text:
regeringens blå vækstplan fra januar 2018 :”I et stærkt konkurrencepræget globalt marked evaluerer andre skibsfartsnationer løbende deres regulering, så denne understøtter landenes fortsatte attraktivitet som udgangspunkt for maritime aktiviteter. Regeringen vil derfor løbende evaluere den danske regulering, så danske virksomheder tilbydes konkurrencemæssige vilkår.”
 Det er desuden Danske Rederiers opfattelse, at hvis hensigten med tonnageskatteloven havde været at undtage krydstogtsaktivitet, havde man gjort det specifikt. En afsøgning blandt Danske Rederiers kollegaorganisationer i resten af EU viser, at lande som bl.a. Tyskland, Storbritannien, Holland, Grækenland og Italien alle har ladet deres tilsvarende regler omfatte krydstogtaktivitet . Særligt reglerne i Storbritannien og Holland var inspirationskilder til den oprindelige formulering af den danske tonnageskatteordning, hvorfor det bør tillægges særlig vægt, at krydstogtsaktivitet er omfattet af disse landes tonnageskatteregler.
 Når alle større EU-søfartsnationer lader krydstogtaktivitet omfatte, og det derved er normen at medtage krydstogtaktivitet som kvalificerende aktivitet i tonnageskattesystemer underlagt EU’s maritime statsstøtteretningslinjer, ville det, efter Danske Rederiers opfattelse, være nødvendigt for lovgiver at undtage krydstogtaktivitet eksplicit, hvis dette havde været lovgivers ønske.
 4. SAGENS IMPLIKATIONER FOR DANMARK SOM MARITIM SØFARTSNATION
 Krydstogt er et af de skibsfartssegmenter, der pt. vokser mest. Ifølge Cruise Lines International Association forventer deres medlemmer at transportere 28 millioner krydstogtpassagerer globalt i 2018. Dette udgør en stigning på mere end 10 millioner krydstogtpassagerer på mindre end 10 år.
 Hvis Skatteministeriet får medhold i sin påstand om, at H1 ltd. ikke er omfattet af tonnageskattereglerne, vil det medføre, at danske rederes konkurrenceevne påvirkes negativt, da flere EU-medlemsstater såsom eksempelvis Tyskland, Storbritannien, Holland, Grækenland og Italien har tonnageskatteordninger, som omfatter krydstogtskibe.
 Formålet med tonnagebeskatningsordninger i EU er at sikre, at medlemsstaterne kan konkurrer i et globalt konkurrencepræget marked. Det er derfor i strid med lovgivers intention at fortolke undtagelser til disse muligheder udvidende. Derudover gælder der et fortolkningsprincip om, at EU-medlemsstater ikke må fortolke nationale tonnageordninger i strid med retsgrundsætningen om fri konkurrence mellem medlemsstaterne.
 Det fremgår af de almindelige bemærkninger til tonnageskatteloven, at den danske tonnageskat blev indført med henvisning til at sikre danske rederiers internationale konkurrenceevne, og derfor fandtes det:”...nødvendigt til stadighed at tilpasse skibsfartens vilkår på en sådan måde, at denne konkurrencedygtighed ikke undergraves”.
 Hvis Skatteministeriet får medhold i deres påstand, vil det mindske appetitten for andre danske rederier på at drive krydstogtssej-lads, som ellers er et voksende segment. Ifølge årsrapporten fra Cruise Lines International Association Inc., som er krydstogtindustriens internationale brancheorganisation, er antallet af deres medlemmers globale krydstogtpassagerer vokset med 50 pct. i årene 2009-2017. Med fremskrivningerne for 2018 forventes stigningen i krydstogtpassagerer globalt fra 2009-2018 at ende på mere end 57 pct. for perioden.
 Får Skatteministeriet medhold, vurderer Danske Rederier således, at sagen vil få væsentlig samfundsmæssig og økonomisk betydning for en række lignende sager og skabe usikkerhed om den skattemæssige stilling for krydstogtskibe i modstrid med ønsket om stabile og forudsigelige skatteregler for maritime investorer, som dels er påpeget af regeringens vækstteam for Det Blå Danmark, dels er påpeget af regeringen i vækstplanen for Det Blå Danmark.”
 Af forarbejderne til tonnageskatteloven i lovforslag L92 af 6. februar


text:
2002 fremgår i tillæg til det, som byretten har citeret, yderligere:
 ”Bemærkninger til lovforslaget
 2. En dansk tonnageskatteordning.
 Det er regeringens opfattelse, at den internationale udvikling nødvendiggør, at der i Danmark indføres en tonnageskatteordning i lighed med de ordninger, der er etableret i andre europæiske lande. Sker dette ikke, vil det blive stadigt vanskeligere for danske rederier at fastholde deres position på verdensmarkedet.
 Den tonnageskatteordning, som her foreslås indført, vil rent lovteknisk bestå af to elementer. Det ene element er dette lovforslag, mens det andet element er det forslag til ændring af afskrivningsloven, som fremsættes samtidig hermed. De to lovforslag er led i en helhed og skal betragtes i sammenhæng.
 Indholdet i den foreslåede tonnageskatteordning er i hovedtræk som følger:
 1.Tonnageskatteordningen vil kunne anvendes af danske selskaber, der driver rederivirksomhed, samt af rederier hjemmehørende i andre EU-lande, når disse har fast driftssted i Danmark. Ordningen vil også kunne anvendes af udenlandske selskaber, der bliver hjemmehørende i Danmark ved flytning af ledelsens sæde hertil. Kun indkomst ved rederivirksomhed kan omfattes af ordningen.
 2. Deltagelse i ordningen er frivillig for rederierne. Valg af tonnagebeskatning er bindende for en periode på 10 år. Koncernforbundne rederier skal som hovedregel træffe samme valg f.s.v. angår anvendelse af tonnageskatteordningen. Når tonnageskatteordning vælges, skal samtlige skibe og andre aktiver, der opfylder betingelserne, inddrages under ordningen.
 3. Indkomst ved erhvervsmæssig transport af personer eller gods samt indkomst ved visse nært tilknyttede former for virksomhed kan omfattes af tonnagebeskatningen.
 2. Hvad kan omfattes af tonnageskatteordningen? (Lovforslagets §§ 6-7 og §§ 10-11.)
 2. 1 Hvilke indkomster?
 Indkomst ved erhvervsmæssig transport af passagerer eller gods mellem forskellige destinationer vil kunne omfattes af tonnageskatteordningen, når transporterne udføres med egne eller lejede skibe efter de regler, der er redegjort for under pkt. 2.2.
 Indkomst ved visse former for virksomhed, som foregår i nær tilknytning til levering af transportydelser, kan også omfattes af ordningen. Sådan virksomhed skal således være en del af almindelig rederivirksomhed. Det drejer sig om indkomst ved anvendelse af containere, drift af havne- og vedligeholdelsesfaciliteter, drift af passagerterminaler, billetkontorer og andre kontorfaciliteter samt endelig salg af varer til forbrug om bord på skib.
 2.2. Hvilke skibe?
 For at en transportydelse skal kunne omfattes af tonnageskatteordningen, skal den som udgangspunkt foregå med rederiets egne skibe. ...
 Betingelsen om, at skibene strategisk og forretningsmæssigt skal drives fra Danmark, er begrundet i de krav, som EU-Kommissionen har opstillet i de retningslinier for statsstøtte til søtransportsektoren, som er gældende (jf. lovforslagets bemærkninger om forholdet til EU-retten). Det defineres ikke nærmere i retningslinierne, hvad der skal forstås ved, at skibene strategisk og forretningsmæssigt skal drives fra Danmark. Kommissionen har dog allerede godkendt den britiske tonnageskatteordning, som indeholder en tilsvarende bestemmelse, og en afgrænsning svarende til den, der er fastsat i den britiske ordning, må således formodes at falde inden for de opstillede retningslinier.
 Hvis et rederi udlejer et skib, vil den indkomst, som rederiet oppebærer derved, være omfattet af tonnageskatteordningen, jf. dog nedenfor om bareboat-charter. Det er en forudsætning, at lejeren af skibet anvender dette til

type: other


text:
et formål, som vil kunne omfattes af tonnageskatteordningen. Dette gælder, uanset om lejeren selv er omfattet af tonnageskatteordningen eller ej.”
 Af Kommissionens dagældende retningslinjer for statsstøtte til søtransportsektoren (EFT 97/C 205/05) fremgår blandt andet:
 ”2.1. Omfanget af de reviderede retningslinjer for statsstøtte
 Retningslinjerne vedrører al støtte til skibsfarten, der ydes af medlemsstaterne eller ved hjælp af offentlige midler, herunder økonomiske fordele af enhver art, som finansieres af de offentlige myndigheder (uanset om det er på nationalt, regionalt, amts- eller provinsplan eller på lokalt plan).
 3. FISKALE OG SOCIALE FORANSTALTNINGER TIL FORBEDRING AF KONKURRENCEEVNEN
 3. 1Skattemæssig behandling af rederier
 Inden for skibsfartssektoren har medlemsstaterne anlagt forskellige strategier over for de problemer, som skyldes de forskellige faktorer, der på den ene eller anden måde påvirker den internationale konkurrence, hvilket afspejler situationen i de enkelte lande. Nogle medlemsstater har kunnet nøjes med generelle foranstaltninger, medens andre er tyet til statsstøtte. Drøftelserne om EUROS-forslaget har vist, at muligheden for en harmonisering på dette område er begrænset på nuværende tidspunkt.
 Spørgsmålet om skattemæssig konkurrence mellem medlemsstaterne bør tages op. På nuværende tidspunkt er der ingen beviser for, at medlemsstaternes ordninger fordrejer konkurrencen inden for samhandelen på en måde, der strider mod den fælles interesse. Rent faktisk ser der ud til at være stigende sammenfald mellem medlemsstaternes initiativer med hensyn til støtte til skibsfarten.
 mange medlemsstater [har] truffet særlige foranstaltninger for at forbedre det skattemæssige klima for skibsejerne
 Disse særlige skattelempelser for skibsfarten udgør statsstøtte. Samtidig udgør den ordning, som findes i nogle medlemsstater og tredjelande, hvorefter den sædvanlige selskabsbeskatning erstattes med en tonnageafgift, også statsstøtte. En tonnageafgift indebærer, at rederen betaler en afgift, som er direkte knyttet til den udnyttede tonnage. Tonnageafgiften opkræves uafhængigt af virksomhedens faktiske indtjening eller realiserede overskud/underskud.
 Det er blevet påvist, at sådanne foranstaltninger sikrer arbejdspladser af høj kvalitet i søfartsindustrien på land, som f.eks. skibsfartsadministration, og også inden for tilknyttede sektorer (forsikring, mæglervirksomhed og finansiering). I kraft af deres betydning for EF's økonomi og som støtte for de tidligere anførte målsætninger kan disse former for skattemæssige incitamenter generelt accepteres. Bevarelsen af kvalitetsarbejdspladser og stimulering til en konkurrencedygtig søfartsindustri i en medlemsstat gennem skattebegunstigelser vil sammen med andre initiativer vedrørende uddannelse og forbedring af sikkerheden fremme EF-skibsfartens udvikling på verdensmarkedet.
 I samtlige tilfælde skal støttens gunstige virkning fremme skibsfartens udvikling og beskæftigelsen inden for sektoren i EF's interesse. De ovennævnte skattemæssige fordele skal derfor begrænses til skibsfartsaktiviteter.”
 Rådets forordning (EØF) nr. 4055/86 af 22. december 1986 om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser på søtransportområdet indeholder i artikel 1, stk. 4, følgende definition:
 ”I denne forordning forstås ved søtransport mellem medlemsstaterne samt mellem medlemsstater og tredjelande, såfremt den normalt udføres mod betaling:
 a) søtransport inden for Fællesskabet
 befordring af passagerer og gods med skib mellem en havn i en medlemsstat og en havn eller et off-shore anlæg i en anden medlemsstat;
 b) trafik med tredjelande (third-country traffic)
 befordring af passagerer og gods med skib mellem en havn i en medlemsstat og en havn eller et off-shore anlæg i et


