text:
virkningsgrader for el- og varmeproduktion, som fremkommer ud fra det energiforbrug i kullene, der i henhold til afgiftsberegningen er henført til henholdsvis el- og varmeproduktion.
 Resultatet heraf er, at der fremkommer endog meget store svingninger i de virkningsgrader der konstateres hen over året, jf. nedenstående skema, der viser elvirkningsgraden og varmevirkningsgraden for januar, juli og november for årene 1996, 1997 og 1998:
 Specielt er der i vintermånederne nogle urealistisk høje varmevirkningsgrader, mens der i sommerhalvåret er nogle meget lave varmevirkningsgrader.
 Modsat forholder det sig med elvirkningsgraderne, hvor der i januar måned for de udvalgte år er virkningsgrader mellem 28,28% og 31,12%, mens der for sommermånederne er virkningsgrader imellem 35,12% og 38,03%.
 Herudover skal en del af forklaringen søges i, at den af værket anvendte "G1-metode" indebærer en slags "multiplikatoreffekt".
 I vintermånederne er elproduktion relativ høj i forhold til varmeproduktion. De brændsler, der henføres til elfremstilling, ganges med en faktor 2,3, og herefter henføres der yderligere brændsler til elfremstilling, beregnet som den virkningsgrad hvormed den kombinerede produktion overstiger 100% jf. tabellen i afsnit 2.2.3.
 Når elproduktion er høj i forhold til varmeproduktionen vil der blive henført forholdsmæssigt mere brændsel til elproduktion. Den anvendte metode forstærker denne effekt yderligere gennem de multiplikationer der finder sted i beregningerne.
 Effekten er således jf. bilag 2, at der f.eks. i januar 1997 henføres 2.237 tons kul til varmesiden ud af i alt 18.481 tons indfyret kul, svarende til at 12,1% af kullene afgiftsberigtiges, selvom det fysiske output af energi fordeler sig med 68,33% til varmesiden og 31,67% til elsiden.
 For juni måned 1997 er der tilsvarende henført 1.808 tons kul til varmesiden ud af i alt 3.853 tons indfyret kul, svarende til at 46,9% af kullene afgiftsberigtiges, og det fysiske output af energi fordeler sig med 77,49% til varmesiden og 22,51% til elsiden.
 Samlet set finder ToldSkat, at den "anvendte G1metode" i perioder resulterer i nogle helt urealistiske el- og varmevirkningsgrader. Endvidere er forholdet imellem den fysiske produktion af el- og varme og den kulmængde, der beregningsmæssigt henføres til henholdsvis el- og varmefremstilling, meget varierende og uden indre sammenhæng.
 1.2.5 Den faktiske G1-metode.
 ToldSkat kan ikke se, at der er nogen sammenhæng mellem den opgørelsesmetode, som faktisk er anvendt af G1-værket på daværende tidspunkt, og den opgørelsesmetode, som H1x A/S faktisk har anvendt i perioden 1. januar 1996 - 31. august 1998.
 For Højesteret har H1 A/S udarbejdet opgørelser over afgiftstilsvaret for perioden fra 1. oktober 1996 til 31. august 1998 under anvendelse af den beregningsmodel, der var gældende frem til 31. december 1995 (G2-modellen), dog med en elvirkningsgrad på 31 % i stedet for 37,38 %. Opgjort på denne måde udgør de beregnede afgifter et beløb, der er ca. 2,6 mio. kr. mindre end de afgiftsbeløb, som H1 A/S med sin beregningsmodel rent faktisk har betalt i den nævnte periode.
 Højesteret tiltræder, at H1 A/S ikke har godtgjort, at ToldSkat under møder eller ved korrespondance mellem parterne i efteråret 1995 har givet H1 A/S tilladelse til at overgå fra G2-modellen til den opgørelses- og


text:
afregningsmodel, som H1 A/S har anvendt ved afgiftsberegningen i perioden fra 1. januar 1996 til 31. august 1998. H1 A/Ss henvendelse til Elprisudvalget i december 1995 og januar 1996 og udvalgets svar kan endvidere ikke anses som en godkendelse af en ny kalkulation af elprisen som nævnt i ToldSkat' brev af 6. december 1995.
 Skattemyndighederne har herefter været berettiget til at opkræve afgiftstilsvaret for perioden fra 1. oktober 1996 til 31. august 1998 i overensstemmelse med den godkendte G2-model. Der er således ikke grundlag for H1 A/Ss anbringende om, at opgørelsen af afgiftstilsvaret skal ske efter en modificeret G2-model, og Højesteret tiltræder derfor, at efterbetalingskravet er fastsat til 34.191.154,12 kr.
 Af de grunde, der er anført af landsretten, tiltræder Højesteret, at det ikke er godtgjort, at der har været sådanne fejl forbundet med vejningen af kul, at der er grundlag for H1 A/Ss tilbagebetalingskrav.

type: other


text:
Skat.dk: Etableringskonto - Investeringsfondskonto - efterbeskatning
 16 Jun 2003 11:18
 SKM2003.256.HR
 1. afdeling, 143/2000
 Etableringskonto, investeringsfondskonto, efterbeskatning, bil, indregistrering
 Skatteyderen købte i 1989 en bil for etableringskonto- og investeringsfondsmidler. Bilen blev imidlertid ikke benyttet erhvervsmæssigt, hvorfor skatteyderen blev efterbeskattet af de anvendte midler.
 Skatteyderen gjorde gældende, at efterbeskatningen var uberettiget, idet det var myndighederne, der havde forhindret ham i at benytte bilen erhvervsmæssigt. Han henviste herved til, at de to første instanser ved afgiftsmyndighederne traf afgørelse om, at bilen principielt ikke kunne afgiftsberigtiges som varevogn. Først ved tredieinstansen fik han i 1990 medhold i, at bilen principielt kunne afgiftsberigtiges som varevogn.
 Højesteret henviste til, at bilen ubestridt ikke blev benyttet erhvervsmæssigt, hvorfor betingelserne for afskrivning ikke var opfyldt. Det skatteyderen anførte om myndighedernes sagsbehandling kunne ikke udvide adgangen til at foretage forlods afskrivning. Højesteret stadfæstede derfor landsrettens dom, hvorefter skatteyderen med rette var blevet efterbeskattet.
 Investeringsfondsloven §§ 3, 6, og 10A stk. 1 (dagældende)
 Etableringskontoloven § 7
 Etableringskontoloven § 8
 Etableringskontoloven § 10
 Etableringskontoloven § 11A, stk. 1 (dagældende)
 Ligningsvejledningen 2002 E.D.1.3 og E.D.2.10
 Wendler Pedersen, Børge Dahl, Poul Søgaard, Jytte Scharling og Jon Stokholm
 I tidligere instans er afsagt dom af Østre Landsrets 7. afdeling den 3. marts 2000.
 Appellanten, A, har gentaget sin påstand om, at indstævnte, Skatteministeriet, skal anerkende, at han ikke skal efterbeskattes af de i indkomstårene 1978-1983, 1985 og 1986 foretagne investeringsfondshenlæggelser og etableringskontoindskud.
 Skatteministeriet har principalt påstået stadfæstelse. Subsidiært har ministeriet påstået ansættelserne af As indkomst i indkomstårene 1978-1983 og 1985 og 1986 hjemvist til fornyet behandling ved skattemyndighederne med henvisning til, at A fra disse konti har hævet flere midler, end købet af bilen berettigede til.
 Skatteministeriet har for Højesteret yderligere gjort gældende, at A ikke opfylder kravet om en væsentlig arbejdsindsats, jf. etableringskontolovens 5, stk. 2, jf. stk. 3, 1. pkt., og investeringsfondslovens § 3 A, stk. 3, jf. stk. 4, 1. pkt., hvorfor den skete efterbeskatning i henhold til etableringskontolovens § 11 A, stk. 1, og investeringsfondslovens § 10 A, stk. 1, også som følge heraf er berettiget. A har heroverfor gjort gældende, at han opfylder kravet.
 A har for Højesteret frafaldet sit anbringende om, at efterbeskatning af midlerne er forældet. Han har i sit sammenfattende processkrift i forbindelse med domsforhandlingen anført, at virksomhedsophøret skete i den første uge af 1990, og at de i 1989 frigivne etableringskontomidler rettelig bør henføres til efterbeskatning i 1989. I et processkrift fra 8. oktober 2001 og i det sammenfattende processkrift har han endvidere gjort gældende, at ligningsmyndighederne med urette ved opgørelsen af indkomsten har beregnet 5 pct's tillæg for året 1990. Skatteministeriet har under domsforhandlingen protesteret mod, at disse nye anbringender tages i betragtning, jf. retsplejelovens § 383 og § 384.
 Højesteret finder ikke grundlag for mod modpartens protest at tillade A at fremsætte de to førstnævnte anbringender, jf. retsplejelovens § 383 og § 384. Derimod tillades det sidstnævnte anbringende fremsat. Til dette anbringende har Skatteministeriet anført, at det er irrelevant i forhold til As påstand, og at tillæggene er korrekt beregnet.
 Det er


text:
oplyst, at bilen ved forevisning for vurderingsmyndighederne i 1994 havde en sådan indretning, at den kunne have været afgiftsberigtiget som varebil.
 Det er ubestridt, at A ikke har benyttet den omhandlede bil erhvervsmæssigt. Bilen har således ikke opfyldt afskrivningslovens almindelige betingelser for at kunne være genstand for skattemæssig afskrivning og dermed heller ikke de tilsvarende betingelser i etableringskonto- og investeringsfondsloven, som ikke på dette punkt fraviger afskrivningsloven. Det af A anførte om myndighedernes sagsbehandling kan ikke udvide adgangen til at foretage forlods afskrivning. Han er derfor med rette blevet efterbeskattet af de i 1989 frigivne etableringskonto- og investeringsfondsmidler. Det er herefter ufornødent at tage stilling til, om kravet til personlig arbejdsindsats blev opfyldt. Højesteret bemærker, at der ikke har været hjemmel til at beregne 5 pct's tillæg for året 1990.
 Herefter, og som påstandene er nedlagt, stadfæster Højesteret dommen.
 Appellanten, A, skal i sagsomkostninger for Højesteret betale 25.000 kr. til indstævnte, Skatteministeriet.
 Efterbeskatning af etablerings- og investeringsfondsmidler


text:
(Del V, bog IV, kap. I) O. Nielsen: Københavns Historie og Beskrivelse.
 - bog IV, kap. I
 Ændringer i forhold til originalen: Side 401, afs. 2: begyndte at komme ind Magistraten, er rettet til, begyndte at komme ind i Magistraten
 Fjerde Bog.
 Magistraten. De to og tredive Mænd.
 Ved Rangforordningen af 31. Dec. 1680 fik Præsidenten Rang efter Universitetets Rektor. Borgmestrene kom i samme Klasse som Assessorerne i de kgl. Kollegier og havde i denne Klasse kun Medlemmerne af Kancellikollegiet og Konsistorium over sig. Raadmændene fik ved Reskript af 21. Dec. samme Aar Rang med Assessorer i Kommercekollegiet, og 12. Febr. 1687 fik de Rang med Assessorer i Kammerkollegiet, altsaa kun et Trin under Borgmestrene. Magistraten var nemlig efter Enevældens Indførelse og efterat den øverste Borgmester havde faaet Titel af Præsident bleven hævet i Anseelse. Den skikkelige Anders Hjørring skriver saaledes 1): "Udi dette 1668 Aar er Kjøbenhavns By kommen til den Højde og Æstime som aldrig tilforn. Raadet er kommet i den Flor, at i den Sted nogle enfoldige, som en Part ikke havde studeret, at deres Navne ikke fandtes indskrevne i de Lærdes Tal paa Akademiet, vare blevne forfremmede til Borgmesters Bestilling, da fatte nu
 1) K. D. V. 742.
 de Studerende, ikke aleneste som Studenter, men som Licentiati, ja promoti Doctores, Sind og Attraa at beklæde Præsidents og Borgmesters Sæde udi Kjøbenhavn, i den Sted at promoti Doctores tilforn holdt det deres Grad altfor nær at affektere Borgmesters Titel og Sæde." Han opregner derpaa den daværende Magistrat, af hvilken Præsidenten Dr. Peter Bulche havde været "en meget fornem og forfaren promotus Dr. medicinæ udi høj Æstime", Peder Resen var Dr. juris og Professor ved Universitetet, Titus Bülche en fornemme lærd Mand, der vel har studeret, og Jørgen Fog, som og vel har studeret, peregrineret og forsøgt sig udenlands, at han har naat og erlanget Licentiatum.
 Grunden til, at den lærde Stand begyndte at komme ind i Magistraten, var først og fremst Kongens Ønske, men dernæst ogsaa Forøgelsen i Indtægter 1). Ved Privilegiet af 24. Juni 1661 henlagdes den halve Del af Indtægten af Bistrup Gods til Magistratens reputerlige Underholdning og 19. Dec. 1660 var der bevilget en Tiendedel af Konsumtionen til lige Deling imellem Magistraten og Byen, hvorfor denne selv maatte holde Tjenere, som kunde være tilstede tilligemed Kongens Betjente paa de forordnede Steder og oppebære den bestemte Tiendedel 2). Denne "Tjener" fremtræder med Titel Acciseskriver.
 Ifølge et Regnskab fra 1697, der kaldes Raadstuedeling, findes Magistratens Indtægter at have været følgende:
 Vejerhuset ................... 806 Rdl. 83 Sk.
 Kornmaalerpenge .............. 158 -- 26 --
 Kalkmaalerpenge ............... 51 -- 28 --
 Bryggerlavet istedenfor Accise efter gammel Ret ................... 200 -- " --
 1) De oprindelige Indtægter, se Kbnh. Hist. og Beskr. III. 141 flg.
 2) K. D. III 509.
 Kælderleje af Stadskælderen ........ 166 Rdl. 64 Sk.
 Borgerskabspenge, hvorfra er fradraget 1/15, som Byfogden faar "ikke af Rettighed men indtil videre" ........... 1217 -- " --
 Stævning-, Dom- og Forseglingspenge ... 250 -- " --
 Af Skifterne ................. 524


