text:
sandsugning, men også til andre aktiviteter, og det er bl.a. udrustet med en kran.
 Opgaverne, som blev udført for G1, bestod af sejlads med G1's personale og udstyr til bestemte positioner på havet, hvor havbundsundersøgelserne fandt sted. Det var G1's personale, som gennemførte undersøgelserne under anvendelse af eget udstyr, men placeringen af udstyret på havbunden skete ved hjælp af skibets kran, der blev betjent af besætningen.
 Det fremgår af bemærkningerne til lovforslaget vedrørende sømandsbeskatningsloven, at formålet bl.a. var at tilpasse reglerne om beskatning af søfolk til EU-Kommissionens retningslinjer fra 2004 for statsstøtte til søtransportsektoren. I retningslinjerne er begrebet "søtransport" med henvisning til de gældende forordninger på området omtalt som "søtransport af gods og passagerer". Særligt for så vidt angår sandsugningsfartøjer er det bl.a. anført, at der kun kan blive tale om søtransportstøtte, hvis søtransportaktiviteter udgør mere end 50 % af deres driftstid. I den forbindelse er "søtransport" beskrevet som "transport på havet af opgravede materialer".
 Højesteret finder, at det anførte i retningslinjerne om sandsugningsfartøjer må forstås således, at der hermed sigtes til fartøjer, som udfører sandsugningsaktiviteter og lignende. Når et sådant fartøj ikke udfører opgaver af denne karakter, men transporterer passagerer eller andet gods end opgravede materialer, må det anses for omfattet af det almindelige EU-retlige søtransportbegreb.
 Den del af skibets aktiviteter for G1, som fandt sted på de destinationer på havet, hvor havbundsundersøgelserne blev foretaget, kan derimod ikke anses som en integreret del af søtransporten. Højesteret lægger i den forbindelse navnlig vægt på, at disse aktiviteter havde sammenhæng med skibets specialindretning - herunder med en særlig kran, der var egnet til placering af udstyr på havbunden - og at disse aktiviteter derfor ikke kan sidestilles med sædvanlig lastning eller losning af gods i forbindelse med søtransport.
 Da kun den del af aktiviteterne, som bestod af sejlads med G1's personale og udstyr til og fra de enkelte destinationer på havet, efter det anførte kan anses for søtransportaktiviteter i lovens forstand, tager Højesteret H1s subsidiære påstand til følge. Det bemærkes i den forbindelse, at lovens refusionsordning forudsætter, at der foretages en opdeling af en sandsugers aktiviteter mellem ikke refusionsberettigede sandsugningsaktiviteter på den ene side og søtransport på den anden, og at der således ikke skal foretages en helhedsbedømmelse af aktiviteterne.
 Efter sagens udfald skal Skatteministeriet til H1 betale sagsomkostninger for Højesteret med 56.000 kr., hvoraf 50.000 kr. er til dækning af udgifter til advokatbistand, og 6.000 kr. er til dækning af retsafgift. For landsretten angik sagen nogle yderligere spørgsmål, som Skatteministeriet fik medhold i, og som ikke er omfattet af anken til Højesteret. Under hensyn hertil finder Højesteret, at ingen af parterne skal betale sagsomkostninger for landsretten til den anden part bortset fra 4.000 kr. til dækning af udgifterne til retsafgift for landsretten, som Skatteministeriet skal betale.
 Skatteministeriet skal anerkende, at H1s aktiviteter for G1 i maj og juni 2009 er søtransportaktiviteter, jf. sømandsbeskatningslovens § 10, for så vidt angår den tid, der medgik til sejlads til og fra de steder på havet, hvor G1 lavede sine undersøgelser, og at sagen


text:
Skat.dk: Ejendomsvurdering - grundværdi - vindmølletillæg
 10 Jul 2007 15:13
 27 Jun 2007 15:26
 1. afdeling, 496/2005
 Vurdering, vindmølle, rettighed
 Spørgsmålet i sagerne var, om der var grundlag for at fastsætte et såkaldt "vindmølletillæg" til grundværdien for nogle ejendomme, hvor der var opstillet vindmøller i henhold til tidligere meddelte tilladelser. Højesteret fandt, som landsretten, at tilladelse til opstilling og drift af en vindmølle på en ejendom er en rettighed af offentligretlig karakter.
 I sagen vedrørende B stadfæstede Højesteret landsrettens dom om frifindelse.
 Højesteret tiltrådte, at opstilling og drift af vindmøllerne på ejendommen, der er en del af G1 Vindmøllepark, udgør en retlig udnyttelsesmulighed af grunden på vurderingstidspunktet, som der skal tages hensyn til ved grundværdiansættelsen.
 Højesteret fandt endvidere, at det ikke ved vurderingen kan tillægges betydning, at ejeren mod et engangsvederlag har overdraget retten til at opstille og drive vindmøllerne i et nærmere angivet tidsrum til trediemand.
 Højesteret tiltrådte ligeledes, at der ikke var grundlag for at tilsidesætte vurderingsmyndighedernes skøn ved ansættelse af vindmølletillæggets størrelse, og at deklarationen om rådighedsindskrænkning ikke gav grundlag for et nedslag i grundværdien.
 I sagen vedrørende A kunne der på vurderingstidspunktet ikke opnås tilladelse til opstilling af nye vindmøller på ejendommen, og under henvisning hertil gjorde appellanten yderligere gældende, at der ikke ville blive givet tilladelse til genopførelse i tilfælde af hændelig undergang, hvorfor vindmølletillægget også af den grund var uberettiget.
 Højesterets flertal fandt, at det forhold, at en eksisterende vindmølle ikke vil blive tilladt erstattet af en ny, og at det ikke er sikkert, at der vil blive givet tilladelse til genopførelse, f.eks. i tilfælde af havari, ikke i sig selv indebærer, at retten til at drive vindmøllen er uden betydning for arealets handelspris, og dermed for grundværdien. Flertallet fandt imidlertid, at der ved vurderingen af den værdi, som retten til vindmølledrift tilfører arealet - hvis det må antages at påvirke handelsværdien - skal tages hensyn til muligheden for, at der ikke vil blive givet tilladelse til at erstatte eller genopføre vindmøllen, jf. herved Told- og Skattestyrelsens udtalelse i Landsskatterettens kendelse, gengivet i SKM2001.50.LSR. Da det ikke fremgik af Landsskatterettens kendelse i sagen, at dette forhold var indgået ved fastsættelse af vindmølletillæggets størrelse, blev grundværdiansættelsen hjemvist til fornyet behandling.
 Højesterets flertal bemærkede herved, at deklarationen om rådighedsindskrænkning ikke giver grundlag for nedslag i grundværdien.
 Vurderingsloven § 14
 Vurdringsvejledning 2007-2 C.2.4
 Torben Melchior, Asbjørn Jensen, Niels Grubbe, Poul Dahl Jensen og Vibeke Rønne.
 I tidligere instans er afsagt dom af Østre Landsrets 7. afdeling den 18. november 2005.
 Indstævnte, Skatteministeriet, har påstået stadfæstelse. Subsidiært har ministeriet gentaget sine hjemvisningspåstande.
 A har yderligere anført, at han på grund af kommuneplantillæg 11 af 8. september 1993 og kommuneplan 93 af 11. januar 1995 ikke vil få tilladelse til at genopføre en vindmølle i tilfælde af hændelig undergang. Også af den grund skal der ved fastsættelse af grundværdien ikke tages hensyn til vindmøllerne. Han har herved henvist til, at tilladelse til genopførelse i medfør af § 6, stk. 4, i cirkulære nr. 100 af 10. juni 1999 om

type: other


text:
planlægning for og landzonetilladelse til opstilling af vindmøller forudsætter, at der foreligger særlig begrundelse. Det gør der ikke i en situation som den foreliggende, hvor vindmøllerne er opført af andre end ejeren af ejendommen, og endda efter at kommuneplanen blev vedtaget. Hans opfattelse støttes endvidere af Landsskatterettens afgørelse gengivet i TfS 2000.451, hvorefter fastsættelse af grundværdien skete under hensyn til en lokalplans angivelse af bebyggelsesprocenten til 40, uanset der på ejendommen lå en større bebyggelse, der lovligt var opført i overensstemmelse med en tidligere gældende bebyggelsesprocent.
 Skatteministeriet har heroverfor anført, at cirkulærets § 6, stk. 4, må antages at skulle forstås således, at der vil blive givet tilladelse til at genopføre en vindmølle i tilfælde af hændelig undergang, også selv om der foreligger planlægning, som er til hinder for genopførelse. Det er i den forbindelse uden betydning, om det er ejeren selv eller andre, der har opført vindmøllen. Den planlægning, der var gældende på vurderingstidspunktet, kan alene øve indflydelse på vindmølletillæggets størrelse, og kun i det omfang planlægningen har betydning for længden af det tidsrum, i hvilken driften kan udøves. Hvis det lægges til grund, at der ikke kan opnås tilladelse til genopførelse ved hændelig undergang, er det et forhold, der kan tillægges betydning ved fastsættelse af vindmølletillæggets størrelse. Landsskatterettens afgørelse i TfS 2000.451 er ikke relevant, da den vedrører bebyggelse. En vindmølle er efter vurderingsloven ikke en bebyggelse, men et løsøre (et driftsmiddel).
 § 6 i cirkulære nr. 100 af 10. juni 1999 om planlægning for og landzonetilladelse til opstilling af vindmøller er sålydende:
 § 6. Ved behandlingen af ansøgninger om tilladelse til opstilling af vindmøller efter § 35, stk. 1, i lov om planlægning skal der tages størst muligt hensyn til nabobeboelse og til de øvrige interesser, der er knyttet til anvendelsen af det åbne land, herunder vedrørende natur, landskab, kulturhistoriske værdier og jordbruget.
 Stk 2. Landzonemyndigheden må kun meddele tilladelse, hvis opstillingen er i overensstemmelse med
 regionplanretningslinier eller kommuneplanrammer, der udpeger området specifikt til opstilling af vindmøller, eller
 en lokalplan, der er vedtaget
 efter § 5,
 før ikrafttrædelsen af dette cirkulære, eller
 efter overgangsreglerne i § 7, stk. 3 eller 5.
 Stk 3. Undtaget fra stk. 2 er dog opstilling af en husstandsvindmølle med en største total højde på 25 m i umiddelbar tilknytning til eksisterende bygningsanlæg.
 Stk. 4. Landzonemyndigheden kan dog uanset stk. 2, undtagelsesvis meddele tilladelse efter lovens § 35, hvis der foreligger en særlig begrundelse, der taler for at tillade en vindmølleopstilling uden gennemførelse af en forudgående inddragelse af borgere og myndigheder gennem en planlægning, så som en vindmølles hændelige undergang ved havari, lynnedslag eller lignende."
 I vejledning nr. 39 af 7. marts 2001 om planlægning for og landzonetilladelse til opstilling af vindmøller er bl.a. anført:
 6.2 Specifikke områder
 Ved landzonesagsbehandling af vindmølleansøgninger får omboende og de i øvrigt berørte ikke mulighed for at udtale sig, før landzonemyndigheden træffer beslutning. Cirkulærets § 6, stk. 2, fastsætter derfor, at en ansøgning om landzonetilladelse normalt kun kan behandles på baggrund af en specifik udpegning i en


