilkår for registrering er:
 levering af boliger til hvert familiemedlem under det niveau, der er fastlagt af de udøvende myndigheder i de russiske føderationsbestanddele
 bor i en bolig (hus), der ikke opfylder de etablerede sanitære og tekniske krav
 bor i lejligheder, der er optaget af flere familier, hvis familien omfatter patienter, der lider af alvorlige former for visse kroniske sygdomme, hvor det ikke er muligt at leve sammen med dem (ifølge stats- eller kommunale sundhedsinstitutioners konklusion) i en lejlighed
 bor i tilstødende uisolerede værelser af to eller flere familier i fravær af slægtskab
 bor i sovesale med undtagelse af sæsonarbejdere og midlertidigt ansatte, personer, der arbejder på en tidsbegrænset ansættelseskontrakt, samt borgere, der har bosat sig i forbindelse med uddannelse
 bosat i lang tid på vilkårene for udleje i husene i staten, kommunale og offentlige boliger, eller ansættelse i boliger til boligbyggerier eller


text:
i boliger, der ejes af borgere, der ikke har noget andet boligareal.
 Når der registreres for at forbedre levevilkårene for handicappede, tages der hensyn til deres ret til yderligere beboelsesrum.
 Handicappede og familier med handicappede kan anses for at have behov for bedre boligforhold og af andre grunde, der er oprettet ved love og andre lovgivningsmæssige retsakter fra de russiske føderationsbestanddele.
 3. Overvejelse af handicappede og familier med handicappede børn med behov for bedre levevilkår udføres:
 på bopælsstedet - af en særlig autoriseret organ for lokal selvstyre eller af en særlig udpeget embedsmand
 på arbejdspladsen - hos virksomheder, institutioner og andre organisationer, der har boligbeholdninger til højre for økonomisk ledelse eller operationel ledelse.
 Handicappede og familier med handicappede kan blive registreret til forbedring af levevilkårene på samme sted på arbejdspladsen og på bopælsstedet.
 4. Til registrering af personer med handicap og familier med handicappede børn, der har behov for bedre levevilkår, indgives en ansøgning, som vedlægges:
 uddrag fra husets bog;
 kopi af den finansielle konto
 en kopi af certifikatet, der bekræfter handicap, og en kopi af det individuelle program for rehabilitering af handicappede
 Andre dokumenter under hensyntagen til særlige omstændigheder (certifikater fra det tekniske lagerbureau, sundhedsinstitutioner mv.).
 5. Handicappede og familier med handicappede, der er registreret hos borgere, der har brug for at forbedre deres levevilkår, er inkluderet i særskilte lister for at give bolig til dem som et prioriteret spørgsmål.
 6. Boligområder for handicappede og familier med handicappede er fastsat for hvert familiemedlem inden for rammerne af de statslige myndigheder i de russiske føderationsbestanddele.
 Yderligere opholdsrum i form af et separat værelse er til rådighed for personer med handicap i overensstemmelse med listen over sygdomme, der er godkendt af Den Russiske Føderations regering.
 At give en handicappet boligkvarter i statens hus eller kommunale boliger er underlagt hans ret til yderligere beboelsesrum.
 7. Når der ydes indkvartering til handicappede og familier med handicappede børn, tages der hensyn til anbefalinger af et individuelt program for rehabilitering af handicappede, hans helbredstilstand samt andre forhold (nærmer sig lægeinstitutionen, bopæl for familie, venner osv.).
 8. Handicappede og familier med handicappede, kan boliger, der er besat af dem, erstattes med andre ækvivalente leveområder i overensstemmelse med et individuelt program for rehabilitering af en handicappet (flytter fra de øverste etager til huse til de nederste, nærmer sig bopæl, slægtninge osv. )..
 9. Når en handicappet person er anbragt i en ambulant socialtjenesteinstitution, forbliver beboelsesrummet i statens hus, kommunale og offentlige boliger, som han besidder i henhold til en lejekontrakt eller lejekontrakt, hos ham i 6 måneder fra den dato, hvor han går ind i den ambulante socialtjenesteinstitution.
 Anerkendelse af en handicappet, som har mistet retten til at bruge en bolig på grund af hans fravær uden for den angivne periode, når han opholder sig i en stationær socialtjenesteinstitution, udføres på den måde, der er foreskrevet i boliglovgivningen.
 10. Handicappede, der lever i ambulante socialtjenesteinstitutioner og ønsker at modtage boliger under en leje- eller lejekontrakt, er registreret til forbedring af levevilkårene uanset størrelsen af det område, der


text:
er beskæftiget af sociale ydelser i ambulante anlæg og er forsynet med boligområder på lige fod med andre handicappede.
 I dette tilfælde kan de blive returneret til tidligere besatte boligområder.
 Proceduren for registrering af disse personer og levering af boligkvarterer bestemmes af de øverste myndigheder i de russiske føderationsbestanddele.
 11. Handicappede børn, der lever i ambulante socialtjenesteinstitutioner, forældreløse eller efterladt uden forældrenes omsorg, skal efter 18 års alder have opholdssteder uden for lokalforvaltningen på disse institutioners sted eller på deres tidligere bopæl efter eget valg, hvis Et individuelt program til rehabilitering af en handicappet giver mulighed for selvpleje og en uafhængig livsstil.
 12. Særligt udstyrede boliger, der er besat af personer med handicap i statslige, kommunale og offentlige boliger i henhold til en ansættelses- eller lejekontrakt, frigives først og fremmest af andre handicappede, der har behov for at forbedre deres levevilkår.