text:
-- 72 --
 Magistratens Rettighed af 66 Skøder ... 55 -- " --
 Leje af Ryvangen .............. 40 -- " --
 Leje af den Jord udenfor Vesterport imellem Reberbanerne og den gamle Vold 1) . 30 -- " --
 Garvernes Afgift af Maaletønderne, som de selv vedligeholder ........... 20 -- " --
 Afgift af de tre Fiskedamme ved gl. Vartov 10 -- " --
 Renten af Jens Nielsen Halds Legat .... 50 -- " --
 Accise af adskillige Slags Vin, Brændevin, Øl og fremmed Drik .......... 499 -- 70 --
 Magistratens Halvdel af den anden Accise efter Fradrag af Udgifterne til Søtønderne ................ 2873 -- 32 1/2 --
 Magistratens Del af Tiendepenge ...... 14 -- 38 --
 6967 Rdl. 29 1/2 Sk.
 Desuden var der adskillige Indtægter, der ikke var opgjorte, som Brændepenge, Salg af de ny Vægter og Maal, en Del af de uvisse Indtægter paa Bytinget og for Stempling af Kandestøbernes Maal.
 Fra Indtægterne blev draget nogle Udgifter, der hvert Aar kom igen, nemlig til Justitsraad og Tolddirektør Andreas Gynter, der aarlig udbetalte Søtøndepengene, en Tønde islandsk smaahugget Faarekød og en Tønde islandsk Torsk. Storkansleren Grev Reventlov og Gehejmeraad Plessen fik hver
 1) Det gamle Udenværk, se Kbh. Hist. og Beskr. IV. 447-48.
 en Ame Rinskvin og to Oksehoveder af den bedste Franskvin.
 I dette Aar anføres desuden: 16 Sept. var Magistraten samtlig udi Borgmester og Raads Vang med en Forretning, hvor de da og deres Tjenere bleve trakterede, og blev indkøbt efter special Regnskab af den engelske Kok adskilligt bedragende 20 Rdl. 5 Mk. 12 Sk., Kokken og hans Folk for deres Umage 5 Rdl. 4 Sk., samme Tid 1/2 Anker Rinskvin, 1/2 Anker Princiacevin og 2 Potter Brændevin 10 Rdl. 64 Sk., desforuden betalt Vangemanden for Øl, som Tjenerne og Kuskene fortærede, 2 Rdl. 16 Sk. 1).
 Indtægterne fordeltes paa et Raadstuemøde S. Thomæ Aften (20. Dec.) og ved denne Lejlighed drak Magistraten af et endnu bevaret Sølvbæger med Paaskrift Concordia og Aarstallet 1684.
 De Indtægter, der kom frem efter Fradraget af alle Omkostninger, blev i det hele 6644 Rdl. 21 1/2 Sk., der fordeltes saaledes:
 Præsidenten og de tre Borgmestre hver 830 Rdl. 50 11/16 Sk. Seks Raadmænd hver 553 Rdl. 65 19/24 Sk.
 Der var imidlertid andre Indtægter, der ikke nævnes i denne Raadstuedeling, navnlig Magistratens Halvdel af Bistrup Godses Indtægter, for hvilke der ingen Oplysninger haves i dette Aar, men i Aarene 1672-77 ses at have udgjort i Gennemsnit 1300 Sletdaler.
 1) Magistraten holdt sikkert hvert Aar en saadan Fest i Raadmandsmarken, som den dyrkede. I Kæmner-Regnskabet for 1674 hedder det saaledes: 26. Juli blev Magistratens Telt oprejst i Raadmandsvangen; fem Karle, som arbejdede paa Højen den ganske Dag og gjorde Bænke, Trapper og alting tilrettede, item hjulpet Markmanden og Plidsfogeden at rejse Teltet, hver Person, ti det var Helligt, 24 Sk.
 I Frederik III's Tid var der bevilget Magistraten 1/10 af Konsumtionen, hvilket senere forandredes til en fast Afgift af 1500 Rdl., der 12. Marts 1680 forhøjedes med 300 Rdl., som Magistraten


text:
i Kristianshavn havde oppebaaret. Endvidere bevilgede Kongen 23. Dec. 1681 Magistraten 3000 Sletdaler af Vejr- og Hestemøllerne, hvilke Penge skulde fordeles saaledes, at Præsidenten fik 750, de tre Borgmestre 350 og hver Raadmand 150, men det er usikkert, om denne Indtægt vedvarede ret længe. I de nærmeste Aar efter 1681 vilde Præsidenten altsaa have udover nævnte Sum 1137 Sletdaler mere eller i alt 1580 Rdl., hver Borgmester 737 Sletdaler mere eller i alt 1180 Rdl. og hver Raadmand 408 Sletdaler mere eller i alt 825 Rdl.
 Efter Datidens Forhold har Kjøbenhavns Magistrat vistnok været vel lønnet, særlig i Modsætning til Statens Embedsmænd, der aldrig fik Gage i rette Tid og maatte lade den staa i mange Aar, indtil de af særlig Naade kunde faa Udlæg for en Del deraf i Jordegods.
 1690 søgte Magistraten om at blive fri for Indkvartering, men Kongen paategnede 19. Juli Ansøgningen: "Saasom Supplikanterne bør at gaa de andre Indbyggere for med et godt Exempel, saa kan denne deres allerunderdanigste Ansøgning ikke bevilges, men vil dem i andre Maader ved kgl. Naade allernaadigst anse". I Marts 1685 havde Magistraten rigtignok vedtaget, "at de, som beklæde noget Sæde inden Dørene, kunde og burde saavel her udi Staden som udi alle andre vel formerede Stæder være fri for Indkvartering", hvilket ogsaa vedtoges med Hensyn til Overformynderne "for deres store Besværlighed".
 Accisen, der deltes mellem Magistraten, Havnen og Staden, var, som det ses, en vigtig Indtægt, og der holdtes saa nøje Kontrol dermed, at i det mindste 1674 betaltes 120 Rdl. i Leje af en Karos, som Raadmændene daglig brugte til at køre i til Toldboden. Magi-
 straten var bange for at tabe noget af denne Indtægt, hvilket ses af et Brev af 7 Marts 1692 til Gehejmeraad Jessen, hvem den lykønsker til hans nye Stilling som Gehejmeraad i det Haab, at han ikke vil tillade, at Købmænd og Skippere, der losser indenfor Rævshale Tønde, fik Fritagelse for Accise, da det var en ringe Udgift og en Del af Magistratens Løn, idet flere Personer, der havde Toldfrihed, dermed mente at være accisefri. Hertil svarede Jessen med den Forsikring, at det aldrig havde været i hans Tanke at foretage noget til Magistratens Præjudice; imidlertid fik Magistraten allerede næste Aar kgl. Befaling til at overveje, om Accisen paa oplagte Varer ikke kunde ophæves og forhøjes i Henseende til Luxusartikler 1).
 7. Nov. 1685 vedtog Magistraten følgende Forretningsorden 2):
 1. Saasnart Magistraten om Mandagen paa Raadstuen er forsamlet, skal, om der er Kongebreve eller Forordninger, som skal offentlig fra Raadhuset publiceres, disse først læses, siden skal Retten straks sættes, og skal da Overformynderen først og fremst være tilstede og udi Overformynderbogen lade tegne Formynderne og Curatores saa vel som den, der sig noget Lavværgemaal paadrager, og naar det er sket, lade dem række Haand til Magistraten, og imidlertid sligt forrettes, kan enhver vedkommende indkomme og sværge deres Borgerskab og lade sit Navn i Protokollen indtegne, tagendes derpaa deres Borgerskabs Seddel under Raadstueskriverens Haand.
 2. Dernæst skal Oldermændene i Lavene tilligemed de 4


text:
ældste Mestere efter kgl. Forordning fremkomme med Svendenes Mesterstykke, som begærer udi Lavene at vorde Mester, og dem lade fremvise og derpaa lade kende, og der-
 1) K. D. VII, 406-07.
 2) Magistratens Vedtægtsbog i Raadstuearkivet Bl. 34-36.
 som de dygtige bliver erkendt, da at lade bemeldte Svende for Mester indtegnes paa Raadstuen i en Bog, som dertil er gjort, og der give deres Penge til Oldermændene og Raadstueskriveren efter Forordningen.
 3. Derefter tages de indstævnede Sager for, hvormed paa efterfølgende Maade skal forholdes:
 4. Formyndersager og Lavssager skal ageres paa Raadstuen hver Mandag, uden Helligdage indfalder, og skal dertil tages Stævning næste Fredag tilforn fra Kl. 10 Formiddag til Kl. 3 Eftermiddag til efterfølgende Mandag 8 Dage, og siden bliver ingen Stævning tilladt, eftersom Raadstuetjenerne skal have Tid til at forkynde Stævningen i rette Tide, og den Borgmester, som har Stævnebogen, har ingen anden Tid Stævninger at tillade, hvilken Borgmester ogsaa skriver paa Stævningen, at den er bevilget, førend Tjenerne maa den antage.
 5. De andre Sager, og især de Sager, hvorudi Byfogden stævnes, som om Mandagen for Tingets Skyld ej kan møde paa Raadstuen, skal ageres paa Raadstuen hver Onsdag og Torsdag, med mindre paa saadanne Tider er Helligdage, og skal til de Sager tages Stævning næste Mandag tilforn fra Kl. et til fire om Eftermiddagen til næstkommende Onsdag 8 Dage. Almindelige Stævninger skal tillades alle og enhver hver anden Uge, og skal samme Stævninger tages om Mandagen paa forskrevne Timer, nemlig fra Kl. 1 til 4 om Eftermiddagen til næstkommende Onsdag og Torsdag.
 6. Sagerne, som ere indstævnede, skal foretages efter den Orden, som er opslagen paa Tavlen udenfor paa Raadhuset uden nogen Undskyldning eller Forevending.
 7. Parterne og Prokuratorer skal advares herefter beskedeligere og finligere imod hinanden at gaa i rette og Magistraten tilbørlig begegne og at entholde sig fra Skælden, Gloser og Bander under vedbørlig Straf.
 8. Procuratores maa ikke skikke nogle Drenge eller Tjenere for sig udi Retten, men selv møde til at forklare Sagerne og svare til, hvis Magistraten kan behøve til Sagers Oplysning, under 4 Rdl. til de Fattige, og skal de indgive i alle Sager skriftlig Sagens Beskaffenhed og deres Irettesættelse, under 1 Rdl.s Straf, dog dersom Prokuratorerne skikker saadanne Tjenere for sig i sit lovlige Forfald, som Magistraten kan eragte dygtige nok til deres Sagers Forklaring, da maa det passere.
 9. Hvo, der har andre Ærender paa Raadstuen at forrette, skal, saa snart hvis, som i den 1. og 2. Artikel formeldes, er forrettet, som og naar Sagerne ere afgjorte og Døren tillukket, være tilstede og tilladt, førend Magistraten gaar fra Raadstuen, at indkomme en efter anden med deres Ærender, først Byfogderne, Kæmnerne, Oldermanden for Rodemestrene, Underfogderne, siden alle andre, hvo de monne være, hvorpaa de skal enten straks eller ved allerforderligste bekomme Magistratens Svar, og hvo der ikke bekommer straks Svar, skal Raadstueskriveren deres skriftlige Begæringer til sig tage eller deres Begæring antegne og siden erindre Magistraten i rette Tid om Resolutionerne, paa det at naar Magistraten gaar ud


text:
af Raadstuen, de da kan med Ro fare hjem, hvorpaa Vagtmesteren og Raadstuetjenerne skal have god Agt.
 10. Udi de indstævnte Sager skal Mændene selv møde paa Raadstuen eller deres Fuldmægtige og ikke deres Kvinder, med mindre Kvinderne derudi ere interesserede eller de ingen Mandfolk kan faa for sig at tale, og da skal de sig sindigen og beskedeligen i Ord og Gærninger anstille, med mindre de vil straks af Raadstuetjenerne udvises eller og derfor give Straf i de Fattiges Bøsse.
 11. Alle Raadstuetjenerne skal før Klokken er 8 eller og, om Raadstuen begyndes paa en anden Time, være paa Raadhuset, uden nogen af dem kan være syg
 eller i andre lovlige Forfald, men hvis nogen af dem ellers ikke straks møder, skal han give for hvert Kvarter, han er borte, 4 Sk. i de Fattiges Bøsse, og bliver han ganske borte, 1 Mk. Danske.
 12. De Raadstuetjenere, som har stævnet, skal stedse, saa længe Retten holdes, blive ved Døren indenfor Raadhuset, der at paaraabe Parterne, og skal de afhjemle Kald og Varsel for alle Sagerne, naar den første Sag er indkaldt, og skaffe Parterne Rum at indkomme og staa paa deres anordnede Sted.
 13. En af Underfogderne og Vagtmesteren med hans Folk skal altid være tilstede, naar Raadstue holdes, baade til at forrette, hvis Magistraten dem befaler, om noget kan forefalde, som ofte sker, saa og til at assistere Raadstuetjenerne, baade naar Magistraten gaar fra Retten eller fra Raadstuen.
 Hertil føjedes følgende Artikler, der kaldes "Anstalt paa Raadstuen imellem Magistraten".
 1. Den ganske Magistrat vil være tilstede paa Raadstuen, naar Rettergang skal holdes eller andre Ærinder forrettes, hvorover hvo der har lovligt Forfald, vil, førend Retten sættes eller Raadstue i andre Ærender holdes, give det paa Raadstuen tilkende Magistraten til Efterretning, og hvis det ikke sker, bliver hans Navn af Raadstuetjeneren opsat og indlagt i de Fattiges Bøsse efter gammel Raadstueskik, paa det at, naar samme Bøsse bliver til S. Thomæ Dag aabnet, kan for hver Seddel, derudi findes, gives af de vedkommende 2 Mk. Danske.
 2. Naar Rettergang holdes, vil Magistraten ikke spørge enten nogen af Parterne eller Procuratores om noget, men om nogen af Magistraten forekommer noget, hvorom han vil spørge sig for til Sagens Oplysning, vil han det optegne paa et Papir, paa det, naar Parterne ere udviste,
 han da derom kan konferere med Magistraten, og holder da Magistraten det fornødent at spørge derom, kan den indfordres, som kan og bør give Forklaring om Spørgsmaalet eller Tvivl, som kan haves.
 3. Naar de optagne Sager skal ageres til Dom, hvilket skal ske hver Løverdag Formiddag, skal Parterne tilsiges, og maa da ingen af Magistraten være borte uden nogen højnødvendig Aarsag, hvilket de fraværendes har i rette Tid at tilkendegive paa Raadstuen, paa det det kan indskrives ved hans Navn i Protokollen.
 4. Hvor Skifte holdes, skal Rettens Middel, som Skiftet forvalter, beslutte sig paa alle i Stervboerne forefaldne Stridigheder, være sig mellem dem og Kreditorerne saavelsom Debitorerne, forsvarligen at bilægge og udi Mindelighed at forene eller