text:
regionplan eller en kommuneplan eller på grundlag af en lokalplan.
 Vindmøllecirkulærets § 6, stk. 2, er en bindende forskrift for landzonemyndighedens administration af ansøgninger om tilladelse til opstilling af vindmøller. Landzonemyndigheden skal derfor meddele afslag på en ansøgning, hvis betingelserne i § 6, stk. 2, ikke er opfyldt, og der ikke foreligger en særlig begrundelse for at meddele en tilladelse uden en forudgående planlægning, jf. cirkulærets § 6, stk. 4.
 Baggrunden for kravet om forudgående planlægning er bl.a., at opstilling af vindmøller medfører en stor påvirkning af omgivelserne. Det er derfor rimeligt at give ikke mindst borgerne i området bedre mulighed for at udtale sig om det hensigtsmæssige i en påtænkt opstilling af vindmøller. Endvidere er der behov for at sikre, at der gennem regionplanlægningen foretages en samlet planlægningsmæssig afvejning af, hvor det er hensigtsmæssigt at opstille vindmøller.
 Ansøgninger om tilladelse til opstilling af vindmøller, der er i overensstemmelse med en plan, eller som er omfattet af en af undtagelserne fra plankravet, behandles efter planlovens almindelige bestemmelser under hensyn til cirkulærets § 6, stk. 1.
 Ved ansøgninger om landzonetilladelse til opstilling af en vindmølle i et område, der ikke er omfattet af en vindmølleplan, bør amtet vurdere, om landzoneansøgningen ud fra planlægningsmæssige overvejelser giver anledning til at udarbejde og offentliggøre et forslag til et regionplantillæg, der kan muliggøre projektet. Resultatet af denne vurdering bør fremgå af begrundelsen for afgørelsen.
 § 6.4 Havari
 Der er i cirkulærets § 6, stk. 4, indsat en bestemmelse, der giver landzonemyndigheden mulighed for undtagelsesvist at meddele tilladelse, hvis der foreligger en særlig begrundelse for at tillade en vindmølleopstilling, selv om der ikke foreligger en planlægning som forudsat i § 6, stk. 2.
 Bestemmelsen er især tænkt anvendt i de tilfælde, hvor der er tale om en vindmølles hændelige undergang ved fx havari, brand eller lynnedslag, og hvor mølleejeren har en særlig forventning om at kunne få tilladelse til at opstille en ny vindmølle mage til den oprindelige og på samme sted som denne. Hvis mølleejeren derimod ønsker at opstille den nye vindmølle på et andet sted eller at opstille en større vindmølle, vil der skulle gennemføres en forudgående planlægning, medmindre opstillingen er i overensstemmelse med en gældende plan."
 Ifølge vurderingslovens § 14, stk. 4, jf. § 16, ansættes grundværdien for en ejendom til det beløb, som efter de gældende handelspriser antages at kunne opnås for den i ubebygget stand ved salg til en efter samtlige forhold økonomisk god anvendelse. Der skal herved tages hensyn til de til grunden knyttede rettigheder af offentligretlig karakter, jf. vurderingslovens § 13, stk. 2. Højesteret finder, at tilladelse til opstilling og drift af en vindmølle på en ejendom er en rettighed af offentligretlig karakter.
 Vedrørende B
 Amtskommunes miljøudvalg meddelte den 17. maj 1989 Elkraft AmbA godkendelse til under nærmere angivne betingelser at etablere og drive G1 Vindmøllepark. Den 8. juli 1989 vedtog kommunen en lokalplan for "Vindmøllepark syd for ...", og de vindmøller, der er opført på denne ejendom, er en del af denne vindmøllepark. Da optilling og drift af


text:
vindmøllerne på Bs ejendom således udgør en retlig udnyttelsesmulighed af grunden på vurderingstidspunktet, tiltræder Højesteret, at der ved fastsættelse af grundværdien er taget hensyn hertil. Det kan ikke ved vurderingen tillægges betydning, at ejeren mod et engangsvederlag har overdraget retten til at opstille og drive vindmøllerne i et nærmere angivet tidsrum til tredjemand.
 Af de grunde, som landsretten har anført, tiltræder Højesteret, at der ikke er grundlag for at tilsidesætte vurderingsmyndighedernes skøn ved ansættelse af vindmølletillæggets størrelse, og at deklarationen om rådighedsindskrænkning ikke giver grundlag for nedslag i grundværdien.
 Højesteret stadfæster herefter dommen vedrørende B.
 Det fremgår af kommunens redegørelse af 27. oktober 2003 og supplerende redegørelse af 24. november 2003, at vindmøllerne på denne ejendom er opstillet på grundlag af en tilladelse fra 1992, hvor ejendommen hverken var omfattet af en lokalplan eller en kommuneplan, og at der efter vedtagelsen i 1993 af kommuneplantillæg 11 og i 1995 af kommuneplan 93 ikke kan opnås tilladelse til opstilling af nye vindmøller på ejendommen.
 Tre dommere - Torben Melchior, Asbjørn Jensen og Poul Dahl Jensen - udtaler:
 Det forhold, at en eksisterende vindmølle ikke vil blive tilladt erstattet af en ny, og at det ikke er sikkert, at der vil blive givet tilladelse til genopførelse, f.eks. i tilfælde af havari, indebærer efter vores opfattelse ikke i sig selv, at retten til at drive vindmøllen er uden betydning for arealets handelspris og dermed for grundværdien. Ved vurderingen af den værdi, som retten til vindmølledrift tilfører arealet, må der imidlertid - hvis det må antages at påvirke handelsprisen - tages hensyn til muligheden for, at der ikke vil blive givet tilladelse til at erstatte eller genopføre vindmøllen, jf. herved Told- og Skattestyrelsens udtalelse i Landsskatterettens kendelse gengivet i SKM2001.50.LSR. Det fremgår ikke af Landsskatterettens kendelse i den foreliggende sag, at dette forhold er indgået ved fastsættelsen af vindmølletillæggets størrelse.
 Vi stemmer herefter for at tage Skatteministeriets subsidiære påstand om hjemvisning til følge.
 Det bemærkes herved, at deklarationen om rådighedsindskrænkning ikke giver grundlag for nedslag i grundværdien.
 Dommerne Niels Grubbe og Vibeke Rønne udtaler
 På denne ejendom er opførelse af vindmøller i strid med kommuneplanen. Herefter, og da A i hvert fald under disse omstændigheder heller ikke i tilfælde af hændelig undergang har et retskrav på at genopføre vindmøllerne i medfør af § 6, stk. 4, i cirkulære nr. 100 af 10. juni 1999, finder vi, at opstilling og drift af vindmøller ikke udgør en retlig udnyttelsesmulighed af grunden på vurderingstidspunktet.
 Vi stemmer herefter for at give A medhold i hans subsidiære påstand om, at der ikke er grundlag for vindmølletillæg til grundværdien pr. 1. januar 2000.
 Der er ved fastsættelse af sagens omkostninger taget hensyn til, at A har betalt retsafgift for landsret og Højesteret med 2.130 kr.
 Landsrettens dom vedrørende B stadfæstes.
 Sagen vedrørende As ejendom ... 5, matr.nr. ..., hjemvises til vurderingsmyndighederne til fornyet ansættelse af grundværdien pr. 1. januar 2000.
 I sagsomkostninger for Højesteret skal B inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse betale 20.000 kr. til Skatteministeriet.
 I sagsomkostninger


text:
Skat.dk: Omgørelse og betalingskorrektion - rette indkomstmodtager
 18 Nov 2015 08:53
 16 Nov 2015 15:16
 SKM2015.717.HR
 1. afdeling, 244/2014
 Skattebesparelse, skatteudskydelse, priser, vilkår
 En læge ejede via et holdingselskab en klinik, hvor han var fuldtidsbeskæftiget. Honorarerne for lægens arbejde på klinikken var blevet betalt til et speciallægeselskab, som lægen også ejede, og hvor han var eneste ansatte. Efter landsrettens dom i sagen var det ubestridt, at lægen personligt - og ikke selskabet - var rette indkomstmodtager af honorarerne.
 Selskabet gjorde principalt gældende, at dispositionen kunne omgøres i medfør af skatteforvaltningslovens § 29, stk. 1. Subsidiært gjorde selskabet gældende, at det var berettiget til betalingskorrektion efter ligningslovens § 2, stk. 5.
 Højesteret fandt, at betingelsen for omgørelse, jf. skatteforvaltningslovens § 29, stk. 1, nr. 1, ikke var opfyldt, da selskabet ikke havde godtgjort, at dispositionen ikke i overvejende grad har været båret af hensyn til at spare eller udskyde skatter.
 Højesteret fastslog endvidere, at SKATs ændringer af rette indkomstmodtager ikke var omfattet af ligningslovens § 2, stk. 1, og at der derfor ikke kunne foretages betalingskorrektion efter ligningslovens § 2, stk. 5.
 Højesteret bemærkede i den forbindelse, at Højesteret ikke med dommen i SKM2012.92.HR eller kendelsen i SKM2012.221.HR har taget stilling til, om sager om rette indkomstmodtager er omfattet af ligningslovens § 2, hvilket selskabet ellers havde gjort gældende.
 Landsrettens dom blev herefter stadfæstet.
 Skatteforvaltningsloven § 29, stk. 1, nr. 1
 Ligningsloven § 2, stk. 5
 Den juridiske vejledning 2015-2 A.A.14.1.2
 Den juridiske vejledning 2015-2 C.D.11.8
 Den juridiske vejledning 2016-1 C.C.2.1.2.1
 Den juridiske vejledning 2016-1 C.C.1.2.2
 Poul Søgaard, Marianne Højgaard Pedersen, Poul Dahl Jensen, Vibeke Rønne og Kurt Rasmussen
 I tidligere instans er afsagt dom af Østre Landsrets 14. afdeling den 28. november 2014.
 Appellanten, H1 ApS, har nedlagt påstand om, at indstævnte, Skatteministeriet, skal anerkende, at der kan ske skattemæssig omgørelse, jf. skatteforvaltningslovens § 29, for så vidt angår honorar udbetalt fra H2.1 ApS A/S til H1 ApS, subsidiært frifindelse.
 H2.1 ApS A/S har for hvert af indkomstårene 2007-2009 betalt honorarer på 2,4 mio. kr. til H1 ApS for de plastikkirurgiske ydelser, som speciallæge A har udført på H2.1 ApS. I samme periode har H1 udbetalt løn til A med 200.000 kr. årligt. A er eneejer af H1, ligesom han - via selskabet H2 ApS - også er eneejer af H2.1 ApS.
 Ved landsrettens dom i sagen mellem A og Skatteministeriet er A blevet anset for at være rette indkomstmodtager af de honorarer, som H2.1 ApS havde betalt til H1, jf. herved statsskattelovens § 4 og cirkulære nr. 129 af 4. juli 1994 om personskatteloven. Denne del af dommen er ikke anket til Højesteret. Det er således ubestridt, at A var rette indkomstmodtager af de årlige honorarer på 2,4 mio. kr., som klinikken betalte til speciallægeselskabet, og hvoraf A fra speciallægeselskabet modtog 200.000 kr. årligt. De resterende 2,2 mio. kr. anses herefter for skattepligtige tilskud fra A til speciallægeselskabet.
 Speciallægeselskabets principale påstand angår omgørelse efter skatteforvaltningslovens § 29. Selskabet ønsker herved tilladelse til at ophæve samarbejdskontrakten med klinikken og tilbageføre


