text:
sige flere gange (også min primære grund til at besøge Guatemala i sin tid – og det betalte sig!!) 😀
 10. september 2017 kl. 14:30
 Jeg vil meget gerne til Antwerpen, især efter at have læst din guide. Det lyder helt fantastisk som weekend tur med lækker mad, skøn kultur og hyggelig stemning. Det kunne være fantastisk at vinde flybilletter og jeg ville tage min mor med❤
 10. september 2017 kl. 14:55
 Wow, tak for en rigtig fin og omfattende guide! Næste by på min liste er netop Antwerpen, da jeg efterhånden har krydset de fleste storbyer i Europa af. Det ville være så hyggeligt at dele den oplevelse med min lillesøster, som også er ved at få øjnene op for at rejse rundt i Europa og opleve en masse ny kultur. 🙂
 10. september 2017 kl. 14:56
 Antwerpen 👌🏻 Der kunne dog også være genialt at kombinere turen med Brugge.
 10. september 2017 kl. 15:01
 Jeg drømmer især om at besøge Antwerp og Leuven, men også om at leje cykler og tage på heldagstur med stop i forskellige landsbyer. Belgien har et vildt system af cykelruter og en smuk natur, som egentlig minder meget om Danmarks. En studerende med lille pengepung og stor rejselyst krydser fingre! ✌🏼✌🏼❤
 Jeg ville tage min kæreste (som lige har friet til mig 🙈) med til oudenaarde, som han har nævnt flere gange i de år vi har kendt hinanden, da han har været der som barn. Kunne være skønt at give ham en kærestetur og et afbræk i hverdagen med vores søn 😊
 10. september 2017 kl. 15:47
 Jeg ville gerne besøge Gent og Bruxelles (gælder det? Det ligger jo sådan set i sin egen region). Men et besøg til Antwerpen ville heller ikke være af vejen
 10. september 2017 kl. 15:48
 Sikke en dejlig guide! Jeg ville umiddelbart selv besøge Brügge og Bruxelles, men efter denne guide kan jeg se, at de to byer med B er i hårdkonkurrence med A-byen, Antwerpen 🙂
 10. september 2017 kl. 15:59
 Åh, jeg har lige været på interrail, men er slet ikke færdig med at besøge Europas fantastiske storbyer! Jeg drømmer om at besøge Bruxelles og Antwerpen, da vi desværre ikke nåede deromkring på sommerens rundtur.
 Til gengæld nåede vi forbi Rotterdam, efter du havde tippet om byen, og jeg er stadig helt forelsket, og MÅ absolut tilbage dertil også!
 10. september 2017 kl. 16:12
 Jeg har altid gerne ville til Brügge – Har hørt så ufatteligt meget godt om byen. Mine ture til Belgien har altid været lidt uheldige med en masse bøvl og besvær, så det kunne være dejligt at få chancen for at ændre på det. Hav en dejlig dag.
 10. september 2017 kl. 16:13
 Hvilken fantastisk konkurrence.
 Jeg ville bestemt (gen)besøge Antwerpen. Jeg var der for nylig med min, på det tidspunkt, soon-to-be kæreste. Han bor i Bruxelles, og vi var på en dagstur til Antwerpen. Vi fik dog ikke set så meget af byen, da det meste af turen gik


text:
med at fare vild, være fnisende, nyforelskede og holde i hånd. Jeg vil enormt gerne tilbage udstyret med din guide – og så vil jeg meget gerne til Bruxelles for at besøge min, nu, nye kæreste. Tak for en unik blog.
 10. september 2017 kl. 16:14
 Jeg har været en enkelt dag i både Gent og Antwerpen, men ville elske at bruge mere tid begge steder. Og så selvfølgelig et smut forbi Bruxelles (tæller det som Flandern? Er jo strengt taget i sin egen region)
 10. september 2017 kl. 16:19
 “At rejse er at spise” .. eller, det ville være formålet med turen hvis jeg vandt! Så skulle vi specielt prøve de der falafler. Mit mundvand var ikke til at styre efter at have læst om alle de gode spise steder.
 10. september 2017 kl. 16:20
 Jeg elsker at nørde med mode og har af samme grund drømt om at besøge Antwerpen i mange år.
 Efter den her guide vil jeg da så gerne til Antwerpen!!
 10. september 2017 kl. 16:24
 JEg vil SÅ gerne til Ghent, om hvad jeg kun har hørt gode ting! Den by skulle svære sååå hyggelig og fin!
 10. september 2017 kl. 16:31
 Antwerpen!! Har aldrig været i Flandern eller den side af Europa selvom jeg er ret historisk interesseret.. Vil gerne opleve det ældre Europa og de flotte bygninger med min kæreste på slæb... Ku være hyggeligt 🙂
 10. september 2017 kl. 16:33
 Jeg har længe ønsket at komme til Bruxelles for at opleve den pulserende stemning der må være med al den politik der foregår dernede. Men også for dens ry for at være en hyggelig by og for dens gode mad. Dog vil jeg sige, at efter din guide til Antwerpen, ja så er det lige før den slår Bruxelles af førsteplads pinden 😀
 Jeg vil rigtig gerne besøg Gent, (fra hvor vores danske arbejdsmarkeds-model i øvrigt har rødder) og så er jeg blevet meget inspireret af dit indlæg, så Antwerpen må jeg besøge en dag!
 10. september 2017 kl. 17:02
 Jeg elsker simpelthen dine små guides, Cathrine – de er så stemningsfulde! 🙂 Jeg drømmer om at besøge Brügge og Ghent. Jeg har længe gerne ville besøge Herbert Foundation i Ghent, da jeg er meget glad for konceptkunst, så det skulle i hvert fald på listen, hvis jeg skulle være så heldig at vinde. Og så ville jeg i øvrigt tage min mor med, da det kunne være alt for hyggeligt med en mor/datter-tur, og da hun ofte fortæller om en ferie til Flandern, hun var på som lille.
 10. september 2017 kl. 17:13
 Antwerpen! Jeg har en gammel ven som bor der. Vi mødes altid alle mulige underlige steder. Amsterdam, Moskva, Klitmøller Skt Petersborg og Tamraght. Men jeg har aldrig besøgt ham i Antwerpen. Efter at have læst din guide, kan jeg se at det er mit livs fejltagelse. Det må der rettes op på!
 10. september 2017 kl. 17:25
 Wow en lækker konkurrence. Et af de steder min amerikanske

type: other


text:
mand ALLERHELST vil besøge i Europa er Brügge. Det er en eller anden film, som han hele tiden snakker om. Noget om en amerikansk spion som bliver pensioneret der. Så det må være 1, men hvis man ikke kan flyve dertil, så har din guide til Antwerpen fået mine øjne op for en by, jeg indtil nu ikke har kendt på andet end navn.
 Ih, Cathrine dine guides er altid så gode og gennemførte!
 Jeg hr altid drømt om at komme til Antwerpen. Bare slentre med min kæreste, spise god mad, kigge på pæne huse. Så hvis jeg skulle være så heldig at vinde vil turen nok gå dertil 🙂
 10. september 2017 kl. 17:34
 Jeg vil super gerne til Antwerpen for at se på (og købe) den første diamant til mig selv <3
 10. september 2017 kl. 18:00
 Vild konkurrence! Perfekt til et SU-budget 😉 Jeg drømmer mest om Antwerpen – min veninde besøgte byen på interrail og har virkelig solgt den godt – men jeg kunne forestille mig at når din guide til Gent kommer så ryger den by også på listen 🙂
 Skønt indlæg! Man får i den grad lyst til at besøge Antwerpen med alle de fine steder, du har dokumenteret. Men Brügge er nu også på min liste efter jeg så filmen “In Bruges” med min college-roommate i USA.
 10. september 2017 kl. 18:06
 Åh, jeg ville gerne til både Gent og nu Antwerpen – dine billeder er virkelig smukke!
 Efter denne her fine guide, så et det klat Antwerpen, der er på to-see-listen! 😍
 Sara Amos siger:
 Jeg har altid gerne ville til Brugge, og kan nu tilføje Antwerpen på min liste over Flandern-byer, jeg drømmer om at besøge.
 10. september 2017 kl. 18:43
 Brugge kunne jeg godt tænke mig at se 🙂
 10. september 2017 kl. 19:02
 Åh! Sikke en god guide! Min kæreste og jeg har længe snakket om at tage på en madferie! Men hvor skal man starte i Europa, når der er så mange fantastiske steder at vælge imellem?!?! Men nu lægger jeg ud med Antwerpen og krydser fingre for os 🤞
 10. september 2017 kl. 19:11
 Jeg har egentlig aldrig haft en by i Flandern på min must-see list, men jeg er bidt af en gal cykelmyg og ser Flandern rundt hvert år! Det er lidt en familieting og de fleste synes, at det er ret sjovt med en ret feminin 23-årig pige, der bestemt ikke er sportstalenter, elsker cykelsport, men det er simpelthen det bedste! 😍 Og jeg ved fra tv’et at Flandern er er helt fantastisk smukt sted! Næsten som et eventyr. Men ud fra hvad jeg har set og hørt, så må Brugge være min destination! Jeg elsker at udforske ældre byer til fods og byen skulle være fyldt med små gader og historiske bygninger = bedst tænkelige ferie! Det ville være en fantastisk måde at starte specialeskrivningen i det nye år 😃
 10. september 2017 kl. 19:14
 Og anden destination måtte uden tvivl være Gravensteen


text:
slottet i Gent! Min 14 dages ferie ned gennem i Europa i sommers bragte mig forbi fem slotte og man kan aldrig få nok ❤ Lidt kongelig (og royalist) har man jo lov at være 😉
 Min kæreste er bidt af et galt cykelløb, mildt sagt 🙂 Så hvad ville være bedre end at se området som er kulisse til Flandern rundt på to hjul, og dertil min svaghed for storbyer såvel som historiens vingesus i Brugge. De oversete europæiske byer er som regel de mest autentiske, og desuden er maden jo et sandt højdepunkt når man rejser, så jeg ville også lade mig inspirere af nedenstående guide, og forhåbentlig teste smagsløgene:
 http://politiken.dk/rejser/art5789882/Ikke-bare-cykell%C3%B8b-S%C3%A6t-t%C3%A6nderne-i-Flandern
 10. september 2017 kl. 19:40
 Wow, nogle lækre billeder og en lækker konkurrence! Jeg ville vildt gerne tage min kæreste med på en vinter-tur til Antwerpen og L’iege! <3
 10. september 2017 kl. 19:42
 Jeg har vil gerne tilbage til Antwerpen! Jeg havde en helt fantastisk tur dertil for 5 år siden med min kæreste og jeg vil gerne tilbage, nu som ægtefolk 😀
 10. september 2017 kl. 19:44
 Helt klart Brugge og Antwerpen! De vil være perfekte for et førstegangs besøg i Flanderen.
 10. september 2017 kl. 19:55
 Min kæreste og jeg har mange rejsedrømme – og til meget forskelligartede destinationer (Israel, New York, Østeuropa, Norge). En destination, som min kæreste taler om med julelys i øjnene er Brugge – der vil han gerne tage mig hen: så skal vi slendre i gaderne og drikke god belgisk øl om aftenen. Nu håber jeg, at det er mig, der kan tage ham med! Det ville være det bedste treat efter to afleverede PhD-afhandlinger (én fra os hver) og lejlighedsflytning inden for et halvt år...! Fingers crossed 🙂
 10. september 2017 kl. 20:25
 Gent eller Brügge tror jeg. Kan slet ikke vælge for heg vil jo det hele. Hygge, ose og drikke kaffe 👍🏻
 10. september 2017 kl. 20:41
 Efter din fantastiske guide til Antwerpen tror jeg så bestemt at min kæreste skal inviteres dertil hvis jeg vinder 😍🍀
 10. september 2017 kl. 20:54
 Jeg ville besøge Groeningemuseum i Brügge og kigge på fantastiske malerier af Hieronymus Bosch!
 10. september 2017 kl. 21:11
 Sikke da en skøn guide til Antwerpen, nu har jeg da endnu mere lyst til rejse 🙂 Jeg ville virkelig gerne besøge Brügge med min dejlige veninde Sofie. Vi lever begge en rigtig travl hverdag med et hårdt medicin studie og arbejde, så en ferie ville give et skud energi til hverdag 🙂
 10. september 2017 kl. 21:59
 Efter tre uger tilbage fra ferie er jeg allerede klar til at tage afsted igen. Jeg ville virkelige gerne opleve Brügge og Bruxelles 🙂
 Min kære veninde har fundet sin store kærlighed i Gent og flyttet dertil, og jeg ville elske at opleve alle de fine ting hun beretter om.
 10. september 2017 kl. 22:23
 Jeg kommer ofte i Holland, da jeg er halv hollænder, og har længe gerne ville krydse grænsen og besøge Antwerpen. Jeg ender