 13. Handicappede og familier med handicappede børn får rabat på mindst 50 procent af boligbetalingen i stats-, kommunale og offentlige boliger, forsyningsregninger (uanset boliger) og i huse uden centralvarme, - omkostningerne ved brændstof købt inden for de grænser, der er fastsat til salg til offentligheden.
 14. Yderligere boligareal besat af en handicappet, herunder i form af et separat rum, betragtes ikke som overdreven og skal betales i et enkelt beløb under hensyntagen til de ydede ydelser.
 15. For at modtage fordele for boliger, forsyningsvirksomheder og købt brændstof, handicappede og familier med handicappede børn, kontaktes organisationer, der indsamler betalinger til boliger, forsyningsvirksomheder og brændstof købt (bolig vedligeholdelsesvirksomheder, forsyningsselskaber osv. etc.).
 Grundlaget for ydelse af boliger, forsyningsvirksomheder og købt brændsel er et certifikat, der bekræfter etableringen af handicap, udstedt af institutionerne for den statslige tjeneste for medico-social ekspertise.
 16. Udgifter til ydelse af boliger, forsyningsselskaber og købt brændstof refunderes:
 på statens boligbestand, som er i føderalt ejerskab, på bekostning af det føderale budget
 på den statslige boligbeholdning, der ejes af de deltagende enheder i Den Russiske Føderation, på den kommunale boligbeholdning og på det offentlige boligbestand - på den måde, som de russiske føderations og lokale regeringer fastlægger.
 17. Handicappede og familier med handicappede i deres sammensætning skal have prioriterede arealer til individuel boligbyggeri, vedligeholdelse af hjælpe- og dacha-landbrug og havearbejde på grundlag af en erklæring og en kopi af certifikatet, der bekræfter, at handicappedes etablering er udstedt af folkesundhedsinstitutionen. -social ekspertise, der forelægges på den foreskrevne måde for lokale myndigheder.
 18. Fredsfordele til handicappede og familier med handicappede børn kan etableres af forvaltningsmyndighederne i de russiske føderations og lokale regeringers bestanddele på egen regning.
 Beslutning fra Den Russiske Føderations regering af 27. juli 1996 N 901 "Om ydelser til handicappede og familier med handicappede børn, for at give dem boliger, betale for boliger og forsyningsvirksomheder" (udløbet)
 Beslutning fra Den Russiske Føderations regering den 27. juli 1996 N 901
 "Om ydelser til handicappede og familier med handicappede børn, for at give dem boliger, boliger og forsyningsvirksomheder"
 Ved dekretet fra Den Russiske Føderations regering den 5. april 2018 N 410 blev denne beslutning erklæret ugyldig fra den 14. april 2018.
 1. At


text:
godkende vedlagte regler for ydelse til handicappede og familier med handicappede børn til bolig, boliger og forsyningsvirksomheder (i det følgende benævnt "reglerne").
 3. De administrerende myndigheder i de russiske føderations og lokale regeringers sammenslutninger skal træffe de nødvendige organisatoriske foranstaltninger for at sikre ydelser til handicappede og familier med handicappede børn, for at give dem bolig, boliger og forsyningsvirksomheder for at opnå jord til individuel boligbyggeri, vedligeholdelse af hjælpe- og dacha-landbrug og havearbejde i overensstemmelse med de regler, der er godkendt i denne resolution, samt på udstyr til boligområder, besat af personer med handicap, særlige midler og udstyr i overensstemmelse med det individuelle program for rehabilitering af handicappede.
 ydelse til handicappede og familier med handicappede børn, for at give dem boliger, boliger og forsyningsvirksomheder
 (godkendt ved bekendtgørelse fra Den Russiske Føderations regering den 27. juli 1996 N 901)
 Ved afgørelse fra Den Russiske Føderations højesteret dateret 13. marts 2014 N AKPI13-1200, forblev uændret. Definitionen af Appelkammeret for Den Russiske Føderations højesteret dateret 24. juni 2014 N APL14-243, stk. 1 i disse regler anerkendes som ikke uforenelig med gældende lovgivning.
 1. Handicappede og familier med handicappede børn, der har brug for at forbedre deres levevilkår, er registreret og forsynet med boliger, idet der tages hensyn til de privilegier, der er oprettet ved forbundslov "om social beskyttelse af handicappede i Den Russiske Føderation", til bolig, bolig og forsyningsselskaber tjenesteydelser til opnåelse af arealer til individuel boligbyggeri samt vedligeholdelse af hjælpe- og dacha-landbrug og havearbejde i overensstemmelse med den etablerede procedure og bestemmelserne i disse regler.
 2. Grundene til at anerkende handicappede og familier med handicappede, der har brug for at forbedre deres levevilkår for registrering er:
 Ved afgørelse af Den Russiske Føderations højesteret dateret 13. marts 2014 N AKPI13-1200, uændret. Definitionen af Appelkammeret for Den Russiske Føderations højesteret dateret 24. juni 2014 N APL14-243, stk. 2, andet afsnit, er ugyldiggjort fra det tidspunkt, hvor afgørelsen træder i kraft i form af instruktioner om udøvelsen af de russiske føderations emner for udøvelsen af beboelsesniveauet for hvert familiemedlem
 Ved afgørelse fra Den Russiske Føderations højesteret dateret 13. marts 2014 N AKPI13-1200, uændret Efter definitionen af Appelkammeret for Den Russiske Føderations højesteret dateret 24. juni 2014 N APL14-243, stk. 3 i denne reglement, anerkendes som ikke uforenelig med gældende lovgivning
 Ved afgørelse fra Den Russiske Føderations højesteret dateret 13. marts 2014 N AKPI13-1200, uændret. Definitionen af Appelpanel i Den Russiske Føderations højesteret dateret 24. juni 2014 N APL14-243, stk. 4 i disse regler anerkendes som ikke uforenelig med gældende lovgivning
 5. Handicappede og familier med handicappede børn, accepteret til registrering af borgere, der har brug for bedre boligforhold, indgår i særskilte lister for at give bolig til dem som et prioriteret spørgsmål.