text:
de beløb, som selskabet har modtaget fra klinikken, således at beløbene udgår af speciallægeselskabets skattepligtige indkomst.
 Selskabets subsidiære påstand angår den betalingskorrektion efter ligningslovens § 2, stk. 5, som Landsskatteretten gav selskabet medhold i. Selskabet ønsker herved at undgå tilskudsbeskatning ved at forpligte sig til at betale beløbene til A.
 Sagen for Højesteret angår herefter, om der for de tre indkomstår - som en konsekvens af afgørelsen om, at A er rette indkomstmodtager - kan ske omgørelse efter skatteforvaltningslovens § 29, subsidiært betalingskorrektion efter ligningslovens § 2, stk. 5.
 Omgørelse
 Af de grunde, som landsretten har anført, tiltræder Højesteret, at det ikke er godtgjort, at betalingen af honorarerne til speciallægeselskabet i stedet for til A personligt ikke i overvejende grad har været båret af hensyn til at spare eller udskyde skatter.
 Betingelsen for omgørelse i skatteforvaltningslovens § 29, stk. 1, nr. 1, er derfor ikke opfyldt, og selskabet kan ikke få medhold i den principale påstand.
 Betalingskorrektion
 Efter ligningslovens § 1 anvendes reglerne i statsskatteloven ved påligning af indkomstskat med de ændringer og tilføjelser, der er fastsat i ligningsloven. Af ligningslovens § 2, stk. 1, 1. pkt., fremgår, at der for en række opregnede skattepligtige ved opgørelsen af den skattepligtige indkomst skal anvendes priser og vilkår for handelsmæssige eller økonomiske transaktioner mellem de anførte parter (kontrollerede transaktioner) i overensstemmelse med, hvad der kunne være opnået, hvis transaktionerne var afsluttet mellem uafhængige parter. Efter § 2, stk. 5, 1. pkt., kan den skattepligtige ved ændringer i ansættelsen af den skattepligtige indkomst i henhold til stk. 1 undgå yderligere følgeændringer (sekundære justeringer) ved at forpligte sig til betaling i overensstemmelse med de i stk. 1 anvendte priser og vilkår.
 Højesteret har i dom af 2. februar 2012 (SKM2012.92.HR) anført, at korrektionsadgangen efter ligningslovens § 2, stk. 1, omfatter alle økonomiske elementer og øvrige vilkår af relevans for beskatningen. Som anført af landsretten har Højesteret imidlertid hverken ved denne dom eller ved kendelsen af 23. marts 2012 (SKM2012.221.HR) taget stilling til, om sager vedrørende rette indkomstmodtager er omfattet af ligningslovens § 2.
 Af de grunde, som landsretten har anført, tiltræder Højesteret, at den foretagne ændring, der har hjemmel i statsskattelovens § 4, ikke er omfattet af ligningslovens § 2, stk. 1, og at der derfor ikke kan foretages betalingskorrektion efter ligningslovens § 2, stk. 5. Speciallægeselskabet kan således heller ikke få medhold i den subsidiære påstand.
 I sagsomkostninger for Højesteret skal H1 ApS betale 75.000 kr. til Skatteministeriet.


text:
Skat.dk: Depotbeviser, rette indkomstmodtager, stichting, CFC-beskatning
 18 Sep 2019 13:59
 19-0253464
 Depotbeviser, rette indkomstmodtager
 Ligningslovens § 16 H
 Den juridiske vejledning 2019-2, afsnit C.D.4.1.3.
 Kan Skattestyrelsen bekræfte, at afkast som danske ansatte eller disses personlige holdingselskaber måtte opnå gennem Depositary Receipts udstedt af den hollandske Stichting H2 PEF Employee Participation skal behandles som indkomst fra de underliggende ejerandele i H4 PEF Employee Participation B.V.?
 Kan Skattestyrelsen bekræfte, at afkast som danske ansatte eller disses personlige holdingselskaber måtte opnå gennem Depositary Receipts udstedt af den hollandske Stichting H3 PEF CIP, skal behandles som indkomst fra de underliggende ejerandele i H5 PEF CIP B.V.?
 Kan Skattestyrelsen bekræfte, at de danske ansatte eller disses holdingselskaber, som ejer Depositary Receipts udstedt af Stichting H2 PEF Employee Participation, ikke anses for at have bestemmende indflydelse i henhold til SEL § 32, stk. 6, eller kontrol i henhold til LL § 16 H, i det underliggende H4 PEF Employee Participation B.V., og dermed ikke vil blive underlagt dansk CFC-beskatning?
 Kan Skattestyrelsen bekræfte, at de danske ansatte eller disses holdingselskaber, som ejer Depositary Receipts udstedt af Stichting H3 PEF CIP, ikke anses for at have bestemmende indflydelse i henhold til SEL § 32, stk. 6, eller kontrol i henhold til LL § 16 H, i det underliggende H5 PEF VII CIP B.V, og dermed ikke vil blive underlagt dansk CFC-beskatning?
 Den hollandske kapitalfond H er i færd med at oprette en ny investeringsenhed ved navn H1 Private Equity Fund (herefter H1 PEF). Med denne fond ønsker H bl.a. at investere i danske vækstvirksomheder, og H ønsker i den forbindelse at tilknytte danske ansatte. H ønsker at tilbyde de danske ansatte medinvesteringsmuligheder i H1 PEF gennem to forskellige ordninger. Dette omfatter (i) et medarbejderinvesteringsprogram (herefter ”EPP”) og (ii) carried interest investeringer (herefter ”CIP”). Strukturen vedrørende begge incitamentsprogrammer indeholder flere elementer, som er ukendte i en dansk skatteretlig sammenhæng. Dette gælder navnlig anvendelse af hollandske stichtings og anvendelse af Depositary Receipts (herefter ”DR”).
 Disse forhold ønskes afklaret inden det danske team endeligt etableres, idet H ikke anser det for hensigtsmæssigt at tilbyde medarbejderne investeringsordninger, som er behæftet med skattemæssig usikkerhed. Det er naturligvis erkendt, at medarbejderne eller disses holdingselskaber vil være underlagt skattelovgivningens almindelige regler.
 Skattestyrelsen bedes generelt lægge til grund, at hverken Stichting H2 PEF Employee Participation (herefter ”STICH EPP”) eller Stichting H3 PEF CIP (herefter ”STICH CIP”) eller de underliggende H4 PEF Employee Participation B.V. (herefter ”EPP BV”) og H5 PEF CIP B.V. (herefter ”CIP BV”)(kollektivt ”B.V.-selskaberne”) struktureres således, at enhederne skal kvalificeres som investeringsselskaber, jf. ABL § 19, stk. 2. Skattestyrelsen bedes ligeledes lægge til grund, at hverken STICH EPP eller STICH CIP anses for at udgøre faste driftssteder i udlandet.
 Skattestyrelsen bedes lægge til grund ved besvarelsen af spørgsmålene 2 og 4, at de omhandlede ansatte, som deltager i CIP gennem deres personlige holdingselskaber, vil være omfattet af bestemmelsen i LL § 16 I om fortrinsstilling i kapital- og venturefonde, og vil lade sig beskatte i henhold hertil, uanset at fortrinsstillingen opnås gennem en stichting


text:
og heraf udstedte DRs.
 Uanset dette, ønskes dog ikke en struktur, hvor der opstår risici for yderligere uforudset beskatning. Denne anmodning om bindende svar skal ses i lyset heraf, idet klarhed ønskes opnået inden programmerne kan formaliseres og igangsættes.
 Investeringsstrukturen kan illustreres som følger:
 [Udeladt ]
 Som nævnt vedrører den foreliggende anmodning alene de danske ansatte i H, som vælger at anvende mulighederne for EPP- eller CIP-investeringer. Det er derfor alene den del af investeringsstrukturen, der fremgår af øverste højre hjørne i figuren ovenfor, som skal behandles i dette bindende svar. Antallet af danske ansatte, som vælger at anvende de respektive programmer er på tidspunktet for denne anmodning ikke fastlagt. Det forventes dog, at de fleste danske ansatte, som måtte vælge at deltage, foretager investeringerne gennem egne danske kapitalselskaber (holdingselskaber).
 Den påtænkte struktur for henholdsvis EPP-investeringer og CIP-investeringer kan illustreres som følger:
 Som det fremgår af figurerne, er det tanken, at de enkelte investeringer foretages gennem en hollandsk stichting, der har en fondslignende karakter. De respektive stichtings vil derefter investere i et hollandsk B.V., som er et selskab med begrænset hæftelse, der i relation til hollandsk skatteret betragtes som et selvstændigt skattesubjekt. Et hollandsk B.V., dvs. ”besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid”, er et kapitalselskab med begrænset hæftelse, hvor selskabets kapital er delt ud på aktier/anparter, hvor investorerne vederlægges svarende til deres indskudte kapital. Alle væsentlige beslutninger i de hollandske B.V.’er træffes på generalforsamlingen. Det enkelte B.V. vil herefter investere direkte i H6 PEF CV, som er den egentlige ”Master Fund”.
 H6 PEF CV er organiseret som et commanditarie vennootschap, med karakteristika svarende til et dansk kommanditselskab. Som sådan er H6 PEF CV transparent i relation til hollandsk beskatning, hvorfor beskatningen af udbytter modtaget af CV’et sker hos de bagvedliggende B.V.’er. H6 PEF CV opfylder kriterierne for at blive anset som en alternativ investeringsfond (”AIF”) under reglerne herom i § 3 i LBK nr. 1074 af 6. juli 2016.
 H6 PEF CV vil foretage direkte investeringer i H7 PEF Holding Coop WA, som er en kooperation med personlig hæftelse (coöperatie mit wettelijke aansprakelijkheid). H7 PEF Holding Coop WA vil derefter foretage investering direkte i de respektive ”target holdingselskaber”, således at H investerer direkte i de respektive investeringsobjekter via dertilhørende holdingselskaber. H7 PEF Coop WA er at anse som transparent i relation til hollandsk beskatning, hvorfor en eventuel beskatning af udbytte fra de underliggende holdingselskaber beskattes hos de overliggende selvstændige skattesubjekter, dvs. B.V. selskaberne.
 1.1. Nærmere om stichtings
 En stichting er en hollandsk fonds- eller trustlignende organisationsform, som har ligheder med en dansk fond. En stichting skal oprettes med et klart defineret formål og har hverken kapitalejere eller medlemmer. En stichting ledes af en udpeget bestyrelse. En stichting har per definition ikke nogen indskudt selskabskapital, men er i stedet henvist til at rejse penge til opfyldelse af de(t) formål, som stichtingen er stiftet med henblik på. En stichting kan dog ikke stiftes med det formål at uddele midler, medmindre den berettigede til sådanne uddelinger, er en velgørende organisation eller lignende.
 Anvendelsen af