text:
ved Dom adskille, paa det enhver saa meget des snarere enten ved saadan Rettens Befordring eller, om paaskades, ved Appellation til Raadstuen til rette kan forhjælpes og Magistraten for utidigt og ufornødent Overløb blive forskaanet.
 5. Paa det Magistraten kan erlange den Løn, som enhver af dem i Loven for Skiftets Forretning er tillagt, da skal af Raadstueskriveren ingen Skiftebreve udfærdiges, førend med den Raadmands, som Skiftet har forvaltet, Seddel bevises Magistratens Rettighed at være erlagt, eller og det samme er uden saadant Bevis Raadstueskriveren bevidst.
 6. Raadstueskriveren har at give Agt paa, at de optagne Sager ikke bliver for gamle, og derom i rette Tid erindre den Borgmester, som har Stævnebogen, paa det at Dommene efter Loven kan blive afsagte, som ellers har dertil at svare, hvis nogen Straf derfor skulde i den Højesteret blive Magistraten tilkendt, med mindre de andre af Magistraten har været ogsaa derudi skyldige efter forskrevne Borgmesters gjorte Erindring.
 7. Hvert Aar den første Mandag efter Søndagen efter
 Hellig tre Kongers Dag skal Husarmes, Børnehusets, Skolens og Fattiges Haandskrifter 1) af Magistraten igennemses, om noget af dem enten for Alders eller for Forsikrings Skyld skal opsiges eller fornyes, og hvis da nogen af Magistraten er fraværendes, skal de nærværendes Mening ham skriftligen ved Raadstueskriveren tilkendegives til hans skriftlige Opskrift, som skal bevares af Raadstueskriveren til Efterretning.
 8. Hvert Aar paa Philippi Jacobi Dag (1. Maj) skal S. Nikolaj, Helliggestes som og Kristianshavns Kirkes Regnskaber indleveres til at igennemses, og hvo af Kirkeværgerne ikke aarligen paa bemeldte Tid indleverer paa Raadstuen sit Kirkeregnskab, skal give hver til sin Kirke 50 Rdl.
 9. Statskæmnerens Regnskab skal aarligen indleveres paa Raadstuen inden den 1. Febr. under 50 Rdl.s Straf til Staden.
 10. Til disse trende sidste Posters Obagt skal hver S. Thomæ Dag udvælges fem af Magistraten, som derfor kan have Omsorg og hos de vedkommende derpaa drive, og det skal i Raadstueprotokollen indføres og enhver af dem deraf en Udskrift tilskikkes, hvorpaa de har at skrive, og skal den Paaskrivelse gæmmes af Raadstueskriveren.
 Tvende Conclusa om Roskilde Len.
 1. Roskilde Lens Bønder skal ej bruges i Ægt, Arbejde og Rejser af Magistraten eller af nogle andre, i hvo de monne være, endog til Laans, uden for Kongen alene og for Forpagterne efter gjorte Kontrakt, og Magistraten i de Forretninger, som Lenet egentlig angaar, saasom naar Skov udvises og deslige.
 2. Ingen maa nyde enten fri Ildebrand eller for Betaling Træer eller Gærdsel i Roskilde Lens Skov uden alene Lenets Bønder og Ladegaardens Forpagter efter gjorte
 1) Gældsbeviser for Laan af de disse tilhørende Kapitaler.
 Kontrakt, saa og Ridefogden i lige Maade efter sin Bestalling eller efter skriftlig Tilladelse.
 Samme Aar var det blevet vedtaget 16. Marts med Hensyn til Voteringer, "at herefter udi alle Sager og Stridigheder, som kunne falde for at decideres udi paa Raadstuen og kunde eragtes nødigt, skulle herefter friligen af enhver voteres udi, og at Voterne udi Justitssager udi Synderlighed skulle gaa ovenfra, men dersom der kunde falde noget andet vigtigt for, som


text:
kunde foraarsage Tvistighed og ej gik Justitssager an, da skulle Voterne gaa neden fra".
 Da Kjøbenhavn var bleven den enevældige Konges Residens, gik mange kommunale Anliggender ud af Magistratens Haand. Allerede 1661 beskikkedes en Direktør for Gadernes Renholdelse og 1683 gik Tilsynet dermed over til Politimesteren 1). Oftest blev dog beskikket kgl. Kommismissioner, der overtog Bestyrelsen af vedkommende Anliggende, hvilke især blev talrige fra 1679. De vigtigste af disse var:
 1. Direktionen for Vandvæsenet 27. Avg. 1679 (se nedenfor).
 2. Kommissionen for den ny Kanal (Nyhavn) 24. Dec. 1679 2): Holger Vind, Niels Juel, Otto Scheel, Peder Resen og Peder Bladt.
 3. Kommissionen for Gader, Stenbroer og Vandløb 13. Sept. 1680: Henrik Bjelke, Ejler Holck, Peder Resen, Villum Lange, Rasmus Bartholin, Stenvinkel, Hans Stampe, Søren Rasmussen Hjortshøj, og 2. April 1681 kom O. Rømer til. 1684 var i Steden for nogle udtraadte tilkommet Albert Gyldensparre, Titus Bülche og Klaus Rasch. 1694 bestod Kommissionen alene af: A. Gyldensparre, O. Rømer, K. Rasch, Hans Nansen og Andreas Jakobsen. 1696 forenedes den med Kommissionen for Kanalerne 3).
 1) Foran S. 62, 72.
 2) K. D. VI, 716.
 3) K. D. VI 744, 777, VII, 63, 437.
 4. Kommissionen for Brandvæsen og Gadelygter 23. Juli 1687: Konrad Reventlov, Peter Brandt, Hans Stampe og flere 1).
 5. Kommissionen for Indskrænkning af Stadens Udgifter og Forøgelse af dens Indtægter 22. Maj 1688: Grev Konrad Reventlov, Hans Schack, Admiral Span, Overrentemester Brandt, Oberst Lavrids Munck, Klavs Rasch, Borgmester Cosmus Bornemann, Hans Jensen Stampe, Thomas Jensen Dobbelsten, Klavs Byssing og Jens Riber, hvortil kort efter kom Præsident Hans Nansen og Niels Enevoldsen 2).
 6. Kommissionen til at fordele visse Udgifter paa Grundtaxten 5. Juli 1690: Etatsraad Schøller, Præsident Hans Nansen, Povl Vinding og Hans Stampe 3).
 7. Kommissionen for Kanalerne 24. Marts 1691: Hans Schack, Admiral Henrik Span, Oversekretær Moth, Etatsraad Gyldensparre, Viceadmiral Iver Hoppe, O. Rømer, Klavs Rasch, Raadmand Jørgen Bøfeke, Barthold Stuve og Klavs Reimer. 21. Maj 1692 forandredes Kommissionen til en Direktion bestaaende af O. Rømer, Klavs Rasch, Morten Nielsen og Barthold Stuve, af hvilke dog Rømer udtraadte 1694 4). Den forenedes 1696 med Direktionen over Gaderne.
 8. Direktionen over Gaderne og Kanalerne 18. Jan. 1691: Etatsraad Gyldensparre, Præsident Hans Nansen, Prof. Rasmus Bartholin, Ole Rømer, Klavs Rasch, Borgmester Andreas Jakobsen, Raadmand Morten Nielsen, Barthold Stuve 5).
 I mange Tilfælde dannedes Kommissioner til at afgive Betænkninger, saaledes 5. Dec. 1679 om Gadeløgterne: Holger Vind, Rentemester Sten Hondorph, Oberst Sten Andersen Bille, Peder Scavenius, Prof. Rasmus Bartholin,
 1) K. D. VII, 184.
 2) K. D. VII, 230, 241.
 3) K. D. VII, 311, 335, 336.
 4) K. D. VII, 341, 386, 434.
 5) K. D. VII, 472.
 Thomas Walgesteen, Gen.-Bygmester Lambert v. Haven, Raadmand Hans Jensen Stampe 1).
 13. Dec. 1690 fik følgende Befaling til at undersøge Bryggernes Klager: Grev Konrad Reventlov, Hr. Otto Skeel, Hr. Knud Thott, Oversekretær Moth, Etatsraad Bentzon, Baron Jens Juel, Hr. Kristoffer Sehested, Rentemester P. Brandt, Præsident H. Nansen, Etatsraad Elers og Klavs Rasch 2).
 24. Marts 1691 fik Grev Konrad


text:
Reventlov, Oversekretær Moth, Oversekretær Harboe, Præsident H. Nansen, Prof. Holger Jacobæus, O. Rømer og Klavs Rasch Kommissorium til at undersøge, hvorledes Indkvarteringen kunde fordeles mere ligelig 3).
 En Kommission, der 12. Nov. 1692 blev nedsat forat undersøge, hvorledes Handelen kunde ophjælpes, bestod endnu 1696 og afgav oftere Betænkninger i den Retning; den bestod alene af høje Embedsmænd og havde ikke nogen kjøbenhavnsk Borger til Medlem 4).
 Fra ældre Tid bestod endnu en særlig Direktion for Fattigvæsenet.
 Det ses af disse Fortegnelser, at der vel ofte var nogle Medlemmer af Magistraten og enkelte Borgere med i Kommissionerne, men at de fleste var højtstaaende Embedsmænd, og at i saa godt som alle var O. Rømer og Klavs Rasch med som dem, hvis Mening synes at have været Kongen særlig magtpaaliggende. Disse to Mænd havde mere Indflydelse paa de mange Forandringer, der foregik med Kjøbenhavn i Kristian V's Tid, end Magistraten og de 32 Mænd tilsammen 5).
 Statsmagten greb ind i alle Enkeltheder, saa endog den Myndighed, som Magistraten tidligere havde haft til
 1) K. D. VI, 715.
 2) K. D. VII, 332.
 3) K. D. VII, 340-41.
 4) K. D. VII, 403, 416, 477.
 5) Om Klavs Rasch se i andet Kapitel.
 selv at besætte de Bertillinger, der stod under den, var saare liden; ofte søgte endog de af Magistraten beskikkede Bestillingsmænd bagefter Kongens Stadfæstelse. Frederik III kaldte saaledes Raadstueskriveren, og Vejermesteren fik sit Kaldsbrev stadfæstet af Kongen. Griffenfeldt fik dog udvirket, at Magistraten selv maatte besætte de smaa Bestillinger, hvilket ses af et Brev af 4. Febr. 1672 fra P. Resen til Griffenfeldt, men det ses tillige, hvor afhængig Magistraten nu var af denne Stormand, ti Resen skriver, at hvis der var nogen, som Griffenfeldt ønskede som Klokker ved S. Nikolaj Kirke, skulde denne nyde Bestillingen fremfor nogen anden, men ellers ønskede Magistraten en Hører ved Vor Frue Skole, medens Præsterne ved Kirken, Raadmand Arent Berntsen og Kirkeværgerne havde gaaet Magistraten forbi imod kgl. Majestæts Brev og drev paa at faa en Student O. Munck. Hvis Griffenfeldt ønskede sidstnævnte befordret, skulde intet være Magistraten kærere end at efterkomme hans Vilje, men ellers bad den om, at den anden maatte faa Bestillingen 1).
 Iøvrigt søgte efter den Tid ogsaa mange Kongens Stadfæstelse, saaledes Vragere, Mæglere, Bedemænd og flere. Kapellanembeder blev besatte af hele Magistraten, Sognepræsten og Kirkeværgerne i Forening 2). Ofte blev dog Magistratens Kaldsret underkendt af Kongen, som da den 1696 havde kaldet Morten Reenberg til Adjunkt og Successor ved Helligaands Kirke 3).
 Da Sognepræsten og Kirkeværgerne til S. Nikolaj Kirke efter gammel Vis havde kaldet M. Mikael Henriksens Broder Nikolaj Henriksen til nederste Kapellan 1678, gjorde Magistraten Indsigelse, idet den formente, at dens Kaldsret var
 1) O. Wolff, Griffenfeldt S. 88.
 2) Om den ældre Kaldelse se Khvn. Hist. og Beskr. IV. 29-30.
 3) Kirkehist. Saml. 3. R. III. 492.
 krænket, men den føjede sig dog saa vidt efter den yndede Prædikant M. Mikael, at den gav hans Broder et lovformeligt Kaldsbrev.
 Herefter meddeles en kort Udsigt over Magistratspersonernes Levned.


text:
2. Peter Bülche (1667-71) blev indsat af Statholder Gabel 17. Dec. 1667. Han var født 1605 Solzwedel i Mark Brandenburg, men fulgte som Barn med sin Fader til Itzeho og siden til Lüneborg, hvor denne var Rektor. 1621 blev han Student og blev i en ung Alder Læge i Lüneborg, men drog siden til Udlandet og tog Doktorgraden i Basel 1629. Senere nedsatte han sig i Hamborg, hvor han 1632 giftede sig med en Raadmands Datter Maria Selmers. Efter hendes Død ægtede han 1634 Enken Margrete Thombs, hvis Fader var Borgmester i Wilster, til hvilken By han nu flyttede og snart opnaade et stort Ry, saa Kristian IV udnævnte ham til Livlæge, og han valgte Flensborg til Opholdssted, hvor han blev Stadslæge. 1648 var han i Kjøbenhavn, da Kristian IV døde, men han kaldtes ikke til Kongens Dødsleje. I Flensborg havde han vakt Frederik III's Yndest, og han blev nu dennes meget formaaende Livlæge. 1661 blev han Kammerraad, Medlem af Statskollegiet og Assessor i Højesteret. Efter sin anden Hustrus Død giftede han sig med Agnete Svenke, der overlevede ham. Han døde 13. Nov. 1671 og blev begravet i S. Petri Kirkes Kor. Hans Søn Titus blev Borgmester i Kjøbenhavn og en anden Søn Ditlev blev Overberghauptmand paa Kongsberg. Hans Datter Margrete var gift med Præsten Jens Trojel i Roskilde og siden med Mag. Peder Schade, Rektor i Roskilde. Hans Karakter var
 næppe elskværdig; han og Sønnen Titus fremkom saaledes engang med løgnagtige Beskyldninger mod Jørgen Bjelke. Anders Hjørring kalder ham "en meget fornem og forfaren Dr. Medicinæ udi høj Æstime med berømmeligt Navn udi mange Aar udi Kongens Gaard", men det fremgaar dog af Hjørrings Omtale, at Bülche har været opblæst af sin Værdighed, som naar han i Fattigdirektionen tiltog sig Forsædet ved Bordenden, der tidligere havde været indtaget af Biskoppen. Han fik ogsaa indført, at de Raadstuetjenere, der skulde opvarte Magistraten, skulde kaldes Herrernes Tjenere i Modsætning til Byfogdens Tjenere, der skulde hedde Bysvende, og at de fik Uniform af rødt Klæde med Stadens Vaaben paa den ene Arm og graa Hatte. Han ejede en Gaard paa Slotsholmen, der brændte 1663, og en Gaard med stor Have i Ny Kjøbenhavn med 6 Lejehuse, hvilket nu er Gadenummer 16 - 30 i Gotersgade. Uagtet denne Gaard laa i Vejen for de ny Gadeanlæg, fik han dog 1659 Tilladelse til, at Grunden maatte forblive urørt, men det ses dog, at han siden maatte afstaa en stor Del deraf til Anlæget af Gotersgade og Borgergade 1).
 3. Peder Hansen Resen (1672 - 88), Søn af Biskop Hans Hansen Resen og Sønnesøn af Biskop Hans Povlsen Resen, er født i Kjøbenhavn 17. Juni 1625. Han blev Student fra Vor Frue Latinskole 1643 og tog theologisk Attestats 1645. Derpaa var han over 2 Aar Hører ved Vor Frue Latinskole og rejste 1647 udenlands. I 4 Aar studerede han i Leiden, drog derpaa til Paris, Spanien og Italien. Han studerede et Aar i Padua, hvor den tydske Nation af Studerende lod hans Billede stikke i