 Boligkoden for Den Russiske Føderation, som trådte i kraft den 1. marts 2005, fastsætter ikke prioriteringen af boliger. Boligområder leveres i prioriteret rækkefølge baseret på tidspunktet for registrering af borgere som behøver boligområder.
 Ved levering af boliger til denne kategori af borgere, der er registreret inden 1. januar 2005, henvises til Føderal lov


text:
nr. 181-ФЗ af 24. november 1995
 7. Når der tilbydes indkvartering til handicappede og familier med handicappede, tages der hensyn til anbefalinger af et individuelt program for rehabilitering af handicappede, hans helbredstilstand samt andre forhold (nærmer sig lægeinstitutionen, bopæl for slægtninge, venner osv.).
 8. Handicappede og familier med handicappede børn, de beboelsesrum, de besætter, kan erstattes med andre ækvivalente leveområder i overensstemmelse med det individuelle handicapprogram (rehabilitering af de handicappede) (bevæger sig fra de øverste etager til huse til de nedre, nærmer sig bopæl, slægtninge osv. )..
 I henhold til resolutionen fra Den Russiske Føderations forfatningsdomstol den 23. juni 1995 N 8-P er bestemmelserne i den første del af artikel 60 i boligkodeksen for RSFSR, der giver mulighed for at fratage en borger (arbejdsgiver for en bolig eller familiemedlemmer) retten til at benytte en bolig i tilfælde af midlertidigt fravær, ikke i overensstemmelse med artikel 40, stk. Del 1) og 55 (del 3) i den russiske føderations forfatning
 Ifølge artikel 71 i den russiske føderationskodeks, der trådte i kraft den 1. marts 2005, indebærer et af hans familiemedlemmer eller alle disse borgere, der bor hos ham, midlertidig fravær af lejere af beboelseslokaler i henhold til en social aftale om ansættelse, ingen ændring af deres rettigheder og sociale kontraktforpligtelser
 13. Handicappede og familier med handicappede får rabat på mindst 50 procent af boligbetalingen i stats-, kommunale og offentlige boliger, forsyningsregninger (uanset boligbeholdningen) og i huse uden centralvarme, - omkostningerne ved brændstof købt inden for de grænser, der er fastsat til salg til offentligheden.
 15. For at modtage fordele for boliger, forsyningsvirksomheder og brændstof købt, handicappede og familier med handicappede børn kontakt organisationer, der samler betalinger til boliger, forsyningsvirksomheder og brændstof købt (bolig vedligeholdelsesvirksomheder, forsyningsselskaber osv. etc.).
 18. Fringeydelser til handicappede og familier med handicappede børn kan etableres af de kompetente myndigheder i de russiske føderations og de lokale myndigheder på deres egen bekostning.
 Det fastlægger proceduren for at acceptere registrering og levering af boliger til handicappede og familier med handicappede børn samt proceduren for betaling af boliger og forsyningsvirksomheder, opnåelse af arealer til individuel boligbyggeri og vedligeholdelse af hjælpe- og dacha-landbrug og havearbejde.
 Begrundelsen for at anerkende denne kategori, der har brug for bedre boligforhold for registrering, er levering af boliger til hvert familiemedlem under det niveau, der er fastlagt af de udøvende myndigheder i de deltagende enheder i Den Russiske Føderation, der bor i en bolig (hus), der ikke opfylder de etablerede sanitære og tekniske krav, der bor i lejligheder optaget af flere familier, hvis familien omfatter patienter, der lider af alvorlige former for visse kroniske sygdomme, hvor jointet det er umuligt at forblive hos dem (ifølge konklusionen af statslige eller kommunale sundhedsinstitutioner) i en lejlighed, der bor i tilstødende uisolerede værelser med to eller flere familier i fravær af slægtskabsforhold, der bor i sovesale og på underleasingbasis.
 Handikappede, der er godkendt til registrering, er opført i særskilte lister for udbud af boligområder. At give en handicappet boligkvarter i statens hus eller kommunale boliger er underlagt hans ret til yderligere


text:
beboelsesrum.
 Handicappede børn, der lever i socialtjenesteinstitutioner, forældreløse eller efterladt uden forældrenes omsorg, skal ved op til 18 år være forsynet med boliger uden for tur.
 Handicappede og familier med handicappede får rabat på mindst 50 procent af betalingen for boliger og forsyningsvirksomheder, og i boliger, der ikke har centralvarme, brændstofudgifterne. Handicappede er forsynet med grundarealer til individuel boligbyggeri, vedligeholdelse af hjælpe- og dacha-landbrug og havearbejde.
 Opløsning af Den Russiske Føderations regering den 27. juli 1996 N 901 "Om ydelser til handicappede og familier med handicappede børn, for at give dem boliger, boliger og forsyningsvirksomheder"
 Teksten til beslutningen blev offentliggjort i Rossiyskaya Gazeta den 10. august 1996 N 151, i Samlingen af lovgivningen i Den Russiske Føderation den 5. august 1996 N 32 st. 3936
 Ved afgørelse fra Den Russiske Føderations højesteret dateret 13. marts 2014 N AKPI13-1200, stk. 2, stk. 2, i forretningsordenen godkendt ved denne beslutning blev erklæret ugyldig fra den dato, hvor afgørelsen trådte i kraft med hensyn til at specificere oprettelsen af de eksekutive myndigheder i de russiske føderations emner om boligniveauet for hvert familiemedlem
 901 afgørelse af regeringen i Den Russiske Føderation
 Foreningen hjælper med at levere tjenesteydelser i forbindelse med salg af tømmer: at sælge en plade til konkurrencedygtige priser med jævne mellemrum. Skovprodukter af fremragende kvalitet.