text:
dog altid med kun at nå til Amsterdam så det her kunne være en god anledning. Og så er jeg en af dem der har fået lidt af et crush på Brugge efter at have set In Bruges. Både fordi byen ser så fin ud og så ville det jo ikke være dårligt at følge i Colin Farrells fodspor 😉
 Mathilde Juul Østergaard siger:
 10. september 2017 kl. 23:43
 Mig og min søde kæreste Filip vil gerne til Brugge. Jeg har været der for mange år siden da jeg bare var en ing teenager, og hsr lige siden drømt om de smukke middelalderbygninger, kanaler og brostenbelagte gader.
 11. september 2017 kl. 00:43
 Jeg vil gerne besøge Antwerpen eller Brügge, udover at jeg også godt gad besøge Bruxelles. Det ville være en perfekt mor-datter tur 🙂
 11. september 2017 kl. 07:39
 Jeg var i Bruxelles forrige år, så nu står Antwerpen på listen – og din guide gør jo turen dét nemmere at planlægge 😉
 11. september 2017 kl. 08:17
 Jeg ville invitere min kæreste til Bruxelles, da han i 2016 skulle have været på tur dertil, men måtte aflyse pga. terrorangrebet, der fandt sted dagen før. Han taler stadig om det – specielt de specialøl og bryggerier, som han ikke fik lov at opleve dengang.
 11. september 2017 kl. 08:20
 Jeg drømmer om en tur til Brugge – den fineste lille dukkehus-by. Manden kan drikke en masse øl og så står jeg for chokoladespiningen – WIN WIN :o)
 11. september 2017 kl. 08:29
 Gamle, smukke Brügge! Selvom din guide også giver mig lyst til at tage til Antwerpen.
 11. september 2017 kl. 09:03
 Jeg ville gerne tage min kæreste med på denne tur, for os er den yndigste måde at tage på ferie på, at opleve tingene som de kommer. Vi elsker at stå op og bare gå, gå rundt og finde den upoleret natur i en by der ellers emner af trafik og kaos, have tid til at stoppe op og kigge op og se på den smukke arkitektur, spise mad på hyggelige caféer der pludselig er der når sulten sætter ind, og shoppe fine og usædvanlige sager fra de skønneste butikker. Det ville være en drøm og tage til Antwerpen, drikke øl og besøge steder fra din fine guide.
 Jeg kunne godt tænke mig at vise min mand Antwerpen. Jeg var der selv i 1. G på udveksling og det var en rigtig god oplevelse 🙂 Vi har ikke så mange penge lige pt, så at vinde et weekendophold ville være en meget velkommen oplevelse her 🙂
 Jeg vil gerne besøge den eftersigende fantastisk smukke by Gent, der med sine kanaler og små hyggelige gader ville være perfekt bare at ose lidt rundt i, evt for et kig på forskellige specialbutikker
 11. september 2017 kl. 09:55
 Antwerpen! Jeg har ligesom dig været på roadtrip denne sommer, vi nåede Ghent og Brügge (to helt fantastiske byer – tak for tip til dig og dine læsere!), men vi kom aldrig


text:
til Antwerpen, hvilket vi har fortrudt så mange gange siden. Vi har hørt så meget fantastisk om denne by og vi er blevet helt forelsket i Belgien, så vi vil så gerne dertil igen! Et besøg på MAS, spise fritter, chokolade og gå hånd i hånd med kæresten vil ikke være en dårlig kombination 🙂
 Kathrine Berg Kjærgaard siger:
 11. september 2017 kl. 10:33
 Jeg har et ønske om at besøge Antwerpen, og det har jeg virkelig haft i langtid. Skal i gang med et bachelor opgave, og ville nyde at kunne trække stikket en weekend også tage på venindetur, spise en masse lækkert mad og gå på opdagelse. Der er intet bedre end at besøge en by, som man er helt ny i 🙂
 Historikeren her drømmer om at komme til Brugge. Det skulle være så flot og velbevaret. Men med din fine guide trækker Antwerpen jo også i en. 🙂
 11. september 2017 kl. 10:59
 Jeg vil vildt gerne til Brugge, fordi der simpelthen er så fint
 11. september 2017 kl. 11:04
 Jeg ved ikke så meget om Flandern, men efter din lækre guides har du virkelig givet mig en nysgerrighed og rejselyst. Det lyder jo som et fantastisk og kreativt land med en masse lækker mad ;)) Jeg kunne godt tænke mig at se nogle af de ting du har fortalt om i både Gent-guiden og Antwerpen-guiden 🙂 Sikke en skøn konkurrence – lige hvad man har brug for her i efterårskedeligheden
 11. september 2017 kl. 11:07
 Jeg har i mange mange år drømt om Antwerpen, Gent og Brugge. Men det er ligesom aldrig rigtig blevet til noget. Men jeg kan heldigvis blive ved at drømme og drømme.
 11. september 2017 kl. 12:24
 Jeg drømmer om at besøge Brügge. Over sommeren har jeg arbejdet i Nyhavn og har i den forbindelse haft mulighed for at snakke med en masse turister. Et belgisk par anbefalede mig på det kraftigste at besøge Brügge, hvor de selv kom fra.
 11. september 2017 kl. 12:28
 Åh, jeg vil så gerne besøge Ghent <3
 Har en veninde derfra og siger at det er den smukkeste by der findes!
 11. september 2017 kl. 13:49
 Med sådan en guide bliver jeg bare nødt, nødt, nødt til at tage en tur til Antwerpen – især Graanmarkt 13 lyder som noget man ikke kan undgå at elske <3
 11. september 2017 kl. 13:54
 Det er sjældent, at en tur på museum står højt på min ønskeseddel, men jeg drømmer om at besøge Brügge og se deres chokolademuseum! Hvem ved – måske jeg kom til at købe en spiselig souvenir eller to?
 Laura Hammer Jakobsen siger:
 Ja, ja, ja! Jeg elsker at rejse, og jeg har ferie fra universitetet i det meste af december, så jeg vil på juletur rundt i Flandern. Jeg vil spise chokolade i Bruxelles, vafler i Ghent og pomfritter i Antwerpen. Lyder det ikke perfekt?
 11. september 2017 kl. 14:48
 Jeg ville helst sikkert besøge Brugge igen! Jeg var i Belgien på udveksling


text:
i 10. klasse, og jeg vil så gerne tilbage på en tur, hvor min kæreste og jeg selv kan styre tempoet. Ingen busser, der holder og venter, og ingen belgiske lærere, der forsøger at fortælle om byens kanaler uden egentligt at vide noget om det. Det havde klart også sin charme, men jeg vil så gerne tilbage og se byen med ‘voksne’ øjne!
 Måske jeg endda ville slå et smut forbi min gamle udvekslingspartner, som jeg ikke har set eller skrevet med i flere år!
 Lene M.B. siger:
 11. september 2017 kl. 15:40
 Det må da blive Antwerpen, som skal på min rejseliste, efter at have læst din flotte guide til byen. God kaffe, god mad, og promenadetur – det bliver ikke bedre. Så krydser jeg blot fingre for, at flybilletterne ender i min lomme 🙂
 11. september 2017 kl. 16:43
 Jeg må jo bare til Antwerpen nu! Byen virker helt fantastisk – overskuelig og alligevel med en masse at byde på!
 Nanna Jenner siger:
 11. september 2017 kl. 16:59
 Jeg er blevet TOTALT forelsket i Antwerpen nu, efter din guide. Der MÅ jeg hen hvis jeg vinder!
 11. september 2017 kl. 17:03
 Uh, Antwerpen har stået på min rejse bucket list i en del år, men det er bare ikke lige et sted, man sådan kommer forbi tilfældigt... så det ville være alletiders efterårs treat! Især med din fanstastiske guide i hånden 🙂
 11. september 2017 kl. 19:03
 Sikke en fantastisk konkurrence og ikke mindst fantastisk (og udførlig!) guide! Jeg er nok en rigtig “madturist”, så min bucket list ville bestå af fritter og vafler først og fremmest. Ligesom mange andre her i kommentarfeltet ville jeg rigtig gerne opleve Antwerpen, så det håber jeg at kunne komme til her i efteråret – eller måske i december <3
 11. september 2017 kl. 19:17
 Dit indlæg har fået mig til at drømme om at se Antwerpen, så der må jeg til på et tidspunkt – uanset om jeg vinder eller ej 😀
 Louise Aa siger:
 Efter at have fulgt jeres sommertur slavisk på både Instagram og bloggen er det svært at vælge én by i Flandern frem for en anden. Men særligt Gent virker helt eventyrlig og jeg ville elske at stikke på tur dertil for at nyde den sprøde efterårsluft i en båd på kanalerne der!
 Hvis jeg vandt konkurrencen ville jeg helt sikkert tage til Antwerpen. Jeg havde et par dage i byen for 10 år siden og har aldrig haft noget ønske om at komme igen. Men ud fra din guide og fine billeder ser det ud til, at byen har udviklet sig helt enormt meget (medmindre jeg bare forholdt mig uimponeret dengang grundet mine sølle 13 år), og den lyder virkelig som en by, der er et genbesøg værd!
 11. september 2017 kl. 21:08
 Ih, jeg vil mægtigt gerne til Brugge. Min far plaprer ofte om denne smukke, historiske middelalderby. Den må være et besøg værd 👌🏻😉
 11. september 2017 kl. 22:03
 Jeg ville tage til Antwerpen


text:
– byen lyder skøn 🙂 Det ville være fantastisk at holde nytår der!
 11. september 2017 kl. 22:42
 Jeg vil vildt gerne til Brügge da jeg kun har hørt positivie ting om byen. Den skulle være så smuk på den der gamle europæiske måde! 🙂
 11. september 2017 kl. 23:35
 Helt klart Antwerpen 👍 Ser så fin ud!
 Jeg ville besøge Gent, hvor min veninde lige er flyttet til sammen med hendes flamske kæreste. Det ville være attraktion nok i sig selv – og ville være sjovt at opleve min venindes allerede imponerende flamske sprog in action 🙂
 12. september 2017 kl. 06:47
 Har godt nok lige købt billetter til Bruxelles med BrusselsAirlines i november, men efter at have læst din guide, vil jeg da også rigtig gerne til Antwerpen! Jo tak!
 12. september 2017 kl. 09:09
 Efter at have fulgt med på Instagram, vil jeg SÅ gerne til Antwerpen! Det er så skønt at få anbefalet steder man ikke vidste fandtes, og nu er jeg helt hooket på at tage afsted. Det kunne være så dejligt at invitere min kæreste med på en lille mini ferie i efteråret 🍂
 12. september 2017 kl. 10:20
 Jeg kunne godt tænke mig at komme en tur til Brügge. Jeg læste på en tidspunkt en artikel om Brügge og et chokolade hotel.
 Belgien er jo kendt for deres lækre chokolade.
 Jeg ville tage min veninde med. Vi har tidligere været på pigetur og med chokolade som temaet, kan det kun blive en succes.
 Derudover er det heller ikke noget min mand har specielt meget lyst til, så en venindetur vil være perfekt😊
 Okaaaaay det hele i din guide lyder for lækkert, så jeg ville selvfølgelig tage til Antwerpen! 😀 Jeg ville tage min kæreste i hånden og flyve afsted. Han har endda også nævnt byen for mig for et par år siden, men vi kom ligesom aldrig videre, men NU skal det være! Det går simpelthen ikke at leve et liv, hvor vi går glip af sådan en skøn by.
 12. september 2017 kl. 11:21
 Jeg vil så gerne tage min kæreste med til Antwerpen, så han kan møde min søde belgiske veninde, som bor der 🙂 Desuden ville et besøg på chokolademusset i Ghent også være et must-see, ligesom Ghents hyggelige gader og utal af uimodståelige chokoladebutikker. Jo, det lyder som en kærestetur, lige i vores ånd 🙂
 Tak for en dejlig guide!
 Efter at have set dine instastory’s i Sommerferien vil jeg helt vildt gerne til Antwerpen 🙂 det ser så mega lækkert og hyggeligt ud. Også vil jeg egentligt gerne bare have noget ferie efter at have siddet i arbejdsløshedshelevede i nu et helt år. Det tager fandeme psykisk på en at få afslag konstant :(((
 12. september 2017 kl. 12:25
 Jeg har besøgt Bruxelles 7-8 gange i forbindelse med mit arbejde, men drømmer om at se lidt mere af Belgien som turist – Ghent, Antwerpen og Brügge står alle højt på min liste,
 12. september 2017 kl. 14:28
 Brugge


text:
tror jeg ville være noget for mig, så jeg krydser voldsomt meget fingre.
 12. september 2017 kl. 20:08
 Jeg læste engang et blogindlæg om Brugge, og siden har det været på min must see liste.
 Men i bund og grund er det vigtigste ikke hvor vi skal hen, men bare at komme afsted og opleve noget nyt. Mit rejsehjerte higer efter nyt, eftersom vi ikke kom på sommerferie i år.
 Derudover blev min mand og jeg gift for to uger siden på vores datters dåbsdag, men har ikke planlagt bryllupsrejse. Det skyldes mange ting – bl.a. prioritering af økonomi og at vi ikke lige har kunnet vælge destination.
 Så en tur til Belgien kunne bare være SÅ skønt – så vi også kan få lidt honeymoon og jeg kan få stillet min rejsetrang 🙂
 For et par år siden boede min veninde i Rotterdam, hvor jeg besøgte hende, der gad jeg godt tilbage til! Jeg har aldrig været i Amsterdam, der gad jeg også godt hen især efter din begrejstring for byen, så ville jeg også kunne bruge dine fine indlæg fra byerne 🙂 Kh
 13. september 2017 kl. 08:16
 Jeg har de sidste 15 år drømt om at komme tilbage til en lille chokoladebutik i Brugge!!
 13. september 2017 kl. 10:37
 Vil rigtig gerne besøge Antwerpen
 13. september 2017 kl. 12:13
 Jeg tror intet mindre det er den perfekte konkurrence for mig at deltage i. Ååååh fingers double crossed! Jeg skal på udvekslingsophold til Gent i foråret 18, og glæder mig helt sindsygt. Jeg har planer om at skulle hele vejen rundt og se de andre fede byer også... Antwerpen, Brugge, Leuven og Bruxelles. Sådan en billet ville virkelig lette mit udvekslingsbudget. Om ikke andet må jeg overveje at købe selvsamme billet, hvis jeg ikke vinder. Det er sku da en smart kombibillet 🙂
 13. september 2017 kl. 14:23
 Jeg drømmer om en tur til Antwerpen – og denne guide har ikke gjort drømmen mindre 🙂
 Drømmen skyldes primært, at der i Antwerpen er en butik der sælger chokolade udstyr, chocolateworld.be – er sikker på jeg kan købe mig fattig der 🙂
 13. september 2017 kl. 15:47
 Jeg drømmer om en tur til Antwerpen – sikke en fin guide med SÅ mange lækre steder der skal besøges! 😀
 Antverpen har de senere år vundet mit hjerte, da flere og flere besøger byen, som de kan fortælle fantastiske ting om. Ting jeg gerne selv vil opleve 😊
 14. september 2017 kl. 13:29
 Efter dine fine billeder og beskrivelser kan man næsten ikke nævne Antwerpen. Jeg vil vældig gerne efterligne en tur som jeres!
 14. september 2017 kl. 15:30
 Sikke en lækker konkurrence! Min kæreste og jeg har i laaang tid gerne ville en tur til Bruxelles, men er da blevet helt lun på Antwerpen, efter din fine guide! Hvor ville jeg blive glad for, at komme på efterårstur med min kæreste <3
 15. september 2017 kl. 09:39
 Jeg håber, at jeg kan nå at være med på denne fantastiske konkurrence!