text:
Kobber, og som Universitetets Syndicus blev hans Navn indhugget i Sten og indsat i Universitetets Mur. En paatænkt Rejse til Jeru-
 1) Ingerslev, Danmarks Læger I 502-503. Otto Sperlings Selvbiografi ved Birket Smith (Registeret).
 antikvariske, medens han senere ogsaa har taget Hensyn til Oplysninger om Naturen og Landets Frembringelser. Kongen gav ham adskillige Begunstigelser, og Værket var 1685 kommet saa vidt, at der blev nedsat en Kommission til at gennemse det; dog er det tydeligt, at det Uddrag af Værket paa Latin, som han havde ladet udarbejde, led af betydelige Mangler i Henseende til Fuldstændighed. Der udkom aldrig andet end hans Beskrivelse af Samsø 1675 som en Prøve paa det hele, Aftryk af Kobbertavlerne 1677 i nogle faa Exemplarer foruden Grundtegningen af Kjøbenhavn 1674. Hans Død stansede Arbejdet, og hans Enke blev fritagen for at udgive det for den store Bekostnings Skyld. I Henseende til Redaktionen har Resen sikkert selv været meget vaklende, hvilket ses af den Maade, hvorpaa han udarbejdede Kjøbenhavns Beskrivelse; af de Levninger, der endnu er bevarede deraf i Raadstuearkivet, ses det, at disse tykke Volumina, der er fra 1681-83, ikke alene skulde give en Kjøbenhavns Beskrivelse, men tillige et Diplomatarium, der skulde oplyse alt til de mindste Enkeltheder. Om Kristianshavn findes 2 Bearbejdelser, en kortere med latinsk og dansk Text og en længere, der er forsynet ligesom Bindene om Kjøbenhavn med en Mængde vigtige Aktstykker. Det oprindelige Arbejde, der var paa Dansk, optog over 30 tykke Bind, men han indsaa, at dette vilde blive altfor bekosteligt at trykke, hvorfor han ved Hjælp af Joh. Brunsmann og flere lod gøre et eller flere Uddrag paa Latin 1684-87, af hvilke man endnu har Afskrifter. Det store udførlige Værk paa Dansk vilde have været af en umaadelig Betydning, hvis det kunde have udkommet, medens det kortere paa Latin, der vel ogsaa vilde have optaget mange store Bind, ikke havde faaet den Betydning for Folket. Værkets storartede Anlæg fremgaar ogsaa af de udførlige Indberetninger, som han ønskede af Præsterne, hvoraf enkelte er undgaaede Branden 1728. Havde vi endda
 4. Hans Nansen (1688-1713), eller, som han i sine yngre Dage kaldtes, Hans Hansen, var Søn af den berømte Borgmester og senere Præsident Hans Nansen og er født i Kjøbenhavn 13. Avgust 1635. Han gik først i en dansk Læseskole og fik dernæst privat Undervisning i Latin dels hjemme dels sammen med andre Familiers Børn; siden kom han i David Reichs Skole, hvor han undervistes i Tydsk, Skrivning og Regning. 1652 sendtes han til Danzig forat lære Bogholderi og gjorde derpaa Handelsrejser til Prøjsen, Holland og Island. 1655 blev han det isl.-færøiske Kompagnis Vinterkøbmand paa Færøerne, hvorfra han Aaret efter rejste til Amsterdam, hvor han om Vinteren 1656-57 lærte Sø-mandskab, Geometri, Astronomi og andre mathematiske Kunster. 1657 blev han af nysnævnte Kompagni antaget som Købmand paa Vestmanø ved Island, men da han Aaret efter var i Glückstad og Hamborg, blev han paa Grund af
 Han ejede en Gaard paa Slotspladsen, der brændte 1679 (se foran S. 387), senere ejede han den nuværende


text:
Postgaard paa Købmagergade og Nr. 52-56 i Overgaden over Vandet. Han døde 9. Juli 1713 og er begravet i Helligaands Kirke. Hans Hustru Elisabeth, der var Datter af Borgmester Peder Pedersen og hvem han havde ægtet 15. Feb. 1665, døde 23. Feb. 1694. Af hans Børn blev Sønnen Hans Nansen Amtmand over Dronningborg, Silkeborg og Mariager Amter, Mikkel Landsdommer paa Bornholm, hvis Efterkommere endnu lever i Norge, af Døtrene blev Margrete gift med Assessor Kristian Mule og Sofie med Borgmester Dverig Friis og siden med Præsident Joh. Schrader 1).
 Borgmestere.
 1. Peder Resen (1664-72) se Præsidenterne.
 2. Titus Bülche (1665-84) var Søn af Præsident P. Bülche og fik 1657 Rejsestipendium fra Universitetet paa 5 Aar. Efter sin Hjemkomst blev han Generalkommissær over Kirkerne i Norge, men blev 1. Avg. 1665 indsat til Borgmester i Kjøbenhavn af Statholder Gabel. Hjørring kalder ham en fornemme lærd Mand og siger, at han har vel studeret og at hans Navn med Berømmelse er indskrevet i Universitetets Matrikler. Foruden at han var Assessor i Højesteret, var han Medlem af flere Kommissioner: 1675 af en, der skulde forfatte en ny Grundtaxt for Kristianshavn, 1677
 1) Hans egne Optegnelser i Geneal. biog. Arkiv S. 167-71. Hammerich i Hist. Tidskr. 3 R. I. 257. Giessings Jubell. II, 1, 235.
 af en Kommission, der skulde taxere nybyggede Gaarde i Kjøbenhavn; i mange Aar var han Medlem af Fattigdirektionen, hvor han synes at have haft Betydning med Hensyn til Børnehusets Drift, 1679 blev han Medlem af Direktionen for Vandvæsenet, 1680 af en Kommission til Undersøgelse af om enhver Bygning udenfor Portene burde nedrives for Fæstningens Skyld, 1680 af Statskollegiet, 1684 af Kommissionerne om Gaderne og om Trinitatis Sogns Udstrækning.
 Han døde 9. Avg. 1684 og kaldtes da kgl. Justits- og Kommerceraad. I Bircherods Dagbøger fortælles, at hans Enke Fru Anne Lavridsdatter døde 2. Marts 1695 i Kjøbenhavn i saa stor Armod, at hun ikke efterlod det, hun kunde komme i Jorden for, hvilket forholder sig rigtigt, ti hendes Skifte er endnu bevaret. Boet, i hvilket der ikke fandtes det mindste Sølvtøj, vurderedes nemlig kun til 285 Rdl., medens Gælden var 422, og til Begravelsen havde Gehejmeraadinde Harbo givet Forskud paa 40 Rdl. Bülche fæstede nemlig af Staden 1675 og 1680 to Grunde udenfor Østerport, som hans Enke 1688 afstod til Gehejmeraad Jens Harboe; denne Grund, der længe kaldtes Harboes Have, laa ved Enden af Sortedamssø. Hans Enkes hele Navn var Anne Marie Mariager. De havde en Søn Titus, der vistnok var død før Moderen, ti ved Skiftet efter hende optraadte kun Titus Bülches Søstersønner Studenterne Frands og Johannes Trojel, der maa være Sønner af Præsten i Roskilde Jens Trojel og Margrete Bülche og af hvilke den første blev Rektor i Kalundborg og den anden Hører i Roskilde; der optræder ogsaa en Studiosus Simon Trojel, der maaske er disses Fætter og siden blev Prokurator i Hillerød.
 Titus Bülche ejede 1681 en Gaard paa Købmagergade. Som Assessor i Højesteret var han med at domfælde Griffenfeldt, men det fortælles, at han paa sit


text:
Yderste ønskede, at
 hans Arm indtil Albuen maatte have raadnet af, den Tid han underskrev Dommen.
 3. Jørgen Fogh (1668-76) er født i Aarhus omtrent 1631; efter hans eget Udsagn var hans Fader en slet (i.e.: jevn) Købmand Lars Fog og hans Moder hed Anna Jørgensdatter. Der er ingen Tvivl om, at han er af samme Slægt som den endnu blomstrende Familie Fog (der ogsaa skriver Navnet Fogh 1), der nedstammer fra Bønder i Framlev Herred; Navnet betyder Gris. Raadmand Niels Lavridsen Fog i Aarhus (f. 1646 † 1710) maa være en Broder til Jørgen Fogh. Om hans Studeringer vides saa godt som intet. Han er formodenlig Student fra Aarhus Latinskole; af Hjørring omtales han som en Mand, der "vel har studeret, peregrineret og forsøgt sig udenlands, at han har naat og erlanget Licentiatum". Det ses, at han 1658 var i Skaane, og altsaa ikke har kunnet være i Kjøbenhavn under Belejringen, ti 2. Feb. dette Aar stod han ved Hr. Tage Thotts Dødsleje paa Børringe Kloster og i den 1666 over denne trykte Ligprædiken er meddelt et Vers paa Dansk og et paa Latin, hvor Fogh har underskrevet sig juris utriusque Licentiatus, men denne Titel bar han ikke 1658. 1661 blev han indskreven ved Universitetet i Leyden som litterarum studiosus og hans Alder opgives som 30 Aar 2). 16 Dec. 1667 blev han Raadmand og udnævntes 11. Avg. 1668 til Borgmester, dog foreløbig med Raadmands Løn. Efter Frederik Thuresens Død udnævntes han 18. Maj 1675 til Stadsoberst, og var Medlem af Lovrevisionen.
 Han var gift med Griffenfeldts Søster Katrine 3), hvoraf fulgte, at mange henvendte sig til ham forat opnaa hans
 1) Over denne er der en Stamtavle af F. Algreen Ussing.
 2) Pers. Tidskr. II, 204.
 3) Født 19. Avg. 1644 (D. Mag. 3 R. II, 310), men paa en Levning af hendes Ligsten i Aarhus Domkirke staar 1645. Hun døde ifølge samme Ligsten 1699.
 Fortale hos hans mægtige Svoger. Ved Forhøret i Anledning af dennes Fald blev det vidnet, at »Fogh havde sine Hænder i Griffenfeldts Sager, naar noget var at fortjene" 1). Fogh har næppe været ganske ren i Henseende til at modtage Bestikkelser, og i de mange løse Beskyldninger, som kom frem imod Griffenfeldt, havde hans Forhold vistnok sin Del. Der er dog ikke bevaret noget Forhør over ham, hvoraf der fremgaar noget bestemt. Da Griffenfeldt blev arresteret 11. Marts 1676, havde man allerede Kl. 4 om Morgenen sikret sig Foghs Person og sat ham i Blaataarn og det paa en saadan Maade, at Griffenfeldt ikke kunde faa Underretning derom; her blev han siddende, til dennes Sag var tilendebragt. Efterat Griffenfeldt 11. Juni paa Retterstedet var bleven benaadet med evigt Fængsel, kom der 17. Juni 1676 Befaling til at foretage Sagen mod Fogh ved Bytinget, og Kæmneren Hans Jensen Stampe blev beskikket som Dommer, da Byfogden Peder Villumsen skulde optræde som Vidne. Det hedder om denne Sag i en gammel Beretning 2): "Borgmester Jørgen Fogh blev paa Bytinget anklaget som skyldig i Underslæb, han tilstod


text:
sin Forseelse og bad for sig med grædende Taarer; da faldt hans haarde Dom 3. Avg. 1676: han skulde miste to Fingre, staa et Kvarter i Halsjærn, føres ud af Byen af Bøddelen og evig forvises af Riget". Det er ikke godt at vide, hvad der er kommet frem imod ham, men naar Højesteret paa saa ringe Indicier, som dem, der forelaa, kunde dømme Griffenfeldt, kan man ikke vente, at Bytinget kunde afsige nogen mildere Dom over den, der ansaas for at være meddelagtig i hans saakaldte Forbrydelser. Kristian V var imidlertid her som ved saa mange andre Lejligheder mildere end Domstolen og Fogh slap med at forvises til Aarhus.
 1) Vaupell, Griffenfeldt, Breve og Aktstykker S. 70.
 2) O. Wolf, Griffenfeldts Levned S. 392.
 Her levede han til sin Død 1685, og han er tilligemed sin Hustru (død 1699), sin Datter Kathrine og Svigersøn Landsdommer Enevold Randulf begravet i Koret i Aarhus Domkirke 1). Hans Søn Peter Fogh til Ryumgaard adledes 1707 og nød flere Begunstigelser af Regeringen, hvorved han selv mente, at Regeringen vilde oprette den haarde Fremfærd mod hans Fader. Det er ogsaa optegnet, at Jørgen Fogh døde "af Græmmelse" 2).
 I Kjøbenhavn ejede han den store Gaard nuv. Nr. 26 i Skindergade.
 24. Sept. 1677 skrev Jørgen Fogh fra Aarhus til sine forrige Kollegaer i Magistraten, at han nogen Tid før sin Afrejse fra Kjøbenhavn havde henvendt sig til dem ang. sin Raadstueløn for 1676, "som efter kgl. M. allernaadigste Forundelse og Anordning udi den mig tilstillede Registrering saavel som efter Raadstue-ældgammel Vedtægt, og af Dem selv samtykt og underskreven, mig tilkommer", men han havde intet Svar modtaget. Da det i den kgl. Registrering var befalet ham at betale, hvad Havnen havde staaende hos ham, bad han om, at disse Penge maatte erstattes af hans Raadstueløn. Han anmodede ogsaa om Afregning med Vor Frue Skoles nuværende Forstandere og Betaling af hvad han havde tilgode, hvorpaa der ligesaa lidt var kommet nogen endelig Afgørelse som paa Havneregnskabet.
 Magistraten vilde have givet ham en mere udførlig Motivering, der var stilet til "højærede, velfornemme synderlig gode Ven Sr. Jørgen Fogh". Den havde konfereret om
 1) Hofmans Fund. III. 163.
 2) Jonge, Kbhn. Beskr. S. 118. Ifølge Oplysninger fra Hr. Pastor V. Lindhardt i Aarhus er ved de senere Restavrationer Ligstenene i Aarhus Domkirke ilde medtagne og navnlig er de, der tilhører den Begravelse, hvori Fogh ligger, huggede itu, saaledes at der slet ingen findes over Fogh. Af hans Hustrus Ligsten er to Stykker bevarede med hendes Navn, Fødsels- og Dødsaar, ellers intet.
 hans Andragende, og de flestes Mening var, at efterdi han var afgaaet fra Bestillingen først efter kgl. Befaling og derefter ved Proces og endelig Dom, kunde han ikke have Føje til sin Fordring, især da det havde behaget H. K. M. at anordne og lade indsætte en anden god Mand i Foghs Sted, ikke efter Processens Endskab og ergangen Dom, men straks eller kort efter Bestillingens Kvittering (Fratrædelse), hvilket ogsaa skede i den første Del af Aaret,