 Opløsning af Den Russiske Føderations regering af 29.07.2017 N 901 "Om tildeling af tilskud fra det føderale budget til organisationerne i det statlige selskab for rumaktivitet Roskosmos" til refusion af omkostninger i forbindelse med opretholdelse, vedligeholdelse eller udnyttelse af genstande af den jordbaserede ruminfrastruktur af Baikonur og Vostochny cosmodromes
 dateret 29. juli 2017 N 901
 OM TILDELING AF UNDERSØGELSER FRA FORBUNDSBUDGETET
 ORGANISATIONER AF STATSRETTEN FOR RUM
 ROSCOSMOS AKTIVITETER OM TILBAGEBETALING AF OMKOSTNINGER
 MED INDHOLD, VEDLIGEHOLDELSE ELLER TILBEHANDLING
 OBJEKTER AF GRUNDRUMINFRASTRUKTUR
 BAYKONUR COSMODROMES OG "EAST"
 Den Russiske Føderations regering beslutter:
 At godkende de vedlagte regler om tildeling af tilskud fra det føderale budget til organisationerne i det statlige selskab for rumaktivitet Roskosmos til refusion af omkostninger i forbindelse med opretholdelse, opretholdelse eller bortskaffelse af objekterne for den jordbaserede ruminfrastruktur af Baikonur og Vostochny cosmodromes.
 FORSATTE SUBSIDIER FRA FORBINDELSESBUDGETET
 1. Disse regler fastlægger proceduren, målsætningerne og betingelserne for tildeling af tilskud fra det føderale budget til organisationerne i Roscosmos State Corporation for Space Activities til refusion af omkostninger i forbindelse med opretholdelse, opretholdelse eller bortskaffelse af ruminfrastrukturgenstanderne af Baikonur og Vostochny cosmodromes (herefter henholdsvis organisationer, virksomheder, tilskud).
 2. Tilskud ydes inden for de budgetbevillinger, der er fastsat i den føderale lov om det føderale budget for det relevante regnskabsår, og begrænsninger for budgetforpligtelser, der er meddelt på den foreskrevne måde til selskabet som modtager af føderale budgetmidler til de formål, der er fastsat i stk. 1 i disse regler inden for rammerne af statsprogrammet Af Den Russiske Føderation "Ruslands rumaktivitet for 2013-2020", godkendt ved bekendtgørelse fra Den Russiske Føderations regering den 15. april 2014 N 306 "Ved godkendelse af af Ruslands statsprogram "Rumsaktiviteter i Rusland for 2013-2020."
 3. Tilskud ydes med henblik på godtgørelse til organisationer af omkostninger i


text:
forbindelse med opretholdelse, vedligeholdelse eller bortskaffelse af objekter af den jordbaserede ruminfrastruktur af Baikonur- og Vostochny cosmodromerne til deres uafbrudte drift og vedligeholdelse af teknisk beredskab til deres påtænkte anvendelse, herunder:
 a) Udgifter til lønninger til arbejdstagere, herunder periodisering af arbejdskrafters kompensation og rejseudgifter til medarbejdere i organisationer, hvis arbejdsfunktioner har til formål at opretholde, opretholde eller udnytte objekter af den jordbaserede ruminfrastruktur i Baikonur og Vostochny cosmodromes
 b) betaling af forsyningsselskaber
 c) betaling af kommunikationstjenester
 d) betaling af transporttjenester, herunder tjenesteydelser til godstransport af alle former for transport, beregnet til vedligeholdelse og vedligeholdelse i teknisk beredskab til den påtænkte anvendelse af objekterne for den jordbaserede ruminfrastruktur af Baikonur- og Vostochny-cosmodromerne
 e) tilrettelæggelse af sikkerhed for bygninger og strukturer, herunder udstyr til (genopretning) sikkerhedsalarmsystemer, reparation af belysning, udvendig hegn og motorveje omkring beskyttede genstande, foranstaltninger til beskyttelse af oplysninger
 f) gennemførelse af foranstaltninger til sikring af brandsikkerhed, herunder udrustning (genopførelse) brandalarmer af bygninger og strukturer på de anlæg, der er i drift, organiserer uddannelse af brandvæsenets personale
 g) tilrettelæggelse og gennemførelse af arbejde inden for rammerne af nuværende aktiviteter (reparation, herunder udstyr og inventar, jordstrukturer, teknisk certificering, industriel sikkerhedskompetence af farlige produktionsfaciliteter, bortskaffelse af farligt industriaffald, branding og påfyldning af ilt og gasflasker, gennemførelse af laboratorietest stråle- og kemiske beskyttelsesanordninger);
 h) træffe foranstaltninger til at sikre miljøsikkerhed og bortskaffelse af uudnyttede faciliteter
 i) opkøb af lagerbeholdninger (brændselsolie, dieselolie og brændstof og smøremidler, specielle væsker til drift af kedelrum og specialudstyr, personlige værnemidler, herunder regenererende cremer og pastaer, vaskemidler og neutraliseringsmidler, teknisk (vinter og sommer) tøj og sko, specielle tøj og sko til arbejde med komponenter af raketbrændsel, beskyttende dielektriske midler, hjelme og sikkerhedsbælter, brandudstyr, redskaber til udrustning af bygninger, strukturer og brandkammer ND, forbrugsvarer til drift af maskiner, bygninger og strukturer (lakker, maling, filler, alkohol, værktøj, olier, husholdningsudstyr), papirvarer, materialer og genstande til nuværende økonomiske formål, medicin og dressinger, udstyr og kontorudstyr, byggeri (herunder VVS) forbrugsstoffer (cement, skifer, tagdækning, metal).