text:
Først og fremmest tak for en flot og udførlig guide. Den ville være min makker i Antwerpen, som jeg meget gerne vil besøge. Jeg har hørt godt om byen fra mange, og så synes jeg, at Belgien fortjener mere ikke-EU-relateret omtale! Endnu engang tak for at arrangere konkurrencen. Mvh. Caroline
 15. september 2017 kl. 15:15
 Mon jeg er heldig nok til at denne konkurrence stadig kører.
 Jeg brugte en overgang en del tid i Bruxelles, og dermed også Belgien. Jeg vil rigtigt gerne tilbage til Antwerpen, da det kun blev til en enkelt eftermiddag. Men ellers vil jeg rigtigt gerne besøge Utrecht.
 16. september 2017 kl. 16:37
 Efter at have læst denne guide, vil jeg da vildt gerne besøge Antwerpen, så jeg krydser mine fingre fra nu af!
 17. september 2017 kl. 04:24
 Jeg ville rigtig gerne besøge Gent. En af mine allerbedste veninder er lige flyttet derned for at tage et halvt år på udveksling. Fra alt hun sender hjem, ser byen helt fantastisk ud, og desuden kan jeg ikke undvære hende i et halvt år <3
 18. september 2017 kl. 07:40
 Antwerpen! Jeg har aldrig været i Belgien, men tanken om øl, choko og pommes lyder som smør for sjælen. Jeg vil tage min kæreste med, og kysse på ham i en forlænget weekend.
 20. september 2017 kl. 18:15
 Ej jeg vil jo gerne alle steder hen! Men hvis jeg skulle vælge – så helt sikkert Bruxelles og Antwerpen 😉
 Krydser kæmpe fingre!
 Altså efter din guide vil jeg helt sikkert gerne besøge Antwerpen! Men også Bruxelles står højt på både min og min kærestes liste. Der er så meget historie, og da vi begge læser jura, så er det en by, som skal ses <3
 Efter at have læst denne vidunderlige guide drømmer jeg om at gå i dine fodspor i Antwerpen og spise alt det,du har spist. På den ikke-creepy måde, forstås. Det ser bare så vældig lækkert ud!
 25. september 2017 kl. 00:01
 Din guide får mig da klart til at ville besøge Antwerpen. Der lyder fantastisk. Jeg har været i Bruxelles og der var også skønt, men må prøve noget nyt 🙂
 26. september 2017 kl. 18:49
 Jeg har de sidste par år drømt om at komme til Brugge. Som yngre var det altid de meget kendte storbyer, der trak – Paris. Barcelona. London. I dag tiltrækker de små, lidt mere uudforskede perler mig mere, og jeg har på fornemmelsen, at Brugge er en af dem.
 1. februar 2018 kl. 18:37
 Jeg ved ikke om du ser denne kommentar på så gammelt et indlæg, men jeg giver det lige et skud! Du nævner en god restaurant i Ghent – kan du huske hvad den hed? Jeg skal nemlig på en lille tur “Flandern rundt” med min kæreste til foråret og mangler tips til Ghent! Ps. 1000 tak for en altid velskrevet og inspirerende blog 🙂
 2. februar 2018 kl. 11:19
 Mon du har set min guide til Gent? http://rockpaperdresses.dk/2017/09/guide-til-gent-hotel-mad-shopping-og-det-loese/ Hav en fantastisk tur! KH


text:
Skatteministeriet har tabt Coloplast-sagen ved Højesteret | Skatteministeriet
 Skatteministeriet har tabt Coloplast-sagen ved Højesteret
 Gyldig fra 13-11-02
 Skatteministeriet har i dag den 13. november 2002 tabt den sag mod Coloplast A/S, som ministeriet sidste år indbragte for Højesteret
 Sagen drejer sig om, hvorvidt Coloplast A/S er berettiget til fradrag for tab ved en medarbejderaktieordning fra 1993. Der er tale om en favørkursordning med nyudstedelse af aktier direkte til medarbejderne, og problemstillingen er derfor identisk med den, der blev afgjort i en sag vedrørende UniDanmark ved Østre Landsret i 1998. Skatteministeriet vandt UniDanmark-sagen, men tabte Coloplast-sagen. Østre Landsret fandt således ved dom af 27. april 2001, at Coloplast A/S kunne fradrage tabet i forbindelse med udstedelsen af medarbejderaktier som en driftsomkostning, jf. statsskattelovens § 6 a.
 Skatteministeriet besluttede at anke Coloplast-dommen til Højesteret. Begrundelsen for at anke var primært, at der forelå to modstridende landsretsdomme. Ministeriet vurderede, at man med en vis ret kunne blive kritiseret for ikke at lade Højesteret afgøre, hvilken af de to indbyrdes uforenelige domme fra Østre Landsret, der var udtryk for gældende ret.
 Højesteret har i dag stadfæstet Østre Landsret dom i Coloplast-sagen og har således fastslået, at Coloplast er berettiget til fradrag.
 Højesteret finder, at selskabet er det retssubjekt, der blev forpligtet over for medarbejderne ved ordningen, og som led det tab, der opstod ved, at aktierne blev erhvervet af medarbejderne til favørkurs.
 Ved en ændring af ligningslovens § 7 A i 2000 er der indført lovhjemmel for fradrag i den omtvistede situation. Højesterets dom vedrørende Coloplast A/S har derfor ikke betydning for afklaring af den fremtidige retstilstand på området, men alene for de potentielle tilbagebetalingskrav, der vil kunne rejses af selskaber, der har udstedt medarbejderaktier til favørkurs.
 Yderligere oplysninger: Kontorchef Lise Bo Nielsen 33 92 48 40


text:
Principiel Højesteretsdom om nægtelse af privilegium til nærstående ægtefæller
 Den 14. maj 2002 afsagde Højesteret dom i en principiel sag om nægtelse af privilegium til nærstående ægtefæller.Den nærstående var ægtefælle til en aktionær, der ejede 70 % af aktiekapitalen i arbejdsgiverselskabet. Løn- og ansættelsesvilkårene var fuldt normale, men ægtefællen havde frem til arbejdsgiverselskabets konkurs haft sæde i selskabets bestyrelse. Virksomhedens tabsgivende drift var fortsat, indtil der kun var ganske begrænsende midler tilbage i selskabet, men den fortsatte drift af virksomheden var tiltrådt af majoriteten af kreditorerne i forbindelse med en tvangsakkord.
 Lønmodtagernes Garantifond nægtede ægtefællen privilegium under henvisning til konkurslovens § 95, stk. 2, hvorefter Schebye Jacobsen på vegne den nærståendes faglige organisation udtog stævning i sagen. Baggrunden for søgsmålet var, at det har været omtvistet, hvorvidt en ægtefælle til en hovedaktionær i et arbejdsgiverselskab kan nægtes privilegium som nærstående. Konkurslovens § 95, stk. 2 nævner tre hovedhensyn, som særligt skal tillægges vægt ved vurderingen af, om en nærstående skal nægtes privilegium, nemlig løn- og arbejdsvilkår, ydelse af henstand med lønnen og økonomisk interesse i virksomhedens drift. De sager, der er blevet forelagt domstolene, har været støttet af andre nægtelsesgrunde end blot økonomisk interesse, typisk medlemskab af bestyrelsen og kendskab til uforsvarlig fortsættelse af driften.
 Landsretspraksis har i disse tilfælde undtagelsesfrit nægtet privilegium til ægtefæller. Den omfangsrige landsretspraksis har imidlertid ikke givet svaret på, om den økonomiske interesse i sig selv er tilstrækkelig til at nægte ægtefællen privilegium. Dette spørgsmål har Højesteret nu afklaret. Højesteret udtaler i den afgørende præmis:"Ved vurderingen af, om ....bør nægtes fortrinsret for sit krav på løn m.v., må det efter Højesterets opfattelse være udgangspunktet, at ... som ægtefælle til .... havde en sådan økonomisk interesse i virksomhedens drift, at det ikke vil være rimeligt begrundet at lade hans krav få fortrinsret frem for almindelige kreditorer, jf. Konkurslovens § 95, stk. 2.Da der ikke foreligger særlige omstændigheder, som kan begrunde at det nævnte udgangspunkt fraviges, stadfæster Højesteret dommen."Højesteret anvender alene den økonomiske interesse som nægtelsesgrund.
 De øvrige kriterier, der fra Lønmodtagernes Garantifonds side var anført som begrundelse for nægtelse af privilegium i form af bestyrelsesmedlemskab og fortsættelse af virksomhedens drift længere end forsvarligt, indgår ikke i argumentationen for Højesterets resultat. I præmisserne nævnes, at særlige omstændigheder kan begrunde, at man fraviger udgangspunktet om nægtelse af privilegium. Højesteret giver imidlertid ingen vejledning om, hvilke omstændigheder, der kan komme på tale. Som særlige omstændigheder kunne man formentlig forestille sig, at ægtefællerne har været separeret på optjeningstidspunktet, at ægtefællens beskæftigelse i det konkursramte selskab var af underordnet betydning, at konkursen har givet rimelig dækning til simple kreditorer eller lignende.Højesteretsdommen gør op med den usikkerhed, der i mange år har hersket med hensyn til nærstående ægtefællers retsstilling ved konkurs.
 Dommen synes imidlertid at åbne for ny tvivl i relation til, hvornår der foreligger sådanne særlige omstændigheder, at ægtefællen kan bevare privilegium.Henvendelse om dommen kan ske til advokat Karen Margrethe Schebye eller advokat Bo Lauritzen.


text:
Højesteretsdomme - Læs om Højesterets beslutninger
 Ej fradrag for løn ved virksomhedsudvidelse.
 Højesteret har sat punktum i to sager om to bankers fradragsret for løn til egne medarbejdere i forbindelse med overtagelse af nødlidende bankaktiviteter fra Finansiel Stabilitet. Udfaldet af disse to sager blev, at de to bankers interne lønudgifter afholdt i forbindelse med opkøb eller forsøg på opkøb af dele af andre banker ikke kunne fradrages som driftsomkostninger.
 Den ene af sagerne for Højesteret omhandlede fradrag for normale lønudgifter til bankens egne ansatte på i alt 780.000 kr. ud af en samlet lønudgift på 400 mio. kr. Lønudgiften på 780.000 kr. vedrørte hovedsageligt de opgaver, som en række overenskomstmæssigt lønnede kreditmedarbejdere i banken udførte efter overtagelsen af fem bankfilialer, mens en mindre del vedrørte arbejde forud for købsbeslutningen. Kreditmedarbejderne havde gennemgået filialernes engagementer, idet købsaftalen gjorde det muligt for banken at tilbagelevere de engagementer, som man efter en nærmere vurdering ikke ønskede at overtage. Samtidig foretog medarbejderne en fremadrettet kreditvurdering af de engagementer/kunder, man valgte at beholde. Processen med at gennemgå og vurdere engagementerne svarede til de arbejdsopgaver, som de pågældende medarbejdere i øvrigt udførte som en del af deres sædvanlige arbejdsopgaver i banken.
 SKAT havde nægtet fradrag for lønudgiften med den begrundelse, at købet af filialerne udgjorde en udvidelse af bankens aktiviteter. I Landsskatteretten fik banken godkendt fradrag for lønudgifterne. Skatteministeriet valgte herefter at indbringe sagen for domstolene. Da der var tale om en sag af principiel karakter, blev den henvist til Østre Landsret.
 Østre Landsret fandt, at formålet med bankens køb af de fem filialer var en egentlig udvidelse af bankens virksomhed. De afholdte lønudgifter på 780.000 kr. til egne medarbejdere i forbindelse med opkøbet og overtagelsen af de fem filialer var derfor ikke driftsudgifter, som skattemæssigt kunne fratrækkes. Landsretten tog herefter stilling til, om nægtelsen af fradrag for lønudgifterne udgjorde en så væsentlig praksisændring, at den kun kunne gennemføres med fremtidig virkning. Østre Landsret fandt, at praksis på området i de år, hvor lønudgifterne blev afholdt, måtte anses for præget af en retsopfattelse, som medførte, at banken med rette havde haft en forventning om, at lønudgifterne skattemæssigt kunne fratrækkes. Østre Landsret godkendte med den begrundelse fradraget for lønudgifterne.
 Højesteret udtalte, at udgifter til udvidelse af en virksomhed ud over dens hidtidige rammer ikke kan fradrages som driftsomkostninger, men må anses som etablerings eller anlægsudgifter, og at der ikke er grundlag for at antage, at lønudgifter altid skal anses som driftsomkostninger. Der skal derfor foretages en – eventuelt skønsmæssig – fordeling, hvis en medarbejder udfører både driftsopgaver og opgaver, der ikke angår virksomhedens drift, herunder hvis medarbejderen har været beskæftiget med udvidelse eller forsøg på udvidelse af virksomheden ud over dens hidtidige rammer. Bankens køb af dele af andre banker var udtryk for en udvidelse af virksomhed. De pågældende lønudgifter var derfor ikke fradragsberettigede driftsomkostninger.
 Endvidere udtalte Højesteret, at der ikke forelå nogen fast administrativ praksis om fradragsret for lønudgifter til medarbejdere, der har været beskæftiget med virksomhedskøb eller lignende. SKAT var derfor ikke afskåret fra uden