text:
tredjeland.”
 I Rådets forordning (EØF) nr. 3577/92 af 7. december 1992 om anvendelse af princippet om anvendelse af princippet om fri udveksling af tjenesteydelser inden for på søtransportområdet i medlemsstaterne (cabotagesejlads) findes i artikel 2, nr. 1, følgende definition:
 1) ”Tjenesteydelser inden for søtransport i en medlemsstat (cabotagesejlads)”, tjenesteydelser, der sædvanligvis udføres mod betaling, herunder især:
 a) fastlandscabotage: søtransport af passagerer eller gods mellem havne på en og samme medlemsstats fastland eller hovedområde uden anløb af øer
 b) off-shorecabotage: søtransport af passagerer eller gods mellem en havn i en medlemsstat og anlæg eller strukturer på denne medlemsstats kontinentalsokkel
 c) ø-cabotage: søtransport af passagerer eller gods mellem:
 - havne på en enkelt medlemsstats fastland eller hovedområde og havne på en eller flere af dens øer
 - havne på en enkelt medlemsstats øer.
 Ceuta og Melilla behandles på samme måde som ø-havne.”
 EU-Domstolen har i dom af 27. marts 2014 i sag C-17/13, Alpina, antaget, at en tjenesteydelse i form af et krydstogt, der sædvanligvis udføres mod betaling i en medlemsstats farvande, er omfattet af cabotagesejladsforordningen, jf. præmis 26.
 Efter forarbejderne til tonnageskatteloven i lovforslag L92 af 6. februar 2002 og det heri angivne formål med loven må der ved fastlæggelsen af, hvad der udgør ”erhvervsmæssig virksomhed med transport af passagerer og gods (rederivirksomhed) mellem forskellige destinationer”, jf. lovens § 6, stk. 1, lægges vægt på den definition af tjenesteydelser inden for søtransport, som følger af de ovennævnte forordninger på søfartsområdet og EU-statsstøtteretningslinjerne.
 Skattepligtig indkomst fra erhvervsmæssig levering af krydstogtsydelser er herefter – og efter bestemmelsens ordlyd – som udgangspunkt omfattet af tonnageskattelovens § 6, stk. 1.
 Tonnageskattelovens § 8, stk. 1, indeholder en række undtagelser til § 6, stk. 1. Efter bestemmelsens ordlyd og forarbejderne hertil er der dels tale om en præcisering af, at indtægt fra nogle typer af virksomhed ikke kan anses for at hidrøre fra rederivirksomhed, jf. lovens § 6, stk. 1, men herudover anføres der også andre former for virksomhed, der som udgangspunkt ville kunne falde under anvendelsesområdet for § 6, stk. 1, men som desuagtet undtages. Dette gælder blandt andet undtagelsen i § 8, stk. 1, nr. 10, om indkomst fra ”... udflugts- og fritidsformål”.
 Indkomst fra erhvervsmæssig levering af krydstogtsydelser forstået som indtægter fra driften af et passagerskib, der som hovedformål medtager passagerer på ferie, og hvor rejsen, skibets faciliteter og destinationerne udgør den samlede ferieoplevelse, må herved efter ordlyden af bestemmelsen i § 8, stk. 1, nr. 10, og de specielle bemærkninger hertil i almindelighed anses for at være indkomst fra ”... udflugts- og fritidsformål”, som er undtaget fra tonnageskattelovens § 6, stk. 1. Det forhold, at tonnageskatteloven overordnet har til formål at øge danske rederiers internationale konkurrenceevne, kan, når henses til den klare ordlyd af undtagelsen i lovens § 8, stk. 1, nr. 10, ikke føre til en ændret vurdering.
 De ekspeditionsrejser til Y8 og andre fjerntliggende destinationer med M/V G12 ltd., som G2 udbød, adskiller sig efter landsrettens opfattelse ikke afgørende fra den almindelige krydstogtsvirksomhed, som omfattes af undtagelsen. Ekspeditionsrejserne er således


text:
– ligesom andre krydstogter – ferierejser, hvor de fjerntliggende destinationer, udflugterne undervejs, sejladsen og skibets faciliteter udgør et samlet hele, og hvor skibets fart og rute tilrettelægges med henblik på at give kunden den bedst mulige ferieoplevelse.
 Herefter og af de grunde, som byretten har anført, stadfæster landsretten byrettens dom.
 Efter sagens udfald skal H1 ltd. betale sagsomkostninger for landsretten til Skatteministeriet med 150.000 kr. til dækning af udgifter til advokatbistand inkl. moms. Ved fastsættelsen af beløbet er der taget hensyn sagens principielle karakter og betydning, og herudover til sagens værdi samt dens omfang og varighed.
 Biintervenienten, Danske Rederier, skal bære egne omkostninger til biinterventionen.
 I sagsomkostninger for landsretten skal H1 ltd. betale 150.000 kr. til Skatteministeriet.
 Danske Rederier skal bære egne omkostninger til biinterventionen. Det idømte skal betales inden 14 dage efter denne doms afsigelse. Sagsomkostningerne forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
Højesteret frifinder statsministeren og udenrigsministeren i sagen om Danmarks tiltrædelse af Lissabon-traktaten
 1. Danmark har i 2008 tiltrådt Lissabon-traktaten ved en lov vedtaget med almindeligt flertal i Folketinget. Spørgsmålet under sagen er, om Lissabon-traktaten indebærer sådanne ændringer i Danmarks forhold til EU, at den særlige procedure i grundlovens § 20 skulle have været fulgt – dvs. vedtagelse med fem sjettedeles flertal i Folketinget eller godkendelse ved en folkeafstemning.
 2. Appellanterne – 30 almindelige borgere – har fremført det synspunkt, at Lissabon-traktaten har medført så væsentlige og betydningsfulde ændringer af EU’s forvaltning af tidligere overladte beføjelser, herunder overgang fra beslutning ved enstemmighed til flertalsafgørelse i Rådet, at § 20-proceduren allerede derfor skulle have været anvendt.
 En ny § 20-procedure skal iværksættes ved traktatændringer, der medfører så fundamentale forandringer i den mellemfolkelige myndigheds organisation, at myndigheden reelt skifter identitet. En ny § 20-procedure kan også være nødvendig, hvis der er tale om ændringer i forvaltningen af tidligere overladte beføjelser, som strider mod, hvad der måtte være bestemt herom i den § 20-lov, som overladelsen er sket i henhold til.
 Der kan derimod ikke som hævdet af appellanterne stilles krav om en ny § 20-procedure ved gennemførelse af traktatændringer, der medfører væsentlige ændringer i en international organisations forvaltning af overladte beføjelser ud fra et synspunkt om, at betydningen af at overlade en beføjelse afhænger af, i hvilket omfang der bevares dansk parlamentarisk kontrol med udøvelsen af den overladte beføjelse. Det er angivelsen af, hvad der er overladt til hvem, som efter § 20 er afgørende, og der er efter bestemmelsen intet til hinder for overladelse af beføjelser til en international organisation som sådan uden nærmere angivelse af organisationens indretning.
 På baggrund af en gennemgang af Lissabon-traktatens ændring af EU’s forvaltning af tidligere overladte beføjelser konkluderer Højesteret, at EU fortsat er en organisation bestående af selvstændige, gensidigt forpligtede stater, der fungerer på basis af overladte beføjelser fra de enkelte medlemslande, og at ændringerne i EU’s organisering, arbejdsmåde, afstemningsregler og forvaltning i øvrigt ikke er af så fundamental karakter, at der reelt er tale om, at EU har skiftet identitet. Højesteret fastslår også, at der ikke er grundlag for i den oprindelige tiltrædelseslov fra 1972 at indlægge en bestemt institutionel indretning af fællesskabet som en betingelse for lovens overladelse af beføjelser til fællesskabet, og at der heller ikke er grundlag for at antage, at den skete suverænitetsoverladelse er baseret på retlige forudsætninger om forvaltningen af de overladte beføjelser.
 3. Appellanterne har yderligere gjort gældende, at § 20-proceduren skulle have været anvendt, fordi det ikke er muligt at afvise, at Lissabon-traktaten gennem den ændrede struktur og den eksplicitte udvidelse af emneområder har medført, at der indirekte er overladt nye beføjelser til EU-organer, og har herved bl.a. peget på den såkaldte fleksibilitetsbestemmelse i TEUF artikel 352 og traktatfæstelsen af charteret for grundlæggende rettigheder. Appellanterne har også gjort gældende, at der ved Lissabon-traktaten på en række sagsområder er sket direkte beføjelsesudvidelser.
 Højesteret udtaler imidlertid, at regeringen har pligt til at hindre, at den såkaldte fleksibilitetsbestemmelse anvendes til vedtagelse


text:
af forslag, der forudsætter yderligere suverænitetsafgivelse, og at en tilsvarende pligt gælder for så vidt angår charteret om grundlæggende rettigheder. Højesteret fastslår også, at Danmarks gennemførelse af Lissabon-traktaten er sket ud fra den forfatningsretlige vurdering, at der ikke sker overladelse af beføjelser, som kræver anvendelse af § 20-proceduren, og at danske myndigheder er forpligtet til at sikre dette overholdt. Højesteret gentager, hvad der blev statueret i 1998 i dommen om Maastricht-traktaten, nemlig at det henhører under danske domstole at afgøre, om EU-retsakter overskrider grænserne for den suverænitetsafgivelse, der er sket ved tiltrædelsesloven
 Højesteret udtaler desuden, at der ikke under denne sag foreligger grundlag for at fastslå, at der med loven om Lissabon-traktaten på en række sagsområder som hævdet af appellanterne er sket overladelse af yderligere beføjelser til at udstede retsakter med direkte virkning for danske borgere, således at proceduren i grundlovens § 20 skulle være fulgt. Skulle der i forbindelse med en retsakt eller retsafgørelse, der konkret og aktuelt berører danske borgere opstå tvivl om, hvorvidt den er baseret på en anvendelse af traktatgrundlaget, som ligger uden for den suverænitetsafgivelse, der følger af tiltrædelsesloven, er der mulighed for domstolsprøvelse som fastslået af Højesteret i 1998 i dommen om Maastricht-traktaten.
 Dommen kan ses på Højesterets hjemmeside, www.Hoejesteret.dk, og er vedhæftet denne pressemeddelelse.
 Læs dommen hér


text:
Tinamarias Blog - sager og dialog med myndigheder ...
 Her kan du læse om de enkelte sager og dialog med myndigheder, ligesom der er korte udpluk af dokumentation - se også interne links
 Nedenstående er et monument over retssamfundets fald og falliterklæring ...
 Sitet opdateres løbende ...
 Er dit navn nævnt på denne side, undersider eller på bloggen og du har indsigelser imod brugen af materialet, kontakt mig da hurtigst muligt.
 Kørende dialoger
 Hestesagen
 Hestesagen - Stjæler staten heste?
 Rigspolitiet og hestesagen - opdateret 24-7-18
 Politiet - hestesagen - opdateret 13-7-18
 Ombudsmanden - fortsat - opdateret 10-8-18
 Ombudsmandens selvmord
 Dialog med Justitsministeriet
 Dialog folketingspolitiker René Gade
 Den særlige klageret - hestedommeren - opdateret 30-6-18
 Hestedommeren og Den særlige klageret i Højesteret - opdateret 7-7-18
 Dialog med rigsadvokaten i hestesagen - opdateret 11-7-18
 Statsadvokaten - hestesagen - opdateret 30-6-18
 FNs torturkonvention
 Kommentarer til aktindsigten fra politiet i hestesagen
 Kommentarer til den anden aktindsigt i hestesagen med en inhabil advokaturchef
 Seges - opdateret 30-6-18
 DUP og hestesagen - (DUP-317-112-18)
 Straffesagen i hestesagen - opdateret 7-7-18
 Dialog med Søren Pape i straffesagen - opdateret 13-7-18
 Vidneindkaldelse i straffesagen
 Straffesagen - oversigt - opdateret 2-8-18
 Påduttet forsvarsadvokat og dialog med strafferetten
 Nægtet forsvarsadvokat og kæresag til Østre Landsret
 Tvangsgennemført strafferetssag og dom
 Politiets løgne i straffesagen
 Kære af dommen til Østre Landsret
 Sigtelser fra politiet omkring politiets løgne under strafansvar - opdateret 17-2-19
 Politianmeldelse af politibetjent Tina Mertz
 Åben dør til politibetjent Tina Mertz
 Rykker til anklagemyndigheden i Næstved og Østre Landsret i den kærede straffesag
 Rykker og berammelse af retsmøde til politiets beslaglæggelse af hestene
 Indkaldelse til strafferetsmøde uden politimæssig efterforskning
 Da sandheden fik mundkurv og censuren genindført med et tilhold
 Oversigt over politimæssig forfølgelse
 Dialog retspolitisk udvalg
 Dialog dyreetisk råd
 Dialog dyrevelfærdsordførere
 Andre aktuelle dialoger
 Politiet - nægtet aktindsigt
 Retten i Næstved - aktindsigt
 Skatteankestyrelsen - opdateret 24-7-18
 Skat - "tilfældig" momskontrol
 Kulturministeren - mediestøtten
 Erstatning Tibet - krænkelser af demonstrationsretten - opdateret 3-8-18
 Statsadvokatens blåstempling af DUP
 Problemer med Udbetaling Danmark i maj og juni
 Skat og aktindsigt
 Henvendelser til Tibet-kommissionen
 Det kan virke overvældende med nedenstående oversigt, men ikke desto mindre er det et mere eller mindre sammenhængende forløb, som væver ind og ud af hinanden og over årene har skabt forskellige udløbersager.
 Kort fortalt er to skimmelboliger i træk ført op igennem systemet, som har udviklet sig til identiske Tibet-sager, regulær offentlig forfølgelse fra både politiinstanser, samtlige retsinstanser, Skat og en del andre myndigheder.
 Seneste skud på stammen i den offentlige forfølgelse er den stærkt kritisable hestesag. Den offentlige forfølgelse eksploderede i den uretmæssige fogedudsættelse tilbage i 2014, hvor både alle retsinstanser såvel som politi deltog.
 De mange sager har givet mig indblik i, hvor grelt det står til med retssikkerheden og det er mit ønske, at mine mange erfaringer munder ud i en række lovændringer til stor gavn for helheden og ikke mindst retssikkerheden.
 Vil du have et overblik over, hvad der er sket i alle nedenstående sager? Så bliv klogere i denne oversigt
 Oversigt i skemaform over