text:
stichtings er udbredt i Holland, idet der er tale om en fleksibel konstruktion. I dette tilfælde ønsker H at anvende stichtings med henblik på at sikre, at ansatte tildeles økonomiske rettigheder i forhold til investeringerne, mens H selv bevarer indflydelse i forhold til forvaltningsmæssige rettigheder (stemmerettigheder/kontrol).
 Det fremgår konkret af Burgerlijk Wetboek (herefter “BW”), der er den hollandske civilretlige regulering af bl.a. juridiske personer, artikel 2:285:1, at [uofficiel oversættelse]:
 “a Foundation (''stichting'') is a legal person formed by means of a juridical act, that has no members, and that intents to realize an objective (purpose), mentioned in its articles of incorporation, by using capital (property) which has been brought in for this purpose.”
 Dette suppleres af BW artikel 2:285:3, hvoraf det følger at [uofficiel oversættelse]:
 “The objective (purpose) of a Foundation ('stichting') may not include the making of distributions to its founders (incorporators) or to those who are participating in its bodies or to others, except, as regards the latter, when these distributions are made for charitable (philanthropic) or social purposes.”
 Reglen forbyder, at stichtings kan stiftes med det formål at opnå afkast for egen regning og udlodde overskuddet til andre end velgørende foreninger, og er således ikke til hinder for en struktur som den af H påtænkte, da der i den konkrete situation alene er tale om, at STICH EPP og STICH CIP videredistribuerer det økonomiske afkast, som knytter sig til investorernes DRs. De midler, som videreudloddes har således aldrig indgået i hverken STICH EPP eller STICH CIPs formue, og er dermed ikke omfattet af forbuddet mod overskudsudlodning.
 Stiftelse af en stichting sker ved en notars underskrivelse af stiftelsesdokumentet, hvorefter denne foretager de(n) nødvendige registrering(er), jf. BW artikel 2:286.
 Der udstedes DRs i både STICH EPP (Conditions of Administration (herefter ”CoA”) afsnit 5) og STICH CIP (Trust Conditions (herefter ”TC”) afsnit 8), som ikke er frit omsættelige, og en eventuel afhændelse eller overdragelse, eksempelvis til et andet personligt ejet holdingselskab, kræver bestyrelsens skriftlige samtykke.
 1.1.1. Konkret om STICH EPP
 STICH EPP er stiftet af H8 Private Equity Investments B.V. (herefter ”H8 PEI”), der er en reguleret alternativ investeringsfondsmanager efter reglerne herom i AIFM-direktivet (implementeret i dansk ret som LBK nr. 1074 af 6. juli 2016), med det ene formål at gennemføre et incitamentsprogram for medarbejdere, som det fremgår af artikel 3 i Deed of Incorporation (stiftelsesdokumentet):
 ”3.1. The objects of the Foundation are:
 to incorporate the Company;
 to acquire and to hold Shares in exchange for the issuance of Depositary Receipts, such for the account of the Depositary Receipt Holders;
 to acquire and to hold Shares in its own name for the account of the contracts parties with whom the Foundation has concluded the Trust Agreement;
 to hold in trust Shares by, inter alia, exercising the voting rights and other rights attributable to such Shares, to collect dividends and other distributions due on account of such Shares, to pay such dividends and other distributions to the Depositary Receipt Holders, and to take all actions connected therewith, all in accordance


text:
with the Conditions of Administration; and
 to enter into one or more Trust Agreements,
 all exclusively for the implementation of an employee participation scheme instigated by H8 PEI (as defined in article 4.1).”
 Yderligere fremgår det af Deed of Incorporation, at bestyrelsen udpeges af H8 PEI, samt, at bestyrelsesmedlemmer kan suspenderes eller afsættes af H8 PEI, jf. artikel 4 i stiftelsesdokumentet:
 “4.1 The members of the Board shall be appointed by the H8 Private Equity Investmenst B.V., a private company with limited liability (een besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid), having its seat (statutaire zetel) in [udeladt]
 4.2 If the Board consist several members, the Board shall appoint a chairman from among its members.
 4.3 Each member of the Board may at any time be suspended or removed from office by H8 PEI.
 4.4 Without prejudice to article 2:298 Dutch Civil Code, a board member shall cease to hold his position as a board member in the following events:
 4.4.1 voluntary resignation of a board member;
 4.4.2 dismissal of a board member by H8 PEI;
 4.4.3 death of a board member;
 4.4.4 dissolution of a board member;
 4.4.5 suspension of payment of a board member;
 4.4.6 bankruptcy of a board member;
 4.4.7 guardianship (onder curatele stelling) of a board member; and
 4.4.8 appointment of an administrator for the assets of a board member pursuant to any statutory provision.”
 H8 PEI vil dermed have eneret til at udpege bestyrelsen og dermed ledelsen i STICH EPP. Der forventes et væsentligt overlap i ledelsen mellem STICH EPP og H8 PEI. STICH EPP vil ikke afholde generalforsamlinger eller andre ”investormøder”, hvor der kan udøves nogen form for indflydelse på STICH EPPs strategiske virke eller drift. Alle stemmeretter og beslutninger i STICH EPP vil derimod blive udøvet af bestyrelsen, som er berettiget til at forvalte rettighederne ejet af STICH EPP uden at konsultere stifteren (H8 PEI) eller andre, herunder DR Holders. Dette indbefatter også forvaltning af stemmerettighederne på aktier i EPP BV og de(t) underliggende selskab(er).
 Det fremgår således bl.a. af afsnit 9 i CoA, som er det styrende dokument for STICH EPP og de af den udstedte DRs, at:
 ”The Foundation shall exercise at its own discretion all voting rights and all related rights of the Shares, taking into account the provisions of applicable laws, the Company Articles of Association, the Foundation Articles of Association and these Conditions of Administration. The Company Articles of Association exclude any meeting rights and voting rights of Depositary Receipt Holders.”
 De ansatte og disses eventuelle holdingselskaber har således ingen kontrolbeføjelser over STICH EPP, EPP BV eller andre underliggende enheder og/eller aktiver, men er alene henvist til at modtage afkast i det omfang der opnås et afkast omfattet af DR. Grundideen med DR er altså, at disse ikke bærer nogen stemmerettigheder eller ret til at udpege medlemmer af bestyrelsen mv.
 Det følger videre af CoA, afsnit 2.2, at:
 ”The Foundation shall issue one (1) Depositary Receipt in relation to each Share held by it. A Depositary Receipt shall be issued


text:
in consideration for (i) the transfer to the Foundation of a Share, or (ii) in respect of a Share (to be) acquired otherwise by the Foundation, the payment in cash to the Foundation of an issuance price as agreed between the Foundation and the (prospective) Depositary Receipt Holder.”
 Yderligere fremgår det af CoA, at stichtingen forpligter sig til at opkræve ethvert udloddet udbytte på de underliggende aktier, samt at videreudlodde dette til ”DR holders”, som det fremgår af artikel 7:
 “7.1 The Foundation shall without delay claim for all dividends and all other distributions on Shares declared and made payable by the Company.
 7.2 The Foundation shall without delay distribute all dividends and all other distributions received from the Company to all Depositary Receipt Holders.
 7.3 The Foundation shall issue Depositary Receipts to the Depositary Receipt Holders upon distribution of bonus Shares, subscription rights (claimrechten) or stock dividends paid by the Company.”
 1.1.2. Konkret om STICH CIP
 STICH CIP er ligeledes stiftet af H8 PEI, med det ene formål at gennemføre et incitamentsprogram for medarbejdere, som det fremgår af artikel 3 i Deed of Incorporation (stiftelsesdokumentet):
 (a) to incorporate the Company;
 (b) to acquire and to hold Shares in exchange for the issuance of Depositary Receipts, such for the account of the Depositary Receipt Holders;
 (c) to acquire and to hold Shares in its own name and for its own the account; and
 (d) to hold in trust Shares by, inter alia, exercising the voting rights and other rights attributable to such Shares, to collect dividends and other distributions due on account of such Shares, to pay such dividends and other distributions to the Depositary Receipt Holders, and to take all actions connected therewith, all in accordance with the Conditions of Administration,
 “4.1 The members of the Board shall be appointed by the H8 Private Equity Investmenst B.V., a private company with limited liability (een besloten vennootschap met beperkte aansprakelijkheid), having its seat (statutaire zetel) in [Udeladt].
 Som følge af de danske ansattes investering gennem Carried Interest-programmet modtager disse personligt eller disses holdingselskaber DRs udstedt af STICH CIP. De påtænkte DRs vil ikke være behæftede med kontrolbeføjelser over hverken STICH CIP, CIP BV eller andre underliggende selskaber, men vil alene give de ansatte eller disses holdingselskaber ret til at modtage et afkast i henhold til DR, herunder udbytte og likvidationsprovenu. Der er således tale om, at de økonomiske rettigheder over aktierne i CIP BV bibeholdes hos de ansatte. I alt væsentlighed bliver de ansatte hermed stillet økonomisk som om de havde investeret direkte i CIP BV, blot uden at have nogen former for stemmerettigheder mv.
 Det fremgår således af TC, afsnit 3.1, at:
 3.1 Each DR Holder shall be liable to contribute the full amount of its Capital Contribution on the date of its admission to the Foundation, upon receipt whereof the Foundation of the amount referred to in the preceding sentence, the Foundation shall issue to the DR Holder a number of DRs that represents such percentage of the