text:
forudgående offentlig tilkendegivelse at nedsætte bankens fradrag for den del af lønudgifterne, som ikke var driftsomkostninger.
 De to domme er offentliggjort i SKM2017.512 og SKM2017.513.
 Inden Højesteret afsagde de to domme udtalte skatteministeren, at der ville komme en lovændring, såfremt Højesteret kom frem til, at der ikke var fradrag for de pågældende lønudgifter.
 Primo november 2017 fremsatte skatteministeren det bebudede lovforslag. Af lovforslagets bemærkninger fremgår, at hensigten er at skabe en enkel og administrerbar løsning, så det ikke er nødvendigt for virksomhederne at sondre mellem, om en lønudgift har tilknytning til den løbende drift eller virksomhedens indkomstgrundlag. Det sikres ved, at der skal være fradrag for ”erhvervsmæssige lønudgifter til personer i ansættelsesforhold og erhvervsmæssige udgifter tilknyttet ansættelsesforholdet.”
 Lovforslaget blev vedtaget i Folketinget i december 2017. De nye regler er nærmere omtalt under ”Nye love”.
 Territorialbeskatning af selskaber – ikke altid!.
 Højesteret har taget stilling til, hvorvidt et dansk selskab skulle beskattes af en erstatning fra en norsk medkontrahent.
 Der var tale om et dansk selskab som havde indgået en aftale med et norsk selskab om køb af en større ejendomsportefølje. Der var tale om ejendomme beliggende i henholdsvis Danmark og Norge. Det norske selskab
 opfyldte ikke den indgåede aftale. Det danske selskab anlagde herefter sag mod det norske selskab som følge af kontraktbruddet. Enden på denne retssag blev, at det danske selskab blev tilkendt en erstatning på 205 mio. kr.
 SKAT havde anset det danske selskab for skattepligtig af 187 mio. kr., nemlig det fulde erstatningsbeløb nedsat med de af selskabet afholdte omkostninger i forbindelse med retssagen.
 Østre Landsret fandt, at erstatningsbeløbet skattemæssigt måtte sidestilles med fortjeneste ved afståelse af fast ejendom. Landsretten var imidlertid af den opfattelse, at det danske selskab alene var skattepligtig af den del af erstatningsbeløbet, der kunne henføres til de danske ejendomme, da selskabet ikke var omfattet af international sambeskatning.
 Sagen blev indbragt for Højesteret. Selskabets primære påstand var, at selskabet ikke skulle beskattes af den modtagne nettoerstatning på 187 mio. kr. Skatteministeriet gjorde primært gældende, at samtlige 187 mio. kr. var skattepligtige.
 Højesteret var enig med landsretten i, at erstatningsbeløbet skattemæssigt måtte sidestilles med fortjeneste ved afståelse af fast ejendom. Det betød, at selskabet under alle omstændigheder skulle beskattes af erstatningsbeløbet vedrørende de danske ejendomme. Spørgsmålet var herefter, om selskabet også skulle beskattes af den del, der vedrørte de norske ejendomme.
 Danske selskaber skal som udgangspunkt beskattes af deres globalindkomst. Der gælder dog som hovedregel et territorialprincip for fast ejendom og fast driftssted i udlandet. Territorialprincippet betyder, at indkomsten af udenlandsk fast ejendom mv. ikke er skattepligtig i Danmark, ligesom et eventuelt skattemæssigt underskud ej kan fratrækkes i dansk indkomst. Selskaber kan dog vælge international sambeskatning, og i så fald medregnes indkomst af udenlandske faste ejendomme mv. ved opgørelsen af den danske indkomst, og der gives nedslag i den danske selskabsskat. Nedslaget udgør den del af den danske skat, der kan henføres til den udenlandske nettoindkomst, dog højst den i udlandet betalte skat.
 Ingen hovedregel uden undtagelser. Indkomst af fast ejendom beliggende i udlandet


text:
skal beskattes i Danmark, når ”kildelandet frafalder beskatningsretten efter en dobbeltbeskatningsoverenskomst”.
 Efter den nordiske dobbeltbeskatningsoverenskomst er Norge tillagt beskatningsretten til fast ejendom beliggende i Norge.
 For Højesteret blev der fremlagt en udtalelse fra det norske Skattedirektorat, der fastslog, at der i norsk ret ikke er hjemmel til at beskatte den omhandlede erstatning.
 Det danske selskab gjorde gældende, at Norge ikke havde frafaldet retten til at beskatte fortjeneste ved afståelse af fast ejendom, men at norsk ret blot har et snævrere afståelsesbegreb, hvorfor erstatningen ikke efter intern norsk skatteret var skattepligtig.
 Højesteret fastslog, at undtagelsesbestemmelsen ud fra ordlyden, formålet og sammenhængen må forstås således, at bestemmelsen omfatter alle situationer, hvor kildelandet frafalder en beskatningsret, som landet er tillagt i medfør af en dobbeltbeskatningsoverenskomst. Da Norge samtidig ikke har intern hjemmel til at beskatte erstatningen, er Danmark tillagt en subsidiær beskatningsret efter dobbeltbeskatningsoverenskomsten.
 Det danske selskab var derfor også skattepligtig af erstatningen vedrørende de norske ejendomme.
 Dommen er offentliggjort i SKM2017.506.
 Det danske selskabs påstand om skattefrihed generelt for det modtagne erstatningsbeløb skete med henvisning til statsskatteloven.
 Der er ikke specifikke skatteretlige regler, der generelt regulerer beskatning af erstatninger. Udgangspunktet for, hvordan erstatninger skal beskattes, følger derfor af de grundlæggende principper i statsskatteloven.
 Når en erstatning udgør en løbende ydelse, er erstatningen normalt skattepligtig. Udgør erstatningen derimod et engangsbeløb, skal den beskattes på samme måde som det, den træder i stedet for. Hvis erstatningen er en kompensation for en del af indkomstgrundlaget, er den skattefri. Hvis erstatningen derimod er en kompensation for et tab i det løbende afkast/indkomsterhvervelsen, er den skattepligtig.
 Efter statsskattelovens grundprincipper skulle den modtagne erstatning derfor, som påstået af selskabet, være skattefri. Men når specialbestemmelser i skattelovgivningen regulerer beskatningen, er det disse regler, der er afgørende for beskatningen. På denne baggrund fandt Højesteret, at erstatningen var skattepligtig i medfør af ejendomsavancebeskatningsloven.
 Samme resultat kom Højesteret til i 2013, hvor et selskab havde modtaget en erstatning på 13,2 mio. USD, hvor en aktiekøbsaftale var blevet misligholdt. Højesteret konkluderedei denne sag, at erstatningsbeløbet skattemæssigt måtte sidestilles med en gevinst ved afståelse af aktier. Erstatningen var derfor skattepligtig efter det dagældende regelsæt om, at selskaber generelt var skattepligtige af fortjeneste ved afståelse af aktier, når afståelsen var sket inden en ejertid på tre år.


text:
Skat.dk: Beskatning af fri bil - bevisbyrde - hovedanpartshaver
 21 Mar 2005 14:47
 339/2003
 Sportsvogn, reklameøjemed, eneanpartshaver, fri bil, bevisbyrde
 Højesteret stadfæstede landsrettens dom om beskatning af værdi af fri bil for en hovedanpartshaver. Der var ikke sammenfald mellem hovedanpartshaverens hjem og selskabets adresse, og bilen holdt efter det oplyste heller ikke ved bopælen. Uanset dette påhvilede bevisbyrden, for at bilen ikke var til privat rådighed og ikke faktisk anvendt privat, anpartshaveren.
 Højesteret lagde vægt på, at skatteyderen som eneanpartshaver havde haft rådighed over selskabets bil, at bilen - en sportsvogn - ikke var velegnet til erhvervsmæssig transport, og at appellantens forklaring om, at den tillige skulle anvendes i reklameøjemed, ikke var støttet af oplysninger om, at den faktisk var blevet anvendt på denne måde i et omfang af betydning.
 Højesteret fandt derfor, at selv om det måtte lægges til grund, at bilen ikke havde været parkeret ved anpartshaverens private bopæl, måtte det under disse ornstændigheder påhvile anpartshaveren at sandsynliggøre, at den ikke var stillet til rådighed for privat kørsel og ej heller anvendt til privat kørsel.
 Da der ikke forelå et oprindeligt kørselsregnskab, og da Højesteret ikke fandt at kunne tillægge et efterfølgende udarbejdet kørselsregnskab bevismæssig betydning, fandt Højesteret ikke, at anpartshaveren havde løftet sin bevisbyrde.
 Ligningsvejledningen 2005 - 1 A.B.1.9.2
 Ligningsvejledningen 2005-2 S.F.2.2.1.
 Marie-Louise Andreasen, Poul Sørensen, Per Sørensen, Peter Blok og Jytte Scharling.
 I tidligere instans er afsagt dom af Østre Landsrets 3. afdeling den 27. juni 2003.
 Appellanten, A, har gentaget sin påstand
 Til brug for Højesteret er der afgivet nye forklaringer af A og HJ.
 A har supplerende forklaret bl.a., at trykkeriet kun rådede over en varebil, da trykkeriet begyndte udførelsen af digitale tryk. Han var derfor i et vist omfang nødt til at bruge sin private bil til arbejdsbrug, når varebilen var optaget. Dette var af hensyn til trykkeriets leveringstid ikke holdbart i længden, hvorfor han købte .... Bilen blev ikke - som det ellers havde været tanken - afbildet i brochurer eller prislister, idet det viste sig, at der ikke var behov herfor. Han anvendte bilen, også til vinterkørsel, de første to år efter købet. Herefter blev den ikke brugt ret meget, idet den tit var i stykker, og det tog lang tid at skaffe reservedele. Han fik fire vinterdæk med i handlen. Han kan ikke huske nærmere om brugen i vinterperioden.
 HJ har forklaret bl.a., at han solgte den omhandlende ... til H1 i marts 1996. En ... er lige så anvendelig til vinterkørsel som alle andre bilmærker. A fik i forbindelse med købet vinterdæk til bilen.
 A havde som eneanpartshaver i H1 ApS rådighed over den ... sportsvogn, som selskabet i 1996 købte som brugt for ca. 350.000 kr. Bilen var ikke velegnet til erhvervsmæssig transport, og det af A forklarede om, at den tillige skulle anvendes i reklameøjemed, støttes ikke af oplysninger om, at den faktisk er blevet anvendt på denne måde i et omfang af betydning. Selv om det må lægges til grund, at bilen ikke har været parkeret


text:
ved As private bopæl, må det under disse omstændigheder påhvile A at sandsynliggøre, at den ikke var stillet til rådighed for og ikke blev anvendt til privat kørsel.
 Der er ikke i de omhandlede indkomstår løbende ført kørselsregnskab, og det regnskab, som efterfølgende er udarbejdet, kan ikke tillægges bevismæssig betydning. På denne baggrund og efter det i øvrigt foreliggende finder Højesteret, at A ikke har sandsynliggjort, at bilen ikke var stillet til rådighed for og ikke blev anvendt til privat kørsel.
 Højesteret stadfæster derfor landsrettens dom.