text:
sager og forløb
 Vi du have et overblik over, hvad der er sket igennem årene i retssystemet?
 Oversigt over den retslige forfølgelse
 Advokatnævnet - sager
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - sagen i Advokatnævnet og retten"
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - den anden sag i Advokatnævnet og retten"
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - modpartens advokat i Advokatnævnet"
 Advokat Riiese
 Modpartens mened og bedrageri
 Rettens indbringelse af advokat Parsberg
 Nægtet genoptagelse
 Mit advokatfirma på Skats foranledning indbragt efter genoptagelsessag
 Aktindsigt - manglende eller nægtet
 Forvansket aktindsigt fra politiet
 Sorø kommune - Skelbækvej
 Skjult notater om skimmelhenvendelser
 CPR og politiets sikkerhedslog
 Slettet retsbog - ført ind i præsidentjournalen
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - Ankestyrelsen - en uventet drejning"
 Tidligere blåstempling af lovbrud fra Sorø kommune
 Underkendte ombudsmanden, Sorø kommune m.fl.
 Båndoptagelse med Ankestyrelsen d. 17-7-15
 Båndoptagelse med Ankestyrelsen d. 20-7-15
 Båndoptagelse med Ankestyrelsen d. 21-7-15
 Båndoptagelse med Ankestyrelsen d. 13-10-15
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - sagen i Arbejdsskadestyrelsen"
 Nægtet genoptagelse - ej inddraget professor i interstitelle lungesygdomme
 Download gratis bogen "Skimmelramt - hvad koster det?"
 Udtalelse om skimmelsvamp og lovbrud
 Bremsede sager i retten
 Skimmelgården - Tygestrup - retten i Næstved
 Skimmelgården - Tygestrup - Østre Landsret
 Skimmelgården - Tygestrup - Højesteret
 Skimmelgården - Tygestrup - adgang til Højesteret - bremset i Procesbevillingsnævnet
 Skimmelgården - Tygestrup - igen bremset i retten i Næstved
 Sorø kommune - retten i Næstved
 Sorø kommune - Østre Landsret
 Uretmæssig fogedudsættelse Sorøvej - Østre Landsret
 Uretmæssig fogedudsættelse Sorøvej - Højesteret, ombudsmanden og kongehuset
 Sorø boligselskab - retsstridigt og udokumenteret krav (Civilstyrelsen og Procesbevillingsnævnet)
 Kæresag med stævning af en række myndigheder - nu parkeret på 11⁄2 år i Østre Landsret
 Hestesagen - retten i Næstved
 Hestesagen - Østre Landsret
 Teknologisk Institut - retten i Næstved - dommer nægtet uddybning af regning til ca. 100.000 kr.
 Teknologisk Institut - Østre Landsret
 Stævning af Skat
 Advokat Parsberg - krævede sikkerhedsstillelse trods udeblevet materiale
 Civilretten i Næstved
 15 sager - har kun selv indbragt tre
 Flere båndoptagelser med civilretten - ønsket brug heraf politianmeldt af retten
 Civilretten - idømt modpartens krav uden en retssag overhovedet
 Skimmelgården - Tygestrup (udlejer er stævningsmand i retten i Næstved og Sorø kommune)
 Advokat Keld Parsberg
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - Civilstyrelsens medvirken"
 Nægtet fri proces uden baggrundsmateriale - se under Sorø boligselskab
 Afklaring af udgivelser etc.
 Aktindsigt i CPR
 Uretmæssig registrering
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - Den særlige klageret"
 Afslag på klage over dommer
 Den uretmæssige fogedudsættelse Den særlige klageret
 Den uretmæssige fogedudsættelse i 2014
 Fakta om den uretmæsige fogedudsættelse
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - Når sandheden skal frem - den uretmæssige fogedudsættelse"
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - Når sandheden skal frem - den 1. uretmæssige fogedudsættelse"
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - politianmeldelser af en udlejer"
 Den første uretmæssige fogedudsættelse
 De 128 sider dommeren fik
 Kæreskrift 14-5-14
 Byrettens uretmæssige fogedudsættelse underkendt
 Inhabil dommer på anden del af uretmæssig fogedudsættelse
 Kæreskrift til Østre Landsret 21-9-14
 Den uretmæssige


text:
fogedudsættelse i Østre Landsret
 Den uretmæssige fogedudsættelse Højesteret
 Justitsministeriets kendskab til fogedudsættelsen
 Kongehusets kendskab til den uretmæssige fogedudsættelse
 Ombudsmandens kendskab til den uretmæssige fogedudsættelse
 Hvad vidste politiet imellem fogedudsættelserne?
 Hvad vidste Den særlige klageret og Højesteret imellem fogedudsættelserne?
 Politianmeldelse af dommeren som løj
 Modpartens advokat i Advokatnævnet - frikendt trods dokumentation for bedrageri og mened
 1. politianmeldelse forud for fogedudsættelsen
 2. politianmeldelse forud for fogedudsættelsen
 3. politianmeldelse forud for fogedudsættelsen
 4. politianmeldelse forud for fogedudsættelsen
 5. politianmeldelse forud for fogedudsættelsen
 Løgn fra politi og retten omkring indbo ifm. fogedudsættelsen
 Nægtet skift af inhabil politikreds af rigsadvokaten
 Båndoptagelse med justitsministeriet 27-11-14
 Båndoptagelse med politiet om skrinlagt efterforskning
 Båndoptagelse med politikommissær - nægtet at tilse hestene
 Flere båndoptagelser med tidligere lejere, nye købere, montører m.fl.
 Henvendelser til PET
 Se også andre personer som er udsat for offentlig forfølgelse fra Sorø kommune, retten og politiet i Næstved
 Dialog med Fødevarestyrelsen
 Hestesagen - fortsat
 DUP - Den uafhængige politiklagemyndighed
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - henvendelser til Den Uafhængige Politiklagemyndighed"
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - hestesagen og DUP"
 Manglende efterforskning af politikommissærens løgn og bevisforvanskelse - DUP-2013-342-0527
 Manglende efterforskning af politikommissærens løgn og bevisforvanskelse - DUP-2013-316-0253
 Manglende behandling af offentlig forfølgelse - DUP-2017-313-0726
 Hestesagen - journalnr. 317-112-18
 Download gratis bogen "Når sandheden skal frem - Dyrenes Beskyttelse eller dyrenes hån?"
 Båndoptagelse Slagelse politi d. 28-5-15
 Båndoptagelse Slagelse politi d. 4-6-15
 Båndoptagelse Slagelse politi d. 17-6-15 - Dyrenes Beskyttelse
 Båndoptagelse Slagelse politi d. 20-6-15 - Dyrenes Beskyttelse
 Hestesagen 2017 uden besøg
 Fogedsager i retten i Næstved
 19 fogedsager som følge af lovbrud og offentlig forfølgelse
 Kørte fogedsag videre trods kære til Østre Landsret
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - henvendelser til Folketingets formand"
 Henvendelser om offentlig forfølgelse til formanden
 Hvordan Gang stalking i mit tilfælde
 Korruption, offentlig forfølgelse og gang stalking på det strategiske bræt
 Genoptagelse nægtet
 Se de mange nægtelser under hver enkelt instans
 Dialog med Hestens Værn
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - en kritisabel hestesag"
 Hestesagen - dialog med René Gade
 Hestesagen - Fødevarestyrelsen
 Hestesagen - Seges
 Hestesagen - politiet
 Politianmeldt dommer og funktionschef forbundet til hestesag
 Tilføjelse til anmeldelse af d. 6-3-17
 Flere båndoptagelser med vidner etc. fra skaden d. 7-1-17
 Kritisabel aktindsigt fra politiet i hestesagen
 Den anden kritisable aktindsigt fra politiet med inhabil advokaturchef på
 Båndoptagelser med hestehandleren
 Oversigt over stedet
 Dialog med tidligere opstalder
 Der overordnede forløb
 Hvad er der sket i skimmelsagerne?
 Hvilke roller har Sorø kommune?
 Hvad handler demonstrationerne om?
 Hvad handler hestesagen om?
 Hvad sker der på det strategiske plan?
 Hvad er det sket i den fejlbehandlede skattesag?
 Hvilke roller spiller politiet?
 Hvad har justitsministeriet vidst?
 Virker ombudsmandsinstitutionen?
 Er mediestøtten berettiget?
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - Upsere i Højesteret"
 Urent trav og brud på forvaltningslov - aktindsigt
 Deltog i den uretmæssige fogedudsættelse
 Båndoptagelse med Højesteret d. 13-11-14
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - ministeriers blåstempling af lovbrud"
 Skimmelsvamp og svigt af tilsynspligt
 Indenrigs- og økonomiministeriet
 Svigt af tilsynspligt
 Manglende besvarelse af relevant spørgsmål
 Nægtet aktindsigt i CPR


text:
og politiets sikkerhedslog
 Afslag CPR og sikkerhedslog
 Download gratis bogen "Når sandheden skal frem - hvad vidste justitsministeriet?"
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - hestesagen og justitsministeriet"
 Anmodning om aktindsigt 2015 - aldrig givet
 Aktindsigt - nægtet genoptagelse
 Båndoptagelse med justitsministeriet d. 24-6-14
 Båndoptagelse med justitsministeriet d. 27-11-14 - den uretmæssige fogedudsættelse
 Download gratis bogen "Når sandheden skal frem - henvendelsen til endnu en justitsminister"
 Mette Frederiksen - den uretmæssige fogedudsættelse
 Henvendelse til Søren Pind
 Søren Pind - slettet af justitsministeren
 Dialog med Søren Pape i straffesagen
 Download gratis bogen "Når sandheden skal frem - en royal henvendelse"
 Så igennem fingre med uretmæssig fogedudsættelse/offentlig forfølgelse/korruption fra deres venner
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - ordene fra Skatteministeriet, Skatteankenævnet og Landsskatteretten"
 Udmanøvrerede Skatteankenævnet og gav afslag på henstand trods klagesag
 Akter undtaget fra aktindsigt
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - mediernes rolle - 195.714.651,65 grunde til tavshed"
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - mediernes rolle 2"
 Udpluk af henvendelser til medier igennem tiden
 Slettede opslag Ekstra Bladet
 Blokeret på Facebook af TV2
 Slettede opslag fra andre medier
 Slettet opslag fra TV Øst
 Medier hestesagen
 Lukning af Folkets Røst på Ekstra Bladet
 Mediesagen
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - sagen i Pressenævnet"
 Nægtet genmæle - demonstration imod lovbrud lavet om til protest over manglende opstaldning
 Slettede opslag hos medier
 Offentlig forfølgelse
 Oversigt over sager og henvendelser
 Oversigt over mærkværdigheder siden 2006
 Den retslige forfølgelse
 Andre personer som er udsat for offentlig forfølgelse fra Sorø kommune, retten og politiet i Næstved
 Ombudsmandens passitivitet
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - sagen hos ombudsmanden"
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - videresendte mails til ombudsmanden"
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - henvendelser til den nye ombudsmand"
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - Offentlig forfølgelse - beretningen til Ombudsmanden"
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - hestesagen og ombudsmanden"
 Politianmeldelsen i 2010
 Politianmeldelsen d. 6-3-17
 Udbetaling Danmark nægtet aktindsigt
 Dialog med ombudsmanden omkring den offentlige forfølgelse
 Den uretmæssige fogedudsættelse i 2014 - frabad sig henvendelser
 Manglende aktindsigt Udbetaling Danmark
 Manglende aktindsigt politiet
 Højesterets brud på forvaltningsloven/offentlighedsloven samt brug af samme sagsnummer i to sager
 Den fejlbehandlede skattesag
 Ombudsmanden erklæret inhabil og politianmeldt
 Ombudsmandens graduering
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - henvendelser til PET"
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - en genial eller bindegal demonstration?"
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - Danmark - en politistat?"
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - 3 identiske Tibet-sager"
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - hestesagen og politiet"
 Download gratis bogen "Når sandheden skal frem - kommentarer til en forvansket aktindsigt fra politiet?"
 Download gratis bogen "Når sandheden skal frem - retsplejelovens § 749, stk. 1"
 Download gratis bogen "Når sandheden skal frem - indblik i nepotismens verden"
 Artikler om politiet
 Artikler om Tibet-sagen
 Ramaskrig i samtlige politikredse 2007
 Politianmeldelse tilbage fra 2010
 Nægtet aktindsigt - 1900-10170-00587-15
 Tilsidesættelse af demonstrationsret 2013
 Uretmæssigt påbud demonstration 2013 - båndoptagelse
 Uretmæssigt påbud demonstration 2013 - skriftligt
 Nægtet efterforskning - knivskade af højdrægtig