text:
aggregate number of issued and outstanding DRs as is equal to that DR Holder's Interest Percentage.
 Det følger yderligere, at TC, afsnit 7.2, at:
 7.2 The DR Holders shall take no part in the management or control of the business and affairs of the Foundation, and shall have no right or authority to act for the Foundation or to take any part in or in any way to interfere in the conduct or management of the Foundation or to vote on matters relating to the Foundation other than as set forth in these Trust Conditions.
 Grundet de særlige forhold, som gør sig gældende ved carried interest, er distributionen af modtagne økonomiske udbytter reguleret i TC afsnit 5.2.1-3, hvoraf det fremgår, at videredistributionen af modtagne udbytter kun kan ske, i det omfang det ikke vil kompromittere stichtingens finansielle integritet eller på anden måde risikere at gøre stichtingen insolvent. Derudover er der indsat to bestemmelser, som relaterer sig til særlige forhold vedrørende de enkelte investorer; afsnit 5.2.4, som regulerer det tilfælde, hvor en CIP-deltager ophører med at være ansat hos H (”Leaver”), hvorefter der tilbageholdes carried interest end til den pågældende deltagers ”Leaver status” er endeligt afklaret, og afsnit 5.2.5, som regulerer det tilfælde, hvor STICH CIP forudser et snarligt behov for at indkræve en yderlige investment commitment, og dermed vælger at tilbageholde en udlodning med henblik på at undgå at skulle rejse et modsatrettet krav i umiddelbart forlængelse af distributionen.
 Afsnit 5.2 er indsat som en sikkerhedsventil til sikring af, at stichtingen ikke er forpligtiget til at kompromittere sig selv ved en ubetinget pligt til at videredistribuere modtagne udbytter samt for at give STICH CIP og de investerende ansatte en vis fleksibilitet og dermed bibringe investeringsstrukturen mulighed for at være dynamisk. De regulerede forhold er som følger:
 5.1 Subject to Clause 5.2, dividends and other proceeds received by the Foundation from its Shares in the Company shall be allocated and distributed to the DR Holders in proportion to their Interest Percentages.
 5.2 The Board shall not be obliged to cause the Foundation to make any distribution pursuant to Clause 5.1:
 5.2.1 unless there is sufficient cash available therefor;
 5.2.2 which would render the Foundation insolvent;
 5.2.3 which, in the opinion of the Board, would or might leave the Foundation with insufficient funds to meet any future contemplated obligations or contingencies, including any expenses or liabilities of the Foundation (including, without limitation, any direct or indirect Carried Interest clawback obligation under clause 7.6 of the Master Fund LPA);
 5.2.4 to a DR Holder or, as the case may be, a Related DR Holder, whose Investment Professional may be designated as a "Bad Leaver" or "Intermediate Leaver" pursuant to these Trust Conditions, in which case the amount that would otherwise have been distributed to such DR Holder shall be placed in an interest bearing deposit account and shall (together with any interest earned thereon in such account), subject to Clause 5.2.5, be distributed in full or in part to such DR Holder and/or


text:
distributed in full or in part amongst the other DR Holders pursuant to Clause 5.1, as soon as practicable following the Manager's final determination on the status of the Investment Professional; or
 5.2.5 to any particular DR Holder to the extent that the Board in its sole discretion determines that sums that would otherwise be distributable to such DR Holder shall be retained in a reserve account generated by the Board for the purposes of meeting future obligations of such DR Holder under these Trust Conditions and/or its Personal Undertaking, provided that such sums (to the extent not utilised for such purposes) shall be distributed to such DR Holder upon termination of the Foundation (or earlier in the Board's sole discretion after consultation with the Manager).
 1.1.3. Sammenfattende om STICH CIP og STICH EPP
 Som det fremgår af ovenstående er STICH EPP og STICH CIP stiftet med tilnærmelsesvis identiske vedtægter, og der består udelukkende en mindre divergens i vedtægterne for de to enheder. Denne divergens skyldes, at hvor STICH EPP alene skal varetage et incitamentsprogram, hvor de ansatte i H kan investere i H1 PEF som almindelige aktionærer, så er STICH CIP sat i verden for at afvikle et carried interest-program, hvor de pågældende investorer er berettiget til at modtage en forholdsmæssigt større andel af det økonomiske afkast i H1 PEF end deres ejerandel nominelt og forholdsmæssigt er berettiget til. Denne forskel udmøntes i, at visse forhold er særligt reguleret ift. STICH CIP, som ikke er tilsvarende reguleret ift. STICH EPP; særligt den omtalte sikkerhedsventil i afsnit 5 i TC har ingen umiddelbar ækvivalent i CoA, hvor alle distributioner skal videredistribueres uden ophold, jf. afsnit 7.
 Sammenfattende må det således kunne konkluderes, at den juridiske regulering af begge stichtings, dvs. retsgrundlaget og deres vedtægter, har så mange fællesnævnere, at de to stichtings må tilskrives identiske karakteristika.
 2. Ad spørgsmål 1
 Med dette spørgsmål ønskes det bekræftet, at afkast som danske ansatte eller disses personlige holdingselskaber måtte opnå gennem DRs udstedt af STICH EPP, skal behandles som indkomst fra EPP BV. Dette spørgsmål indebærer således, at STICH EPP skal anses for at være transparent i skattemæssig henseende, og at de ansatte i medfør af DRs skal anses at være ejere af de underliggende aktier i EPP BV og dermed rette indkomstmodtagere af afkastet heraf.
 2.1. Retsgrundlag vedrørende kvalifikationen af STICH EPP
 Afgrænsningen af selvstændige skattesubjekter (selskaber og foreninger mv.) over for transparente enheder foretages på baggrund af interne danske skatteregler.valifikationen af, om en udenlandsk enhed (sammenslutning) udgør et selskab eller forening mv. efter dansk skatteret sker på baggrund af en konkret vurdering af sammenslutningens karakter med udgangspunkt i vedtægterne, hæftelsesforhold, overskudsdeling og organisatoriske forhold mv. Af væsentlig betydning for denne vurdering er selskabets vedtægter og hensigten med dets virksomhed, men derudover kan bl.a. følgende forhold være af betydning for vurderingen:
 om deltagerne hæfter personligt,
 om overskuddet fordeles i forhold til den af deltagerne indskudte kapital, herunder også ved likvidation,
 særskilte foreningsorganer, som med bindende virkning kan handle, også for de medlemmer,


text:
som ikke er med i ledelsen,
 mulighed for udvidelse af medlemskredsen,
 bestemmelse om, hvad der skal ske med formuen ved det enkelte medlems udtræden eller ved enhedens opløsning.
 Se fx Den Juridiske Vejledning 2018-1 C.D.1.1.3 for en oversigt over disse kriterier.
 Ydermere fremgår det af Den Juridiske Vejledning 2018-1, afsnit C.B.2.15.2, at udenlandske fonde efter dansk ret enten kan sammenlignes med danske fonde eller båndlagte kapitaler. Det vil sige, at en udenlandsk fond efter dansk skatteret, enten vil kunne anses for et selvstændigt rets- og skattesubjekt eller en transparent enhed. I denne forbindelse tillægges det dansk skattemæssig betydning, hvorvidt den indskudte kapital endeligt- og effektivt er udskilt fra stifterens formuesfære. Med dette forstås, at stifteren af fonden eller trusten ikke har mulighed for at tage sine indskudte midler tilbage, samt at stifteren skal være afskåret fra råde over den indskudte kapital, dvs. mulighed for at påvirke, hvem der begunstiges. I det omfang blot én af betingelserne ikke er opfyldt, så vil fonden ikke kunne anerkendes skattemæssigt.
 En stichting udgør ikke en egentlig fond ud fra en dansk målestok. Dog synes netop en fond eller en trust at komme tættest på en stichting. Dette indebærer, at det må antages, at ovenstående fondsanalogi er den mest relevante test med henblik på at fastslå, hvorvidt en stichting udgør en transparent enhed eller et selvstændigt skattesubjekt.
 Dansk retspraksis på området er yderst sparsom. Dog har Højesteret forholdt sig til en hollandsk stichting i en afgørelsen afsagt 19. juni 2018. Selvom den heri omhandlede stichting ikke er identisk med STICH EPP, synes dommen at give en klar indikation af, hvorledes en stichting skal kvalificeres i henhold til intern dansk skatteret. Højesteret fandt i sagen, at en stichting var at anse for en transparent enhed, da den ikke opfyldte kravene til selvstændig ledelse, og derfor ikke havde den fornødne retssubjektivitet til at kunne kvalificeres som en fond efter danske skatteregler. I den konkrete sag havde stifterne i forbindelse med stiftelsen sikret sig, at de beholdte- og kunne udøve bestemmende indflydelse over stichtingen, ligesom det i øvrigt ikke var godtgjort, at stifterne endeligt havde udskilt fondsformuen fra egen formuesfære. Højesteret stadfæstede derfor Vestre Landsrets afgørelse i SM2017.439VLR.
 2.2. Argumentation vedrørende kvalifikationen af STICH EPP
 Som det indledningsvist fremgår, skal en stichting stiftes med et klart defineret formål. I den konkrete situation skal STICH EPP stifte og eje EPP BV samt udøve de til aktierne knyttede rettigheder med det formål at realisere et incitamentsprogram for danske medarbejdere i H.
 Rent praktisk vil dette foregå ved, at de danske medarbejdere tilbydes muligheden for at investere i H1 PEF ved at forpligte sig til at investere et aftalt beløb. Denne samlede investeringsforpligtelse, benævnt capital commmitment, svarer således til det maksimale beløb, som medarbejderne kan og skal indbetale til stichtingen, mod udstedelse af DRs. Beløbene forfalder til betaling ved påkrav, og skal betales i takt med, at der erhverves aktier i EPP BV. Den samlede capital commitment udgør derfor også det maksimale beløb, som en investor i STICH EPP eventuelt ville