text:
20-12-2018 | IP & Technology
 Coop Danmark A/S (Coop) havde i sin markedsføring af fødevarer afbildet keramisk service (skåle og tallerkener) på såvel emballage som i tilbudsaviser. Ophavsmanden til det keramiske service mente, at dette nød beskyttelse efter både ophavsrets- og markedsføringsloven.
 Højesteret fastslog indledningsvist, at det keramiske service nød beskyttelse som brugskunst efter både ophavsretsloven og markedsføringsloven.
 Højesteret skulle herefter vurdere bl.a., om Coop enten i kraft af ophavsretsloven eller en kutyme var berettiget til at anvende det keramiske service som sket. Højesteret fandt, at dette ikke var tilfældet.
 I stedet blev det afgørende, om anvendelsen havde hjemmel i en ulovbestemt ret til en underordnet anvendelse af ophavsretligt beskyttede værker som rekvisitter i bl.a. reklamer (ud fra et såkaldt ”de minimis-princip”).
 Dette var imidlertid heller ikke tilfældet, hvorefter Højesteret fandt, at Coop havde været uberettiget til at gengive de keramiske værker i kommerciel og markedsmæssig sammenhæng.
 Højesterets begrundelse er i den forbindelse interessant, da den illustrerer rækkevidden af den beskyttelse, som et ophavsretligt beskyttet værk nyder.
 Beskyttelsens rækkevidde
 Som det fremgår ovenfor, havde Coop gjort gældende, at anvendelsen af den keramiske service var lovlig i henhold til enten ophavsretsloven, en kutyme eller som følge af et ”de minimis-princip”.
 Nedenfor følger derfor en gennemgang af Højesterets vurdering af, hvornår disse forhold kan udgøre en undtagelse til udgangspunktet om, at det ikke er tilladt at gøre brug af et ophavsretligt beskyttet værk i kommercielle sammenhænge.
 Undtagelsesreglen i ophavsretsloven § 23, stk. 3
 Coop havde i sagen påberåbt sig, at brugen af den keramiske service havde hjemmel i ophavsretslovens § 23, stk. 3. Af bestemmelsen fremgår det:
 ”Udgivne kunstværker eller eksemplarer af kunstværker, der af ophavsmanden er overdraget til andre, må gengives i aviser, tidsskrifter, film og fjernsyn, når gengivelsen er af underordnet betydning i den pågældende sammenhæng.”
 Til dette vurderede Højesteret:
 ”(...) gengivelse af et kunstværk, her i form af brugskunst, ved afbildning på emballage for fødevarer og i tilbudsaviser fra dagligvarebutikker falder uden for anvendelsesområdet for § 23, stk. 3. Højesteret tiltræder derfor, at Coops anvendelse af servicet ikke falder ind under bestemmelsen eller princippet deri.”
 Højesteret anlagde dermed en snæver fortolkning af rækkevidden af ophavsretslovens § 23, stk. 3, idet Højesteret understregede, at gengivelse af et kunstværk ved afbildning på emballage og i tilbudsaviser falder uden for bestemmelsens anvendelsesområde.
 Undtagelse i kraft af en kutyme
 Coop havde endvidere gjort gældende, at anvendelsen havde hjemmel i en langvarig kutyme for reklamebranchens og dagligvarebranchens brug af genstande som rekvisitter, ”når genstandene ikke er velkendte og ikke fungerer som blikfang, men alene benyttes til et praktisk formål som en naturlig del af det miljø, der gengives.”
 Højesteret understregede i den henseende, at man bør være særligt tilbageholdende med at fastslå eksistensen af en kutyme, der indskrænker ophavsmandens rettigheder udover, hvad der følger af ophavsretsloven.
 Højesteret fremhævede dertil, at selvom det er almindeligt, at der anvendes service mv. som rekvisitter på emballage og i tilbudsaviser uden producentens tilladelse, betyder dette ikke, at der foreligger en retlig bindende kutyme.
 Højesteret har således ved dommen


text:
fastslået, at der ikke foreligger en retlig bindende kutyme i reklame- og dagligvarebranchen, der gør det tilladt at gøre brug af ophavsretligt beskyttede værker uden tilladelse fra ophavsmanden.
 Undtagelse i kraft af et de minimis-princip
 Hvad angår spørgsmålet om eksistensen af et såkaldt ”de minimis-princip”, har Højesteret ved dommen fastslået, at brugen af et ophavsretligt beskyttet værk godt kan være af så underordnet betydning, at der ikke vil være tale om en ophavsretlig krænkelse.
 Dette gælder uanset, om der er indhentet en tilladelse fra ophavsmanden, ligesom det ikke har betydning, at brugen sker i en kommerciel og markedsføringsmæssig sammenhæng.
 Højesteret understreger imidlertid, at en sådan ulovbestemt undtagelse til ophavsretten skal fortolkes restriktivt, hvilket særligt skal forstås sådan, at brugen reelt skal være underordnet, ligesom den ikke må påvirke den normale udnyttelse af værket på en skadelig måde.
 De sidstnævnte kriterier var efter Højesterets opfattelse ikke opfyldt.
 Dommen viser, at ophavsretligt beskyttede værker nyder en bred beskyttelse mod kommerciel og markedsmæssig brug, herunder også i situationer, hvor aktører på markedet gør brug af produkterne som rekvisitter i reklamer og lignende.
 TVC Advokatfirma anbefaler derfor altid, at du søger professionel rådgivning og vejledning, hvis du oplever, at andre virksomheder gør kommerciel brug af dine produkter, kunstværker eller varemærker. TVC Advokatfirma sidder i den forbindelse altid klar til en uforpligtende drøftelse af din konkrete case. Læs mere på www.beskytdinerettigheder.dk


text:
Retssagsåret 2019
 I 2019 var Kromann Reumerts procedører igen involveret i adskillige betydningsfulde retssager. Vi giver dig her et overblik over nogle af sagerne.
 Capinordic Bank: Højesterets første dom i banksagskomplekset
 Den 15. januar 2019 afsagde Højesteret sin første og hidtil eneste dom i banksagskomplekset, der fulgte i kølvandet på finanskrisen. Sagen er af principiel betydning for de øvrige banksager, og Højesteret udstak blandt andet generelle retningslinjer i relation til den såkaldte business judgement rule.
 På baggrund af de udstukne generelle retningslinjer fandt Højesteret, at tre tidligere ledelsesmedlemmer i Capinordic Bank A/S havde handlet uforsvarligt i ni udlånsengagementer, og at de dermed var erstatningspligtige for et tab på 89 millioner kroner.
 Sagen blev ført af partner Claus Juel Hansen og partner Kim Trenskow, Kromann Reumert.
 Læs mere om sagen og læs dommen
 Amagerbanken: Den hidtil største erstatning i banksagskomplekset
 De tidligere ledelsesmedlemmer af Amagerbanken var ved en dom fra 2017 blevet frifundet af Retten i Lyngby, men Østre Landsret fandt ved dom af 26. juni 2019, at de tidligere ledelsesmedlemmer ‒ med undtagelse af de to medarbejdervalgte bestyrelsesmedlemmer og en meddirektør ‒ skulle betale en erstatning på 225 millioner kroner, idet Østre Landsret fandt, at forlængelse og opretholdelse af en valutaramme til en nødlidende kunde i 2009/2010 var ansvarspådragende.
 De dømte ledelsesmedlemmer ansøgte efterfølgende om Procesbevillingsnævnets tilladelse til at anke dommen til Højesteret, men parterne indgik forlig i sagen inden Procesbevillingsnævnet fik lejlighed til at træffe afgørelse.
 Sagen blev ført af partner Kolja Staunstrup, partner Kim Trenskow og advokat Charlotte Henriques, Kromann Reumert.
 Eik Banki P/F: Sagsøger fik fuldt medhold i påstand på 150 millioner kroner
 Ved Retten på Færøernes dom af den 18. november 2019 fik sagsøger fuldt medhold i den nedlagte påstand på 150 millioner kroner over for tre tidligere ledelsesmedlemmer; bestyrelsesformanden, næstformanden og den administrerende direktør i Eik Banki P/F. Retten på Færøerne fandt, at de dømte ledelsesmedlemmer havde handlet uforsvarligt i to udlånsengagementer og dermed påført banken et tab på mere end 150 millioner kroner.
 De dømte ledelsesmedlemmer har efterfølgende anket sagen til Østre Landsret, hvor den p.t. verserer.
 Sagen blev ført af partner Claus Juel Hansen og partner Kolja Staunstrup, Kromann Reumert.
 Banks korrektion af afregningskurser efter schweizerfranchændelsen den 15. januar 2015
 Den 15. januar 2015 kl. 10.30 ophævede den schweiziske nationalbank uvarslet fastkurspolitikken mellem EUR/CHF, hvilket førte til en voldsom kursstigning for CHF og dermed tab for en række kunder, der havde satset på en fortsat lav CHF. Der har efterfølgende været ført en lang række sager i Danmark og udlandet om, hvorvidt banker har kunne holdes ansvarlig for hele eller dele af de tab, kunder led som følge af den voldsomme kursstigning ‒ blandt andet som følge af, at stop/loss-ordrer ikke kunne eksekveres på eller tæt på den indlagte stopkurs. Denne sag var den første sag om CHF-hændelsen, der nåede til Højesteret.
 Højesteret fandt, at der efter udmeldingen fra Den Schweiziske Nationalbank opstod en ekstraordinær markedssituation, som betød, at der alene var en meget begrænset likviditet i markedet for valutakrydset EUR/CHF. Handelspriserne oplyst


text:
til kunden i de af banken automatisk generede meddelelser var derfor fejlagtige og åbenbart ukorrekte. På den baggrund havde banken været berettiget til at korrigere afregningskurserne, og Saxo Bank blev følgelig frifundet for kundens krav. Østre Landsret var nået til det modsatte resultat.
 Sagen blev ført af partner Frank Bøggild og partner Kolja Staunstrup, Kromann Reumert.
 Læs dommen
 I lyset af Højesterets dom om schweizerfranchændelsen tog Sø- og Handelsretten stilling til, om en bank også havde været berettiget til at foretage korrektion af afregningspriser for handler foretaget i valutakrydset EUR/CHF, når kunden var en professionel børsmæglervirksomhed ‒ en såkaldt "institutional client", der drev "white label"-virksomhed ved at udbyde bankens produkter i eget navn. Også i en sådan situation fandt Sø- og Handelsretten, at banken i henhold til en Institutional Trading Agreement var berettiget til at korrigere afregningspriser, der tidligere var blevet kommunikeret til børsmæglervirksomheden.
 Sagen blev ført af partner Frank Bøggild, Kromann Reumert.
 Midlertidigt forbud kunne ikke nedlægges over for fremstilling af et lægemiddelprodukt
 Indehaver af to udstedte brugsmodeller indgav begæring til Sø- og Handelsretten om nedlæggelse af et midlertidigt forbud mod en konkurrent for at producere og sælge et lægemiddel, som sagsøger mente var i strid med dens to udstedte brugsmodeller. Sagen for Sø- og Handelsretten angik både de udstedte brugsmodellers gyldighed, utilladelig udvidelse efter brugsmodelloven, hvorvidt der var tale om en krænkelse, og om sagsøgte havde en forbenyttelsesret.
 Sø- og Handelsretten gav i sin kendelse af den 20. juni 2019 sagsøgte fuldt medhold i, at sagsøgers brugsmodeller var ugyldige, at der ikke forelå en krænkelse, og at sagsøgte havde en forbenyttelsesret. Dermed afviste Sø- og Handelsretten at nedlægge et midlertidigt forbud.
 Sagen blev ført af partner Nicolai Lindgreen og partner Nicolaj Bording, Kromann Reumert.
 Forlag vinder injuriesag i Østre Landsret over tidligere dansk spion for STASI
 En tidligere stasiagent havde stævnet et forlag for at have udgivet en bog om den tidligere stasiagents spionage mod Danmark. I bogen blev det beskrevet, at den tidligere stasiagent havde været skyld i, at flere østtyske borgere var endt i østtyske fængsler. Den tidligere stasispion mente, at udsagnene var falske og havde derfor anlagt sag mod forfatteren og forlaget. Begge blev frifundet i både by- og landsret.
 Sagen blev ført af partner Martin Dahl Pedersen, Kromann Reumert.
 Supermarkedskæde frifundet i ankesag om brud på Right of First Refusal-klausul
 En supermarkedskæde havde indgået en samarbejdsaftale med en leverandør af personaletøj til kæden. Samarbejdsaftalen indeholdt en klausul om Right of First Refusal, der i udbudsprocesser gav leverandøren en ret til at matche det bedste tilbud på nye tøjkollektioner til supermarkedskæden. I forbindelse med køb af en ny kollektion fik leverandøren ikke denne adgang, men fordi indkøbet ikke skete som led i en udbudsproces, fandt Østre Landsret i en dom af den 8. februar 2019, at der ikke var sket en tilsidesættelse af Right of First Refusal.
 SE og HØR-sagen: Forlag frifundet
 I kølvandet på den såkaldte SE og HØR-sag afsagde Østre Landsret den 21. februar 2019 dom i en sag anlagt mod forlaget af