text:
hoppe
 Nægtet efterforskning - diverse hærværk, indbrudsforsøg, glasskår på folde, klippet ledning til pillefyr
 Nægtet efterforskning - smadret forrude, fire knivstukne dæk
 Bremset efterforskning af politiets og Sorø kommunes lovbrud
 Nægtet efterforskning - bedrageri fra advokat og mened
 Nægtet efterforskning - dommer bag uretmæssig fogedudsættelse
 Nægtet efterforskning - korruption og offentlig forfølgelse
 Nægtet efterforskning - falsk anmeldelse fra Dyrenes Beskyttelse
 Nægtet efterforskning - omfattende anmeldelse af korruption og offentlig forfølgelse
 Nægtet efterforskning - chikane og overtrædelser af dyreværnsloven fra staldejer
 Nægtet efterforskning - dommer i hestesagen
 Fratagelse af hestene - Sorøvej (tilmeldt demonstration)
 Fratagelse af hestene - Kongskildevej kronologisk - hestesagen
 Løgn fra politiet - hestene
 Løgn fra politiet - aktindsigt
 Løgn fra politiet - demonstrationen
 Løgn fra dommer og politi - den uretmæssige fogedudsættelse
 Båndoptagelse 1 med landbetjenten d. 2-7-13 - den første demonstration
 Båndoptagelse 2 med landbetjenten d. 2-7-13 - den første demonstration
 Båndoptagelse 3 med landbetjenten d. 2-7-13 - den første demonstration
 Båndoptagelse med landbetjenten - uretmæssigt påbud demonstrationen
 Båndoptagelse med politikommissær - anmeldelse nægtet modtaget
 Båndoptagelse Slagelse politi d. 18-9-14 - skrinlagt efterforskning
 Båndoptagelse Slagelse politi d. 26-11-14 - nægtet adgang til hestene
 Båndoptagelse Slagelse politi d. 28-11-14 - indløsning af hestene
 Båndoptagelse Slagelse politi d. 28-5-15 - Dyrenes Beskyttelse
 Båndoptagelse Slagelse politi d. 4-6-15 - Dyrenes Beskyttelse
 Båndoptagelse med politiinspektør d. 16-6-15 - nægtet anmeldelse af korruption og offentlig forfølgelse
 Båndoptagelse Næstved politi d. 8-12-17 - hestesagen
 Båndoptagelse Næstved politi d. 11-12-17 - hestesagen
 Båndoptagelse Næstved politi d. 13-12-17 - hestesagen
 Båndoptagelse Næstved politi d. 14-12-17 - hestesagen
 Båndoptagelse Næstved politi d. 22-12-17 - hestesagen
 Båndoptagelse Næstved politi d. 4-1-18 - hestesagen
 Båndoptagelse Næstved politi - inhabil advokaturchef i hestesagen
 Partshøring - aldrig færdiggjort politikommissæren- 1900-00170-00283-14
 Afhøring ej indført og nævnt - demonstrationen
 Henvendelser til DUP
 Embedsmisbrug politiet fratagelse af hestene 2014
 Embedsmisbrug politiet fratagelse af hestene 2017
 Omfattende anmeldelse d. 6-3-17
 Læs mere under Rigspolitiet
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - benspænd for retfærdigheden"
 Bremsede kæresag i 2011 med den første skimmelbolig/Sorø Huslejenævn
 Klage over Civilstyrelsens afslag på fri proces
 Båndoptagelse med Procesbevillingsnævnet d. 16-12-15
 Båndoptagelse med Procesbevillingsnævnet d. 17-12-15
 Båndoptagelse 2 med Procesbevillingsnævnet d. 17-12-15
 Retshjælpsdækningen
 Retspræsidenten - retten i Næstved
 Download gratis bogen "Når sandheden skal frem - henvendelser til retspræsidenten"
 Inhabil stævningsmand
 Klage over retten/inhabilitet
 Offentlig forfølgelse i retten
 Retspræsidenten - Østre Landsret
 Tilbageholdt retsafgift
 Klage over uretmæssig fogedudsættelse
 Rykkere kæresag på 11⁄2 år - ubesvaret
 Stævning af Skatteministeriet
 Stævning af staldejer
 Download gratis bogen "Når sandheden skal frem - Landsrettens dilemma"
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - hestesagen og straffesagen"
 Uretmæssig fogedudsættelse bremset i første omgang
 Bremset skimmelsag imod deres stævningsmand
 Nægtet at modparten redegjorde for skyhøj regning - idømt krav uden dokumentation
 Idømt advokat Parsbergs krav uden retssag
 Idømt Sorø boligselskabs krav uden retssag
 Inhabilitetsproblemer i retten i Næstved
 Flere båndoptagelser med fogedretten - ønsket brug heraf politianmeldt af retten
 Inhabil dommer og funktionschef
 Erklæret inhabil dommer og funktionschef satte sig selv på anden del af uretmæssig fogedudsættelse
 Erklæret inhabil dommer og funktionschef satte sig selv på


text:
hestesagen
 Løgn fra dommer - den uretmæssige fogedudsættelse første del
 Bremset hestesag
 Flere dommere politianmeldt for korruption og offentlig forfølgelse
 Dommer politianmeldt - hestesag
 Politianmeldt dommer ikke vige sit sæde
 Kæreafgift nægtet returneret
 Kæreafgift nægtet returneret - hestesagen
 Nægtet skift af retskreds
 Udelukkelse fra retsmøde som sagsøger
 Download gratis bogen "Når sandheden skal frem - henvendelser til Rigsadvokaten"
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - hestesagen og rigsadvokaten"
 Nægtet skift af inhabil politikreds
 Afvisning af falsk anmeldelse
 Dialog med rigsadvokaten i hestesagen
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - hestesagen og rigspolitiet"
 Afslag på aktindsigt i sikkerhedslog efter forvansket aktindsigt
 Klage over Mohr
 Demonstration og lovbrud
 Klage over politianklager
 Download gratis bogen "Skimmelramt - en redegørelse til Skat"
 Download gratis bogen "Skimmelramt - appendiks til Skimmelramt - en redegørelse til Skat"
 Download genoptagelsesanmodningen fra Aagaard Lund
 Underkendte erhvervsmæssigt hestehold
 Nægtede genoptagelse af fejlbehandlet skattesag
 Trussel der blev effektueret 11 dage efter
 Overholdt ikke officialprincippet
 Nægtet aktindsigt i notat fra Skats direktion til Landsskatteretten
 Skat indbragt mit advokatfirma for Advokatnævnet
 Nægtet genoptagelse 2017
 Båndoptagelse med Skat d. 23-2-15
 Bog undervejs"Når sandheden skal frem - Skatteankestyrelsens behandling"
 Nægtet genoptagelse af fejlbehandlet skattesag
 Henvisning til Skat i genoptagelsesanmodning
 Fejlbehandlet skattesag
 Båndoptagelse af møde d. 4-5-15 med borgmester om bl.a. offentlig forfølgelse
 Afslag på bolig trods stort rådighedsbeløb
 Henvendelse om skimmelsvamp
 Sorø beboerklagenævn
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - rapporten til Huslejenævnet"
 Trods medhold til andre beboerklager blev min sag henvist til retten i Næstved
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - sagen imod boligselskabet"
 Fiflerier med bevismateriale - videoer
 Udokumenteret fraflytningsregning
 Fraflytning indbragt i strid med regler af Sorø kommune
 Idømt krav uden retssag
 Civilstyrelsen og Procesbevillingsnævnets rolle i det idømte krav
 Sorø huslejenævn
 Gav udlejer og stævningsmand fradrag for udokumenteret regning
 Nægtede genoptagelse af fejbehandlet sag
 Nægtet fuldtalligt møde
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - mødet med den nye borgmester"
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - sagen mod kommunen"
 Download gratis bogen "Når sandheden skal frem - henvendelser til den nye borgmester"
 Svigt af tilsynspligt 2006/2007 (første skimmelbolig)
 Svigt af tilsynspligt 2007-2009 (anden skimmelbolig)
 Svigt af tilsynspligt 2009-2013
 Ligegyldighed overfor advokathenvendelser
 Diverse lovbrud i forbindelse med demonstrationen i 2013
 Sorø indgav anonym anmeldelse til Udbetaling Danmark (nægtet aktindsigt)
 Manglende overholdelse af notatpligten - nægtet aktindsigt
 Forsøgte at skjule henvendelser om skimmelsvamp
 Nægtet møde med sagsbehandler
 Nægtet genoptagelse af skimmelsag med kraftig helbredspåvirkning
 Nægtet hjælp til flytning fra skimmelramt bolig - underkendt i Ankestyrelsen
 Forfølgelse i Slagelse kommune - tvangsflytning af adresse
 Henvendelse fra overlæge til Sorø kommune og embedslægen
 Båndoptagelse med borgmestermøde d. 20-6-14
 Statsadvokat for særlig økonomisk kriminalitet
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - statsadvokaters blåstempling af lovbrud"
 Offentlig forfølgelse og korruption
 Statsadvokaten i 2010
 Statsadvokaten i 2017
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - hestesagen og statsadvokaten"
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - statsadvokaten i København"
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - hestesagen og statsadvokaten i København"
 Klage over lang sagsbehandlingstid
 Klage over aktindsigt samt anmodning om aktindsigt i CPR
 Klage over politiet/DUP
 Statsforvaltningen,


text:
Byfornyelsesnævnet
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - rapporten til et svigtende tilsyn"
 Nægtet genoptagelse trods manglende klagevejledning
 Undlod at rejse tilsynssag trods omfattende dokumentation i den første skimmellbolig
 Undlod at rejse tilsynssag trods advokathenvendelser i anden skimmelbolig
 Statsforvaltningen, Det sociale nævn
 Uretmæssig fogedudsættelse med deltagelse af samtlige retsinstanser, politiet, kongehuset m.fl.
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - hvad vidste statsministeriet?"
 Slettede mails i statsministerie og hos statsministeren
 Teknologisk Institut og retten i Næstved
 Download gratis bogen "Når sandheden skal frem - indsigelser og kommentarer til en kritisabel syn- og skønsrapport"
 Forsinkede hovedforhandlingen ved 3 besøg imod normalt 1
 Sendte skyhøj regning 2-3 gange over niveau
 Nægtet uddybning og redegørelse for regning
 Syn og skønsrapport
 Bog undervejs "Når sandheden skal frem - chikane fra Udbetaling Danmark "
 Modtaget anonym anmeldelse - nægter aktindsigt
 Forskellige chikanerier i to boliger efter anmeldelsen
 Undlod at udbetale boligydelse i 5-6 mdr. Sorøvej
 Undlod at udbetale boligydelse i 5 mdr. Skælskør
 Båndoptagelse med Udbetaling Danmark d. 8-7-15
 Båndoptagelse med Udbetaling Danmark d. 2-12-15
 Politiet - fratagelse af heste
 9 sager - kun en korrekt behandlet (uretmæssig fogedudsættelse bremset i første omgang)
 Nægtet aktindsigt
 Fejlbehandlet sag - advokatbrev
 Tildeling af sagsnummer til modpartens advokat under 12 timer efter
 Deltog i uretmæssig fogedudsættelse
 Parkeret kæresag på 11⁄2 år
 Underkendte retten i Næstved - uretmæssig fogedudsættelse
 Rykkere retspræsidenten
 Kæreskriftet Østre Landsret ikke ville forholde sig til = uretmæssig fogedudsættelse
 Se forklaring til sager og den røde tråd


text:
Skat.dk: Straffesag - dokumentation af revisionsrapporter og erklæringer - afhøring af ToldSkat medarbejder og revisor
 14 Apr 2003 12:44
 Bevisførelse, bevismidler, dokumentation, revisionsrapporter, revisorerklæringer, vidneafhøring, ToldSkat medarbejder, revisor
 Under efterforskningen af en straffesag, i hvilken der blev rejst tiltale mod 8 personer for bedrageri med hensyn til moms for ca. 100 mio. kr. mv., havde ToldSkat ydet politiet bistand med udfærdigelse af revisionsrapporter. Under et retsmøde havde anklagemyndigheden anmodet om tilladelse til at foretage vidneafhøring af en specialkonsulent fra ToldSkat og en statsautoriseret revisor og til at dokumentere dels udvalgte dele af ToldSkats revisionsrapporter dels en erklæring fra det pågældende revisionsfirma. Byretten meddelte de ønskede tilladelser, hvilken afgørelse blev stadfæstet af landsretten. De tiltaltes forsvarer kærede til Højesteret, for hvem anklagemyndigheden udvidede påstanden til at gælde revisionsrapporterne mv. i deres helhed. Højesteret udtalte, at ToldSkats revisionsrapporter og revisorerklæringer efter fast praksis helt eller delvis kan oplæses i retten som et led i bevisførelsen, og at en sådan anvendelse af erklæringer som bevismidler som udgangspunkt er omfattet af retsplejelovens § 877, stk. 2, nr. 5, jf. § 928, stk. 3, og at forsvareren havde adgang til under domsforhandlingen at afhøre de pågældende vidner, ligesom forsvareren havde fået stillet midler til rådighed til sagkyndig bistand for de tiltalte. Højesteret tog herefter anklagemyndighedens påstand til følge.
 Retsplejeloven § 877, stk. 2, nr. 5, jf. § 928, stk. 3
 Højesterets kendelse af 7. november 2002 155/2002.
 T.1 - T.8
 (advokat Jan Lrik Kornerup Jensen e.o)
 Marie-Louise Andreasen, Poul Sørensen og Per Walsøe
 Roskilde Byrets kendelse af 5. november 2001, S1-763/00
 Revisionsrapporterne udfærdiget af ToldSkat er omfattet af retsplejelovens § 877, stk. 2 nr. 1 eller dennes analogi. Revisionsberetningerne udarbejdet af revisionsfirmaet KPMG er omfattet af retsplejelovens § 877, stk. 2 nr. 5. Flemming Christensen og Kenneth Hoffmann kan afhøres efter det tema, som anklagemyndigheden har angivet. Det bemærkes, at bevisværdien af afhøringen af de to vidner og rapporterne vil bero på sagens øvrige bevisligheder samt på de indsigelser, der er fremsat af forsvarerne.
 Østre Landsrets kendelse af 15. januar 2002, 18. afdeling, S-3906-01
 Kallehauge, Linde Jensen og Niels Christian Baark (Kst.)
 De tiltalte T.1 - T.8 har påkæret Roskilde rets kendelse af 5. november 2001 (S1-763/00), hvorefter det tillodes anklagemyndigheden at dokumentere revisionsrapporter og -beretninger og afhøre Flemming Christensen og Kenneth Hoffmann som anført i afhøringstema af 26. oktober 2001.
 Advokat Jan Erik Kornerup Jensen har på vegne af samtlige tiltalte efter aftale med de øvrige forsvarere indgivet processkrifter af 30. november 2001 og 10. januar 2002.
 Anklagemyndigheden har indgivet proceskrift af 13. december 2001 og af 14. januar 2002.
 Kærende har nedlagt påstand om, at anklagemyndighedens begæring om dokumentation af ToldSkats revisionsrapport af 25. august 1997, bilag ...., og KPMG's erklæring af 30. juli 1999, bilag ...., samt afhøring af specialkonsulent Flemming Kristensen og statsaut. revisor Kenneth Hoffmann (vedrørende erklæring af 30. juni 1999), som angivet i afhøringstema, nægtes fremme, og at byretten skal se bort fra allerede foretagne dokumentationer og stedfundne afhøringer med den følge, at retsbogens gengivelse heraf udgår af sagen.