text:
saa Fogh ikke gjorde Tjeneste enten et halvt Aar eller mere. Hvis dette Aars Løn skulde følge Sr. Fogh, burde Borgmester Hans Pedersen ikke have nydt det Aars Deling efter Dommen. Den omtalte Registrering var ikke forevist Magistraten, men denne var i den Forhaabning, at den ikke kunde præjudicere den i dens Privilegier og Indkomster og at Kongen ikke vilde tilstede, at de, som havde afventet og betjent Bestillingen, skulde nyde Afdrag i det, der var dem tillagt for deres besværlige og vanskelige Tjenester. "Efter berørte Omstænde og Motiver saavel som endel formedelst disse besværlige Tiders og store Udgifters Tilstand, vilde Sr. Fogh selv os undskylde, at vi bemeldte hans Begæring ikke kunne bifalde og samtykke, som vi ellers gærne ham til Behag og Tjeneste i andre billige Maader forblive beredvillige, saasom vi ville formode Sr. Fogh selv skal kunne Magt give, naar han efter velgrundet Skønsomhed eftersinder".
 Dette Brev, hvortil en ufuldendt Koncept er bevaret, har formodenlig uagtet sin afvisende Tone forekommet Foghs tidligere Kollegaer for imødekommende imod en falden Storhed, hvorfor man nøjedes med følgende Paaskrift paa Foghs eget Brev, der sendtes tilbage:
 "Herpaa er Magistratens venlige og tjenstvillige Svar, at de ser ikke, at Sr. Fogh har nogen Føje og Ret til den prætenderede Raadstueløn og derfor kan ikke denne hans Begæring efterkommes. Hvad Skolens Regnskab er an-
 langendes, da tilskikkes ham Hr. Borgmester Kristen Andersens Forklaring. Om Havnens Regnskab følger ogsaa herhos Johan Høyer Raadmands Forklaring og Likvidation, som er gjort efter hans eget Havneregnskab med og under hans egen Haand skrevet. Og er Magistraten venligen begærendes, at han med det allerførste vilde overskikke til den paa den resterende Summa Havnens Penge sin Haandskrift, hvilket ham herpaa til venligste Svar meddeles".
 4. Balthazar Sechman (1672-75) blev Skriver paa det kgl. Klædekammer efter den 1647 afdøde Knud Kristensen, med hvis Datterdatter hans Søn Balthazar blev gift 1678. 8. Dec. 1664 blev han Raadmand og 22. Jan. 1672 Borgmester, i hvilken Stilling han døde 20. eller 21. Sept. 1675 og begravedes i S. Nikolaj Kirke, hvor hans Gravmæle blev opsat. Han var ogsaa Assessor i Højesteret. Han var gift med Mechtelle thor Borg, der fik kgl. Tilladelse til at oppebære Naadensaar af Magistratens Indtægter fra S. Thomæ Dag 1675 til Aarsdagen derefter. Hun blev begravet 31. Jan. 1679. Han ejede allerede 1645 nuv. Nr. 10 i Kompagnistræde, der siden tilhørte hans Søn af samme Navn. Han købte 1650 af Kongen en Grund paa Slotspladsen ved Enden af Højbro, saaledes at Færdselen gik igennem en Port deri, men 1659 blev dette Skøde forandret saaledes, at han fik fire Fag Hus vesten for Porthuset og en Grund op dertil. Af hans 5 Børn kendes Balthazar, der blev Etatsraad og Højesteretsassessor, Johan, Sekretair i Kommercekollegiet, der bode i den store Gaard i S. Gertrudstræde, og Raadmand Jørgen Sechman 1).
 5. Hans Pedersen Bladt (1676-77) er ifølge Epitafiet i S. Nikolaj Kirke født paa Øen Als i Jestrup (Tandslet Sogn) 25. Marts 1614, hans Fader var ærlig og velagte Mand Peder Kristensen


text:
Bladt, hans Moder hed Karen
 1) Pers. Tidskr. I, 200.
 Hansdatter. Han var 1652 Medlem af Købmændenes og Kræmmernes Kompagni og en af Stadens første Handlende. 1662 blev han en af Direktørerne for det islandske Kompagni, og denne Handel indviklede ham i saadanne Misforstaaelser med engelske Købmænd, at hans Søn Peter 1673 blev fængslet i London 1). Han var Formand for de 32 Mænd, da han 16. Dec. 1667 blev indsat som Raadmand og 9. Maj 1676 blev han indsat som Borgmester. Han ejede nuv. Nr. 5 i Snaregade og en Gaard paa Slotsholmen. 1671 fik han ogsaa Skøde paa en Grund i Løngangsstræde. For Forstrækninger til Kronen under Belejringen fik han 1660 Udlæg i nogle Gaarde i Valby. 1661 anlagde han Valby Kro med Staldrum til 16 Heste paa et Sted, hvor der ogsaa havde været Kro førend Krigen. Han fik kgl. Privilegium derpaa, da den høje Fornødenhed udkrævede en Kro for fremmede og vejfarende Folk, som ikke kunde logere andetsteds paa Grund af Forstædernes Ødelæggelse og Portenes Tillukkelse om Aftenen; Kroen solgtes af hans Enke 1680. Han var gift med Marthe Hansdatter fra Varberg, en Søster til Rentemester Henrik Müllers Hustru; de oprettede 1676 et gensidigt Testamente, hvori det hedder, at deres Ægteskab havde varet henved 30 Aar, men han selv havde i rum Tid været beladt med Sygdom og Svaghed, hvorfor han ikke selv som tilforn havde kunnet have Tilsyn med sin Handel og Købmandskab, men betrot den til Fremmede og imidlertid lidt stor Skade til Søs paa mange Tusende Rdl., indtil hans Søn Peter Bladt var bleven erfaren i Handelen. Da han nu befandt sig saa skrøbelig og afmattet, at han mærkede, at hans Dødstime ikke var langt borte og et Skifte efter hans Død for Øjeblikket vilde være til stor Skade for Boet, hvis Værdi dog formodedes meget at overskride Gældens Beløb, saa bestemtes der, at hans
 1) Foran S. 126.
 Enke skulde sidde i uskiftet Bo. Hans Sønner var, efter Testamentets Udsigende, ved flittig, god Optugtelse og Information komne saa vidt, at enhver af dem kunde ernære sig af deres Hænders Gærning og Kunst, og hans eneste Datter var vel forsynet i Ægteskab, saa et Skifte ikke var fornødent for deres Skyld. Han døde 4. Sept. 1677. Lejlighedsvis ses det, at alle Lavene 17. Sept. fulgte hans Lig til S. Nikolaj Kirke, og at Magistraten i den Anledning maatte fastsætte disses Rangfølge 1). Hans Enke havde det besværligt med at rede sig ud af Vanskelighederne, ti i Jan. 1681 fik hun kgl. Bevilling til paa 4 Aars Tid at være fri og forskaanet for alle sine inden- og udenlandske Kreditorers Krav og Tiltale, at hun bedre kunde komme paa Fode, medens hun dog skulde stille Kavtion for efter den Tid at ville betale dem. Det er ubekendt, naar hun døde. Hans Søn Peter Bladt blev Assessor i Kommercekollegiet og adledes 15. Dec. 1679, men Aaret efter druknede han under Færøerne med Kone og Børn paa Vejen til Ostindien. Datteren Martha var gift med Renteskriver


text:
Jens Sørensen. En Peder Bladt, der var en af de 32 Mænd og endnu levede 1716, var vist en Sønnesøn. 1674 blev H. P. Bladts Tjener dræbt af en Student Søren Leeg, der ved Højesteret dømtes til at miste Hovedet 2).
 6. Kristen Andersen Dverig (1676-91) er født 24. Dec. 1622 i Tistrup ved Æbeltoft, hans Fader omtales i Ligprædiken over ham som ærlig og agtbare Anders Sørensen, som længe havde tjent under Militsen og paa de Tider holdt Rostjeneste; hans Moder hed Kirstine Madsdatter. Han var først i Regne- og Skriveskole i Æbeltoft, men da han var 13 Aar gammel, blev han "Page" (i de Tider hed det nok ikke andet end Dreng) hos Just Høg til Bjørn-
 1) Se Nyrop, om Lavenes indbyrdes Rang S. 6-7.
 2) Pers. Tidskr. I, 202.
 holm, hvilken Herregaard laa i Tistrup Sogn. Just Høg lod ham oplære i Rideexercitier, og i en Alder af 18 Aar blev han Haandskriver hos Hr. Tage Thott, Lensmand vaa Sølvitsborg. Efter Tage Thotts Død tjente han hos Lave Bek, der da var Sekretair i Kancelliet, og var tilstede ved Fredsafslutningen i Brømsebro, ligesom han var med at fastsætte Grænsen mellem Halland og Skaane. Siden fulgte han et kgl. Gesandtskab til Holland, men Sygdom nødte ham til at rejse hjem 1650, hvorpaa han blev Kommissarieskriver. Som saadan var han tilstede i Kjøbenhavn under Belejringen, hvor han flere Gange deltog i Udfald. 1660 blev han Krigskommissær og 9. Maj 1676 Borgmester, 1678 Assessor i Højesteret, 1684 Medlem af Børnehusdirektionen og Kancelliraad 1690. Han døde 15. Marts 1691. Han giftede sig 10. Marts 1663 med Renteskriver Sigvard Frises Enke Margrete Kejtum (død 1694), Datter af Raadmand Peder Mortensen Kejtum, med hvem han fik 4 Stivbørn. Hun fødte ham en Søn Sigvard Friis Dverig, der blev Borgmester i Kjøbenhavn og 1695 fik Skøde paa nuv. Nr. 14 ved Gammelstrand, hvilken Gaard Moderen havde bebot siden 1654. Til Vedligeholdelse af sit Gravsted i S. Nikolaj Kirke skænkede han Kirken en Gaard i Greve 1).
 7. Bartholomæus Jensen (1677-97) er født i Visby paa Gulland 24. Avg. 1623 og Søn af Slotsskriver Jens Bartholomæusen. Han kom i Handelslære hos den senere Borgmester Fin Nielsen i Kjøbenhavn og tog 1643 selv Borgerskab som Købmand. 1648 blev han Medlem af Islandsk Kompagni og gjorde en Rejse til Island. For Borgmester Reinhold Hansens Enke rejste han 1649 til Færøerne, hvor han blev i to Aar, og 1651 rejste han dertil igen; i det hele gjorde han mange
 1) Baade over ham og hans Hustru er der trykte Sørgeprogrammer af Universitetet og Ligprædiken af M. Mikael Henriksen. Hofmans Fund. IX. 272.
 Handelsrejser indtil 1654. 1655 giftede han sig med Ingeborg, Datter af Tolder Didrik Kristoffersen i Helsingør, men havde ingen Børn med hende. 1664 blev han Medlem af Købmændenes og Kræmmernes Kompagni. 8. Juni 1676 blev han Raadmand og 24. Nov. 1677 Borgmester. Han var Medlem af Direktionerne for Vandvæsenet og for Børnehuset ligesom af Kommissionen i Anledning af Silkevæverierne. 1679 blev han Højesteretsassessor, 1690 Kancelliraad


text:
og 1698 Justitsraad.
 1668 ejede han en Gaard i Snaregade, men senere Nr. 22 ved Gammelstrand. Af Hans Johansen, der kalder sig hans Svoger, fik han som Gave en Del af Johan Stenkuls Gaard (Naboløs Nr. 1-5). Han købte 1692 af Byen en Grund udenfor Nørreport, som han havde faaet i Fæste nogle Aar i Forvejen; denne Grund gik imellem nuv. Fælledvej og Sortedamssø, lige vesten for nuv. S. Hansgade.
 1697 oprettede han paa sit Dødsleje et Gavebrev, hvorved der blev skænket hans Søsterdatter Margrete Kristiansdatter, gift med Kristian Adolf Madsen, Borger og Handelsmand i Kjøbenhavn, og hans to Broderdøtre, der begge hed Anna Maria, i alt 3000 Rdl., hvorimod hans Slægtninge ingen Krav skulde have paa hans Enke, med hvem han havde gjort gensidigt Testament.
 Han døde 2. Avg. 1697 og begravedes i S. Nikolaj Kirke 19. Avg., hans Enke 11. Okt. 1714. De havde givet denne Kirke 500 Sldlr. til deres Gravsteds Vedligeholdelse, ligesom de oprettede 2 Senge i Vartov og gav 500 Sletdaler til Konventhuset, foruden at de oprettede et Legat af samme Størrelse for fattige Raadstueenker 1).
 8. Klavs Rasch (1684-1705) se under Politiet.
 1) Pers. Tidskr. I. 195. Hofmans Fund. IX. 269; X. 80, 330, 385. Universitetsprogram. Ligprædiken af M. Mikael Henriksen, men uden Personalia.
 9. Cosmus Bornemann (1684-92), Søn af Lic. jur. Filip Julius B., er født i Haderslev 28. Dec. 1637. Efter flere Udenlandsrejser kom han hjem 1665 og blev 1667 Professor juris ved Universitetet, hvorpaa han Aaret efter disputerede for den juridiske Doktorgrad. Som Professor havde han Fribolig i Nr. 1 paa Gammeltorv og som Vice-Universitetsbibliothekar, hvortil han blev udnævnt 1671, havde han Nr. 1 i Klosterstræde. 1689 blev han første Bibliothekar. Han var 2 Gange Universitetets Rektor, men hans Forfattervirksomhed var ubetydelig; der er Spor af at han syslede med historiske Studier, især over Kjøbenhavns Fortid. Allerede som Professor blev han taget i Brug ved flere kommunale Kommissioner, saasom Vandkommissionen og Udvisningen af Trinitatis Sogn, og efterat han 1. Dec. 1684 var bleven indsat som Borgmester, nævnes han ofte som Medlem af saadanne. 1685 blev lian Assessor i Højesteret og 1689 Kancelliraad. Han døde 3. Sept. 1692. Han var gift med Dr. O. Worms Datter Dorthe 1).
 10. Andreas Jakobsen (1690-1717) nævnes 1674 som Amtskriver, men var 1689 Amtsforvalter i Kjøbenhavns Amt. 26. Feb. 1690 udnævntes han til Viceborgmester. 1691 blev han Medlem af Vandkommissionen, 1694 af Kommissionen for Gaderne og af Direktionen over Pesthuset, 1697 af Direktionen over Børnehuset, 1702 og 1709 af Kommissioner ang. Fattigvæsenet, 1711 af en Kommission, der blev nedsat i Anledning af Pesten, 1714 af Direktionen for Brand-, Løgte- og Vægtervæsenet. Han var Assessor i Højesteret og døde 5. Maj 1717 som Etatsraad. Foruden en Gaard i Vimmelskaftet ejede han en Gaard i Lyngby paa 6 Tdr. 2 Skp. Hartkorn med Have og Fiskeparker.
 6. Dec. 1690 fik han og Hofkøkkeninspektør Kristen Nielsen af Kongen Bevilling paa Oprettelse af et Tegl-
 1) Biografisk Lexikon I. 527.
 brænderi i Vedbæk og fik dertil af Kongen Gavebrev paa