text:
en af de personer, hvis kreditkortoplysninger var blevet brugt til ulovlig overvågning. Østre Landsret fandt, at på trods af at personen havde været udsat for ulovlig overvågning i form af videregivelse af kreditkortoplysninger mindst 10-11 gange over godt et års tid, var der ikke tale om en systematisk overvågning, som havde været så ydmygende eller krænkende, at den kendte person kunne kræve en godtgørelse for tort. Forlaget blev derfor frifundet.
 En række andre personer har efterfølgende opgivet lignende sager. Sagen verserer p.t. ved Højesteret.
 Højesteret frifinder bank i SWAP-sag
 Højesteret frifandt i marts 2019 en bank for et krav fra en kunde baseret på påstået rådgiveransvar i forbindelse med indgåelse af en valutaswapaftale. Sagen for Højesteret vedrørte alene spørgsmålet om, hvorvidt kundens krav var forældet eller fortabt ved passivitet på grund af manglende reklamation. Byretten havde frifundet banken, mens Vestre Landsret havde fundet, at kundens påståede krav ikke var bortfaldet.
 Banken fik efterfølgende tredjeinstansbevilling, idet sagen vedrørte en principiel stillingtagen til forældelseslovens § 24, der regulerer adgangen til modregning med forældede krav. Højesteret fandt i modsætning til Vestre Landsret, at forældelseslovens § 24 eller princippet heri ikke giver grundlag for modregning med krav, der er fortabt som følge af manglende reklamation.
 Sagen blev ført af partner Kolja Staunstrup, Kromann Reumert.
 Anerkendelsessøgsmål med såkaldte "Arrow declarations" afvist
 Sø- og Handelsretten afviste den 5. december 2019 en patentsag, hvor sagsøgers påstande var såkaldte "Arrow"-påstande, der i engelsk retspraksis har været anvendt af virksomheder, der ønsker afklaret, om de kan fortsætte med at foretage handlinger, som eventuelt krænker patentkravene i verserende patentansøgninger. Sø- og Handelsretten fandt, at påstandene i realiteten angik prøvelse af spørgsmål om gyldigheden af sagsøgers endnu ikke udstedte patenter. Højesteret har tidligere, i en sag mellem samme parter, fastslået, at domstolsprøvelse af en ugyldighedspåstand, før et patent er udstedt, ikke kan finde sted. På den baggrund afviste retten hele sagen på grund af manglende retlig interesse.
 Bank frifundet for krav om rådgiveransvar
 En dansk bank var sagsøgt under hævdelse af, at banken havde handlet ansvarspådragende og påført kunden et tab på grund af blandt andet mangelfuld rådgivning. Sø- og Handelsretten fandt, at det tydeligt fremgik af bankens forretningsbetingelser, at det var kundens ansvar at sikre tilstrækkelig margin på sin konto, og at banken ikke havde pådraget sig et rådgiveransvar. På denne baggrund blev banken frifundet.
 Sagen blev ført af partner Kolja Staunstrup og advokat Linnea Clara Klingberg-Jensen, Kromann Reumert.
 Forening frifundet i en varemærkesag om navnet "Norliv"
 En sagsøgt forening fik af Østre Landsret medhold i, at foreningens tidligere navn "Norliv ‒ foreningen for kunder i Nordea Liv & Pension" ikke krænkede selskabet Norlivs ApS' rettigheder. Østre Landsret fastslog i sin dom, at der som følge af det manglende branchesammenfald ikke var risiko for forveksling mellem selskabsnavn og foreningsnavn. Herudover fandt landsretten, at foreningens brug af betegnelsen "Norliv" ikke indebar en forvekslingsrisiko i forhold til Norliv ApS' varemærke.
 Sagen blev ført af partner Martin Dahl Pedersen og advokat Tugba Karacan, Kromann Reumert.
 Læs mere om sagen
 Claus Juel Hansen
 Mobil:


text:
+45 21 26 90 70
 Direkte: +45 38 77 44 45
 CJH@kromannreumert.com
 Mobil: +45 24 86 00 11
 Direkte: +45 38 77 45 95
 FB@kromannreumert.com
 Mobil: +45 61 61 30 30
 Direkte: +45 38 77 43 91
 kos@kromannreumert.com
 Mobil: +45 40 61 14 82
 Direkte: +45 38 77 43 70
 NL@kromannreumert.com
 Nicolaj Bording
 Mobil: +45 61 63 54 38
 Direkte: +45 38 77 45 87
 nbo@kromannreumert.com
 Martin Dahl Pedersen
 Mobil: +45 24 86 00 17
 Direkte: +45 38 77 43 88
 MDP@kromannreumert.com
 Kim Trenskow
 Mobil: +45 20 19 74 26
 Direkte: +45 38 77 43 99
 KT@kromannreumert.com
 COVID-19: Ledelsesansvar i usikre tider
 COVID-19: de danske domstole har aktiveret nødberedskabet - hvad betyder det for din retssag?


text:
Nylig afgørelse fra Norges Høyesterett om værneting ved direkte krav mod skadevolders P&I forsikring
 Den norske Høyesterett har den 9. maj 2018 truffet en interessant afgørelse om værneting ved en skibskollision mellem internationale parter (HR-2018-869-A). Spørgsmålet var, om skadelidte kunne anlægge sag i Norge direkte mod skadevolders norske P&I forsikring og på den måde trække hele sagen til Norge, selvom hverken skadevolder eller skadelidte var norske og kollisionen heller ikke var sket i norsk farvand. Afgørelsen kommer kort tid efter den danske Højesteret har afgjort en lignende sag.
 Den 16. december 2015 kolliderede to skibe i indonesisk farvand. Det ene skib, "Thorco Cloud", sank i forbindelse med kollisionen, mens det andet skib, "Stolt Commitment", fik begrænsede skader.
 Efter kollisionen valgte ejeren og bareboatbefragteren af Thorco Cloud at anlægge sag i Norge mod Stolt Commitments norske P&I ansvarsforsikringsselskab (Gard). Ved et senere processkrift søgte de herefter at inddrage ejeren og bareboatbefragteren af Stolt Commitment som sagsøgte.
 Der var tale om klassisk forum shopping. Kollisionen var ikke sket i norsk farvand. Ingen af skibene var registreret i Norge. Skibene var heller ikke ejet eller bareboatbefragtet af norske selskaber.
 Ejeren og bareboatbefragteren af Thorco Cloud ønskede at trække sagen til Norge for at kunne påberåbe sig de norske regler om ansvarsbegrænsning. Det gjorde de ved at anlægge sagen mod den norske P&I forsikring (Gard) med henvisning til de norske regler om direkte krav mod ansvarsforsikringsselskaber og derefter "trække" ejeren og bareboatbefragteren af Stolt Commitment ind i sagen som yderligere sagsøgte, selvom ingen af disse selskaber var norske.
 Lignende dansk sag
 Den danske Højesteret har for nylig afgjort en på flere punkter lignende sag (Højesterets kendelse af 9. oktober 2017 i sagen mellem Assens Havn og Navigators Management). Den danske sag drejede sig om en skade forårsaget af et udenlandsk skib på en dansk havn. Rederen gik konkurs, og havnen anlagde derefter sag i Danmark direkte mod skibets engelske P&I forsikring.
 Den engelske P&I forsikring påstod sagen afvist med henvisning til forsikringens værnetingsklausul som henviste sager til de engelske domstole. Sagen afhang herefter af en fortolkning af EU-Domsforordningen (nu Bruxelles-I forordningen). Højesteret forelagde spørgsmålet for EU-Domstolen, som svarede, at de relevante bestemmelser i Domsforordningen skal fortolkes sådan, at en skadelidt, der anlægger sag direkte mod skadevolders ansvarsforsikring, ikke er bundet af en værnetingsklausul i aftalen mellem det pågældende forsikringsselskab og skadevolder.
 EU-Domstolens afgørelse betyder, at når en skadelidt efter det lands lov, som finder anvendelse på kravet, har ret til at rejse sit krav direkte mod skadevolders ansvarsforsikring, så kan forsikringsselskabet ikke over for skadelidte påberåbe sig det værneting, som er aftalt i forsikringen. Det gælder, selvom der er tale om en søforsikring (f.eks. en P&I forsikring).
 Den danske Højesteret afgjorde herefter, at det var korrekt, at Assens Havn havde anlagt sagen mod den engelske P&I forsikring i Danmark. Højesteret vurderede, at dansk lov fandt anvendelse på kravet, eftersom skaden var sket i Danmark, og skadelidte var en dansk havn. Da skadevolderen var gået konkurs, kunne havnen dermed rette sit krav direkte mod P&I


text:
forsikringen i medfør af § 95, stk. 2 i den danske forsikringsaftalelov. Havnen var ikke bundet af værnetingsklausulen i P&I forsikringen (jf. EU-Domstolens afgørelse), og sagen kunne derfor anlægges på det sted, hvor skaden var sket, jf. Domsforordningens værnetingsregler i forsikringssager.
 Omstændighederne i den norske sag var ikke helt de samme som i den danske. I den danske sag var skaden sket i Danmark, skadelidte var en dansk havn, og sagen blev anlagt i Danmark mod en engelsk P&I forsikrer. I den norske sag blev sagen anlagt i Norge mod en norsk P&I forsikrer, selvom skaden var sket i indonesisk farvand. Der var heller ikke nogen af parterne i den norske sag (bortset fra P&I forsikringen), som var hjemmehørende i Norge.
 Ikke desto mindre bekræfter den norske afgørelse på flere punkter den danske.
 Den norske Høyesteretts afgørelse
 Den norske Høyesterett fandt, at spørgsmålet om hvorvidt der kunne anlægges sag mod P&I forsikringen i Norge skulle behandles efter de særlige værnetingsregler i forsikringssager i Luganokonventionens afdeling 3. Det følger bl.a. af disse regler (som svarer til reglerne i Bruxelles-I forordningen), at et forsikringsselskab kan sagsøges ved retterne i den stat, på hvis område selskabet er hjemmehørende, og at det også gælder i tilfælde, hvor skadelidte anlægger sag direkte mod forsikringsgiveren, såfremt der er hjemmel for et sådant direkte krav.
 Flertallet af dommerne i Høyesterett hæftede sig herefter ved, at det er en betingelse, at der er hjemmel til at skadelidte kan rejse sit krav direkte mod skadevolders ansvarsforsikring. Der skal derfor i første omgang - på samme måde som i den danske Højesteretssag - foretages et lovvalg (efter almindelige lovvalgsregler i norsk international privatret) for at finde ud af, hvilket lands lov, som finder anvendelse på kravet, og om der efter disse regler overhovedet er hjemmel til at skadelidte kan rejse sit krav direkte mod skadevolders ansvarsforsikring.
 Inden sagen kom for den norske Høyesterett havde sagen været afgjort i den norske Lagmannsretten (landsretten), som var kommet frem til, at det var berettiget at anlægge sagen mod P&I forsikringen i Norge allerede baseret på den almindelige regel om bopælsværneting i Luganokonventionens artikel 2, nr. 1.
 Lagmannsretten mente også, at det var berettiget at inddrage ejeren og bareboatbefragteren af Stolt Commitment som yderligere sagsøgte, selvom disse selskaber ikke var norske. Dette på baggrund af Luganokonventionens artikel 6, nr. 1 om kumulation.
 Det var flertallet af dommerne i Høyesterett ikke enig i. Flertallet fandt, at det var forkert at anvende det almindelige bopælsværneting i Luganokonventionens artikel 2, nr. 1. Spørgsmålet om værneting skulle afgøres efter de særlige værnetingsregler i forsikringssager i Luganokonventionens artikel 3 (artikel 11, nr. 2), og at det følger heraf, at der skal være hjemmel til direkte krav for at reglerne har anvendelse.
 Den norske forsikringsaftalelov indeholder en bestemmelse om direkte krav, som minder om § 95 i den danske forsikringsaftalelov. Høyesterett mente ikke, at denne bestemmelse i sig selv var nok til at sige, at norsk ret fandt anvendelse på kravet. Der skulle være foretaget et lovvalg efter de almindelige


text:
regler i norsk international privatret, for at finde ud af, hvilket lands lov, der fandt anvendelse på kravet mod P&I forsikringen. Kun hvis der var hjemmel til direkte krav mod P&I forsikringen efter den lov, som fandt anvendelse, ville sagen kunne anlægges i Norge.
 Høyesterett fandt på den baggrund, at Lagmannsrettens afgørelse om at der var værneting for kravet mod P&I forsikringen var bygget på en forkert lovanvendelse. Lagmannsretten skulle have anvendt reglerne i Luganokonventionens afdeling 3 (artikel 11, nr. 2) og herefter foretaget et lovvalg for at finde ud af, hvilket lands lov, som fandt anvendelse. Det havde Lagmannsretten ikke gjort, og derfor ophævede Høyesterett afgørelsen og sendte sagen tilbage til Lagmannsretten med henblik på fornyet prøvelse.
 Høyesterett tog ikke stilling til spørgsmålet om, det var berettiget at inddrage ejeren og bareboatbefragteren af Stolt Commitment som yderligere sagsøgte. Dette spørgsmål afhang i første omgang af om der overhovedet var værneting for kravet mod P&I forsikringen.
 Selvom den norske sag på flere punkter er forskellig fra den danske, så bekræfter afgørelsen nogle forhold, som det må antages også vil være relevante, hvis en dansk domstol præsenteres for en sag under lignende omstændigheder.
 For det første, at det er de særlige regler i Bruxelles-I forordningen/Lugano konventionen om kompetence i forsikringssager, som skal anvendes, når det skal vurderes, om en skadelidt kan anlægge sag direkte mod skadevolders P&I forsikring. Det må antages at gælde tilsvarende for Bruxelles-I forordningen som for Luganokonventionen.
 For det andet, at det er en betingelse for at anvende de særlige regler om værneting i forsikringssager, at der efter det lands lov, som finder anvendelse på kravet, overhovedet er hjemmel til direkte krav. Der skal derfor foretages et lovvalg, jf. herved også den danske Højesteretsafgørelse. I den danske sag lagde Højesteret vægt på, at sagen havde nærmest tilknytning til Danmark, fordi skaden var sket i Danmark og skadelidte var en dansk havn. Det bliver interessant at se, hvordan den norske Lagmannsrett vil behandle lovvalgsspørgsmålet, nu hvor Høyesterett har pålagt dem at se på sagen igen.
 For det tredje, hvis der er hjemmel til direkte krav efter den lov, som finder anvendelse (i både Danmark og Norge er der f.eks. hjemmel til direkte krav, hvis skadevolder er gået konkurs, jf. reglerne i forsikringsaftaleloven), så kan skadelidte anlægge sag på et af de steder, som følger af værnetingsreglerne i forsikringssager - f.eks. i det land, hvor forsikringsselskabet er hjemmehørende eller på det sted, hvor skaden er sket.
 Hvis Lagmannsretten ved sin fornyede prøvelse kommer frem til, at der er værneting for kravet mod P&I forsikringen, så er næste spørgsmål, om der så også er værneting for kravet mod ejeren og bareboatbefragteren af Stolt Commitment. Dette spørgsmål blev ikke afgjort af Høyesterett, så her må vi også vente på Lagmannsrettens fornyede afgørelse.