text:
Anklagemyndigheden har nedlagt påstand om principalt stadfæstelse, subsidiært at de af ToldSkat udarbejdede revisionsrapporter anses omfattet af retsplejelovens § 877, stk. 2, nr. 5.
 Anklagemyndighedens afhøringstemaer af 26. oktober 2001, hvortil er henvist i rettens kendelse, er sålydende:
 "Afhøring af Specialkonsulent Flemming Christensen, vedr. revisionsrapport af 25. august 1997, ...., som vidnet har udfærdiget som ansat i ToldSkat, herunder vidnets forklaring og uddybning af grundlaget for rapportens tilblivelse og de anvendte revisionsprincipper og -metoder, forklaring om evt. indlagte vurderinger i rapporten samt belysning af spørgsmål af teknisk/faglig karakter i relation til rapporten og den relevante lovgivning, redegørelse for bogføringen hos de tiltalte og/eller selskaber i tilknytning til de tiltalte og herunder særligt bogføringen af konkrete bilag i forholdene I 1-5 og mellemregningskonto for T.2.
 Afhøring af statsaut. revisor Kenneth Hoffmann, KPMG, vedr. revisionsfirmaets antagelse som regnskabskyndig bistand til sagen, særligt om aftalebrev, habilitet, kvalifikationer, arbejdsgange og samarbejde med ToldSkat, Politi og Anklagemyndighed samt revisors afrapportering og ressourceanvendelse. Endvidere afhøring om KPMG's erklæring af 30. juli 1999, ...., om gennemgang af ToldSkats revisionsrapport af 25. august 1997 vedrørende T.2, herunder navnlig revisionstema og redegørelse for revisionsfirmaets undersøgelse af ToldSkats arbejde, revisionserklæringens opbygning og revisors konklusion vedr. rapporten."
 Kærende har i processkrift af 30. november 2001 navnlig anført, at ToldSkat har udarbejdet rapporter med hensyn til samtlige de af anklageskriftet omfattende forhold, og rapporterne er udarbejdet med det ene formål at godtgøre, at de den gang sigtede havde gjort sig skyldig i de påsigtede forhold.
 Som følge af formålet og karakteren af rapportens konklusioner er der tale om rendyrket efterforskningsmateriale, indhentet og bearbejdet med det formål at støtte sigtelserne, og det er forsvarets grundlæggende opfattelse, at der hverken i medfør af retsplejelovens § 877, stk. 2, nr. 5, eller 877, stk. 3, er hjemmel til dokumentation af disse med dette formål tilvejebragte ToldSkat-rapporter. Det er følgelig forsvarets opfattelse, at der selvsagt ikke kan afhøres til eller om et dokument, som ikke kan dokumenteres, idet en sådan afhøring naturligvis vil være ensbetydende med en fundamental omgåelse af dokumentationsforbudet.
 I retten gennemgås i forbindelse med afhøring af de tiltalte og vidner de selv samme bilag, som ToldSkat har anvendt i forbindelse med rapportudarbejdelsen, og det er herefter rettens opgave at tage stilling til bilagsmaterialets beviskraft, sammenholdt med de tiltaltes forklaringer.
 Hvad ToldSkat har ment at kunne konkludere på grundlag af en gennemgang af det selv samme bilagsmateriale, er naturligvis på nuværende tidspunkt uden betydning, og det vil være i strid med såvel fundamentale principper i dansk straffeproces, som med princippet om retfærdig rettergang i henhold til artikel 6 i EMRK, om det tillades at afhøre de pågældende medarbejdere om deres bedømmelse af bevismaterialet og de konklusioner, de har draget på grundlag heraf.
 Det må være uden for enhver tvivl, at tilladelse til dokumentation af erklæringer og dokumenter i medfør af retsplejelovens § 877, stk. 2, nr. 5, må forudsætte, at der er tale om en sagkyndig erklæring fra en myndighed eller personer, der i det mindste har en vis uafhængighed i forhold til politi


text:
og/eller anklagemyndighed, og under alle omstændigheder ikke har deltaget aktivt i efterforskningen med det erklærede formål at underbygge politiets sigtelser.
 Den foreliggende sag adskiller sig fra Højesterets kendelse i UfR 1997.675H, derved dels at den omhandlede medarbejder fra arbejdstilsynet var egentlig sagkyndig, dels at det ikke er muligt at indhente sagkyndige erklæringer og/eller afhører sagkyndige vidner, som kan udtale sig om skyldspørgsmålet som modvægt overfor ToldSkats medarbejderes udtalelser om samme spørgsmål.
 Det vil følge af ovenanførte synspunkter, at der selv sagt heller ikke er hjemmel i retsplejelovens § 877, stk. 3, til dokumentation af de pågældende rapporter, eller afhøring af de pågældende.
 For så vidt angår den af KPMG den 30. juli 1999 afgivne erklæring er det forsvarets standpunkt, at erklæringen ikke kan dokumenteres, og at der ej heller kan ske afhøring af statsaut. revisor Kenneth Hoffmann om denne. Erklæringen er en erklæring om en anden erklæring, der ikke vil kunne dokumenteres, og hvortil der ikke kan foretages afhøring, og allerede af denne grund kan anklagemyndighedens begæring om dokumentation og afhøring ikke nyde fremme.
 At anklagemyndigheden lader sine revisorer afgive erklæring om ToldSkats erklæring/rapport er i sig selv helt usædvanligt, hvilket også er bekræftet af statsaut. revisor Kenneth Hoffmann under afhøring af ham, og det er bemærkelsesværdigt, at anklagemyndigheden selv har tilkendegivet, at denne i retsplejemæssig henseende angribelige konstruktion er iscenesat med det formål, at "blåstemple" ToldSkats efterforskningsmateriale.
 Det er ikke sådanne revisionserklæringer Højesteret har tilladt dokumenteret i medfør af retsplejelovens § 877, stk. 2, nr. 5, i de senest afsagte kendelser i relation til beretninger og erklæringer, afgivet af de af politiet antagne revisorer.
 Kærende har i processkrift af 10. januar 2002 fastholdt og suppleret de refererede argumenter.
 Anklagemyndigheden har i processkrift af 13. december 2001 navnlig anført, at ToldSkat under efterforskningen har ydet politiet sagkyndig bistand i forbindelse med bearbejdningen af det af politiet sikrede regnskabsmateriale, men ToldSkat har ikke deltaget i politiets efterforskning. Der har været tale om en helt sædvanlig arbejdsdeling, hvor ToldSkats bistand har bestået i udarbejdelse af en række rapporter, mens politiet har forestået afhøringer og andre efterforskningsskridt uden ToldSkats medvirken. ToldSkat har været til stede under enkelte afhøringer, men kun som teknisk bistand.
 Udarbejdelse af rapporterne er sket ikke, som af kærende anført, alene "til brug for politiets efterforskning og anklagemyndighedens stillingtagen til tiltalespørgsmålet", men i allerhøjeste grad med det formål at kunne anvendes som bevismateriale under domsforhandlingen.
 ToldSkats vurdering af materialet indebærer efter anklagemyndighedens opfattelse ikke en sådan stillingtagen til skyldsspørgsmålet, at anklagemyndigheden af denne grund er afskåret fra at dokumentere rapporten. Dette skal ses på baggrund af, at bevisværdien af rapporten, som fremhævet i den påkærede kendelse, også "vil bero på sagens øvrige bevisligheder samt på de indsigelser, der er fremsat af forsvarerne".
 Rapporterne er udarbejdet efter de sædvanlige retningslinier for ToldSkat i sager af den foreliggende karakter. De er "udstedt i medfør af offentligt hverv", og de er derfor efter anklagemyndighedens opfattelse omfattet af retsplejelovens § 877, stk. 2, nr. 1 eller nr. 5, eller af en analogi af disse


text:
bestemmelser, og de kan som følge heraf dokumenteres.
 Især i større regnskabssager som den foreliggende, hvor komplicerede sammenhænge fordrer en særlig sagkyndig indsigt, må man i processen nødvendigvis støtte sig til sagkyndige erklæringer og til eksperters udredning af bevisligheder i et omfattende bevismateriale, jf. i øvrigt U 1997.675 og 676.
 Synspunktet om, at afhøring til eller om et dokument, som ikke kan dokumenteres, vil være ensbetydende med en fundamental omgåelse af dokumentationsforbudet, er uden støtte i lov eller praksis.
 Efter afhøringstemaet er vidnet afhørt om, hvilket arbejde/undersøgelse den pågældende har foretaget og på hvilket grundlag. Afhøringstemaet ligger i relation til EMRK artikel 6 klart indenfor rammerne af, hvad sagkyndige vidner kan afhøres om.
 Revisionsfirmaet KPMG's gennemgang af ToldSkats rapport havde til formål at lade en uafhængig statsautoriseret revisor foretage en sagkyndig vurdering af ToldSkats arbejde, særlig med hensyn til vurderingen af fuldstændigheden af det tilgrundliggende bilagsmateriale samt til kontrol af opgørelsen af de indeholdte momsbeløb og den regnskabsmæssige opgørelse i forbindelse hermed.
 Det er uden betydning ved vurderingen af, om en revisionserklæring er omfattet af retsplejelovens § 877, stk. 2, nr. 5, om denne erklæring er udarbejdet med baggrund i noget allerede foreliggende regnskabsmateriale eller en regnskabsmæssig opgørelse, eller om den pågældende revisor selv har udarbejdet den grundlæggende beretning på baggrund af det tilvejebragte bilagsmateriale. Det afgørende i denne forbindelse er alene, om erklæringen er udstedt af uafhængige statsautoriserede revisorer i medfør af offentligt hverv. Hvortil kommer, at de tiltalte heller ikke i relation til KPMG's erklæringer vil være afskåret fra at indhente udtalelser fra andre sagkyndige og/eller afhøre andre sagkyndige vidner.
 Anklagemyndigheden har i processkrift af 14. januar 2002 fastholdt og suppleret de refererede argumenter.
 Det følger af den påkærede kendelse, at der i relation til afhøringstema af 26. oktober 2001 skal ske afhøring af specialkonsulent Flemming Christensen og statsaut. revisor Kenneth Hoffmann, og landsretten har forstået kendelsen således, at den tilladte dokumentation sker i forbindelse med disse afhøringer.
 Landsretten finder, at den omhandlede dokumentation - som led i de nævnte afhøringer - kan tillades som hjemlet ved retsplejelovens § 877, stk. 3, både for så vidt angår revisionsrapporterne fra ToldSkat og under hensyn til sammenhængen hermed for så vidt angår revisionsberetninger fra KPMG.
 Det følger af den påkærede kendelse, at bevisværdien af den nævnte dokumentation, ligesom bevisværdien af afhøringerne, vil bero på sagens øvrige bevisligheder samt en stillingtagen til de indsigelser, der er fremsat af forsvarerne.
 Landsretten tiltræder under disse omstændigheder efter retsplejelovens § 877, stk. 3, at de omhandlede revisionsrapporter og revisionsberetninger er tilladt dokumenteret, og landsretten finder ikke, at der derved er sket en krænkelse af de hensyn, der skal varetages efter EMRK artikel 6.
 Herefter, og da det af kærende anførte ikke kan føre til et andet resultat,
 Højesterets kendelse af 7. november 2002, 155/2002.
 I tidligere instanser er afsagt kendelse af Retten i Roskilde den 5 . november 2001 og af Østre Landsrets 18. afdeling den 15. januar 2002.
 Østre Landsrets kendelse er med Procesbevillingsnævnets tilladelse påkæret til Højesteret af T.1 - T.8 idet


text:
påstanden for højesteret er udvidet til at omfatte samtlige rapporter afgivet af ToldSkat og samtlige erklæringer fra KPMG om disse rapporter.
 Anklagemyndigheden har nedlagt påstand om stadfæstelse, dog således at dokumentation af ToldSkats revisionsberetning af 25. august 1997 (bilag ....) og KPMG-erklæringen af 30. juli 1999 (bilag ....) og de øvrige i sagen foreliggende revisionsberetninger fra ToldSkat og beretninger, notater og øvrige erklæringer udstedt af. KPMG tillades dokumenteret i medfør af retsplejelovens § 877, stk, 2, nr. 5, samt at det ikke forudsættes, at dokumentation sker i forbindelse med afhøring af en repræsentant for ToldSkat og revisionsfirmaet.
 Anklagemyndigheden har subsidiært nedlagt påstand om stadfæstelse, således at dokumentation af de nævnte dokumenter sker i medfør af retsplejelovens § 877, stk. 3.
 ToldSkat Maribo har udfærdiget revisionsrapport af 25. august 1997 vedrørende T.2. I konklusionen på side 64 ff anføres blandt andet:
 "12 Konklusion
 12.1 Bogføring m.v.
 Der er derved sket følgende overtrædelser:
 Straffelovens § 302, stk. 1, nr. 2 og nr. 3, jf. bogføririgsloven, lovbekendtgørelse nr. 60 af 19. februar 1986 med senere ændringer § 2, stk. 1 og stk. 2 ved ...
 12.2 Merværdiafgift (MOMS).
 Der er herved sket følgende overtrædelser:
 Momsloven, jf nu lovbekendtgørelse nr. 56 af 6. februar 1996 om merværdiafgift med senere ændringer (tidligere momslov, jf. Skatteministeriets lovbekendtgørelse nr. 41 af 1. februar 1993, § 57, stk. 1, jf. § 81, stk. 1, nr. 2 og jf. stk. 3 (tidligere momslovs § 20, stk. 1, jf. § 35, stk. 1, nr. 2 og jf. stk. 3), ved ...
 12.3 Kildeskat.
 Såfremt den anførte formodning er korrekt, er der herved sket følgende overtrædelser:
 Kildeskattelovens § 79, stk. 1, nr. 1, jf. § 46, stk 1 i henhold til lovbekendtgørelse nr. 519 af 22. juni 1995, ved..."
 T.1 - T.8 har til støtte for deres påstand gjort gældende, at ToldSkat Maribós revisionsrapporter og KPMGs erklæringer ikke kan dokumenteres efter hverken retsplejelovens § 877, stk. 2, nr. 5, eller efter § 877, stk. 3. De har nærmere anført, at ToldSkat Maribos revisionsrapport af 25. august 1997 og øvrige rapporrer er udfærdiget med det formål at redegøre for de tiltaltes momsunddragelser m.v. Medarbejderne hos ToldSkat er ikke tilstrækkeligt. uafhængige af politi og anklagemyndighed, de kan som følge af deres deltagelse i efterforskningen ikke betragtes som sagkyndige, og deres rapporter og erklæringer kan ikke betragtes som sagkyndige erklæringer. ToldSket Maribos konklusioner, herunder konklusionerne vedrørende skyldspørgsmålet, bør være bevisførelsen uvedkommende, og de tiltalte har ikke mulighed for at føre modbevis over for skattemyndighedernes erklæringer. De tiltalte har yderligere gjort gældende, at retsplejelovens § 877, stk. 3, ikke kan anvendes, når det er udelukket at anvende samme bestemmelses stk. 2, nr. 5, som følge af de anførte forhold. Afhøring af en medarbejder fra ToldSkat Maribo vil ligeledes være udelukket af de anførte grunde. De tiltalte har endelig gjort gældende, at erklæringerne fra KPMG reelt er indholdsløse, da de ikke forholder sig til ToldSkat Maribos konklusioner, og at en erklæring om en anden erklæring ikke kan tillades dokumenteret. Af samme grunde bør afhøring af statsautoriceret