text:
en Grund imellem Stranden og Landevejen. Efter 20 Aars Forløb skulde de aarlig yde 6000 Mursten til Kongen uden Betaling 1). Han var gift med Margrete Elisabeth Weinmann, med hvem han havde 4 Sønner, der alle bar Stamnavnet Lindberg: Jakob Andreasen Lindberg var Amtmand i Skeen, Søren Raadstueskriver i Kjøbenhavn, Johan Kristoffer Bogholder ved Landetatens Generalkommissariat og Adam Levin Bogholder ved Feltkommissariatet.
 11. Sigfred Friis Dverig (1694-1710), Søn af Borgmester Kristen Andersen Dverig, var Sekretair i tydsk Kancelli, da han 28. Marts 1694 blev Borgmester. Samme Aar blev han en af Direktørerne for Pesthuset, 1696 tillige for Børnehuset. Han var Medlem af flere Kommissioner, i mange Aar af den for Gadernes Regulering. Han døde som Justitsraad 23. Marts 1710 og er begravet i S. Nikolaj Kirke 2).
 12. Albert Bartholin (1697-1703), Søn af den berømte Læge Prof. Thomas Bartholin og Borgmester Kristoffer Hansens eneste Datter Else. Han er født 1668 og var Sekretair i det danske Kancelli, da han 8. Sept. 1697 blev indsat som Viceborgmester, men han steg aldrig til Løn som virkelig Borgmester, idet han allerede døde 8. Jan. 1703 af Børnekopper. Hans Enke, Johanne Marie, Datter af Thomas Daabelsteen, ægtede siden Assessor Joh. Laurentzen, der 1718 søgte om en højere Rang for sin Hustrus Skyld 3).
 Raadmænd.
 1. Klavs Iversen Ravn (1660-69) var Byskriver i Halmstad, da han 1638 beskikkedes til Byfoged i Kjøbenhavn. 13. Avg. 1660 blev han Raadmand og døde 1. Nov. 1669; han be-
 1) Sæl. Reg. XXXVI, 509-11.
 2) Pers. Tidskr. I. 197.
 3) Giessings Jubellærere III. 64. Stolpe, Dagspressen II. 270.
 gravedes i S. Nikolaj Kirke, hvor han fik frit Gravsted, fordi han havde skænket Kirken en Sølv-Oblatæske. Han ejede Nr. 46 paa Købmagergade. 1656 bevilgede Kongen ham og hans Hustru samt en af deres Arvinger for hans lange, flittige og tro Tjeneste en Bondegaard i Borup i Værløse Sogn, tilligemed frit Fiskeri i den nærliggende Sø, 20 Læs Ved aarlig og Bygningstømmer frit, idet det ses, at han vilde bygge sig en ny Beboelse, hvor han ventelig vilde have Sommerophold. Hans første Hustru begravedes 8. Juni 1666, hans anden Hustru Kathrine Riese ægtede efter hans Død Raadmand Klavs Sohn 1).
 2. Henrik Jakobsen fra Flensborg (1660-68), Købmand, var 1631-34 Oldermand for Fattigforstanderne, hvilket var en Post, der kun beklædtes af ansete Borgere 2). Han forfattede i denne Egenskab et Haandskrift "De fattiges Forraad", hvor han kalder sig Holsatus Flensborgensis 3). Han blev 1640 Medlem af det danske Kompagni og fremtræder oftere i Fuldmagter til Hyldinger og i Andragender om Privilegierne 1658. 1659 blev han ogsaa en af de 32 Mænd, og det den anden i Rækkefølgen, nærmest efter Frederik Thuresen, og blev ligesom denne en af Formændene. 13. Avg. 1660 blev han Raadmand efter at have været Overformynder en Del Aar. Han døde 8. Dec. 1668 efter et langt Sygeleje og blev begravet i S. Nikolaj Kirke, for hvilken han var Værge. Han ejede allerede 1645 nuv. Nr. 18 i Købmagergade, som han havde til sin Død, ligeledes nuv. Nr. 57-59


text:
i Store Kongensgade, hvor han havde en Del smaa Boliger for Smaafolk, der kaldtes Henrik Jakobsens Boder. Hans første Hustru, hvis Navn ikke kendes
 1) Pers. Tidskr. I. 198.
 2) Samme Post blev 1651-56 beklædt af Peder Jakobsen Flensborg, der vel var hans Broder. Denne døde 24. Feb. 1669 og blev begraven i Helligaands Kirke.
 3) Trykt i K. D. II. 777 flg.
 er begravet i sine Forældres Gravsted i S. Nikolaj Kirke 23. Dec. 1648. Anden Gang blev han gift med Helene Helverskov 12. Jan. 1650, vistnok Datter af Kancellitjener Kristen Pedersen, hun begravedes samme Sted i December 1666. Hans Søn Kristian Herman Helverskov og hans Datter Anne Margrete Helverskov, der var gift med Landsdommer Peder Luxdorph, adledes 24. Maj 1688. Sønnen døde som Justitsraad og Ejer af Irup Hovedgaard i Thy, som han havde faaet med sin Hustru, der var Datter af Albert Itzen, ogsaa en anset kjøbenhavnsk Borger og en af de 32 Mænd, men han havde ingen Sønner, saa Navnet uddøde med ham 1).
 3. Villum eller Vilhelm Fuiren (1660-64), er født 1603 og Søn af Henrik Fuiren den yngre. 1638 blev han Medlem af danske Kompagni. 1648 var han en af de udvalgte Borgere, der valgte Deputerede til Kongevalg, deltog 1658 i Adresserne til Kongen i Anledning af Privilegierne og blev 14. April 1659 en af de 32 Mænd. 13. Avg. 1660 blev han Raadmand, døde 16. Juli 1664 i sit 61. Aar og blev begravet i S. Nikolaj Kirke. Da han kaldes Svoger af Griffenfeldts Fader, var hans Hustru Drude sikkert en Datter af Peter Motzfeldt 2); hun er begraven i S. Nikolaj Kirke 22. Marts 1649, hvor Sønnen Villum er begraven 1678 og Frederik 1691, ligesom Døtrene Drude 1665 og Karen 1669; en Datter Mechtele var gift med Klavs Iversen (se Nr. 28), Datteren Maren blev i Ægteskab med Johan Friman Oldemoder til de bekendte norske Digtere. Af andre Børn kendes Jørgen, Jonas, Henrik og Peter Fuiren, der 1668 nævnes som Ejere af Huse i Villum Fuirens Gang, der var en smal Gang, der forbandt Mikkel Bryggersgade og Kattesund og havde Navn efter ham. Han
 1) Wad, Meddel, om Dimitterede fra Herlufsholm S. 120. Pers. Tidskr. I. 204.
 2) D. Mag. 3 R. II. 307, 311.
 ejede desuden nuv. Nr. 36 ved Gammelstrand, Peter Hvitfeldtstræde Nr. 9, hvor der ogsaa var en Villum Fuirens Gang med Smaahuse, og Grønnegade Nr. 43, foruden en Have i S. Anne Stræde og en Frugthave ved Kongens Have, som han maatte afstaa paa Grund af de ny Fæstningsværker 1).
 4. Peter Holmer (1663-72) var 1646-53 Forstander paa Herlufsholm, men var siden i kgl. Tjeneste i Kjøbenhavn. For sine Forstrækninger til Kongen fik han 1659 Pant i noget Jordegods. 12. Dec. 1663 blev han Raadmand. Han ejede Nr. 14 paa Amagertorv, hvortil hørte en stor Have. 1665 købte han Store Ravnsborg udenfor Nørreport, men 1669 gjorde Dr. Kaspar Bartholin paa sin Myndling Margrete Mikkelsdatters Vegne Indførsel baade i denne Ejendom og i hans "Hovedgaard" paa Amagertorv, og han


text:
selv gik af som Raadmand 11. Jan. 1672. I Anledning af hans Afskedigelse skriver Resen: "Det er mærkeligt, at omtrent 8 Dage førend han blev forløvet, da Kvinden, som tager Vare paa Raadstuen med at gøre der rent, havde toet Vinduerne og dem tillukket og sat Krogene paa og Baltzer Sechmand Raadmand var deroppe at gennemse nogle Raadstuebreve, faldt en Sten-Vindueskarm ud tilligemed Vinduet, hvorudi Peter Holmers Vaaben stod, og Stenene slog Skuret derunder itu, som var over Brandstigen, og Vinduet faldt ned paa Gaden, uskadt i alle Maader, saa at ikke en Rude paa det hele Vindue var i ringeste Maader beskadiget, men hans Vaaben alene blev slaaet i mange Stykker". Han begravedes i S. Nikolaj Kirke 19 Nov. 1685. Han var gift med Verner Kloumands Datter Ingeborg Mecklenborg, der døde 1660 og med hvem han fik Gaarden paa Amagertorv. Det ses ikke, om han havde flere Børn end ét Barn, der døde 1660 og som han fik kgl. Bevilling til at begrave om Aftenen 2).
 1) Pers. Tidskr. I. 213.
 2) Pers. Tidskr. I. 203. Melchior Efterr. om Herlufsholm 112-13.
 5. Baltzer Sechman (1664-72) se Borgmestrene.
 6. Jens Boyesen (1666-69), formodenlig en Sønderjyde, var Toldskriver 1634, da han blev Medlem af det danske Kompagni, senere kaldes han Tolder og Toldforvalter. Under Belejringen var han flere Gange Medlem af Kommissioner om Garnisonens Underhold. For sine Forstrækninger til Kronen fik han 1660 Udlæg i Jordegods. 15. Feb. 1666 blev han Raadmand og døde 9. Feb. 1669, Haa blev begraven i Holmens Kirke. 1645 bode han ved Stranden, men 1651 fik han Skøde paa en Grund i Nærheden af Toldboden, som han dog ikke fik bebygget; dette blev imidlertid Tilfældet med en anden Grund i den ny Stad. Han ejede nemlig nuv. Nr. 33 i Store Kongensgade og fik 1653 Tilladelse til at indrette den til en Bryggergaard med tilhørende Hestemølle, eftersom han havde ladet bygge god Købstedbygning. En Vandledning, der blev anlagt for Ny Kjøbenhavn, fik Navn efter ham og kaldtes længe Jens Boyesens Vandkompagni.
 7. Hans Pedersen Klein (1666-67) var sikkert en Tydsker, idet han ofte kaldes Johan Peitersen Klein 1). 1650 blev han Medlem af det danske Kompagni og nævnes 1654 som Formand for Tingmændene. Han deltog i Adresserne 1658 i Anledning af Privilegierne og blev en af de 32 Mænd 1659, hvis ene Formand han blev 1660. Under Belejringen udrustede han flere Kapere, ydede Øl til Hofetaten og laante Kongen Penge, hvorfor han fik Udlæg i Jordegods og Anvisning paa Tolden i Norge, men den ene Fordring paa over 5000 Rdl. indløstes af Biskop Svane 2). 1661 blev han Medlem af Købmændenes og Kræmmernes Kompagni. 15. Feb. 1666 blev han Raadmand, ved hvilken Lejlighed det omtales, at han var Købmand. Han døde 13. Dec. 1667
 1) Samtidig levede en Hans Pedersen Klein, der var Skræder.
 2) Jfr. Brasch, Vemmetofte I. 211-14. Hofmans Fund. X, 309.
 og er begraven i Holmens Kirke. Han ejede nuv. Nr. 1 i Snaregade (en Del af Assistenshuset) og nuv. Nr. 32 i


text:
Vestergade, foruden Grunde i Stormarn- og Ditmarskensgade. 30. Sept. 1665 fik han Bevilling til at vies i Huset til Lene Nielsdatter, men det ses at han har været gift før med en Søster til Borgmester Hans Sørensens Hustru paa Kristianshavn. Efter hans Død var Enken, der mest kaldes Magdalene, indviklet i Dødsboets daarlige Omstændigheder, og det ses, at hun 1673 ikke opholdt sig i Kjøbenhavn, men hendes Gaard i Snaregade var pantsat til Kristine sal. Jens Movridsens. Hun var efter hans Død gift med Jokum Ernst Volcher, men var Enke igen 1675.
 8. Jørgen Fogh (1667-68) se Borgmestre.
 9. Hans Pedersen Bladt (1667-76) se Borgmestre.
 10. Johan Lehn (1668-81) var Borger og Vinhandler i Kjøbenhavn 1640, da han købte et Gravsted i S. Petri Kirke til sin Svigerfader Rolant v. Dickelen, med hvis Datter Sara han 1633 havde haft Bryllup i Amsterdam. Det fortælles, at det er Trediveaarskrigen, der har foranlediget ham tilligemed en anden navnkundig Vinhandler Nikolaj Edinger til at søge Tilflugt i Kjøbenhavn. Han kom tidlig i anset Stilling, idet han 1652 fik Bevilling til at købe to Daadyr fra Kongens Vildtbane, hvilket var en stor Begunstigelse. 1653 ses han at være en af Mikkel Vibes Arvinger. Han deltog i Adresserne 1658 og blev 1659 en af de 32 Mænd. Under Belejringen var han en Tid Fændrik, men da han 1658 blev en af de Ældste ved S. Petri Kirke, fritoges han for denne Bestilling. For sine Leverancer til Hofholdningen fik han Gods i Pant 1659. 20. Avg. 1668 blev han Raadmand og døde 4. Juni 1681, begravedes i S. Petri Kirke. 1645 bode han paa Nytorv, men 1661 ejede han Vinhuset Dyrkøb i Klædeboderne, der nød stor Anseelse. Af hans Børn blev 2 Sønner og 2 Døtre voksne,
 af Sønnerne bode Johan 1668 i Store Færgestræde, medens Abraham Lehn fortsatte Vinhandelen og blev en af de 32 Mænd 1).
 11. Frands Jonsen (1669-80) havde før Krigen med Karl Gustav været Slotsskriver paa Bahus, men var allerede 1661 Ejer af nuv. Nr. 28 i Admiralgade, som hans Enke siden havde. 21. Jan. 1669 blev han Raadinand og døde 25. Nov. 1680. Et Fjerdingaar før sin Død giftede han sig med Enken Gertrud Trønner, Datter af Kristoffer Trønner; hun arvede ham og blev Ejer af over 12000 Rdl., hvilke hun 1699 testamenterede sine Slægtninge med Undtagelse af 100 Rdl., der tilfaldt Vartov Hospital, forat hendes Slægt kunde komme særlig i Betragtning ved given Lejlighed. Han har vist været gift en Gang før, ti i S. Nikolaj Kirke er begravet hans Hustrus to første Mænd, den ene Peter Brun, den anden Hans Olufsen, der døde 1652; hvis der herved mentes Gertrud Trønner, vilde denne have været Enke i 28 Aar, førnnd hun ægtede ham, hvilket er lidet troligt. Hans Begravelsessted var i Trinitatis Kirke, hvor et Barn af ham nedsattes 1682 og hans Enke 29. Dec. 1702 2).
 12. Bjørn Jakobsen (1669-79) var før Krigen med Karl Gustav Ridefoged i Malmøhus Len, blev Raadmand 10. Marts 1669 og døde 11.