text:
kunne komme til at hæfte med (begrænset hæftelse).
 Den kapital, som de danske medarbejdere forpligter sig til at betale, skal af stichtingen anvendes til at erhverve aktier. For hver aktie ejet af stichtingen, udstedes der en relateret DR, som investorerne modtager som vederlag for deres indskud. De udstedte DRs eksisterer altså separat fra de underliggende aktier (”på ryggen af”), og giver de ansatte ret til at modtage det økonomiske afkast af den underliggende aktie, hvorimod alle øvrige beføjelser tilfalder stichtingen. Som tidligere nævnt ledes de pågældende stichtings af en bestyrelse, der alene udpeges af H8 PEI.
 Ved en eventuel likvidation af STICH EPP, vil de danske medarbejdere, som udgangspunkt få overdraget de aktier, som deres DRs knytter sig til, dog med det forbehold, at bestyrelsen, kan flytte aktierne til en anden enhed, hvorefter investorerne vil modtage tilsvarende DRs i denne anden enhed, jf. afsnit 11.3 i Deed of Incorporation. Aktierne i stichtingen vil således i tilfælde af likvidation blive direkte overført til de medarbejdere, som ejer den tilknyttede DR, og som på tidspunktet for overdragelsen af aktierne opgiver de tilknyttede DRs. I det omfang der er yderligere midler i stichtingen, når alle medarbejdere er fyldestgjorte ift. deres DRs, står eventuelle resterende midler til bestyrelsens, dvs. H8 PEIs, frie disposition.
 STICH EPP stiftes af H8 PEI. H8 PEI vil have eneret i forhold til udpegelsen og afskedigelsen af bestyrelsesmedlemmerne, og vil de facto forestå ledelsen af STICH EPP. STICH EPP vil ydermere ikke afholde generalforsamlinger eller andre ”investormøder”, hvor der kan udøves nogen form for indflydelse på stichtingens strategiske virke eller drift. Alle stemmeretter i STICH EPP vil derimod blive udøvet af bestyrelsen, som er udpeget af H8 PEI. Som nævnt ovenfor erhverver de danske medarbejdere alene ret til at modtage det økonomiske afkast af de aktier, som deres respektive DRs er udstedt i henhold til, hvorimod alle øvrige ejerbeføjelser tilfalder stichtingen.
 Sammenfattende synes det således at kunne konstateres, at alene henset til det faktum, at stifteren af STICH EPP (H8 PEI) fortsat udpeger ledelsen, kan der de facto ikke siges at være foretaget en reel udskillelse af formuen fra stifteren. STICH EPP kan derfor alene af denne grund ikke anses som en fond efter dansk skatteret, men må efter dansk skatteret anses for transparent i overensstemmelse med praksis om den skattemæssige behandling af fonde og trusts.
 I det omfang STICH EPP ikke anses for fonds- eller trustlignende, hvorefter fondsanalogien mod forventning ikke skulle finde anvendelse, er det vores klare opfattelse, at STICH EPP ej heller omfattes af de almindelige kriterier som udspringer af SEL § 1, stk. 1, nr. 2 eller nr. 6, da:
 (i) stichtingen ikke udsteder aktier relateret til en aktiekapital, men derimod aktiecertifikater (DRs) svarende til de aktier, som er deponeret hos stichtingen,
 (ii) stichtingen videredistribuerer økonomisk udbytte modtaget fra de underliggende aktier,
 (iii) medlemskredsen er meget lukket og,
 (iv) stichtingens formue ved likvidation fordeles blandt deltagerne.
 Hertil kommer, at det ikke er muligt at udtræde af EPP-ordningen ved fx at sælge DRs uden tilladelse fra bestyrelsen,


text:
som udpeges af H8 PEI. STICH EPP minder således på ingen måde om et kapitalselskab.
 Dette synspunkt finder støtte i den af Skatterådet nyligt afsagte afgørelse – offentliggjort som SKM2018.254SR – hvor Skatterådet tager konkret stilling til en hollandsk stichtings skatteretlige subjektivitet. Formålet med den omhandlede stichting divergerer fra STICH EPP, men ikke desto mindre er der betydelige fællesnævnere, hvorfor vi mener, at Skatterådets afgørelse kan fungere som indikator for denne anmodning. Skatterådet fandt i den konkrete situation, at den pågældende stichting skulle anses for transparent, med vægt på, at (i) én deltagerne i stichtingen hæftede personligt, at (ii) stichtingen ikke udstedte aktier relateret til en aktiekapital, men derimod udstedte aktiecertifikater (DRs) svarende til de aktier, som var deponeret hos stichtingen, at (iii) stichtingen videredistribuerede økonomisk udbytte modtaget fra de underliggende aktier, at (iv) medlemskredsen var forholdsvis lukket og slutteligt, at (v) stichtingens formue ved likvidation skulle fordeles blandt deltagerne.
 I nærværende situation hæfter ingen af investorerne i STICH EPP personligt på vegne af stichtingen, hvorimod der er sammenfald på alle de øvrige parametre, der er fremhævet af Skatterådet, som værende udslagsgivende ved vurderingen af stichtingens skattemæssige subjektivitet.
 Sammenfattende finder vi således, at der også efter praksis om kvalifikation af udenlandske enheder efter en analogi baseret på selskabsskatteloven findes holdepunkter, som understøtter, at STICH EPP skal anses som værende transparent.
 Resultatet er, at STICH EPP må anses for at være transparent i dansk skattemæssig henseende også efter denne målestok.
 2.3. Retsgrundlag vedrørende beskatningen af afkast opstået gennem en transparent enhed via Depositary Receipts
 Den skatteretlige kvalifikation af STICH EPP, har stor betydning for beskatningen af det afkast, som videredistribueres gennem de udstedte DRs, idet beskatningen af transparente enheders indkomst foretages hos deltagerne, hvorimod beskatningen af ikke-transparente enheder sker hos selve enheden. Det er ikke i dansk skatteret specifik reguleret, hvorledes udenlandske transparente enheder skal behandles i relation til dansk beskatning.
 Udgangspunktet for STICH EPP må være, at de underliggende aktier skattemæssigt må anses at være ejet af de danske ansatte eller disses holdingselskaber. De danske ejere må dermed anses for at være rette indkomstmodtagere af indkomst vedrørende aktierne i EPP BV.
 Der synes ikke direkte at være taget stilling til problemstillingen i praksis. Dog synes retspraksis vedrørende den skattemæssige behandling af udenlandske fonde og trusts at give visse retningslinjer vedrørende behandlingen af den foreliggende situation. Således anvendes en identisk målestok (fondsanalogien) for begge typer af enheder. Det fremgår således af praksis, at rådighed over en formue kan føre til, at den skatteyder, der råder over et afkast er rette indkomstmodtager og ikke den oprindelige stifter.
 Højesteret har taget stilling til denne problemstilling i SKM2015.9.HR, som vedrørte en trust i Liechtenstein. Sagen vedrørte et spørgsmål om, hvorvidt en skatteyder skulle beskattes af afkastet fra formuen i en trust i Liechtenstein, som han ikke selv var stifter af. Skatteministeriets påstand var baseret på en betragtning om, at skatteyderen i skattemæssig henseende måtte anses som ejer af formuen i fonden. Spørgsmålet om beskatning af fondens indtægter hos skatteyderen skulle efter Højesterets vurdering bero


text:
på en selvstændig vurdering af, hvorvidt trusten i forhold til skatteyderen måtte anses for et selvstændigt skattesubjekt efter dansk skatteret. Vurderingen af trustens selvstændighed i forhold til skatteyderens økonomi tog udgangspunkt i de seneste vedtægter for trusten, hvorefter bl.a. stifteren selv kunne begunstiges og derved råde. Imidlertid var der heller ikke andet i vedtægterne, som kunne føre til at skatteyderen i realiteten havde en sådan rådighed over trustens formue, at denne måtte anses for ejet af skatteyderen. Højesteret fandt derfor ikke at skatteyderen reelt havde rådet over formuen på en måde som måtte sidestilles med råden over egen formue, således at formuen måtte anses for overgået til skatteyderen. Skatteyderen var derfor ikke at anse for rette indkomstmodtager til afkastet fra fondens formue. Højesteret bekræftede altså, at stifteren i udgangspunkt må anses for ejer, men at dette kan ændres, såfremt en anden har rådighed over formuen, som var det skatteyderens egen formue.
 At rådighed er afgørende understøttes ligeledes af Højesteret i SKM.2012.95.HR, hvor Højesteret fandt, at en skatteyder måtte anses for at være ejer af en trusts formue, selvom trusten var stiftet af en anden skatteyder, idet førstnævnte havde en adgang til at råde over formuen i trusten. Ligeledes fandt Østre Landsret i SKM.2013.741.ØLR, at en trusts formue tilhørte stifterens nevø, selvom han ikke var stifter af trusten, men havde rådighed over trustens formue.
 Endvidere har Skatterådet i SKM.2014.314.SR tilsvarende bekræftet, at rådighed er det afgørende kriterium i vurdering af den reelle udbyttemodtager. Sagen drejede sig om, hvorvidt to beneficienter - to søstre hjemmehørende i USA – skulle betragtes som værende de reelle udbyttemodtagere ved udbytteudlodninger fra et dansk selskabet til trusten (transparent enhed). Trusten var oprettet på Bermuda og stiftet af søstrenes forældre. Trusten bestod af to beneficienter (stifternes to døtre), en uafhængig trustee eller trustees og en protektor. Protektor for trusten var broderen, som kunne afsætte trustee/trustees samt vælge en ny trustee eller nye trustees. Dette skulle dog godkendes af beneficienterne. Endvidere kunne beneficienterne udpege en ny protektor, såfremt broderen selv trådte af som protektor, eller hvis han ikke længere kunne varetage opgaven. Beneficienterne skulle også godkende eventuelle ændringer af vedtægterne for trusten. Skatterådet fandt samlet set, at de to søstre skulle anses for at være de reelle udbyttemodtagere ved en udbytteudlodning fra det danske selskab til trusten.
 2.4. Argumentation vedrørende beskatningen af afkast opstået gennem en transparent enhed via Depositary Receipts
 Som følge af den skattemæssige transparens af STICH EPP må de bagvedliggende danske ansatte anses for at være ejere af de underliggende aktier i EPP BV.
 Selvom H8 PEI formelt er stifter af STICH EPP, er det de danske ansatte, der indskyder investeringskapitalen. Dermed må de danske ansatte også være omfattet af den almindelige praksis, hvorefter afkastet på ikke skattemæssigt anerkendte fonde tilfalder indskyderen af kapitalen. Kapitalen anvendes herefter til investering i EPP BV, hvorfor aktierne heri i skattemæssig henseende må anses for at tilhøre de danske ansatte.
 Baseret på ovenstående er der ikke noget i lovgivning eller praksis der taler imod, at de ansatte i skatteretlig