text:
revisor Kenneth Hoffmann nægtes.
 Anklagemyndigheden har til støtte for sin påstand gjort gældende, at revisionsrapporterne fra ToldSkat Maribo er omfattet af retsplejelovens § 877, stk. 2, nr. 5. Anklagemyndigheden har til støtte herfor bl.a. henvist til Højesterets afgørelse, som er gengivet i Ugeskrift for Retsvæsen 1977.675, og til, at det er i overensstemmelse med fast praksis, at ToldSkats rapporter dokumenteres under domsforhandlinger i medfør af retsplejelovens § 877, stk. 2,nr. 5. Dokumentation af rapporterne medfører ikke, at rapporterne skal lægges uprøvede til grund, men at bevisværdien beror på sagens øvrige bevisligheder. Dokumentation af rapporterne afskærer ikke forsvaret
 fra at indhente udtalelser fra og/eller afhøre andre sagkyndige. Der er netop med henblik herpå stillet regnskabskyndigbistand til rådighed for forsvaret. Højesterets kendelse, gengivet i Ugeskrift for Retsvæsen 2000.627, kan ikke føre til, at skattemyndighedernes rapporter ikke kan dokumenteres, selv om de måtte indeholde passager, hvor skattemyndighederne foretager en vurdering af, om der foreligger en overtrædelse af lovgivningen. Skattemyndighederne har ikke stilling som et særligt sagkyndigt råd, og det ligger inden for skattemyndighedernes opgaver at foretage vurderinger af juridisk karakter. Anklagemyndigheden har yderligere gjort gæIdende, at der ikke ved retsplejelovens § 877, stk. 2, nr. 5, er stillet krav om, at dokumentation skal ske som led i afhøringen af den, der har udfærdiget den pågældende erklæring. Forsvaret skal blot have mulighed for at stille spørgsmål til den, der har udfærdiget erklæringen.
 Vedrørende dokumenterne, som er udfærdiget af revisionsfirmaet KPMG, har anklagemyndigheden gjort gældende, at der er fast praksis for, at revisionsberetninger, som er udarbejdet af uafhængige revisorer efter anmodning fra anklagernyndigheden, kan benytte som bevis under domsforhandlingen efter retsplejelovens § 877, stk. 2, nr. 5. Erklæringer om allerede foreliggende regnskabsmateriale og revisionsberetninger udarbejdet på grundlag af det forelagte bevismateriale må i denne henseende behandles ens.
 Parterne har i det væsentligste gentaget deres anbringender.
 Skattemyndighedernes revisionsrapporter og revisorerklæringer kan efter fast praksis helt eller i uddrag oplæses i retten som led i bevisførelsen på samme måde som andre erklæringer indhentet af politiet. En sådan anvendelse af erklæringerne som bevismidler - evt. suppleret af afhøring af dem, der har udfærdiget det pågældende dokurnent - er som udgangspunkt omfattet af bestemmelsen i retsplejelovens § 877, stk. 2, nr. 5, jf. § 928, stk. 3.
 Forsvarerne har adgang til under domsforhandlingen at afhøre Flemming Christensen fra ToldSkat Maribo og statsautoriseret revisor Kenneth Hoffmann fra KPMG, og forsvarerne har fået stillet midler til rådighed til sagkyndig bistand for de tiltalte.
 Højesteret finder herefter, at der ikke er grundlag for at nægte dokumentation af ToldSkat Maribos og revisionsfirmaet KPMGs rapporter og erklæringer i deres helhed.
 Højesteret finder endvidere, at der ikke er fremkommet oplysninger, som kan begrunde, at anklagemyndigheden skal afskæres fra at afhøre Flemming Christensen fra ToldSkat Maribo og Statsautoriseret revisor Kenneth Hoffmann fra KPMG.
 Det tillades anklagemyndigheden at dokumentere samtlige ToldSkat Maribos revisionsberetninger og beretninger samt notater og øvrige erklæringer udstedt af KPMG. Endvidere tillades det anklagemyndigheden at føre Flemming Christensen og revisor Kenneth Hoffmann som vidner.


text:
Skat.dk: Sambeskatning - underskud - fusion - udenlandsk selskab - likvidation - nye anbringender
 23 Nov 2015 08:48
 17 Nov 2015 10:28
 SKM2015.722.HR
 1. afdeling, 22/2014
 Sagen angik, om der er hjemmel til, at det danske moderselskab og de med dette fortsat sambeskattede danske selskaber kunne fremføre den ubenyttede del af et udenlandsk underskud på 965.273.745 kr. i sambeskatningsindkomsten i 2005 og senere år. Det udenlandske selskab var ophørt ved en skattepligtig fusion med det amerikanske umiddelbare moderselskab som det fortsættende selskab.
 Moderselskabet protesterede før hovedforhandlingen mod to af Skatteministeriets synspunkter om underskuddets behandling, idet disse synspunkter efter selskabets opfattelse var frafaldet under landsrettens forberedelse. Ifølge selskabet var anbringenderne derfor nye for Højesteret, jf. retsplejelovens § 383. Skatteministeriet gjorde heroverfor gældende, at de to synspunkter var retlig argumentation, som kunne rummes inden for ministeriets hovedanbringender.
 Højesteret fandt, at Skatteministeriets synspunkter var udtryk for en retlig argumentation til støtte for ministeriets synspunkter. I øvrigt var synspunkterne hverken nye eller frafaldet.
 Vedrørende det materielle spørgsmålet gjorde moderselskabet overordnet gældende, at sambeskatningsvilkår 2.11 om underskudsfremførsel ved likvidation førte til, at det ubenyttede underskud overgik til selskabet, det ultimative danske moderselskab, hvorefter det kunne fremføres i den danske sambeskatning
 Højesteret fandt, at vilkår 2.11 ikke tog stilling til, hvortil et ubenyttet underskud skulle henføres. I stedet lagde Højesteret vægt på, at et underskud, der var opstået under sambeskatningen, men ikke anvendt, ifølge Ligningsvejledningen kunne anvendes i det fortsættende selskab ved en skattepligtig fusion. Der var ikke holdepunkter for, at skattemyndighederne skulle have fulgt en anden praksis end praksis beskrevet i Ligningsvejledningen. Hertil kom endvidere, at Ligningsvejledningen var i overensstemmelse med de selskabsretlige principper, der gælder for behandling af aktiver og forpligtelser ved fusion.
 Højesteret fandt herefter, at det ubenyttede underskud skulle henføres til det fortsættende og umiddelbare amerikanske moderselskab. Ved det danske moderselskabs overgang til national sambeskatning udgik det amerikanske moderselskab - og dermed underskuddet - fra den danske sambeskatning. Der var derfor ikke hjemmel til, at det danske selskab og de med dette selskab fortsat sambeskattede selskaber kunne fremføre det ubenyttede underskud til fradrag i sambeskatningen for 2005 og senere år.
 Højesteret stadfæstede landsrettens dom, som frifandt Skatteministeriet.
 Poul Søgaard, Niels Grubbe, Marianne Højgaard Pedersen, Poul Dahl Jensen, Hanne Schmidt, Oliver Talevski og Jan Schans Christensen.
 I tidligere instans er afsagt dom af Østre Landsrets 5. afdeling den 29. januar 2014.
 Processuelle spørgsmål
 Skatteministeriet har i sit sammenfattende processkrift af 19. oktober 2015 bl.a. anført, at H1s fravalg af international sambeskatning for indkomståret 2005 afskar fremførsel af udenlandske underskud, der ikke var benyttet, herunder det ubenyttede underskud, der hidrørte fra H5. Skatteministeriet har endvidere anført, at H5s ubenyttede underskud ved fusionen overgik til det umiddelbare og fortsættende moderselskab H4.
 H1 A/S har anført, at Skatteministeriet hermed har fremsat to nye anbringender, som tidligere var gjort gældende og frafaldet under forberedelsen af landsretssagen. Efter H1s opfattelse består Skatteministeriets første nye anbringende i, at et ubenyttet underskud fra et udenlandsk likvideret selskab bortfalder, blot fordi det er udenlandsk. Skatteministeriets andet nye anbringende består i, at


text:
et ubenyttet underskud fra et udenlandsk likvideret selskab overgår til dets umiddelbare moderselskab efter sambeskatningsvilkår 2.11. H1 har protesteret imod, at disse to anbringender tages under pådømmelse, jf. retsplejelovens § 383.
 Skatteministeriet har heroverfor bl.a. anført, at de ovennævnte synspunkter, der er fremsat i det sammenfattende processkrift, ikke udgør anbringender, men alene er udtryk for en retlig argumentation. Skatteministeriet har endvidere anført, at synspunkterne blev gjort gældende såvel i Landsskatteretten som i landsretten, og at synspunkterne ikke er frafaldet.
 Højesteret finder, at Skatteministeriets ovennævnte synspunkter i det sammenfattende processkrift er udtryk for retlig argumentation til støtte for ministeriets anbringender, og at synspunkterne i øvrigt hverken er nye eller frafaldet. Der er derfor ikke grundlag for at afskære synspunkterne.
 I sambeskatningscirkulære nr. 169 af 16. december 2003 (TS-CIRK 2003-40) fastsat i medfør af den dagældende selskabsskattelovs § 31 er anført bl.a.:
 2. Under sambeskatningen - og ved dennes ophør - er de sambeskattede selskaber undergivet de til enhver tid gældende vilkår. For tiden gælder følgende:
 2.4. Underskud fordeles under sambeskatning efter følgende retningslinjer:
 Er der underskud i et eller flere af de sambeskattede selskaber, fordeles disse underskud forholdsmæssigt på de selskaber, som har overskud for det pågældende år. Underskud, der ikke kan indeholdes i de øvrige selskabers overskud for dette år, fordeles forholdsmæssigt mellem de underskudsgivende selskaber til fradrag i de sambeskattede selskabers samlede indkomst for de efterfølgende år. Ubenyttede underskud fra tidligere år fradrages i medfør af ligningslovens § 15 fortrinsvis i overskud hos det selskab, der har haft underskuddet, idet ældre underskud i de øvrige sambeskattede selskaber dog fradrages forud for selskabets eget underskud for et senere år. Et herudover ubenyttet underskud fra tidligere år fremføres forholdsmæssigt til fradrag i de af sambeskatningen i øvrigt omfattede selskaber, som har overskud.
 2.10. Ønskes sambeskatningen bragt til ophør, må selskaberne give meddelelse herom til skattemyndigheden senest inden udløbet af fristen for rettidig selvangivelse for det indkomstår, i hvilket særbeskatning ønskes påbegyndt...
 Ved ophør af sambeskatning af andre årsager end ved likvidation af datterselskabet kan fremførsel af underskud efter ligningslovens § 15 ikke ske i det omfang, underskuddene har været brugt til fradrag ved opgørelsen af de sambeskattede selskabers skattepligtige indkomst, jf. vilkår 2.4.
 Af ligningsvejledningen for 2004, afsnit S.D.1. Fusion, fremgår bl.a.:
 Hvis en skattepligtig fusion finder sted mellem to sambeskattede selskaber, kan underskud, der er opstået og ikke anvendt under sambeskatningen, anvendes i det modtagende selskab, se afsnit S.D.4.2.
 Når der selskabsretligt fusioneres, uden at fusionsskattelovens regler anvendes, foreligger der en skattepligtig fusion. Skattepligtig fusion betragtes skatteretligt som et almindeligt skattepligtigt køb og salg af aktiver og passiver.
 Tilsvarende er fremgået af ligningsvejledningerne siden 1994.
 Af ligningsvejledningen for 2004, afsnit S.D.4.21, fremgår bl.a.:
 S.D.4.21
 Vilkår 2.11.- Ophør ved datterselskabets likvidation m.v.
 Ophører sambeskatningen ved datterselskabets likvidation, foretages der ikke afsluttende ansættelse af datterselskabet, og datterselskabets eventuelle underskud i den afsluttende regnskabsperiode samt eventuelle uudnyttede underskud fra tidligere år under sambeskatningen kan således bringes til fradrag efter de almindelig regler, herunder fremføres i medfør af LL § 15.
 Sagens baggrund og