text:
Skat.dk: Aktieafståelse - udbyttebeskatning - forretningsmæssig begrundelse
 12 Jan 2016 12:43
 31 Mar 2015 14:29
 1. afdeling, 196/2013
 Realitet, formål, aktieavance
 Kapitalgevinstskatteloven § 1, stk. 2 (Færøsk)
 Den juridiske vejledning 2015-2 C.B.3.1
 (advokat Christian Andreasen for alle)
 Vibeke Rønne, Jens Peter Christensen, Michael Rekling, Oliver Talevski og Jens Kruse Mikkelsen.
 I tidligere instanser er afsagt dom af Retten på Færøerne den 14. juni 2011 og af Østre Landsrets 5. afdeling den 7. november 2012.
 Appellanten, TAKS, har nedlagt påstand om frifindelse, dog således at TAKS anerkender, at de indstævntes aktiesalg den 18. juli 2003 ikke er skatte- eller afgiftspligtigt, og at TAKS dermed som sket skal betale 716.111 kr. til de indstævnte med rente på 0,7 % om måneden fra den 1. juni 2009.
 De indstævnte, A, B, C, D, E, F, G, H, I, J og K (herefter betegnet aktionærerne), har påstået stadfæstelse.
 TAKS har anført, at den "salgssum" på 152.500.000 kr., der blev aftalt ved aktionærernes formelle salg af deres aktier i H1 Holding til det af dem nystiftede holdingselskab, H2 Holding, skal beskattes som udbytte, jf. kapitalgevinstskattelovens § 9, stk. 1, jf. § 1, stk.
 2. Aktionærerne har ved salget af aktierne søgt at konvertere et skattepligtigt udbytte til en skattefri aktieavance.
 De gennemførte lovændringer på Færøerne viser, at Lagtinget nærer et stærkt og vedholdende ønske om, at der pålægges udbytteskat, når der betales udbytte til den endelige ejer, dvs. når selskabets midler uden modydelse kanaliseres til privatsfæren. De færøske regler om udbytteskat, hvorefter alt, hvad der udbetales til aktionærer, anses for udbytte, jf. kapitalgevinstskattelovens § 1, stk. 2, er - ligesom den danske ligningslovs § 16 A - baseret på lovgivers ønske om, at der pålægges skat, når der strømmer penge fra et selskab til dets (ultimative) aktionærer.
 Aktionærerne har ved det formelle salg af deres aktier i H1 Holding til H2 Holding, kombineret med den efterfølgende fusion af de to selskaber, søgt at navigere uden om de regler og værnsregler, som Lagtinget har vedtaget med det formål at sikre, at der ikke tages penge ud af et selskab uden beskatning. De dispositioner, der blev foretaget, er udelukkende sket af skattemæssige årsager med det formål at omgå de gældende skatteregler. Der var ikke nogen erhvervsmæssige grunde til at lave konstruktionen med et holdingselskab (H2 Holding) for et andet holdingselskab (H1 Holding). Aktionærerne har heller ikke kunnet påvise, at der var nogen forretningsmæssig begrundelse bag salget og fusionen. Realiteten er, at aktionærerne har kanaliseret penge ud af H1 Holding uden at afgive ejerskab til virksomheden.
 Aktionærerne kunne i 2005 have solgt aktierne skattefrit til tredjemand, men det gjorde de ikke. De ønskede netop ikke at afgive ejerskabet til H1 Holding, men ønskede at kanalisere midler ud af selskabet uden at betale udbytteskat.
 Aktionærerne har bl.a. forsøgt at komme uden om værnsreglen i kapitalgevinstskattelovens § 9, stk. 2, som betød, at udbytte fra H1 Holding til H2 Holding ville udløse beskatning, hvis udbyttet blev anvendt til betaling af sidstnævntes gæld til aktionærerne. Dette skete i relation til de


text:
55 mio. kr., som umiddelbart blev udbetalt til aktionærerne ved, at H2 Holding optog lån på 40 mio. kr. i et pengeinstitut, mens de resterende 15 mio. kr. blev lånt hos H1 Holding. H2 Holding var et holdingselskab, og selskabet ville dermed kun kunne honorere sine gældsforpligtelser ved at modtage udbytte fra H1 Holding. Så langt nåede man imidlertid aldrig, da der allerede i 2006 skete fusion af H2 Holding og H1 Holding.
 Det er ikke rigtigt, når det af aktionærerne er blevet anført, at tilsvarende transaktionsmønster har været udbredt praksis i Færøernes erhvervsliv, uden at skattemyndighederne har reageret, og noget sådant er da heller ikke blevet dokumenteret af aktionærerne.
 TAKS har for Højesteret anerkendt, at aktionærernes salg den 18. juli 2003 af aktier til det udstedende selskab, H1 Holding, ikke er skatte- eller afgiftspligtig for aktionærerne.
 Aktionærerne har anført, at deres dispositioner er lovlige og i overensstemmelse med selskabslovgivningen samt den dagældende kapitalgevinstskattelov. Dispositionerne har indadtil haft det samme indhold som udadtil, deres realitet kan ikke adskilles fra formen, og der er derfor ikke ud fra omgåelsesbetragtninger hjemmel til at foretage beskatning. Aktionærernes motiv er ikke afgørende for den skattemæssige vurdering.
 Salget den 27. oktober 2005 af aktierne i H1 Holding til H2 Holding for 152.500.000 kr. er ikke skattepligtigt, fordi salget er omfattet af overgangsreglerne fra 2001 i kapitalgevinstskattelovens § 27, jf. § 28, stk. 2. Aktionærerne havde alle erhvervet deres aktier inden lovens ikrafttræden den 16. november 2001, og de havde ejet aktierne i mere end tre år. Det bestrides, at salget af aktierne i H1 Holding ikke var reelt. Salget medførte således, at aktionærerne afskrev sig muligheden for på et senere tidspunkt at sælge aktierne uden avancebeskatning, idet deres nye aktier i H2 Holding ikke var omfattet af overgangsreglerne i kapitalgevinstskatteloven. Hvis salget ikke var blevet gennemført, ville aktierne i medfør af kapitalgevinstskattelovens § 28, som affattet ved lagtingslov nr. 46 af 16. maj 2006, have været værdiansat til 887,6 mio. kr. pr. 31. december 2006, jf. revisor LHs forklaring for landsretten. Transaktionerne har derfor ikke været en fordel for aktionærerne. De mistede tværtimod ved salget en mulig skattefri avance på mindst 637,6 mio. kr. svarende til forskellen på værdien af aktierne ved salget den 27. oktober 2005 på 250 mio. kr. og værdien ved afskaffelsen af overgangsreglerne pr. 1. januar 2007.
 I 2005 var det på grund af kapitalgevinstskattelovens § 9, stk. 2, ikke muligt uden beskatning at anvende udbyttet fra H1 Holding til H2 Holding som betaling for aktierne.
 Transaktionen havde således ikke til formål at skabe mulighed for skattefrit udbytte til aktionærerne fra H1 Holding. Aktionærerne havde intet kendskab til, at Lagtinget i foråret 2006 ville ophæve værnsreglen i kapitalgevinstskattelovens § 9, stk. 2.
 Fusionen af H1 Holding og H2 Holding havde ikke til formål at omgå værnsreglen i kapitalgevinstskattelovens § 9, stk. 2. Fusionsplanen blev underskrevet af selskaberne den 17. maj 2006, dvs. dagen efter, at Lagtinget havde ophævet bestemmelsen med virkning fra 1. januar 2007. Der blev hverken i 2005 eller


text:
2006 udbetalt udbytte fra H1 Holding til H2 Holding, og der er heller ikke udbetalt udbytte direkte fra H1 Holding til aktionærerne, hvorfor beskatning efter § 9, stk. 2, ikke har været aktuel. Formålet med fusionen var alene en forenkling af koncernstrukturen, og der er tale om en lovlig selskabsmæssig transaktion. Fusionen er i øvrigt uden nogen skattemæssig relevans, idet fusionen - der blev gennemført som en skattepligtig fusion - ikke er forbundet med skattemæssige fordele for aktionærerne.
 Det har i øvrigt formodningen imod sig, at aktionærerne gennem stiftelse af et holdingselskab skulle have forsøgt at omgå beskatning, når de uden nogen skattepligt kunne have solgt aktierne direkte til det udstedende selskab og opnået samme provenu. Kapitalgevinstskattelovens § 5, stk. 1 - der svarer til den danske ligningslov § 16 B, stk. 1 - fandt således i 2005 som følge af overgangsreglerne ikke anvendelse på aktier erhvervet før lovens ikrafttræden i 2001.
 Skattefrit salg af aktier til et holdingselskab er ganske almindelige og velkendte transaktioner på Færøerne. Store dele af det færøske erhvervsliv er blevet omstruktureret efter samme mønster, uden at skattemyndighederne har reageret.
 Aktionærerne har for Højesteret frafaldet anbringendet om, at skattekravet er forældet efter § 25 a i lagtingsloven om told- og skatteforvaltning.
 Til brug for Højesteret er der afgivet supplerende forklaring af OO, TJ og SK. Der er endvidere afgivet forklaring af F og C.
 OO har supplerende forklaret bl.a., at H1 Holding havde fået et tilbud om køb af aktier fra et investeringsselskab på Færøerne, F1, på 100 mio. kr., svarende til 1/3 af selskabets værdi. Tilbuddet fra F1 var bl.a. betinget af, at F1 skulle have et medlem i bestyrelsen. 55 mio. kr. skulle erlægges kontant, resten i aktier i andre selskaber. F1 lagde op til, at de senere ville købe mere af selskabet. Der var ikke udbetalt udbytte til aktionærerne i mange år. Der var flere af aktionærerne, der ønskede at sælge. Der var 11 aktionærer i selskabet, hvoraf ca. halvdelen var maskinmestre og halvdelen navigatører, og det var vigtigt at holde på drivkraften i selskabet. Der havde været flere salg af selskaber på Færøerne på dette tidspunkt, og nogle af aktionærerne ønskede at se penge på bordet. I stedet for at tage imod tilbuddet fra F1 blev det besluttet - for at holde sammen på aktionærkredsen og få et beløb udbetalt - at oprette et moderselskab eller holdingselskab kaldet H2 Holding. H2 Holding betalte 55 mio.kr. kontant til aktionærerne i H1 Holding for køb af aktier. De 40 mio. kr. blev lånt i F2 Bank, og de resterende 15 mio. kr. blev lånt fra H1 Holding. I forbindelse med lånet i banken fik banken sikkerhed i aktierne i H1 Holding. Banken skulle have sikkerhed for lånet på 40 mio. kr. Aktionærerne havde også panteret i aktierne, men i prioritet efter banken. De solgte aktierne for 250 mio. kr. til moderselskabet. Aktionærerne i H1 Holding fik i december 2005 udbetalt 55 mio. kr. fra moderselskabet. De resterende 195 mio. kr. blev for halvdelen ydet


text:
som lån til selskabet, og den anden halvdel blev indskudt som aktiekapital i H2 Holding. De ønskede, at selskabet skulle have en stor aktiekapital. De havde fået rådgivning fra deres revisor, SK, og advokat TJ. Det var SK, der var arkitekt på konstruktionen. Det var ikke på tale på daværende tidspunkt, at H2 Holding skulle lægges sammen med H1 Holding igen. H1 Holding fik i december 2005 udbetalt 55 mio. kr. fra moderselskabet. Det havde været på tale at placere et skib i moderselskabet, men hvor aktuelt dette var, husker han ikke. Han husker ikke, hvornår der blev taget beslutning om at fusionere H1 Holding og H2 Holding. SK var med i processen. Årsagen til fusioneringen af selskaberne var, at da der ikke var nogen konkret plan med moderselskabet, var det upraktisk med to selskaber. Alt skulle gå igennem to gange. Der var snak om, at skattereglerne skulle ændres, og de måtte følge godt med i, hvad der skete. Han mener ikke, at det var skattereglerne, der var årsagen til, at selskaberne blev fusioneret.
 I 2005 havde selskabet 4 skibe. Skibene var placeret i datterselskaber i hvert sit selskab. I 2005 var H1 Holding alene holdingselskab. Tilbuddet fra F1 blev givet til H1 Holding. Der var forkøbsret for aktionærerne. Alle 11 aktionærer var aktive på skibene i 2005. Der var mange erfaringer med andre selskaber, der ikke havde formået at holde aktionærkredsen intakt med den følge, at selskaberne smuldrede. Han kan ikke svare på, hvorfor man ikke bare udloddede 55 mio. kr. på en generalforsamling. Der blev ikke snakket om det skattetekniske ved at oprette et holdingselskab. Formålet med udbetalingen var at få ro blandt aktionærerne i selskabet. Han kan ikke huske, at det skulle have været drøftet at fusionere selskaberne. Lånet mellem H1 Holding og H2 Holding af restbeløbet på 15,3 mio. kr. skulle betales med afkast fra rederierne. Lånebeløbet på 97,5 mio. kr. skulle tilbagebetales med minimum 3 mio. kr. om året fra 2006. Han husker ikke konkret, hvordan H2 Holding skulle tilbagebetale disse penge, men det var vist på tale at lægge et skib i selskabet eller at udvikle driftsselskaberne. Det var ikke noget problem for aktionærerne, at banken fik 1. prioritets pant i aktierne. De så ikke så mange ulemper ved dette. De fik skatterådgivning af SK. Han husker ikke, hvad SK havde sagt omkring det skattetekniske, og han husker ikke, om det blev omtalt, at der ved den anvendte ordning ikke skulle betales udbytteskat. Ved fusionen i maj 2006 var man nok blevet klogere på nogle ting. Han ved ikke, om det var på grund af ændrede skatteregler, at fusionen blev gennemført. H2 Holding betalte ingen afdrag på lånet. Lånet blev efter fusionen betalt af H1 Holding. Aktionærerne har hvert år fået et afdrag, dog ikke i 2006. Han mener ikke at have hørt, at rådgivningen var givet ud fra, at de skulle betale så lidt skat som muligt. Han har ikke overvejet at tage forbehold for at rette erstatningskrav mod revisoren.
 F har forklaret