text:
henseende skal anses for at være ejere af de underliggende aktier i EPP BV. Det er endvidere vores opfattelse, at dette gælder, selvom de ansattes rettigheder er sikret gennem udstedte DRs.
 De danske ansattes deltagelse i STICH EPP sker gennem DRs. DRs, som defineret i afsnit 1.1.4 af Deed of Incorporation har følgende karakteristika:
 ”"Depositary Receipt" means a depositary receipt (certificaat) of a Share in the Company, representing the rights and obligations set forth herein and in the law, issued by the Foundation.”
 Der er således tale om, at de ansatte eller disses holdingselskaber mod et vederlag tildeles et certifikat, der giver ret til et afkast fra aktierne i EPP BV. Der er tale om alle de økonomiske rettigheder over aktierne. Det afgørende er herefter, om de ansatte eller disses holdingselskaber kan anses for at være direkte aktionærer i EPP BV, som følge af deres ejerskab af DRs.
 Fra en overordnet betragtning, må det gøres gældende, at indehaveren af en DR skattemæssigt ejer den underliggende aktie, hvor stichtingen fungerer som en depositar, der er forpligtet til at videreudlodde afkastet fra aktierne, jf. eksempelvis Bundgaard: Skatteret & Civilret, 2005, p. 929 ff., med omtale heraf.
 Der er tale om gensidigt bebyrdende aftaler indgået mellem STICH EPP og de danske ansattes holdingselskaber. Som modydelse for holdingselskabers vederlag (indskud) opnår de danske ansattes holdingselskaber adgang til et økonomisk afkast baseret på et underlæggende aktiv (aktier) alt afhængigt af vederlagets (indskuddets) størrelse.
 Det er derfor vores vurdering, at de ansatte eller disses holdingselskaber må anses for at være ejere (og dermed rette indkomstmodtagere) af STICH EPPs formue. En eventuel afståelse af aktierne skal derfor behandles, som en afståelse hos disse, ligesom afkast (udbytte) fra aktierne skatteretligt må anses for at tilfalde disse gennem rettighederne i DR.
 Det er derfor vores vurdering at de ansatte eller disses holdingselskaber efter dansk skatteret skal anses som ejere af aktiverne (aktier i EPP BV) gennem STICH EPP.
 Det er endvidere vores opfattelse, at de ansatte og/eller disses personlige holdingselskaber opfylder betingelsen i LL § 16 A, om at være den ”aktuelle” ejer i henhold til LL § 16 A. Denne betingelse som blev indsat med lov nr. 79 af 16. december 2005, forudsætter, at modtageren af udbytte er den endelige ejer heraf og at der ikke skal ske videreoverdragelse af udbyttet. Begge forhold er opfyldte i denne sag, hvorfor de ansatte ellers disses personlige holdingselskaber også af denne årsag skal anses for at være de endelige modtagere af afkast hidrørende fra aktierne i EPP BV og dermed beskattes i henhold til reglerne om beskatning af udbytte og aktieavancer.
 Sammenfattende er det således vores vurdering, at spørgsmålet skal besvares med et ”ja”, da STICH EPP må anses for en transparent enhed efter dansk skatteret, og da de ansatte eller disses holdingselskaber derfor må anses for ejere og modtagere af afkastet i skattemæssig henseende. Skattestyrelsen bedes således bekræfte, at afkast som danske ansatte eller disses personlige holdingselskaber måtte opnå gennem DRs udstedt af STICH EPP, skal behandles som indkomst fra


text:
de underliggende ejerandele i EPP BV.
 3. Ad spørgsmål 2
 Med dette spørgsmål ønskes det bekræftet, at afkast som danske ansatte eller disses personlige holdingselskaber måtte opnå gennem DRs udstedt af STICH CIP, skal behandles som indkomst fra CIP BV. Dette spørgsmål indebærer således, at STICH CIP skal anses for at være transparente i skattemæssig henseende, og at de ansatte i medfør af DRs skal anses at være ejere af de underliggende aktier i CIP BV og dermed rette indkomstmodtagere af afkastet heraf.
 3.1. Retsgrundlag vedrørende kvalifikationen af STICH CIP
 Der refereres til redegørelsen for retsgrundlaget vedrørende den skatteretlige kvalifikation af udenlandske enheder under afsnit 2.1. ovenfor.
 3.2. Argumentation vedrørende kvalifikationen af STICH CIP
 Som det indledningsvist fremgår, skal en Stichting stiftes med et klart defineret formål. I den konkrete situation skal STICH CIP stifte og eje CIP BV samt udøve de til aktierne knyttede rettigheder med det formål at realisere et incitamentsprogram for danske medarbejdere i H.
 Rent praktisk vil dette foregå ved, at de danske medarbejdere tilbydes muligheden for at investere i H1 PEF ved at forpligte sig til at investere et aftalt beløb. Denne samlede investeringsforpligtelse, benævnt capital commmitment, svarer således til det maksimale beløb, som medarbejderne kan og skal indbetale til stichtingen, mod udstedelse af DRs. Beløbene forfalder til betaling ved påkrav, og skal betales i takt med, at der erhverves aktier i CIP BV. Den samlede capital commitment udgør derfor også det maksimale beløb, som en investor i STICH CIP eventuelt ville kunne komme til at hæfte med (begrænset hæftelse).
 Den kapital, som de danske medarbejdere forpligter sig til at betale, skal af stichtingen anvendes til at erhverve aktier. For hver aktie ejet af stichtingen, udstedes der en relateret DR, som investorerne modtager som vederlag for deres indskud. De udstedte DRs eksisterer altså separat fra de underliggende aktier (”på ryggen af”), og giver de ansatte ret til at modtage det økonomiske afkast af den underliggende aktie, hvorimod alle øvrige beføjelser tilfalder stichtingen. Som tidligere nævnt ledes STICH CIP af en bestyrelse, der alene udpeges af H8 PEI.
 Ved en eventuel likvidation af STICH CIP, vil de danske medarbejdere, som udgangspunkt få overdraget de aktier, som deres DRs knytter sig til, dog med det forbehold, at bestyrelsen, kan flytte aktierne til en anden enhed, hvorefter investorerne vil modtage tilsvarende DRs i denne anden enhed, jf. afsnit 11.3 i Deed of Incorporation. Aktierne i stichtingen vil således i tilfælde af likvidation blive direkte overført til de medarbejdere, som ejer den tilknyttede DR, og som på tidspunktet for overdragelsen af aktierne opgiver de tilknyttede DRs. I det omfang der er yderligere midler i stichtingen, når alle medarbejdere er fyldestgjorte ift. deres DRs, står eventuelle resterende midler til bestyrelsens, dvs. H8 PEIs, frie disposition.
 STICH CIP stiftes af H8 PEI. H8 PEI vil have eneret i forhold til udpegelsen og afskedigelsen af bestyrelsesmedlemmerne, og dermed de facto forestå ledelsen af STICH CIP. STICH CIP vil ydermere ikke afholde generalforsamlinger eller andre ”investormøder”, hvor der kan udøves nogen form for


text:
indflydelse på stichtingens strategiske virke eller drift. Alle stemmeretter i STICH CIP vil derimod blive udøvet af bestyrelsen, som er udpeget af H8 PEI. Som nævnt ovenfor erhverver de danske medarbejdere alene ret til at modtage det økonomiske afkast af de aktier, som deres respektive DRs er udstedt i henhold til, hvorimod øvrige ejerbeføjelser tilfalder stichtingen.
 Sammenfattende synes det således at kunne konstateres, at alene henset til det faktum, at stifteren af STICH CIP (H8 PEI) fortsat udpeger ledelsen, kan der de facto ikke siges at være foretaget en reel udskillelse af formuen fra stifteren. STICH CIP kan derfor alene af denne grund ikke anses som en fond efter dansk skatteret, men må efter dansk skatteret anses for transparent i overensstemmelse med praksis om den skattemæssige behandling af fonde og trusts.
 I det omfang STICH CIP ikke anses for fonds- eller trustlignende, hvorefter fondsanalogien mod forventning ikke skulle finde anvendelse, er det vores klare opfattelse, at STICH CIP ej heller omfattes af de almindelige kriterier som udspringer af SEL § 1, stk. 1, nr. 2 eller nr. 6, da:
 Hertil kommer, at det ikke er muligt at udtræde af CIP-ordningen ved fx at sælge DRs uden tilladelse fra bestyrelsen, som udpeges af H8 PEI. STICH CIP minder således på ingen måde om et kapitalselskab.
 Dette synspunkt finder støtte i den af Skatterådet nyligt afsagte afgørelse – offentliggjort som SKM2018.254SR – hvor Skatterådet tager konkret stilling til en hollandsk stichtings skatteretlige subjektivitet. Formålet med den omhandlede stichting divergerer fra STICH CIP, men ikke desto mindre er der betydelige fællesnævnere, hvorfor vi mener, at Skatterådets afgørelse kan fungere som indikator for denne anmodning. Skatterådet fandt i den konkrete situation, at den pågældende stichting skulle anses for transparent, med vægt på, at (i) én deltagerne i stichtingen hæftede personligt, at (ii) stichtingen ikke udstedte aktier relateret til en aktiekapital, men derimod udstedte aktiecertifikater (DRs) svarende til de aktier, som var deponeret hos stichtingen, at (iii) stichtingen videredistribuerede økonomisk udbytte modtaget fra de underliggende aktier, at (iv) medlemskredsen var forholdsvis lukket og slutteligt, at (v) stichtingens formue ved likvidation skulle fordeles blandt deltagerne.
 I nærværende situation hæfter ingen af investorerne i STICH CIP personligt på vegne af stichtingen, hvorimod der er sammenfald på alle de øvrige parametre, der er fremhævet af Skatterådet, som værende udslagsgivende ved vurderingen af stichtingens skattemæssige subjektivitet.
 Sammenfattende finder vi således, at der også efter praksis om kvalifikation af udenlandske enheder efter en analogi baseret på selskabsskatteloven findes holdepunkter, som understøtter, at STICH CIP skal anses som værende transparent.
 Resultatet er, at STICH CIP må anses for at være transparent i dansk skattemæssig henseende også efter denne målestok.
 3.3. Retsgrundlag vedrørende beskatningen af afkast opstået gennem en transparent enhed via Depositary Receipts
 Der refereres til redegørelsen for retsgrundlaget vedrørende den skattemæssige behandling af afkast opnået gennem DRs under afsnit 2.3. ovenfor.
 3.4. Argumentation vedrørende beskatningen af afkast opstået gennem en transparent enhed via Depositary Receipts
 Som følge af den skattemæssige transparens af STICH CIP må de bagvedliggende danske ansatte anses