text:
Okt. 1679. Ellers vides intet om ham, med mindre han skulde være Fader til Admiral Jørgen Bjørnsen og Tolder Jakob Bjørnsen i Varde.
 13. Jakob Eilersen (1669-83) var Slotsskriver paa Kjøbenhavns Slot 1650, da han blev Medlem af danske Kompagni. 16. Dec. 1669 blev han Raadmand og døde 18. Jan. 1683. Han ejede 1661 en Gaard paa Gammeltorv, men fra 1668 til sin Død nuv. Nr. 4 ved Holmens Kanal; udenfor Vesterport havde han en Have før Belejringen. Han
 1) Hist. Tidskr. II. 91-92.
 2) Pers. Tidskr. I. 206, V. 33, 40.
 giftede sig 18. Okt. 1650 med Birgitte, Datter af Mag. Klavs Hansen, Præst i Vordingborg, og Søsterdatter af Raadmand Morten Mikkelsens Hustru, i hvis Hus hun opholdt sig. Hun døde 19. Okt. 1690 og er ligesom sin Mand begravet i S. Nikolaj Kirke. Af deres 12 Børn overlevede dem kun 3 Sønner og 2 Døtre, og af disse kendes Mag. Hans Kristoffer Eilertsen, der blev Præst i Ringkøbing, en Datter Johanne var gift med Biskop Kristen Lodberg i Ribe og kaldes ved Moderens Død Margrete Møllers, var vistnok siden gift med Præsident Peder Kaasbøl i Kristiania; en i Kjøbenhavn 1721 afdød Assessor Eilertsen var vel hans Sønnesøn 1).
 14. Arent Berntsen (1670-80) er født i Bergen 21. Maj 1610 og ifølge Indskriften paa hans Ligkiste Søn af Kyper Bernt Andersen 2) og Maren Jensdatter. Efterat have tjent forskellige Adelsmænd, blev han omtrent 1636 Slotsskriver paa Varberg, men flyttede 1644 til Kjøbenhavn, hvor han købte en Gaard ved Gammelstrand og 1647 blev Raadstueskriver. Ved Siden af drev han Handel, ti 1652 blev han Medlem af Købmændenes og Kræmmernes Kompagni. Allerede i Varberg drev han Teglbrænderi, han oprettede ogsaa Teglværk i Skaane og et i Brønshøj, hvor han ejede en Gaard og udgravede Byens Gadekær, imod at benytte dette som Fiskepark. Han byggede vistnok selv to Gaarde ved Holmens Kanal, det nuv. Erichsenske Palais, hvor han bode i den sidste Del af sit Liv. Under Kjøbenhavns Belejring var han Medreder af de to Kapere "Højenhald" og "den sorte Ørn" og forstrakte Kronen med større Summer, hvilket han alt havde gjort i Krigen 1643-45.
 1) Ligprædiken over Hustruen af M. Mikael Henriksen. Pers. Tidskr. I. 199. Giessings Jubellærere II. 266.
 2) Bernt Andersen tog Borgerskab 1607 (Bergens Borgerbog 1550-1751, udg. af N. Nicolaysen S. 22).
 16. Dec. 1670 blev han indsat som Raadmand, efterat have afstaaet sit tidligere Embede til sin Svigersøn Morten Heider, og døde 29. Dec. 1680. Han var første Gang gift med Karen Arentsdatter og efter hendes Død, 1. Sept. 1652, med Mette Lavridsdatter, i hvilke Ægteskaber han havde 17 Børn. Han er Forfatter af "Danmarks og Norges frugtbare Herlighed", der udkom 1650-56. Et varigt Minde om hans Skrivekunst er den Kjøbenhavns Jordebog, som endnu findes i Raadhusarkivet og er forfattet 1656-59, meget nitid udført med mange Snirkler og Tegninger 1).
 15. Ditmer Bøfeke (1672-81) er født 24. Maj 1612 i Dortmund, kom 1625 til Kjøbenhavn og nedsatte sig siden som Kræmmer; allerede 1645 ejede han den store


text:
Gaard paa Amagertorv, nuv. Nr. 27, hvortil hørte Nr. 30 i Læderstræde; noget senere var han tillige Ejer af den skraas over for liggende Nr. 26 i Vimmelskaftet lige ved Klosterstræde. Han deltog i Adresserne 1658 i Anledning af Privilegierne og blev 1659 en af de 32 Mænd, hvis Formand han siden blev. 29. Jan. 1672 blev han Raadmand og døde 26. Avg. 1681 som "en fornemme rig Mand og anselig Negotiant". Af det endnu bevarede Skifte 2) ses det, at han efterlod i Obligationer 134932 Rdl. og i Skibsparter 12905 Rdl., hvilket paa den Tid var en stor Formue. Ved Helligaands Kirke lod han opføre en firkantet, grundmuret Begravelse, hvori blev hensat hans egen og hans tredie Hustrus Kister tilligemed nogle af deres Børn. Han var nemlig første Gang gift med Cecilie Klavsdatter, anden Gang med Anne Multerpas og tredie Gang 1655 med Hans Nansens Datter Maren, der døde 23. Avg. 1677. Af første eller snarere andet Ægteskab havde han Sønnen
 1) En udførlig Levnedsbeskrivelse har nærværende Forfatter meddelt i Pers. Tidskr. 2 R. II. 257-79.
 2) Geh. Ark. Aflev. fra Just. Min. Skab 20, 8.
 Jørgen (se nedenfor Side 451) og med Maren Nansen 3 Sønner og 6 Døtre, af hvilke Sønnen Hans som Hans Nansens Dattersøn blev adlet 1682, af Døtrene kendes Marie, Kristine og Anna Cecilie. Ditmer Bøfeke testamenterede 500 Rdl. til Syge og Sengeliggende og 400 Rdl. til sin Begravelses Vedligeholdelse 1).
 16. Johan Høyer (1672-92), kgl. Hof- og Mund-Vinskænk, fik 1670 af Kongen Løfte paa den første ledige Bestilling enten som Raadmand i Kjøbenhavn eller som Tolder i Ribe og Kolding; paa Tolderembedet i Ribe havde han iøvrigt tidligere faaet Ventebrev for sin lange og tro Tjeneste. 29. Januar 1672 blev han Raadmand og døde i Avgust 1692. Han ejede en Gaard paa Slotspladsen og fik 1670 Skøde paa en Grund i Løngangsstræde.
 17. Bartholomæus Jensen (1676-77) se Borgmestrene.
 18. Hans Knudsen Legaard blev indskreven i Kræmmerlavet 1661. Senere blev han Overformynder. 9. Jan. 1670 udnævntes han til Stadskaptejn, blev Raadmand 24. Nov. 1677, Medlem af Vanddirektionen 1679 og 1682 af en Kommission til at revidere Grundtaxten. Han ejede først en Gaard paa Hjørnet af Vimmelskaftet og Badstuestræde, men bode fra Treserne i nuv. Nr. 14 paa Gammeltorv; en Tid ejede han ogsaa Østergade Nr. 1 og Kongens Nytorv Nr. 23, ligesom en Gaard i Ny Hollænderby. Han ejede ogsaa en Tid Annebjerggaard i Ods Herred. For Forstrækninger til Kronen fik han 1660 Udlæg i Jordegods. Hans Enke hed Kirsten.
 19. Iver Kasparsen Schøller (1679-88) var først Borger i Køge og flyttede derfra til Kristianshavn, hvor han var Borgmester 1662-74 og ejede Nr. 32 i
 1) Bircherods Dagbøger S. 211. Giessings Jubell. II. 2, 75. Hofmanns Fund. IX. 230, X. 313.
 Overgaden over Vandet og Nr. 21 i Dronningensgade. Senere blev han Assessor i Kommercekollegiet og 3. Dec. 1679 Raadmand, fra hvilken sidste Stilling han blev afskediget 1688 paa Grund af Alderdom og Svaghed men med Bibeholdelse af Rang i Gang og Sæde og


text:
Raadmands Løn. 1682 fik han under en Strid med Sognepræsten Rasmus Byssing Tilladelse til at søge Holmens Kirke. Han blev 1643, medens han endnu bode i Køge, gift med Marine Rasmusdatter, Enke efter Borgmester Kristen Jostsen i Køge, men hun døde 1647 1).
 20. Bendix Meese (1680-88) (Navnet skrives ogsaa Meseng og Mesing), Søn af Ulrik Meese og Margrete Mule, var vistnok fra Mellem- eller Sydslesvig, men af dansk Talesprog, og var Fætter til Abel Kathrine, der oprettede den efter hende opnævnte Stiftelse. 20. Juli 1669 beskikkedes han til Stiftskriver i Sælands Stift og efterfulgte 1672 Abel Kathrines Mand Hans Hansen som Proviantskriver i Kjøbenhavn. Han blev Raadmand 20. Dec. 1680 og 1684 en af Direktørerne for Børnehuset. Han døde 3. Juni 1688 og blev begravet i Holmens Kirke, skraas overfor hvilken han bode, idet han ejede nuv. Nr. 10 og 12 ved Holmens Kanal, som han havde faaet efter Abel Kathrines Død. Han havde i Holmens Kirke købt Niels Olufsens Gravsted og fik 1687 kgl. Bevilling til paa dennes Epitafium at opsætte sin og sin afdøde Hustrus Kontrafejer istedenfor Niels Olufsens, uagtet den nyeste Begravelsesforordning havde forbudt at pryde Gravmæler med Portræter 2). Hans Sønnedatter var gift med Etatsraad Georg Grund 3).
 21. Peter Motzfeldt (1681-1702), Søn af den ældre Peter M., der var (Jriffenfeldts Morfader. Han var ligesom sin
 1) Pers. Tidskr. II. 313.
 2) Foran S. 212.
 3) Sæl. Reg. XXVII, 483-84; Moller, die Fam. Ahlefeldt S. 447; O. Nielsen, Abel Kathrines Stiftelse S. 3.
 Fader Vinhandler og bode i dennes Gaard, nuv. Nr. 46 ved Gammelstrand. 1659 var han en af de Vinhandlere, der for Leverancer til Kongen fik Afgiften af Ladegaardsmarken i Pant. 1658 deltog han i Adresserne om Privilegierne og blev senere en af de 32 Mænd, hvis Formand han var, da han 10. Jan. 1681 udnævntes til Raadmand. 8. Sept. 1671 var han bleven Stadskaptejn (jfr. S. 297) og blev 1672 Medlem af en Kommission, der skulde fastsætte Priserne for Levnedsmidler. Han var Værge for S. Nikolaj Kirke 1671-84. Han døde 10. April 1702 og er begraven i S. Nikolaj Kirke. Hans Søn Nikolaj blev Generalmajor, en Søn Jokum nævnes foran S. 255. Hans Datter var gift med Prof. O. Torm 1).
 22. Klavs Sohn (1681-88), Bendix Meeses Fætter, idet deres Mødre var Søskende. Hans Fader var Hofbager Hans Sohn, hans Moder Anna Mule. Klavs Sohn havde formodenlig tidlig Stilling ved Hoffet og blev tilsidst Hofkøkkenskriver. 1. Avg. 1679 bevilgede Kongen ham, der da kaldes "forrige Hofkøkkenskriver, nu Indvaaner i Kjøbenhavn", at nyde de samme Friheder og Benaadninger som kgl. Betjente og at handle en gros uforment, saa længe han udgav Told, Accise, Konsumtion og anden Rettighed. Det gik imidlertid ikke altid heldigt med hans Handel, ti 1686 blev der for en Udlænding gjort Udlæg hos ham i Brændevin og andre Varer og s. Aar fik han af Kongen Bevilling til at have Bryggeri i en Gaard paa Købmagergade, nuv. Nr. 50, paa Grund af den store Skade, han havde lidt til Søs.


text:
3. Okt. 1681 blev han Raadmand, men afskedigedes 13. Avg. 1688 paa Grund af Svaghed, idet han dog fik Tilladelse til at beholde Løn, Gang og Sæde; han døde dog snart efter, ti 24. Sept. 1688 blev han begravet i S. Nikolaj Kirke. Af første Ægteskab havde han flere Børn, deri-
 1) Pers. Tidskr. I. 197. Om hans Slægt se Giessings Jubellærere III. S. 344.
 blandt en Søn Hans, i Anledning af hvis Mødrenearv der 1672 beskikkedes Peder Pedersen Lerche og Amtsforvalter Hans Hansen (Abel Kathrines Mand) til Kommissærer, men denne Søn blev begravet 1684. Anden Gang giftede han sig med Raadmand Klavs Ravns Enke Katrine Riese 1), der døde 31. Juli 1712 og er begravet i Trinitatis Kirke, med hvem han havde Sønnerne Klavs Sohn, døde i Tydskland 1701 eller 1702, Engelbrecht Sohn, faldt som Ritmester 1710, og Kathrine († 1709) gift med Kaptejn i Flaaden Eggert Kristian Knuth († 1710). Sohns Enke synes at have bot paa den Gaard i Borup i Værløse Sogn, som i sin Tid var bevilget hendes første Mand. Klavs Sohns Broder Johan Sohn gjorde efter Abel Kathrines Død Fordring paa Filsted Ladegaard ved Aalborg og kom i langvarig Proces med Hovedarvingen Nic. Brüggemann, der 1678 gav ham Skøde paa Gaarden, der 1688 fik Navnet Sohngaardsholm efter ham. Han døde 1690, 51 Aar gammel, formodenlig ugift, ti den Anna Mule, der er begravet sammen med ham i Nørre Tranders Kirke, maa være hans Moder (hun var nemlig født 1604). Klavs Sohns Børn var hans nærmeste Arvinger, men da deres Moder havde faaet Tilladelse til at sidde i uskiftet Bo og ikke vilde udsætte dem for at komme i Forlegenhed ved at gaa ind i Boet, overdrog hun 1692 med sin Svoger og Lavværge Hans Nansens Samtykke til Renteskriver Hans Sørensen Bentzen den fulde Arv og Gæld for 500 Rdl., idet Gaarden var pantsat til Johan Adolf Clerque. Klavs Sohns Søster var formodenlig den Kathrine Sohn, der var Dronningens Kammerpige og 1671 af Kongen fik 1000 Rdl. til sit Bryllup 2).
 1) Hendes Brødre var Hans Povlsen og Kommissær Riese.
 2) Hofmans Fund. III. 551. Abel Kathrines Stiftelse S. 7. Sæl. Tegn. XXXIX. 670. Sæl. Reg. XXXVII. 373-76. Pers. Tidskr. II. 288.
 23. Hans Jensen Stampe (1682-94), Søn af Præsten Jens Stampe i Gislev i Fyn og Broder til Mag. Henrik Stampe, Stamfader for den friherrelige Familie Stampe, er født 1637. Han var Kæmner 1673-79, blev siden Overformynder, og da han 1682 blev beskikket til Kvæsthusforvalter, med hvilken Stilling der ingen Løn fulgte, udnævntes han tillige til Raadmand og blev indsat 3. Marts 1682. Han blev benyttet i en stor Mængde Kommissioner, saaledes blev han 1679 Medlem af Vanddirektionen og af Kommissionen for Gadeløgterne, 1680 af Brolægningskommissionen, 1682 af Kommissionen for forbedret Færdsel i Gaderne, 1684 for Bolværkerne, 1687 af Direktionen for Brandvæsenet, 1688 af en Kommission, der skulde sørge for Forøgelse af Stadens Indtægter, 1689 for Indkvarteringen, og af flere andre. 1676 var han Sættedommer i Borgmester Jørgen Foghs Sag. 1689 havde han Prioritet