 4. Tilskud ydes til en organisation, hvis organisationen opfylder følgende krav på den første dag i måneden forud for den måned, hvor det er planlagt at indgå en tilskudsaftale (i det følgende benævnt "aftale"):
 a) ikke har forfaldne gæld ved tilbagesendelsen til det føderale budget for tilskud, budgetinvesteringer, der ydes bl.a. i overensstemmelse med andre lovgivningsmæssige retsakter og andre forsinkede gældsforpligtelser til det føderale budget
 b) ikke er en udenlandsk juridisk enhed og en russisk juridisk enhed i den tilladte (andel) kapital, hvor andel af deltagelse af udenlandske juridiske enheder, hvis registreringssted er en stat eller et område, der er opført på listen over stater og territorier, der yder præferenceafgift, der er godkendt af Den Russiske Føderations finansministerium skatteregler og (eller) ikke-offentliggørelse og tilvejebringelse af oplysninger under finansielle transaktioner (offshore-zoner) med hensyn til sådanne juridiske enheder FIR personer i mængde ligger over 50 procent;
 c) er ikke modtager af midler fra det føderale budget i overensstemmelse med andre lovgivningsmæssige retsakter med det formål, der er angivet i paragraf 1 i disse regler.
 5. For at modtage et tilskud fremsender en


text:
organisation til selskabet følgende dokumenter inden den tiende dag i måneden forud for den måned, hvor det er planlagt at indgå en aftale:
 a) en ansøgning om tilskud, underskrevet af organisationens leder
 b) en liste over jordbaserede ruminfrastrukturfaciliteter i Baikonur- og Vostochny cosmodromes til godtgørelse af udgifter i forbindelse med vedligeholdelse, vedligeholdelse eller bortskaffelse, der er planlagt at yde et tilskud med angivelse af detaljerne i de dokumenter, der bekræfter, at organisationen har ret (ejendom, leje eller andre juridiske grunde a) til vedligeholdelse, vedligeholdelse eller bortskaffelse af de specificerede genstande
 c) dokumenter, der bekræfter den faktiske gennemførelse ved organisering af aktiviteter til opretholdelse, opretholdelse eller bortskaffelse af genstande af den jordbaserede ruminfrastruktur af Baikonur- og Vostochny cosmodromes, certificeret af organisationens leder
 d) et uddrag fra Unified State Register of Legal Entities, certificeret på den foreskrevne måde (hvis organisationen undlader at fremlægge et sådant dokument, anmoder virksomheden det uafhængigt)
 e) et certifikat underskrevet af organisationens leder, der bekræfter organisationens overholdelse med kravene i stk. 4 i disse regler
 e) dokumenter, der bekræfter gennemførelse af udgifter, for hvilke tilskuddet refunderes, herunder kopier af kontrakter og primære regnskabsdokumenter (fakturaer, godkendelseshandlinger for det udførte arbejde, fakturaer, lønsedler, dokumenter, der bekræfter antallet af kerne- og tiltrukket personale, kopier af betalingsordrer, registre over betalingsordrer), certificeret af organisationschefen, med ansøgningen certificeret af organisationens leder og revisionschefen (hvis tilgængelig) i gennemførelsesrapporten vedligeholdelsesomkostninger, vedligeholdelse eller pladsudnyttelse jordbaserede infrastruktur Baikonur og "Øst".
 6. Virksomheden kontrollerer inden for 10 arbejdsdage fra datoen for modtagelse fra organisationen af de dokumenter, der er angivet i paragraf 5 i disse regler, fuldstændigheden og nøjagtigheden af de heri indeholdte oplysninger og afgør, om tilskuddet skal ydes eller ej på de grunde, der er angivet i punkt 10 af disse regler.
 Virksomheden skal meddele organisationen af den trufne beslutning senest den tolvte arbejdsdag fra datoen for modtagelse fra organisationen af de dokumenter, der er angivet i paragraf 5 i disse regler.
 7. Med en organisation, for hvilken der er truffet beslutning om at yde et tilskud, skal virksomheden inden for en frist på tyve kalenderdage fra datoen for vedtagelsen af denne afgørelse indgå en aftale i overensstemmelse med den standardformular, der er oprettet af finansministeriet i Den Russiske Føderation, og som omfatter:
 a) formålet, betingelserne, beløbet og proceduren for tildeling af støtten
 b) tidspunktet for overførslen af tilskuddet
 c) organisationens samtykke til selskabet og det statslige finansielle kontrolorgan for at verificere organisationens overholdelse af proceduren, målene og betingelserne for tilskuddet, der er fastsat i disse regler
 d) selskabets og det statslige finanskontrolorgans forpligtelse til at verificere overholdelse af tilrettelæggelsen af proceduren, mål og betingelser for tilskuddet, der er fastsat i disse regler
 e) Proceduren, formularerne og fristerne for indgivelse af rapporter om brugen af tilskudsmidler og andre rapporter vedrørende organisationens overholdelse af proceduren, målene og betingelserne for tildeling af subsidier fastsat i disse regler.
 8. Tilskuddet overføres senest den tiende arbejdsdag fra datoen for aftalen med selskabet.
 9. Overførsel af tilskud til den løbende konto, som organisationen har åbnet i institutionerne i Den Russiske Føderations centralbank


text:
eller kreditinstitutter.