text:
hovedspørgsmål
 H5 og H4., der begge var sambeskattet med H1 i årene 2000-2004, fusionerede med skattemæssig virkning den 20. december 2004 ved en skattepligtig lodret fusion med H2 som det fortsættende (modtagende) selskab og med H5 som det ophørende (indskydende) selskab. Ved fusionen var der et betydeligt skattemæssigt underskud i H5, som delvist blev anvendt til fradrag i sambeskatningsindkomsten i 2004.
 Sagen angår, om der er hjemmel til, at H1 og de med dette selskab fortsat sambeskattede selskaber kan fremføre den ubenyttede del af underskuddet, ca. 965 mio. kr., til fradrag i sambeskatningsindkomsten i 2005 og senere indkomstår.
 Reglerne om frivillig sambeskatning blev ved lov nr. 426 af 6. juni 2005 med virkning for indkomstår påbegyndt den 15. december 2004 eller senere afløst af regler om tvungen national sambeskatning med mulighed for at tilvælge international sambeskatning. H1 traf beslutning om, at selskaberne i koncernen med virkning fra den 1. januar 2005 alene skulle være omfattet af reglerne om national sambeskatning med den følge, at H2 udgik af sambeskatningen.
 H1s synspunkt er, at det ubenyttede underskud i H5 efter de hidtil gældende regler overgik til H1 og de med dette selskab fortsat sambeskattede selskaber ved fusionen den 20. december 2004, og at underskuddet er bevaret i medfør af overgangsreglerne i de nye sambeskatningsregler, jf. 2005-lovens § 15, stk. 2, og stk. 3, første og sidste punktum. Det er heroverfor Skatteministeriets synspunkt, at underskuddet efter de hidtil gældende regler ved fusionen overgik til H2 som det fortsættende (modtagende) selskab, og at underskuddet fulgte dette selskab, da det pr. 1. januar 2005 udgik af sambeskatningen.
 Reglerne om underskudsfremførsel og sambeskatning
 Efter de for 2004 gældende regler kunne Ligningsrådet tillade sambeskatning af et dansk moderselskab og dets danske og/eller udenlandske datterselskaber, jf. den dagældende selskabsskattelovs § 31. Betingelserne og vilkårene for sambeskatning var fastsat i det sambeskatningscirkulære (dengang TS-CIRK 2003-40), som Ligningsrådet havde udstedt i medfør af § 31.
 Af sambeskatningsvilkår 2.4 om fordeling af underskud fremgår bl.a., at underskud, der ikke kan indeholdes i de øvrige selskabers overskud for dette år (ubenyttet underskud), fordeles forholdsmæssigt mellem de underskudsgivende selskaber til fradrag i de sambeskattede selskabers samlede indkomst for det efterfølgende år. Det fremførte ubenyttede underskud henføres således til de enkelte underskudsgivende selskaber og fremføres til fradrag i de fortsat sambeskattede selskabers indkomst. Sambeskatningsvilkår 2.10 angår tilfælde, hvor sambeskatning for et selskab ønskes bragt til ophør, således at selskabet i det følgende år særbeskattes. I sammenhæng betyder de to vilkår, at et selskab, der under sambeskatning har haft ubenyttet underskud, og som overgår til særbeskatning, tager den ubenyttede underskudssaldo med sig ud af sambeskatningen.
 Sambeskatningsvilkår 2.11, stk. 1, angår tilfælde, hvor et sambeskattet selskab ophører ved likvidation og derfor udgår af sambeskatningen. Vilkåret omtaler alene ophør ved likvidation, men må antages også at gælde ophør ved skattepligtig fusion. Det bestemmes i vilkåret, at selskabets eventuelle underskud ved ophøret kan bringes til fradrag efter de almindelige regler herom, herunder fremføres i medfør af ligningslovens § 15.
 Vilkår 2.11 tager ikke stilling til, om det ophørte


text:
selskabs ubenyttede underskud skal henføres til et bestemt af de øvrige sambeskattede selskaber og i givet fald hvilket. Det fremgår heller ikke af vilkår 2.4.
 Det fremgår af Ligningsvejledningen 2004-4, S.D.1. Fusion - i lighed med, hvad der er anført i ligningsvejledninger for de forudgående 10 år - at hvis en skattepligtig fusion finder sted mellem to sambeskattede selskaber, kan underskud, der er opstået og ikke anvendt under sambeskatningen, anvendes i det modtagende selskab. Der er ikke i sagen oplysninger, som viser, at skattemyndighederne har fulgt en anden praksis end den, der er angivet i ligningsvejledningen. Den løsning, der angives i ligningsvejledningen, er i overensstemmelse med de selskabsretlige principper, der gælder for behandling af aktiver og forpligtelser ved fusion af kapitalselskaber. Et ubenyttet underskud, der tillades fremført i sambeskatning, repræsenterer således et aktiv, der ligesom andre aktiver ved fusion overgår til det fortsættende (modtagende) selskab.
 Højesteret finder herefter, at et ubenyttet underskud i det ophørende selskab må henføres til det fortsættende (modtagende) selskab. Hvis dette selskab fortsat indgår i sambeskatningen, kan underskuddet fremføres og benyttes til fradrag i de sambeskattede selskabers overskud i de følgende indkomstår. Forlader det fortsættende selskab derimod sambeskatningen og overgår til særbeskatning, følger underskuddet selskabet og kan ikke anvendes i sambeskatningen.
 Det følger af det anførte, at det ubenyttede underskud, der var i H5 ved fusionen den 20. december 2004, må henføres til H4. H1 traf beslutning om, at koncernens selskaber pr. 1. januar 2005 alene skulle være omfattet af reglerne om national sambeskatning, og H4 udtrådte derfor af sambeskatningen og overgik i stedet til særbeskatning. På denne baggrund finder Højesteret, at der ikke er hjemmel til, at H1 og de med dette selskab fortsat sambeskattede selskaber kan fremføre den ubenyttede del af underskuddet i H5 til fradrag i sambeskatningsindkomsten for 2005 og senere indkomstår.
 I sagsomkostninger for Højesteret skal H1 A/S betale 750.000 kr. til Skatteministeriet.


text:
Skat.dk: C.B.3.7 Fiksering af ydelser mellem hovedaktionæren og selskabet
 Dette afsnit beskriver de situationer hvor der sker fiksering af ydelser fra hovedaktionæren til selskabet.
 Fikseret løn
 Fikseret rente
 Fikseret leje
 Interesseforbundne parter skal ved opgørelsen af deres skattepligtige indkomst anvende priser og vilkår for økonomiske transaktioner i overensstemmelse med, hvad der kunne være opnået, hvis transaktionerne havde fundet sted mellem uafhængige parter. Se LL § 2, stk. 1.
 En hovedaktionær, som leverer forskellige ydelser til sit selskab, skal derfor have en betaling (eller vederlag), som svarer til hvad en uafhængig tredjepart ville have modtaget. Hvis det aftalte vederlag derimod ligger under, hvad en tredjepart ville have modtaget, kunne der være grundlag for at fiksere vederlaget.
 Se også afsnit C.D.11.1 om armslængdeprincippet i LL § 2.
 Fastsættelse af løn fra et selskab til dets hovedaktionær, er omfattet af armslængdeprincippet i LL § 2. En hovedaktionær, som udfører arbejde for sit selskab, skal derfor fastsætte sit arbejdsvederlag til en værdi, som svarer til, hvad selskabet skulle have betalt til en udenforstående person.
 Det følger dog af praksis, at Skattestyrelsen som udgangspunkt ikke fikserer løn i disse tilfælde. I de tilfælde, hvor vederlaget ligger under hvad der skulle have været betalt til en udenforstående, skal Skattestyrelsen derfor i almindelighed acceptere parternes aftalte vederlag.
 Skatteministeren har redegjort for den administrative praksis om fikseret løn i hovedaktionærforhold. Det fremgår af redegørelsen, at der har været en helt klar administrativ praksis om, at der som absolut altovervejende hovedregel ikke bliver fikseret løn. Se TfS 1997, 80 DEP.
 Landsskatteretten underkendte fikseret løn i en sag, hvor klageren som var direktør og tillige hovedaktionær ikke havde modtaget løn fra sit selskab i 1990 og 1991. Klageren havde kun modtaget løn fra selskabet i 2. halvår af 1991. De stedlige ligningsmyndigheder havde fundet, at klageren var skattepligtig af en fikseret løn på henholdsvis 240.000 kr. og 120.000 kr. for indkomstårene 1990 og 1991. Landsskatteretten traf afgørelse om, at der, henset til selskabets skattemæssige regnskaber samt til at det i øvrigt måtte anses for forretningsmæssigt begrundet, at der i en virksomheds opstartsfase blev foretaget en konsolidering af virksomheden, ikke var grundlag for at statuere indkomstforvridning. Der var således ikke grundlag for fiksering af løn hos klageren. Se TfS 1996, 750 LSR.
 Se tilsvarende SKM2009.829.SR og SKM2010.431.SR hvor der efter praksis ikke skete lønfiksering.
 Fiksering af løn skal ikke forveksles med spørgsmålet om rette indkomstmodtager.
 Afsnit C.B.3.5.2.2 om maskeret udbytte i ansættelsesforhold
 Afsnit C.D.2.2 om afgrænsning af selskabsindkomsten overfor fysiske personers indkomst.
 Hvis en hovedaktionær låner penge ud til sit selskab skal der betales en sædvanlig markedsrente. Se LL § 2. stk. 1. Markedsrenten er den rente, som to uafhængige parter ville have fastsat i et tilsvarende låneforhold.
 Renten er fradragsberettiget for selskabet og skattepligtig for hovedaktionæren. En evt. rentefordel, der ikke er forretningsmæssigt begrundet anses desuden for et skattepligtigt tilskud for selskabet. Se SL §§ 4 og 6.
 En hovedanpartshaver havde undladt at opkræve renter på en mellemregningskonto med sit selskab. Skattemyndighederne anså de ikke opgjorte renter for at være


text:
et skattepligtigt tilskud efter LL § 2. Højesteret fandt efter en konkret bevisvurdering, at hovedanpartshaveren kun havde indrømmet selskabet henstand med betaling af renten og ikke afkald på den (rentefrihed). Højesteret lagde videre til grund, at også i forholdet mellem uafhængige parter vil det regelmæssigt forekomme, at kreditor yder henstand med betaling af renter i en tilsvarende situation som i sagen. Derfor fandt Højesteret ikke grundlag for at fastslå, at indrømmelsen af henstand med renten ikke var forretningsmæssigt begrundet. Se SKM2008.9.HR.
 Modsatte afgørelse i SKM2010.607.ØLR og SKM2007.635.HR hvor rentefrihed ikke var udtryk for markedsvilkår.
 Domstolene har i en række tilfælde anerkendt en fiksering af renten svarende til diskontoen + 4 pct.. Se SKM2010.607.ØLR, SKM2007.635.HR og SKM2009.28.ØLR. En forrentning på diskontoen + 4 pct. vil derfor kunne anerkendes, hvis det efter en konkret begrundelse, og rent undtagelsesvist, må anses for det bedste udtryk for markedsrenten.
 Fiksering af renten forudsætter som udgangspunkt, at hovedaktionæren er omfattet af kredsen i LL § 2. Se SKM2004.48.LSR og SKM2003.225.LSR.
 Afsnit C.B.3.5.3.3 om aktionærlån
 Afsnit C.D.11.1.3 om hvad er omfattet af armslængdeprincippet i LL § 2.
 Ved udleje fra en hovedaktionær til sit selskab skal der fastsættes en markedsleje for det udlejede. Se LL § 2, stk. 1.
 En hovedaktionærs afkald på kontraktbestemt leje for en begrænset periode som følge af selskabets svigtende indtjening medførte ikke bortfald af hans skattepligt, for så vidt angik nogen del af det fastsatte lejebeløb. Se LSRM 1985, 13 LSR.
 I en sag om fastsættelsen af den fikserede leje for en fast ejendom fandt retten, at lejen skulle fastsættes i overensstemmelse med den under den administrative behandling af sagen indhentede syns- og skønsrapports vurdering af markedslejen. Landsskatterettens udøvede skøn blev derfor tilsidesat. Udlejningen skete fra selskabet til hovedaktionæren. Se SKM2008.300.BR.
 Se også afsnit C.B.3.5.2.1 om maskeret udbytte ved bl.a. udlejning.
 SKM2008.9.HR
 En hovedanpartshaver havde i to indkomstår undladt at opkræve renter på en mellemregningskonto med sit selskab. Skattemyndighederne anså de ikke-opgjorte renter for at være et skattepligtigt tilskud efter LL § 2. Højesteret fandt efter en konkret bevisvurdering, at hovedanpartshaveren alene havde indrømmet selskabet henstand med rentebetalingen og ikke afkald på renterne (rentefrihed). Højesteret lagde videre til grund, at også i forholdet mellem uafhængige parter vil det regelmæssigt forekomme, at kreditor yder henstand med betaling af renter i en tilsvarende situation som i sagen. Derfor fandt Højesteret ikke grundlag for at fastslå, at indrømmelsen af rentehenstand ikke var forretningsmæssigt begrundet. Højesteret fandt herefter ikke grundlag for at foretage korrektion efter LL § 2. Ikke Rentefiksering.
 Ændring af SKM2006.396.ØLR
 SKM2007.635.HR
 Et selskab havde en uforrentet mellemregningskonto med aktionærerne. Denne blev tilsidesat, idet selskabet var i besiddelse af en ikke ubetydelig værdipapirbeholdning, og at selskabet var eller ved salg af værdipapirerne kunne komme i besiddelse af en likviditet, der gav mulighed for at betale forretningsmæssigt begrundede renter af mellemregningskontoen. Endvidere fandt landsretten ikke grundlag for at tilsidesætte skattemyndighederne skøn, hvorefter renten sattes til diskontoen + 4 pct. Rentefiksering.
 SKM2017.366.VLR
 Sagen omhandlede, hvorvidt skatteyderen (et selskab) skulle beskattes af en fikseret jagtleje ved at