text:
bl.a., at han er maskinmester af uddannelse og har været maskinmester i H1 Holding siden starten. For 7 år siden blev han syg og gik i land. Han arbejdede herefter som teknisk leder på rederiet. Han var bestyrelsesformand i H1 Holding. Han kom i bestyrelsen i 1988-89, og efter 1-2 år blev han bestyrelsesformand. Han var således også formand i 2005. De var 16 aktionærer i starten. Nogle har solgt aktierne, og de resterende aktionærer har opkøbt disse. Der var i 2005 11 aktionærer, heraf en ny aktionær. I 1985 startede de med et skib, X. Alle aktionærerne sejlede med skibet. De første år var meget svære, men de klarede det. De købte sidst i 1990'erne skibet Y. Skibet blev lagt i et datterselskab til H1 Holding. X lå også i et selskab for sig selv. De købte senere Z. Z og Y blev senere fusioneret til et selskab. Det fjerde skib, V, blev købt. I 2005 havde de 4 selskaber som datterselskaber til H1 Holding.
 I 2005 blev et nyt moderselskab H2 Holding stiftet. Baggrunden herfor var, at der var flere personer, der gerne ville sælge. De havde igennem flere år købt andre selskaber, og aktionærerne i disse havde fået mange penge ud. I 2005 fik de et tilbud fra investeringsselskabet F1 på 1/3 af aktierne. Der blev afholdt møde med F1, og længere inde i forløbet kom det frem, at F1 ville betale en del af beløbet med andre aktier. F1 ønskede også en bestyrelsespost. Dette var man ikke så interesseret i. Der var et godt sammenhold, og fik selskabet en ny ejerkreds, kendte man ikke konsekvenserne. Det var set før, at selskaber gik i opløsning efter sådanne ændringer. De kiggede sig om efter andre muligheder. De snakkede med en jurist og en revisor, og så kom det frem, at det var en mulighed at stifte et selskab og sælge aktierne til selskabet. Baggrunden for at vælge den sidste løsning var at holde andre ude og få ro i selskabet. Der var også drøftelser omkring generationsskifter. Man snakkede om flere muligheder for, hvordan H2 Holding skulle afdrage gælden til banken og H1 Holding. Én mulighed var, at selskabet erhvervede et skib, så der blev lagt aktivitet i selskabet. Hvis der ikke skulle lægges aktivitet i selskabet, måtte pengene komme fra H1 Holding ved at flytte penge op i H2 Holding som udbytte. Han er ikke bekendt med det tekniske i en sådan konstruktion. De var ikke direkte bekendt med andre, som havde lavet en sådan holdingkonstruktion, men havde hørt om dette, bl.a. da Rederiet G1 blev solgt. Han var ikke bekendt med selskabsstrukturen i disse selskaber. Skattereglerne var også en del af overvejelserne, idet man vidste, at skatteloven i fremtiden skulle ændres, men det var på det tidspunkt uvist, hvordan loven ville komme til at se ud. SK rådgav omkring holdingkonstruktionen. Revisorens rådgivning omfattede også de skattemæssige forhold, hvilket havde betydning. Der var i 2005 ikke planer om at fusionere selskabet. Dette forslag blev først præsenteret af revisoren


text:
i 2006 på baggrund af de nye skatteregler. Der var ikke længere noget formål med at have to selskaber, og det ville forenkle koncernstrukturen. Han mindes ikke, hvilken skattelov der var blevet lavet om. Han husker ikke, hvorfor der ikke står noget om den ændrede skattelov i fusionsplanen. De har ikke overvejet at rejse erstatningskrav mod revisoren, der stod bag modellen.
 C har forklaret, at han er uddannet styrmand og er skipper i rederiet. Han har sejlet inden for branchen, siden han var 14 år. Han var med som stifter af selskabet i 1985, og han er aktionær med en ejerandel på ca. 10 %. Planen var at få en brugbar indtægt gennem fiskeriet, og selskabet har siden udviklet sig til et godt rederi. Han har siddet i bestyrelsen fra starten til ca. år 2000. Aktionærkredsen har stort set været den samme siden start, dog er nogle gået ud af naturlige årsager. Der er alene indkommet en ny aktionær. Der er 11 aktionærer tilbage. Der har ikke været generationsskifter frem til 2005 og heller ikke efter. I 2005 var der 4 skibe, som var placeret i datterselskaber.
 I 2005 solgte aktionærerne aktierne til H2 Holding. I denne periode var der flere store selskaber på Færøerne, der blev solgt. For dem var det vigtigt, at ejerkredsen forblev intakt. Forinden havde et investeringsselskab vist interesse for at komme ind i rederiet. Dette skabte en vis uro. Nogle tænkte på at sælge og andre ikke. Han husker ikke helt, hvad tilbuddet fra F1 gik ud på, men nogle penge, omkring 55 mio. kr., skulle betales kontant, andet skulle betales i aktier. Der blev indkaldt til aktionærmøde den 30. september 2005. Han mener, at der på mødet blev orienteret om tilbuddet fra F1 og muligheden for at sælge aktierne til H2 Holding. Aktionærerne var ikke inde i finansieringen og konstruktionen, men han mener, det blev oplyst, at der ville blive taget et lån på 40 mio. kr. Det var bestyrelsen sammen med SK, der stod for konstruktionen og forhandlingerne. Han mener ikke, at det blev diskuteret, hvordan det nye selskab skulle betale pengene tilbage. Han tror, at pengene skulle komme fra skibene. Han husker ikke, om der blev snakket om at lægge skibe i selskabet. I 2005 var der ingen planer om at fusionere H2 Holding og H1 Holding. Årsagen til, at selskaberne blev fusioneret i 2006, var vist nok ændrede skatteregler. Der har ikke været udbetalt fra selskabet efter 2005. Han husker ikke rådgivernes begrundelse for fusionen.
 Han kender ikke konstruktionen med at lave et holdingselskab. Han fik oplyst, at det var en almindelig konstruktion. Han har ikke tænkt så meget over det. Det blev diskuteret meget, hvordan der skulle forholdes med generationsskifte. Selskabet har brugt rådgivere, og han sad ikke i bestyrelsen i 2005. Han har ikke hørt om, at der skulle være taget forbehold, eller at det har været på tale at tage forbehold for at rejse erstatningskrav mod SK.
 TJ har supplerende forklaret bl.a., at hans arbejde som advokat for


text:
H1 Holding har bestået i stiftelse af selskabet, salg af skibe og køb af aktier. Efterhånden er det blevet et meget stort selskab. I starten af 2005 havde selskabet 4 datterselskaber. Selskabskonstruktionen er lavet sådan for at sprede risikoen.
 Baggrunden for at sælge alle aktierne i H1 Holding til et nystiftet selskab var oprindeligt, at aktionærerne ikke havde fået penge ud fra selskabet. Investeringsselskabet F1 viste interesse for selskabet. H1 Holding var fra starten stiftet af lokale folk, og der havde været den holdning, at man ikke ønskede udenlandsk kapital i selskabet. Der kom et bud på 1/3 af vurderingen fra F1. Aktionærerne blev delt i to, hvoraf nogle overvejede at sælge. Man ønskede at bevare aktionærkredsen intakt, hvorfor der blev overvejet andre muligheder. Man vidste, at andre havde lavet en konstruktion med et holdingselskab, hvortil den private aktiebeholdning blev solgt. SK havde meget stor erfaring på området, og det er blevet fortalt, at selskabet kontaktede denne vedrørende konstruktionen med et holdingselskab.
 H2 Holding blev primært stiftet for at bibeholde ejerkredsen. En anden grund var også, at der i 2001 skete en ændring i kapitalgevinstskatteloven. Man havde altid kunnet sælge aktier skattefrit, men ved de selskaber, der blev stiftet efter 2001, skulle der betales 25 % i skat. I 2005 blev der talt meget mellem politikerne om det ikke holdbare i, at gamle aktier ikke skulle beskattes, hvorimod de nye skulle, og det var uvist, om reglerne ville blive lavet om. En tredje grund, som også havde betydning, var, at der var mange andre selskaber, der havde lavet konstruktionen med at stifte holdingselskab, hvorved aktionærerne havde fået kontant udbytte skattefrit.
 Der blev udarbejdet en låneaftale. Finansieringen af lånet skulle komme fra skibene. Som konstruktionen var dengang, måtte pengene komme først op til H1 Holding, og som han mindes, var dette pålagt skat på 20 %. Det blev nævnt at lægge aktivitet i H2 Holding, men ikke konkret drøftet. Banken stillede krav om håndpant i aktierne som sikkerhed for lånet på 40 mio. kr. til H2 Holding.
 Lånet på 40 mio. kr. kom fra F3 Bank. Beløbet på 15,3 mio. kr. kom fra H1 Holding. Han har ikke tænkt over dette. Han har ikke tænkt på, at der var forbud mod lån fra datterselskab til moderselskab. Han var ikke med i spørgsmålet omkring finansieringen af de enkelte dele.
 Han blev involveret i forbindelse med generalforsamlingen, der blev afholdt i maj 2006. Der var i skattemæssig sammenhæng sket den ændring, at aktier erhvervet forinden lovens ikrafttræden skulle vurderes, og § 9, stk. 2, i kapitalgevinstskatteloven blev ophævet. SK mente, at der ikke længere var grund til to selskaber. Der var ingen faktiske forhold, der havde ændret sig fra stiftelsen af H2 Holding, til beslutningen om fusionen blev taget.
 SK har supplerende forklaret bl.a., at han var fast revisor for H1 Holding. Mange selskaber havde lavet konstruktionen med et holdingselskab. Der var en regel om skattefrihed, når aktierne havde en vis alder. Nogle havde solgt med stor avance, hvilket der politisk blev reageret


text:
hurtigt på. Da det blev besluttet at stifte H2 Holding, vidste man, at der var skatteændringer undervejs. Han har ikke kendskab til, at TAKS har kørt sager mod andre selskaber, der havde en lignende struktur.
 I 2005 blev der udvist interesse for selskabet, og der kom et konkret tilbud fra et investeringsselskab F1. Det var omkring 50 mio. kr., der skulle betales kontant. Der havde været eksempler tidligere, hvor aktierne var blevet spredt ud, og skibe var blevet solgt ud af bygderne, hvilket havde skabt stor uro. Dette ville man meget gerne undgå. Det havde stor betydning i hans rådgivning og for hans klienter, hvorvidt salget af aktierne udløste skattepligt.
 Der har ikke konkret været generationsskifte i selskabet, men dette har været drøftet. Hans opfattelse var, at hans klienter var meget optaget af, at hvis der skulle nye aktionærer ind, skulle det være i nær forbindelse til de aktionærer, der var i forvejen.
 I september 2005 vidste man ikke, hvordan skattereglerne pr. 1. januar 2006 kom til at se ud. Årsagen til stiftelse af holdingselskabet var gennemførelse af salg af aktier skattefrit. Risikoen var, at hvis man ikke solgte nu, ville der komme en beskatning efter 1. januar 2006. Man overvejede ikke på det tidspunkt at fusionere selskaberne. Det var en stor overraskelse, at § 9, stk. 2, blev ophævet, og at skattefriheden for gamle aktier ikke blev afskaffet. Hvis myndighederne ikke ville holde fast i § 9, stk. 2, var der ikke noget grundlag for at beholde H2 Holding som holdingselskab.
 Hvordan tilbagebetalingen af H2 Holding's lån skulle finansieres, måtte klares i fremtiden. Da lovkomplekset var kommet på plads, blev der kigget på konstruktionen i selskabet. Nu var der to holdingselskaber, og med den måde, det var blevet stiftet på, kunne en senere fusion ikke ske som skattefri fusion. Hvis det skulle ske som skattepligtig fusion, og det blev gjort på et senere tidspunkt, ville den mulige værdiforøgelse, der lå i koncernen, udløse beskatning. Hvis man skulle lave den skattepligtige fusion, kunne det lige så godt gøres nu, hvor værdien var den samme.
 Aktionærerne solgte den 27. oktober 2005 alle deres aktier i holdingselskabet H1 Holding til et nyetableret holdingselskab, H2 Holding, som de ejede med samme ejerandele som i H1 Holding. Af købesummen på 250 mio. kr. blev 97,5 mio. kr. indskudt i H2 Holding som apportindskud, og af de resterende 152,5 mio. kr. blev 55 mio. kr. betalt kontant i 2005, og der blev indgået en låneaftale om de resterende 97,5 mio. kr., som skulle afdrages over 10 år. Den kontante udbetaling på 55 mio. kr. blev finansieret ved et banklån på 40 mio. kr. og ved et lån fra H1 Holding på 15 mio. kr.
 Den 26. juni 2006 blev det besluttet at fusionere H1 Holding og H2 Holding med virkning fra 1. januar 2006 med førstnævnte selskab som det fortsættende selskab.
 TAKS er af den opfattelse, at de 152,5 mio. kr. (salgssummen eksklusive apportindskuddet) skal beskattes som udbytte, jf. den færøske kapitalgevinstskattelovs § 9, stk.