 10. Grundene til organisationens afslag på at yde et tilskud er:
 a) uoverensstemmelse mellem de dokumenter, som organisationen har forelagt, med de krav, der er fastsat i paragraf 5 i disse regler eller manglende (ufuldstændig indsendelse) af de specificerede dokumenter
 b) upålideligheden af oplysningerne fra organisationen.
 11. Subsidiebeløbet fastlægges på grundlag af de faktiske omkostninger af organisationen, der er direkte forbundet med vedligeholdelse, vedligeholdelse eller bortskaffelse af de jordbaserede ruminfrastrukturer i Baikonur og Vostochny cosmodromerne, der er nødvendige for deres uafbrudte drift og tekniske beredskab på grundlag af de dokumenter, der er specificeret i afsnit " e "i nærværende forordning og inden for det beløb, der er fastsat i overensstemmelse med denne forordnings punkt 2.
 12. Hvis organisationen fastsætter ordren, målene og betingelserne for tildeling af tilskuddet i henhold til disse regler, returneres de relevante midler til det føderale budget inden for ti arbejdsdage fra den dato, hvor organisationen modtager det relevante krav i selskabet og / eller kontrol.
 13. Kontrol over overholdelse af proceduren, mål og betingelser for tilskuddet er givet af selskabet og det føderale udøvende organ, der udfører funktionerne for kontrol og tilsyn på det finansielle og budgetmæssige område.
 Folk helbreder i Rostov regionen anmeldelser
 Hvad leveren ultralyd viser
 Mælketistel - brugsanvisninger, anmeldelser, analoger og former for frigivelse (tabletter 500 mg, 300 mg kapsler, pulver, olie) medicin til behandling af cirrose, hepatitis og andre leversygdomme hos voksne, børn og under graviditet. struktur
 Rengøring af leveren af toksiner, toksiner med stoffer og folkemedicin
 For nylig er problemet med spredning af immundefekt i Rusland særligt akut. Svag bevidsthed om borgerne om infektionsmetoderne, billedet af sygdomsforløbet, forebyggende foranstaltninger førte til, at antallet af patienter i øjeblikket oversteg en million mennesker.
 Symptomer efter binge: hvordan man genkender


text:
Skat.dk: Ejer af selskab - maskeret udlodning
 16 Sep 2003 08:41
 SKM2003.385.HR
 1. afdeling, 592/2000
 Ejer af selskab, salgsprovenu, fast ejendom, maskeret udlodning
 Et provenu fra et selskabs salg af en fast ejendom tilgik skatteyderen og blev behandlet som udlodning til ham. Skatteyderen gjorde gældende, at han i overensstemmelse med selskabets anpartshaverfortegnelse og nogle forklaringer, bl.a. fra den påståede anpartshaver, ikke var ejer af selskabet, og at han derfor ikke skulle udlodningsbeskattes. Højesteret bemærkede, at skatteyderen var direktør samt eneste ansatte og tegningsberettiget i selskabet. Han foretog alle dispositioner vedrørende selskabet, herunder salget af den faste ejendom, ligesom han på selskabets vegne underskrev transporterklæringen, hvorefter provenuet ved salget af ejendommen skulle udbetales til ham. Videre bemærkede Højesteret, at der ikke var fremlagt nærmere dokumentation for forklaringerne om, at skatteyderen ikke var ejer af anparterne og om videregivelse af provenuet af ejendomssalget til den påståede anpartshaver. Højesteret tiltrådte herefter, at det var lagt til grund, at skatteyderen reelt var ejer af selskabet, og at provenuet var anset som en skattepligtig udlodning til ham.
 Ligningsvejledningen 2003 - 1 S.F.2.3.2
 Marie-Louise Andreasen, Wendler Pedersen, Poul Sørensen, Poul Søgaard og Niels Grubbe.
 I tidligere instans er afsagtdom af Østre Landsrets 7. afdeling den 21. december 2000.
 Appellanten, A, har nedlagt påstand om, at indstævnte, Skatteministeriet, tilpligtes at anerkende, at hans aktieindkomst for 1994 nedsættes med principalt 1.614.794 kr., subsidiært 1.514.794 kr. og mere subsidiært et mindre beløb efter Højesterets skøn.
 Skatteministeriet har nedlagt påstand om principalt stadfæstelse, subsidiært at ansættelsen af As indkomst for indkomståret 1994 hjemvises til fornyet behandling ved den stedlige ligningsmyndighed.
 A har i sit første skriftlige indlæg under den skriftlige domsforhandling fremsat nyt anbringende om, at skattemyndighederne ikke kan opgøre og oppebære det samme skattekrav hos to forskellige retssubjekter. Skatteministeriet har protesteret mod fremsættelsen af dette anbringende. Højesteret finder ikke grundlag for at tillade anbringendet fremsat, jf. retsplejelovens § 383.
 Til brug for Højesteret er der afgivet nye forklaringer.
 Advokat BC har forklaret, at han som dommerfuldmægtig i Sø- og Handelsretten forestod mødet i skifteretten den 4. juli 1994. Foreholdt retsbogstilførslen har han forklaret, at han ikke husker eksakt, hvad der blev spurgt om under mødet, men at han går ud fra, at der blev spurgt om, hvem der var ejer af anparterne. Han kan ikke huske, om der blev spurgt, om A var repræsentant for selskabet. Under afhøringer i Sø- og Handelsretten anvendte dommerfuldmægtigene et standardkoncept med fortrykte spørgsmål som f.eks. "selskabets anparter ejes af ..." for at sikre, at de kom rundt i alle de relevante spørgsmål/emner. Han kan ikke være gået ud fra, at fordi det var en direktør, der mødte, så var den pågældende også anpartshaver. Sandsynligheden for, at der er fejlprotokolleret, er meget lille, idet protokollatet er kort og præcist. Skifteretten opløste ikke selskaber, medmindre der var mødt nogen for selskabet. Det skulle være en, der kunne repræsentere selskabet enten som direktør eller anpartshaver. Det kunne være en befuldmægtiget, men det er hans opfattelse, at det i 99 % af tilfældene enten var en direktør


text:
eller en anpartshaver, der mødte. Det blev ikke efterfølgende efterprøvet, om det, der blev sagt under mødet, var korrekt.