text:
have stillet selskabets jagtarealer til rådighed for ægtefællen til selskabets eneanpartshaver og et jagtkonsortium, som ægtefællen var deltager i. Selskabet for ingen af indkomstårene havde registreret indtægter af jagtretten, og da det ikke i øvrigt var godtgjort, at driften af jagtarealerne havde tilgodeset andet end JS ́ personlige interesse for jagt, lagde landsretten til grund, at anpartshaverens ægtefælle for indkomstårene 2010-12 havde disponeret over jagtretten på en måde og i et omfang, der svarer til en ejers, og at der ikke var ydet selskabet vederlag herfor. Den omstændighed, at ægtefællens deltagelse i jagten i indkomståret 2010 var begrænset af hans helbredsmæssige forhold, kunne efter indholdet af de lægelige oplysninger om hans mobilitet og almene velbefindende ikke føre til en anden vurdering. Da jagtretten således vederlagsfrit havde været stillet til JS ́ rådighed i hele indkomståret, tiltrådte landsretten, at selskabet i medfør af statsskattelovens § 4 og ligningslovens § 2 skulle beskattes af et beløb svarende til markedsværdien af jagtretten. Landsretten stadfæstede dermed byrettens dom (SKM2016.337.BR). Lejefiksering
 SKM2010.607.ØLR
 En hovedaktionær havde ydet sit selskab et rentefrit lån. Retten fandt det ikke godtgjort, at rentefriheden var udtryk for markedsvilkår, hvorfor der var adgang til rentekorrektion, jf. LL § 2. Retten fandt endvidere ikke grundlag for at tilsidesætte den fikserede rentesats på diskontoen + 4 pct., idet retten lagde til grund, at de tilgængelige rentefastsættelsessystemer ikke var velegnede i sager vedrørende mindre lån, ligesom en erklæring fra sagsøgerens bank ikke gav grundlag for at fastslå, at selskabet uafhængig af sagsøgeren kunne have opnået et tilsvarende lån til en væsentlig lavere rente end den fastsat af skattemyndighederne. Rentefiksering.
 SKM2009.28.ØLR
 En anpartshaver havde sammen med sin mand udlånt ca. 1,1 mio. kr. til deres fælles anpartsselskab. Lånet var uforrentet, ligesom der heller ikke var stillet sikkerhed for lånet.
 Skattemyndighederne foretog derfor rentefiksering, og ansatte i den forbindelse forrentningen til diskontoen + 4 pct. Rentefiksering.
 SKM2009.427.BR
 En eneanpartshaver havde givet afkald på forrentning af et tilgodehavende hos sit selskab. Retten fandt det ikke godtgjort, at den manglende forrentning var forretningsmæssigt begrundet. Rentefiksering.
 SKM2004.48.LSR
 Vederlaget for overdragelse af et selskabs driftsmidler blev posteret på en uforrentet mellemregningskonto med køberen, der havde finansieret stiftelsen af selskabet. Gældsbrevet kunne kræves indfriet med en måneds varsel, og alene ved overdragelse af anparterne i selskabet. Betingelsen om rådighed over mere end 50 pct. af stemmerne iLL § 2 var opfyldt, og der var hjemmel til en korrektion af forrentningen. Rentefiksering.
 SKM2003.445.LSR
 Fiksering af rente for mellemregningskonto mellem en hovedaktionær og selskabet blev undladt, idet der alene var tale om et ubetydeligt beløb i hovedaktionærens favør. Ikke rentefiksering
 SKM2003.225.LSR
 Et selskab skulle ikke medregne en fikseret renteindtægt af lån til fire anpartshavere, idet betingelserne om kontrol af selskabet ikke var opfyldt. Ikke rentefiksering.
 TfS 1996, 750 LSR
 Landsskatteretten fandt, at der, henset til et selskabs skattemæssige regnskaber samt til, at det i øvrigt måtte anses for forretningsmæssigt begrundet, at der i en virksomheds opstartsfase blev foretaget en konsolidering af virksomheden, ikke var grundlag for at statuere indkomstforvridning. Der var således ikke grundlag


text:
for fiksering af løn hos klageren efter SL § 4. Ikke lønfiksering.
 LSRM 1985, 13 LSR
 En hovedaktionærs afkald på kontraktsbestemt leje for en begrænset periode som følge af selskabets svigtende indtjening medførte ikke bortfald af hans skattepligt, for så vidt angik nogen del af det fastsatte lejebeløb.
 Skatterådet bekræftede, at der i en sag omkring bl.a. rette indkomstmodtager efter praksis ikke ville ske lønfiksering og at ejeren af et selskab efter eget valg kunne disponere, om selskabets overskud skulle udbetale som løn eller opspares i selskabet. Ikke lønfiksering.
 SKM2009.829.SR
 Skatterådet bekræftede, at skattemyndighederne efter praksis normalt ikke fikserer løn. I sagen blev et selskabs ejere, dog anset som rette indkomstmodtagere af et honorar. Ikke lønfiksering
 TfS 1997, 80 DEP
 Skatteministeren har redegjort for den administrative praksis om lønfiksering i hovedaktionærforhold. Det fremgår af redegørelsen, at der har været en helt klar administrativ praksis om, at der som absolut altovervejende hovedregel ikke blev foretaget lønfiksering.


text:
Skat.dk: Omkostningsgodtgørelse – Tilbagebetaling – Krav rettet mod rådgiver (advokatselskab)
 23 Jan 2020 13:27
 SKM2020.117.BR
 Retten i Randers, BS-23959/2018
 Når man vil klage + Processuelle bestemmelser
 Uberettiget, Condictio Indebiti, tilbagebetalingskrav, advokatselskab, urimeligt byrdefuldt, ond tro
 Sagen angik, om et krav om tilbagebetaling af uberettiget modtaget omkostningsgodtgørelse kunne rettes mod rådgiveren - et advokatselskab.
 Retten lagde til grund, at der uberettiget var udbetalt omkostningsgodtgørelse til advokatselskabet, da grundejeren, der ikke skulle betale noget til advokatselskabet udover det beløb, som i forvejen var aftalt mellem grundejeren og et rådgivningsselskab, ikke opfyldte betingelserne for at få godtgørelse. Dette var fastslået i en tilsvarende sag - SKM2015.479.HR (U2015.3383H).
 Retten bemærkede, at advokatselskabet modtog godtgørelsen, uanset at selskabet var klar over den aftalekonstruktion, der var mellem grundejeren, advokatselskabet og rådgivningsselskabet. Dette måtte derfor havde stået advokatselskabet klart, at selskabet modtog godtgørelsen med urette. Skattemyndighederne var derfor berettiget til at rette kravet om tilbagebetaling mod advokatselskabet efter reglerne om condictio indebiti.
 Retten fandt, at betingelserne for at kræve tilbagebetaling efter reglerne om condictio indebiti var opfyldt, da der ikke forelå særlige omstændigheder, der gjorde det urimeligt eller byrdefuldt at rette kravet mod advokatselskabet.
 Retten bemærkede, at Skatteministeriet ikke var afskåret fra at rette kravet mod advokatselskabet under henvisning til, at udbetalingen skete før den 1. januar 2015, hvor det i lov nr. 1500 af 23. december 2014, § 57, stk. 4, blev bestemt, at tilbagebetalingskrav kan rejes mod den rådgiver, der har modtaget for meget udbetalt godtgørelse, da det fremgår af lovmotiverne, at dette også kunne ske forud for lovens vedtagelse.
 Gældsbrevslovens § 27 afskar efter de foreliggende omstændigheder heller ikke tilbagebetalingskravet.
 Dertil kom bl.a., at skattemyndighederne i forbindelse med udbetalingen af godtgørelse til advokatselskabet tog forbehold om tilbagebetaling.
 Skatteministeriet blev dermed frifundet.
 Skatteforvaltningslovens § 57, stk. 4.
 Gældsbrevslovens § 27
 Den juridiske vejledning 2020-1 A.A.13.4.
 (v/advokat Steffen Sværke)
 Dommer Marianne Sonne, dommer Henrik Præstgaard og dommerfuldmægtig Lars Gaaei.
 Denne sag er sambehandlet med sag BS-23971/2018-RAN
 Sagen, der er anlagt den 5. juli 2018, vedrører om krav om tilbagebetaling af uberettiget modtaget omkostningsgodtgørelse kan rettes mod sagsøgeren.
 Sagsøgeren, H1, har nedlagt påstand om, at sagsøgte, Skatteministeriet, skal anerkende, at SKATs krav om tilbagebetaling af omkostningsgodtgørelse med 163.140,63 kr. (inkl. moms) ikke kan rettes mod H1.
 Landsskatterettens afgørelse af 19. april 2018 er sålydende:
 Sagsnr. 15-3128917
 I afgørelsen har deltaget: Helmer Augustesen, Karin Bøgh Pedersen, Niels Deichmann
 Klage over: SKATs afgørelse af 12. oktober 2015
 SKAT har truffet afgørelse om, at H1 advokatpartnerselskab skal tilbagebetale uberettiget udbetalt omkostningsgodtgørelse med henvisning at betingelserne i skatteforvaltningslovens § 57, stk. 4, er opfyldt
 Advokatpartnerselskabet H1 har udtalt sig overfor rettens medlemmer på et retsmøde.
 Advokatpartnerselskabet H1 (herefter H1) repræsenterede G1 (herefter grundejeren) i forbindelse med klager over ejendomsvurderinger for flere ejendomme til Landsskatteretten.
 SKAT imødekom ved afgørelser af henholdsvis 21. september 2010, 16. maj 2011 og 13. juli 2011 grundejerens ansøgninger om udbetaling af acontogodtgørelse på i alt 50 % af 115.460,25 kr., inkl. moms, for udgifter til sagkyndig bistand i forbindelse med klagerne til Landsskatteretten. SKAT udbetalte 57.703,13 kr.,


text:
inkl. moms, til H1, da det fremgik af ansøgningerne, at kravet på omkostningsgodtgørelse var overdraget til bistandsyderen. SKAT tog ved udbetalingen forbehold for eventuelt krav om tilbagebetaling, såfremt der i forbindelse med sagens endelige afregning kunne konstateres, at der helt eller delvist var sket udbetaling af uberettiget godtgørelse.
 Afgørelserne var adresseret til grundejeren.
 Ved afgørelse af 6. december 2011 adresseret til H1 afslog SKAT grundejerens ansøgninger om yderligere omkostningsgodtgørelse på i alt 210.875 kr., inkl. moms, for udgifter til sagkyndig bistand i forbindelse med klagerne til Landsskatteretten. Endvidere krævede SKAT tilbagebetaling af den tidligere udbetalte acontogodtgørelse på 57.703,13 kr. SKAT begrundede afgørelsen med, at grundejeren ud fra en samlet vurdering af de faktiske oplysninger, herunder aftalerne mellem grundejeren, G2 og H1, ikke var forpligtet til at betale H1 for de ansøgte beløb. Det fremgik endvidere af afgørelsen, at SKAT ville imødekomme en anmodning om henstand, såfremt afgørelsen blev påklaget til Landsskatteretten.
 H1 påklagede på grundejerens vegne SKATs afgørelse af 6. december 2011 til Landsskatteretten, som den 17. juni 2013 traf afgørelse i overensstemmelse med grundejerens påstand om udbetaling af omkostningsgodtgørelse med 50 % af 326.281,25 kr., inkl. moms.
 SKAT traf herefter den 26. juni 2013 afgørelse, adresseret til grundejeren, hvori SKAT imødekom grundejerens ansøgninger om omkostningsgodtgørelse for udgifterne til sagkyndig bistand i forbindelse med klagerne til Landsskatteretten. Endvidere ophævede SKAT kravet om tilbagebetalingen af tidligere udbetalt acontogodtgørelse. SKAT udbetalte herefter yderligere 105.437,50 kr., svarende til 50 % af 210.875 kr., inkl. moms til H1. SKAT tog ved udbetalingen forbehold for genopkrævning af det samlede udbetalte beløb på 163.140,63 kr., inkl. moms, såfremt Skatteministeriet fik medhold ved indbringelsen af Landsskatterettens afgørelse for byretten.
 Skatteministeriet indbragte Landsskatterettens afgørelse for byretten. Sagen blev sat i bero, da man afventede dom i en sag med en lignende problemstilling, som senere blev offentliggjort som SKM2015.479.HR. Højesteret afsagde dom den 30. juni 2015. Højesteret kom frem til, at den pågældende ansøger ikke var berettiget til omkostningsgodtgørelse, da ansøgeren ikke kunne anses for at hæfte for den udstedte faktura fra bistandsyderen, jf. skatteforvaltningsloven § 52, stk. 1.
 H1 tog på baggrund af Højesterets dom bekræftende til genmæle i grundejerens sag ved byretten.
 SKAT har den 30. september 2015 sendt et brev til H1, hvoraf fremgår følgende:
 "SKAT har udbetalt a conto omkostningsgodtgørelse vedr. H1s salær med 50 % af 326.281,25 kr. inkl. moms i alt 163.140,63 kr. Honoraret vedrører sagkyndig bistand i forbindelse med G1s klager til Landsskatteretten. Omkostningsgodtgørelsen er udbetalt til H1.
 SKAT har i afgørelse af 6. december 2011 afslået foreningens anmodning om omkostningsgodtgørelse og opkrævet tidligere udbetalt a`contogodtgørelse.
 Som følge af Landsskatterettens kendelse af 17.juni 2013 ophævede SKAT, i brev af 26. juni 2013, kravet om tilbagebetaling af omkostningsgodtgørelse og udbetalte de afslåede beløb. SKAT tog samtidig forbehold for, at beløbet ville blive genopkrævet, hvis SKAT vandt sagen ved domstolene.
 Det fremgår af Retten i Odenses dom afsagt den 26. august 2015, at sagsøgte har anerkendt at skylde beløbet.
 Det fremgår endvidere, at G1 skal betale 163.140,43 kr. til Skatteministeriet med procesrente fra den