text:
i Rugaard ved Æbeltoft, der ejedes af Jørgen Arenfeldt. Han var gift med Bodil Nielsdatter, Enke efter Stadskaptejn Hans Justsen og fik med hende Gaarden nuv. Nr. 45 paa Nørregade. Hun overlevede ham, der døde 1694, og efterlod sin ikke ubetydelige Formue til sine Døtre af første Ægteskab 1). Hun døde i Avgust 1699. Ved sin Død skænkede hun 500 Sletdaler til Vor Frue Latinskole og ligesaa meget til de Husarme 2).
 24. Morten Nielsen (1682-96) er født i Næstved 9. Sept. 1634, hans Fader Niels Nielsen var Købmand. Han kom i Huset hos Borgmester Peder Pedersen og gjorde for
 1) Maren var gift med Johan Syling, Birgitte med Henning Hjort (af hvilket Ægteskab 3 Sønner) og Ane med Hans Ditlevsen Schrøder (af dette Ægteskab 1 Søn og 3 Døtre).
 2) Giessings Jubell. III. 468. Skiftet 1699. Hofmans Fund. IX. 109.
 ham Rejser til Sydevropa. Da han paa Hjemrejsen kom til Helsingør, var denne By indtaget af Svenskerne og han blev taget til Fange, men udvekslet. Siden rejste han til Island i Bartholomæus Jensens Tjeneste. Han maa have modtaget videnskabelig Uddannelse, idet der er bevaret af ham en Oversættelse paa Vers af Ovids Metamorphoses og Asnats Historie fordansket af ham. Han var en Søstersøn af en Hans Johansen, der 1676 overdrog ham Del i en Ejendom i Kjøbenhavn. 1665 blev han Medlem af Købmands- og Kræmmerkompagniet, blev siden Overformynder og da han 1682 ligesom Hans Jensen Stampe blev Kvæsthusforvalter, udnævntes han samtidig til Raadmand og blev indsat 3. Marts. Han var 1688 Medlem af Brandkommissionen og blev 1692 Medlem af Kanaldirektionen (sml. S. 20), fordi han var saa velhavende, at han kunde staa i Forskud; 1696 blev han tillige Medlem af Direktionen for Gaderne. Han ejede Nr. 9 i Snaregade. Han blev 8. Dec. 1664 gift med Alhed Didriksdatter, Datter af Tolder Didrik Kristoffersen i Helsingør, og blev derved Bartholomæus Jensens Svoger; ved hendes Død 7. Maj 1692 fik han Tilladelse til at lade hende begrave om Aftenen og lade Sangværket gaa en Time længer end sædvanligt. Anden Gang giftede han sig 23. Avg. 1693 med Magdalena Bornemann, Datter af Borgmester Cosmus Bornemann. Han døde 1696, hvorpaa hun giftede sig med Mag. Frands Thestrup, der døde som Biskop i Aalborg. I Ægteskabet med Morten Nielsen havde hun to Sønner, der begge bar Tilnavnet Budolph, maaske efter Budolphi Kirke i Aalborg, hvor Stivfaderen en Tid var Præst; den ene, Cosmus Budolph (født 1695) døde 1712, den anden Morten Budolph (født 1697 efter Faderens Død) døde i Udlandet 1725 og oprettede Budolphi Stiftelse 1).
 1) Giessings Jubellærere III. 408. Danske Selskabs Tilvæxt S. 164.
 25. Lavrids Andersen (1685-1717) var Renteskriver og blev Raadmand 11. Maj 1685, formodenlig samtidig med at han blev Kvæsthusforvalter; fra den sidste Stilling gik han af 1688. Han ejede Nr. 36 i Læderstræde og fik 1669 Skøde paa en Grund i Stormgade. Han omtales iøvrigt kun sjelden og døde 25. Sept. 1717.
 26. Johan Drøge (1685-88), fornemme Handelsmand, er født i Westfalen 14. Maj 1620, kom 1642 til


text:
Kjøbenhavn, hvor han først var i Handelen hos Villum Villumsen, siden hos Ditmer Bøfeke, men overtog sin egen Forretning 1645, var 1652 Medlem af Købmændenes og Kræmmernes Lav, deltog 1658 i Adresserne om Privilegierne og var allerede 1662 en af Forstanderne for den tydske Kirke. 1666 blev han Stadskaptejn og senere en af de 32 Mænd, hvis Viceformand han var, da han 14. Maj 1685 blev udnævnt til Raadmand. Han var tillige en Tid Kvæsthusforvalter. 1688 blev han paa Grund af Alderdom og Svagelighed fritaget for sine Forretninger som Raadmand, men beholdt sin Løn, Gang og Sæde som saadan. Han ejede nuv. Nr. 38 i Klædeboderne (Skindergade). Han blev første Gang 1648 gift med Anne von der Weis, anden Gang blev han 28. Okt. 1668 gift med Margrethe Elisabeth Paulli, Datter af den bekendte Læge Dr. Simon Paulli; ved deres Bryllup skrev Anders Bording et Kvad, hvori omtales Legeren, Stegeren og Stadens Bydemænd. En Datter Kathrine Margrethe var gift med Prins Jørgens Konfessionarius i London Johan Joakim Mecken, der døde i Kbnh. 1711, og hendes Halvsøster Anne Kathrine var først gift med Købmand Niels Reimer og siden med Dr. Masius. To af hans Børn omkom ved Amalienborgs Brand. Johan Drøge døde 28. Maj 1697 og oprettede paa sit Dødsleje en Seng i Vartov 1).
 1) Universitetets Sørgeprogram. Giessings Jubellærere II. 277. Bordings sml. Skrifter S. 148-50. Zwergius, det sælandske Kleresi S. 712. Hofmans Fund. X. 74.
 27. Kristen Vestesen (1688- ) var Tolder, Raadmand og 1684-88 Borgmester i Odense, blev 30. Juli 1688 Raadmand i Kjøbenhavn og ejede 1689 Nr. 22 i Kompagnistræde. I Odense har han sandsynligvis opbygget det nuv. Løveapothek. Det er ubekendt, naar han døde 1).
 28. Klavs Iversen (1688), Klædekræmmer, deltog 1658 i Adresserne om Privilegierne og blev siden en af de 32 Mænd. 31. Juli 1688 blev han Raadmand, men døde kort efter. Han ejede nuv. Nr. 15 og 17 paa Amagertorv, hvortil hørte Nr. 18 i Læderstræde, desuden nuv. Nr. 21, 23 og 25 i Gotersgade og i Grønnegade Nr. 39, 41 og 43. Han var gift tre Gange; med sin første Hustru havde han en Søn Jens Klavsen, der ved hans Død var Borger i Kjøbenhavn, den anden Hustru Mechtelle Fuiren var Datter af Villum Fuiren og døde 1677; med hende havde han en Søn Iver, der døde 1696, 27 Aar gl., en Søn Villum, der døde 1695, 24 Aar gl. og en Søn Henrik Clausen, der blev Præst i Stenderup og var Oldefader til Prof. H. N. Clausen; desuden var der to Døtre, Drude og Karen. Tredie Gang giftede han sig med Sofie, Datter af Mag. David Kristensen, Præst i Helsingør, og Enke efter Mag. Hans Hansen Seidelin, Præst ved Holmens Kirke; med sin første Mand blev hun Stammoder til Familien Brinck-Seidelin m. fl., men med Klavs Iversen havde hun ingen Børn. Klavs Iversen er begravet 28. Avg. 1688 i S. Nikolaj Kirke og hans Enke mange Aar efter. Skiftet efter ham er endnu til, hvoraf ses hans vidtløftige Bo, dog kunde


text:
Overskudet med Fradrag af Gælden ikke komme højere end 12754 Sletdaler. Fra hans Svigerfader Villum Fuiren var der et Tilgodehavende hos Hertugen af Mecklenborg fra 1627-32 paa 10000 Rdl., der formodenlig aldrig er betalt 2).
 1) Engelstoft, Odense, S. 342, 579.
 2) Pers. Tidskr. I. 207, 214, II. 243. Gføssings Jubell. II. 292. Af Skiftet fremgaar det, [ fortsat side 451 ] at Krambodsvenden fik 50 Sldlr. i Løn om Aaret, Kusken 18 Sldlr., Stuepigen og Kokkepigen 10 Sldlr. Tjenestefolks Kost beregnedes til 4 Mk., Herskabets til 6 Mark hver om Ugen. Enken fik af Boet foruden det halve ogsaa 500 Rdl. = 750 Sldlr. i Fæstensgave. Døtrene gik if. kgl. Bevilling i lige Arv med Brødrene.
 29. Søren Nielsen (1688-98) undertiden kaldet Møller, var Raadmand i Aarhus, da han 1. Avg. 1688 blev Raadmand i Kjøbenhavn, hvor han døde 1698.
 30. Hans Trønner (1688-93), Søn af den fra Tydskland indvandrede Klædekræmmer Kristoffer Trønner 1), var 1676 Acciseskriver paa Toldboden, blev siden en af de 32 Mænd og 9. Avg. 1688 Raadmand og Kvæsthusforvalter, fra hvilken sidste Post han afskediges 4. Avg. 1691 paa Grund af Svaghed. Han ejede nuv. Nr. 27 i Skindergade og døde i Maj 1693. Han havde Sønnerne Peter og Martinus (hvilken sidste 1693 var i Polen) og Døtrene Inger Marie, gift med Mag. Hans Lønborg, Præst i Fruering, og Kristine med Apotheker i Nakskov Georg Jensen. Han var gift to Gange, ti 14. Maj 1689 fik han kgl. Bevilling til efter sin ved Amalienborgs Brand omkomne Hustru Anne Sofie Bacher, med hvem han ingen Børn havde haft, at udlægge til hendes Arvinger de tre Fjerdedele af deres Arv i de samme Obligationer, som dem, hvori hendes Midler havde bestaaet 2).
 31. Jørgen Bøfeke (1688-99), 1652 Medlem af Kræmmerkompagniet, var en af de 32 Mænd, da han 9. Avg. 1688 blev Raadmand og Kvæsthusforvalter. Han var Medlem af Kanaldirektionen og døde 1699. Han ejede nuv. Nr. 22 ved Holmens Kanal og nuv. Nr. 62 paa Østergade (Hjørnet af Købmagergade). Han var gift med Maren Vandal, en Datter af Biskop Vandal; efter hans Død giftede hun sig først med Oberst Hirschnach og tredie Gang med Oberst
 1) Om Familien se Pers. Tidskr. V, 26-27.
 2) Sæl. Reg. XXXVI. 90-91.
 Andreas Franck. Han stiftede en Seng i Vartov og gav 900 Rdl. til de Fattige i Petri Menighed 1).
 32. Johannes Kristensen Meller (1692-1713) blev Overpræsident 1713.
 33. Jens Pedersen Riber (1693-1709), sandsynligvis Søn af Peder Jensen Riber, en af de 32 Mænd, der døde 1689. Selv var han Medlem af samme Kollegium, da han 22. Maj 1693 blev Raadmand. Han havde ogsaa været Overformynder. 1687 blev han Medlem af Direktionen for Brand- og Løgtevæsen, 1688 af en Kommission for Forbedring af Stadens Indtægter, 1689 af Vandkommissionen, ligesom han var Medlem af Indkvarteringskommissionen. Han døde 26. April 1709.
 34. Jørgen Sechman (1694-96) er Borgmester Balthazar Sechmans Søn. 1693 blev han en af de 32 Mænd og 28. Marts 1694 Raadmand. Han døde 1696 og er begraven i S.


text:
Nikolaj Kirke, og der er en Ligprædiken over ham af M. Mikael Henriksen, men uden Personalia; det ses dog, at han 2 Gange har været Enkemand. I Ligprædikenen hentydes ofte til hans Navn, idet der tales om Sørgesække og Benjamins Sæk, hvori Josef lagde Guldbægeret, og andre Steder i det gamle Testamente, hvor Sække nævnes.
 35. Kristian Simonsen (1695-1723) er vel den Mand af samme Navn, der 1662 var Toldbetjent paa Dragør. 1690 var han en af Interessenterne i Glasmanufakturet paa Kristianshavn og Assessor i Kommercekollegiet. 30. Sept. 1697 fremlagdes i Magistraten hans Bestalling som Raadmand af 11. Maj 1695, men han har vistnok ikke indtaget sit Sæde paa Raadstuen førend 4. Avg. 1704. Han døde 18. Juni 1723.
 36. Lavrids Nielsen Fog (1693-1735) er vistnok en Jyde og i Slægt med de andre Personer af samme
 1) Hofmans Fund. IX. 197.
 Navn; hans Broder Kristen var Amtsforvalter over Assens og Hindsgavl Amter og Broderen Mathias Tolder paa Samsø 1). Han var først Brygger og ejede Gammeltorv Nr. 2 og Nygade Nr. 10. 1693 blev han en af de 32 Mænd og 4. Okt. 1697 Raadmand. Siden 1695 havde han været Kvæsthusdirektør, som det nu hed istedenfor Kvæsthusforvalter, og var det i en Snes Aar alene. Han døde 19. Nov. 1735 2).
 37. Jørgen Meulengracht (1698-1706) var formodenlig Søn (eller Sønnesøn) af Hr. Jakob Bendixen, Kapellan ved S. Nikolaj Kirke, hvis Hustru var født Meulengracht eller Møllengraff. Han var Acciseskriver ved den store Toldbod, blev 1695 en af de 32 Mænd og 6. Juli 1698 Raadmand. Han døde 11. Sept. 1706 og er begraven i S. Nikolaj Kirke 3).
 Det er et stort Savn, at de 32 Mænds ældste Forhandlingsprotokoller ikke er bevarede, da vi deraf vilde have kunnet se Forsamlingens Betydning i den første Tid, der uden Tvivl var større end senere, da den fremtræder som meget afhængig af Magistraten. Det ses af deres første Forretningsorden 14. Sept. 1659, at de mindst en Gang om Maaneden skulde komme sammen og kunde sammenkaldes enten af Magistraten eller af Formændene, og den, der ikke mødte i rette Tid eller helt udeblev, skulde betale Bøder. Den, der aabenbarede, hvad der blev forhandlet, skulde udstødes. Angreb nogen en anden med fornærmelige Ord, skulde han idømmes Bøde, men var det ærerørige Ord, skulde han udstødes. Medlemmerne var valgte paa Livstid, med mindre de blev befordrede til højere Stillinger, og naar
 1) Jydske Reg. XVIII, 477.
 2) Jfr. Kbnh. paa Holbergs Tid S. 8-9.
 3) Pers. Tidskr. I. 200.
 nogen døde, skulde Magistraten i Forening med de 32 Mænd og Borgerskabet vælge en anden Borger 1).
 Da de 32 Mænd imidlertid ikke iagttog den Iver og Flid, som var overensstemmende med et velbestilt ordenligt Kollegiums Fremdragelse, vedtoges en ny Vedtægt 30. Nov. 1661, der stadfæstedes af Magistraten, hvori det bl. a. blev paabudt, at enhver "med god Fundament og Betænkende" skulde svare skriftlig eller mundtlig og ikke indfalde eller forhindre andre i deres Ord "med Bulder eller Egensindighed". De deltes i visse Klasser, hver under