 De afhørte udtalte sig altid under strafansvar. Efter mødet blev skifteretsprotokollatet, så vidt han husker, ikke fremsendt til nogen, men blot arkiveret i skifteretten.
 DN har forklaret, at han den 28. november 1988 overtog anparterne i H1 Industri ApS. Han har endvidere bekræftet, at han for 1990 og 1991 blev takseret som følge af manglende selvangivelse, og at han meddelte adresseændring til Frankrig pr. 2. september 1992. Han opholdt sig meget i Frankrig i årene 1986-87. Hans skattepligt til Danmark ophørte i 1991. Han har været skattepligtig i hvert fald i en periode, hvor han ejede selskabet. Han selvangav ikke selskabet, fordi det ikke gav overskud. Det er dog indgået i hans personlige regnskaber i Frankrig for 1994-95 sammen med hans øvrige indkomst og er på det tidspunkt blevet selvangivet i Frankrig. Det, han selvangav fra 1994, har været udlodning, anpartskapital mv. Han kan ikke huske, hvordan beløbene har været fordelt. Han var autoriseret gas- og vandmester og uddannet elektriker, da han rejste til Frankrig. I dag er han mere beskæftiget med en servicevirksomhed i forhold til udlændinge på ....Frankrig, idet han skaffer håndværkere, oversætter dokumenter mv. Han mødte A i 1986-87 i .... Danmark. De kom til at tale sammen, idet A var meget interesseret i, at han skulle til Frankrig. Han købte anparterne i H1 Industri ApS, fordi han som håndværker så en interesse i at sætte ejendommen i stand og dermed tjene penge på den. Det var navnlig den forestående byfornyelse, der motiverede ham til at købe ejendommen. Det var A, der formidlede salget af anparterne. Han har ikke mødt As svigersøn. Han ved ikke, om svigersønnen har fået nogle penge. Han kan ikke huske, om han har set papirer herom. Han kan heller ikke huske, hvad han betalte for anparterne, men det var billigt i forhold til ejendommens værdi. Købsprisen blev udlignet i et mellemværende med A, der var opstået, fordi han havde renoveret As sommerhus. Han lavede noget blikkenslager- og elektrikerarbejde og indsatte et nyt køkken. Arbejdet blev vist nok udført i 1987.
 Selskabet ejede ejendommen .... 35, men derudover lavede selskabet ikke noget. Oprindelig var det også hensigten, at det skulle arbejde med design, men det blev vist aldrig til noget. Han interesserede sig kun for ejendomsdelen. Han var ikke ansat i selskabet og fik ikke løbende løn eller udbytte. Det var A, der var direktør og tegningsberettiget, idet han kendte A, og idet A kendte ejendommen. A havde forinden administreret ejendommen. Han har aldrig boet i ejendommen. Han ved, at As søn boede der, og mener, at A også boede der. Han ved ikke, om A fik løn. Han husker ikke at have set regnskaber for selskabet. Han har aldrig været til generalforsamlinger, fordi han boede i Frankrig. Han blev briefet telefonisk af A om regnskaberne.
 Han har bekræftet indholdet af anpartshaverfortegnelsen. Grunden til, at han oprettede et interessentskab i Frankrig, var, at han


text:
ville styrke sit samarbejde med nogle af de gode håndværkere på stedet. Han fandt det naturligt også at tage til Danmark og lave noget tilsvarende. Han vil gætte på, at det er A, der har ført anpartshaverfortegnelsen. A har i hvert fald tilført det, der den 1. juli 1992 er anført om interessentskabet, formentlig i forbindelse med nogle telefonsamtaler han havde med A, og As besøg hos ham i Frankrig. Han mener, at der findes nogle håndskrevne papirer om oprettelsen af interessentskabet. De var tre interessenter. De to andre betalte ikke noget. Den ene var en murer, han kom til at kende i Frankrig. Han kan ikke huske nærmere, hvordan fordelingen i interessentskabet var. A var ikke med som interessent. A tog tilløb til at købe ejendommen, men det skete ikke. Han har selv været legitimeret til at disponere for interessentskabet, idet han var den eneste, der også kunne tale dansk. Det var naturligt, at han tog sig af det. Han lavede ikke forretninger med A i Frankrig.
 Foreholdt transporterklæringen af 1. juli 1994 har han forklaret, at det er første gang, han ser den. Han har dog talt med A i telefonen om transporten. Han vidste således, at ejendommen var ved at blive solgt til andelsboligforeningen, og at selskabet stod over for en tvangsopløsning, fordi A havde glemt at indgive regnskaber. Han har bekræftet rigtigheden af kvitteringen af 15. september 1996. Han kan huske, at han skrev under på den. Det skete ved, at A kom en søndag formiddag, hvilket irriterede ham. Han fik ingen penge på det tidspunkt, men havde fået betaling løbende forinden. Betalingen var kommet i checks på ca. 200.000 kr. i løbet af 1994-95. Det kan godt have været danske checks i franske beløb. Han hævede checkene i Frankrig, og beløbene blev indsat på hans konti i Frankrig. Hele beløbet blev betalt i løbet af et halvt år. De to medinteressenter har fået nogle af pengene, hvor meget ved han ikke. Han har aldrig modtaget indkaldelse til et skifteretsmøde i Sø- og Handelsretten og har heller ikke modtaget retsbogsudskrifter.
 Som anført af landsretten var A direktør samt eneste ansatte og tegningsberettiget i H1 Industri ApS. Han foretog alle dispositioner vedrørende selskabet, herunder salg af ejendommen .... 35, Frederiksberg, der var selskabets væsentligste aktiv, ligesom han på selskabets vegne underskrev transporterklæringen, hvorefter provenuet ved salget af ejendommen skulle udbetales til ham. As forklaring om baggrunden for transporten er ikke nærmere bestyrket, og der er heller ikke for Højesteret forelagt dokumentation for pengeoverførsler, regnskabsmateriale eller andet, der bestyrker forklaringerne om DNs og senere G1 I/S' erhvervelse af anparterne i selskabet. Forklaringerne om videregivelse af provenuet af ejendomssalget til DN/G1 I/S er ikke søgt bestyrket ved fremlæggelse af kontoudskrifter, checkkopier eller lignende.
 Heller ikke efter bevisførelsen for Højesteret er der grundlag for at betvivle rigtigheden af tilførslen til skifterettens retsbog for den 4. juli 1994, hvorefter A har forklaret, at anparterne ejedes af ham.
 Med disse bemærkninger tiltræder Højesteret, at det er lagt til grund, at anparterne reelt


text:
Skat.dk: Fradrag for advokat- og låneomkostninger
 11 Feb 2013 10:06
 29 Dec 2012 10:08
 SKM2013.105.LSR
 11-0299926
 Fradrag, låneomkostning, rådgivning
 Der blev ikke godkendt fradrag for låneomkostninger i form af "Recharge and Transaction Fee" til 5 kapitalfondsforvaltere. Der blev endvidere ikke godkendt fradrag for andre låneomkostninger. Omformuleringen af ligningsvejledningen fra 2010 vedrørende fradrag til låneomkostninger er alene en præcisering af praksis.
 Ligningsvejledningen 2010-1, afsnit A.D.2.15
 Den juridiske vejledning 2013-1 C.C.2.2.1.4
 Den juridiske vejledning 2013-2, afsnit C.B.1.7.8
 Der klages over, at SKAT ikke har godkendt fradrag for låneomkostninger på 727.370.000 kr. i form af "Recharge and Transaction Fee" til 5 kapitalfondsforvaltere samt andre låneomkostninger på i alt 39.390.359 kr., heri er indeholdt udgifter til advokat og revisor på i alt 19.215.853 kr., som påstås fratrukket i medfør af dagældende ligningslovs § 8 J, stk. 1.
 SKAT har forhøjet indkomsten med 727.370.000 kr. vedrørende ikke godkendt fradrag for "Recharge and Transaction Fee".
 SKAT har forhøjet indkomsten med i alt 39.390.359 kr. vedrørende ikke godkendt fradrag for andre omkostninger.
 Landsskatteretten nedsætter i overensstemmelse med SKATs indstilling forhøjelsen med 2.386.673 kr.
 Klageren, H1 ApS er stiftet den 11. november 2005 af H2 ApS, som ved stiftelsen tegnede selskabskapitalen på nom. 125.000 kr. H2 ApS er ligeledes stiftet den 11. november 2005.
 H2 ApS var pr. 29. april 2006 ejet af H3 ApS, som var ejet af H4 ApS. Sidstnævnte selskab blev pr. 29. april 2006 ejet af et selskab med hjemsted i Luxembourg, som blev ejet af 5 selskaber i Luxembourg, der alle var ejet af ét og samme moderselskab. En andel på 95,97 % af kapitalen i det ultimative moderselskab selskab blev ejet af 5 kapitalfonde.
 De 5 kapitalfonde blev administreret, herunder rådgivet af kapitalfondsforvaltere.
 De nævnte kapitalfonde begyndte i 2004 at vise interesse for overtagelse af den børsnoterede virksomhed, H5 A/S, som de anså som et interessant investeringsobjekt. Projektet med opkøbet af aktierne i H5 A/S og H-ADS'er (virksomhedsobligationer) blev kaldt "Project R". Opkøbet var planlagt at skulle gennemføres gennem et til lejligheden erhvervet nyoprettet og inaktivt selskab ("NewCo").
 H6 ApS, som jf. nærmere nedenfor blev "NewCo", er stiftet af advokat R1 den 21. oktober 2005 med c/o adresse hos advokatfirmaet R2. Den 30. november 2005 blev kapitalen i H6 ApS forhøjet med 76.267.392 kr., som blev indbetalt kontant til kurs 10.000,00.
 Medio juli 2005 fremsatte kapitalfondene/kapitalfondsforvalterne et ikke bindende købstilbud om køb af aktier i H5 A/S til en kurs på 335 kr. pr. aktie. Den 11. august 2005 blev buddet øget til 355 kr. pr. aktie.
 H5 A/S udsendte i august 2005 en fondsbørsmeddelelse, der indeholdt kommentarer til en artikel i pressen vedrørende mulige henvendelser til H5 A/S om et eventuelt tilbud om at købe hele kapitalen i H5 A/S.
 Den 24. august 2005 indgik de 5 kapitalfondsforvaltere en konsortieaftale ("Consortium Heads of Terms") vedrørende investeringsomfang, deling af udgifter og ejerforhold. Den 16. november 2005 blev der indgået et tillæg til nævnte aftale af 24. august 2005.
 Ifølge aftalen af 24. august 2005 forpligtede de 5 kapitalfondsforvaltere deres respektive ejere til