text:
for at være ejere af de underliggende aktier i CIP BV.
 Selvom H8 PEI formelt er stifter af STICH CIP, er det de danske ansatte, der indskyder investeringskapitalen. Dermed må de danske ansatte også være omfattet af den almindelige praksis, hvorefter afkastet på ikke anerkendte fonde tilfalder indskyderen af kapitalen. Kapitalen anvendes herefter til investering i CIP BV, hvorfor aktierne heri i skattemæssig henseende må anses for at tilhøre de danske ansatte.
 Baseret på ovenstående er der ikke noget i lovgivning eller praksis der taler imod, at de ansatte i skatteretlig henseende skal anses for at være ejere af de underliggende aktier i CIP BV. Det er endvidere vores opfattelse, at dette gælder, selvom de ansattes rettigheder er sikret gennem udstedte DRs.
 De danske ansattes deltagelse i STICH CIP sker gennem DRs. DRs, som defineret i afsnit 1.1.4 af Deed of Incorporation har følgende karakteristika:
 Der er således tale om, at de ansatte eller disses holdingselskaber mod et vederlag tildeles et certifikat, der giver ret til et afkast fra aktierne i CIP BV. Der er tale om alle de økonomiske rettigheder over aktierne. Det afgørende er herefter, om de ansatte eller disses holdingselskaber kan anses for direkte at være aktionærer i CIP BV, som følge af deres ejerskab af DRs.
 Der er tale om gensidigt bebyrdende aftaler indgået mellem STICH CIP og de danske ansattes holdingselskaber. Som modydelse for holdingselskabers vederlag (indskud) opnår de danske ansattes holdingselskaber adgang til et økonomisk afkast baseret på et underlæggende aktiv (aktier) alt afhængigt af vederlagets (indskuddets) størrelse. Som nævnt indledningsvist forestår STICH CIP afviklingen af carried interest-investeringerne, hvorfor investorerne i STICH CIP under forudsætning af, at kravene derfor opfyldes, vil være berettiget til at modtage et afkast, som forholdsmæssigt overstiger deres individuelle investeringer. Mekanismen for formidling af eventuelle carry-betalinger er den samme, som den, der foranlediger de almindelige investeringer gennem STICH EPP, men da carried interest medfører nogle yderligere tekniske udfordringer ift. udbetalinger af carry og potentialet for clawback er reguleringen af STICH CIP (TC) mere teknisk end reguleringen af STICH EPP (CoA) uden at dette dog ændrer på den måde de to stichtings grundlæggende fungerer på.
 Det er derfor vores vurdering, at de ansatte eller disses holdingselskaber må anses for at være ejere (og dermed rette indkomstmodtagere) af STICH CIPs formue. En eventuel afståelse af aktierne skal derfor behandles, som en afståelse hos disse, ligesom afkast (udbytte) fra aktierne skatteretligt må anses for at tilfalde disse gennem rettighederne i DR.
 Det er derfor vores vurdering at de ansatte eller disses holdingselskaber efter dansk skatteret skal anses som ejere af aktiverne i STICH CIP, dvs. aktierne i CIP BV.
 Det er endvidere vores opfattelse, at de ansatte og/eller disses personlige holdingselskaber opfylder betingelsen i LL § 16 A, om at være den ”aktuelle” ejer i henhold til LL § 16 A. Denne betingelse som blev indsat med lov nr. 79 af 16. december 2005, forudsætter, at modtageren af udbytte er den endelige ejer heraf og at der ikke skal ske videreoverdragelse af udbyttet.


text:
Begge forhold er opfyldte i denne sag, hvorfor de ansatte ellers disses personlige holdingselskaber også af denne årsag skal anses for at være de endelige modtagere af afkast hidrørende fra aktier i CIP BV og dermed beskattes i henhold til reglerne om beskatning af udbytte og aktieavancer.
 Sammenfattende er det således vores vurdering, at spørgsmålet skal besvares med et ”ja”, da STICH CIP skal anses for en transparent enhed efter dansk skatteret, og da de ansatte eller disses holdingselskaber derfor må anses for ejere og modtagere af afkastet i skattemæssig henseende. Skattestyrelsen bedes således bekræfte, at afkast som danske ansatte eller disses personlige holdingselskaber måtte opnå gennem DRs udstedt af STICH CIP, skal behandles som indkomst fra de underliggende ejerandele i CIP BV.
 4. Ad spørgsmål 3:
 Med dette spørgsmål ønskes det bekræftet, at de danske ansatte eller disses holdingselskaber, som ejer DRs udstedt af STICH EPP, ikke anses for at have bestemmende indflydelse i henhold til SEL § 32, stk. 6 eller for at have kontrol i henhold til LL § 16 H, i EPP BV, og dermed ikke vil blive underlagt dansk CFC-beskatning.
 Om et selskab udgør et moderselskab i forhold til underliggende datterselskaber i henseende til SEL § 32 om CFC-beskatning af selskaber skal vurderes efter SEL § 32, stk. 6, som har følgende ordlyd:
 ”Stk. 6. Selskabet anses for at være moderselskab for datterselskabet, hvis selskabet direkte eller indirekte er aktionær i datterselskabet og koncernen har bestemmende indflydelse i datterselskabet efter § 31 C. Ved bedømmelsen af den bestemmende indflydelse medregnes stemmerettigheder m.v., som besiddes af personlige aktionærer og deres nærtstående, jf. ligningslovens § 16 H, stk. 6, eller af en fond eller trust stiftet af nærtstående m.v. eller af fonde eller trusts stiftet af disse. Tilsvarende medregnes stemmerettigheder m.v., som indehaves af selskabsdeltagere, med hvem moderselskabet har en aftale om udøvelse af kontrol, eller som indehaves af et selskab eller en forening m.v. som nævnt i ligningslovens § 2, stk. 1, 2. pkt. (transparent enhed), hvori moderselskabet deltager.”
 Kontrolbetingelsen for CFC-beskatning af fysiske personer findes i LL § 16 H, stk. 6, som har følgende ordlyd:
 Trods den forskellige ordlyd vedrørende bestemmende indflydelse og kontrol, skal de her omhandlede dele af kriteriet forstås identisk. Ifølge bemærkningerne til nr. 9 i bilag 8 til L 116 2005-06, skal aftale om udøvelse af kontrol fortolkes på samme måde som de tilsvarende bestemmelser i LL § 2 og SKL § 3 B - aftale om udøvelse af fælles bestemmende indflydelse.
 Det er således afgørende, at selskabet eller en fysisk person direkte eller indirekte er aktionær i datterselskabet, og at selskabet har bestemmende indflydelse i datterselskabet.
 Begrebet aktionær er hverken i lovteksten eller forarbejderne nærmere defineret. Begrebet må derfor formentlig forstås i overensstemmelse med det almindelige civilretlige indhold. Med henvisning til argumentationen ovenfor under ”Ad spørgsmål 1”, er det vores opfattelse, af de enkelte ansatte ellers disses personlige holdingselskaber også i henseende til CFC-beskatning kan anses for at være aktionærer. Dermed er det relevant at vurdere, om den påtænkte


text:
struktur kan siges at medføre, at de ansatte eller disses selskaber gennem STICH EPP kan siges at opnå bestemmende indflydelse/kontrol.
 Idet det forudsættes, at ingen af ansatte eller disses selskaber vil have stemmerettigheder i EPP BV, er spørgsmålet i stedet, om der kan foreligge bestemmende indflydelse/kontrol ved (1) medregning af stemmerettigheder, som indehaves af selskabsdeltagere, med hvem moderselskabet har en aftale om udøvelse af kontrol, eller (2) som indehaves af et selskab eller en forening m.v. som nævnt i ligningslovens § 2, stk. 1, 2. pkt. (transparent enhed), hvori moderselskabet deltager.
 De relevante passager i de to relevante bestemmelser lyder som følger:
 ”Tilsvarende medregnes stemmerettigheder m.v., som indehaves af selskabsdeltagere, med hvem moderselskabet har en aftale om udøvelse af kontrol, eller som indehaves af et selskab eller en forening m.v. som nævnt i ligningslovens § 2, stk. 1, 2. pkt. (transparent enhed), hvori moderselskabet deltager.”
 ”Ejerandele og stemmerettigheder, som indehaves af selskabsdeltagere, med hvem den skattepligtige har en aftale om udøvelse af kontrol, eller som indehaves af et selskab eller en forening m.v. som nævnt i § 2, stk. 1, 2. pkt. (transparent enhed), hvori den skattepligtige deltager, medregnes ved opgørelsen i 2. pkt.”
 4.1.1. Ad 1) Aftale mellem selskabsdeltagere om udøvelse af bestemmende indflydelse/kontrol
 Det beror på en konkret vurdering af aftalen, om der foreligger en aftale om udøvelse af fælles bestemmende indflydelse. I forbindelse med den konkrete vurdering skal det ifølge lovbemærkningerne i bilag 8 (ændringsforslag) til L 116 2005-06 indgå om aftalen medfører:
 fælles rådighed over flertallet af stemmerettighederne
 fælles udnævnelse eller afsættelse af et flertal af medlemmerne i selskabets øverste ledelsesorgan eller,
 fælles bestemmende indflydelse overs selskabets driftsmæssige og finansielle ledelse.
 Endvidere er det i samme lovbemærkninger omtalt, at kapitalfonde i forbindelse med en fælles investering typisk vil aftale fælles retningslinjer på en række områder, f.eks. i form af en aktionæroverenskomst (ejeraftale). Sådanne retningslinjer kan ifølge lovbemærkningerne eksempelvis være:
 Aftale om fælles udpegning af bestyrelsesmedlemmer og bestyrelsens virke (bestemmelser, som typisk forekommer i bestyrelsens forretningsorden om møder, quorum, flertalsregler, krav til kvalificerede flertal i visse beslutninger m.v.). Retningslinjer for strategien for den købte virksomhed.
 Ovenstående er alene eksempler på, hvilke aftaler kapitalfonde typisk indgår med hinanden, mens der ikke nærmere redegøres for, hvilke af de fremhævede forhold, som alene eller hver for sig vil medføre, at der består en aftale om udøvelse af fælles bestemmende indflydelse. Der er ikke noget i ovenstående, som umiddelbart synes at være relevant i henseende til den foreslåede investeringsstruktur for de ansatte i H. Der må således allerede her eksistere en formodning for, at der i den pågældende situation ikke eksisterer en aftale om udøvelse af fælles bestemmende indflydelse blandt de deltagende ansatte i STICH EPP og H8 PEI.
 4.1.2. Ad 2) Deltagelse i transparent enhed omfattet af LL § 2, stk. 1, 2. pkt.
 Som nævnt ovenfor skal stemmerettigheder mv. ligeledes medregnes, hvis selskabet eller personen er deltager i visse transparente enheder omfattet af LL § 2, stk. 1, 2. pkt. Ordlyden af LL § 2, stk. 1 er som


text:
følger:
 ”Med juridiske personer i nr. 1 og stk. 3 sidestilles selskaber og foreninger m.v., der efter danske skatteregler ikke udgør et selvstændigt skattesubjekt, men hvis forhold er reguleret af selskabsretlige regler, en selskabsaftale eller en foreningsvedtægt.”
 Det kan således komme på tale, at stemmerettigheder som indehaves af en transparent enhed, hvori et dansk selskab eller en person deltager, tillige skal medregnes ved kontrolvurderingen.
 Formålet med LL § 2, stk. 1, 2. pkt., er at sammenslutninger, der over for omverden fremtræder som en samlet enhed i kraft af selskabsretlige regler, selskabsaftaler eller en foreningsvedtægter, i visse tilfælde omfattes af danske værnsregler.
 Ved selskabsretlige regler menes ifølge lovbemærkningerne til L 116 2005-06 såvel lovregler såsom selskabslovens regler om kommanditaktieselskaber (partnerselskaber) som deklaratoriske regler formuleret af den juridiske teori (på grundlag af domspraksis), f.eks. reglerne om kommanditselskaber og interessentskaber. Selskabsretlige regler kan tillige være udenlandske lovregler som f.eks. den engelske lov "The Limited Partnerships Act 1907", som fastlægger rammerne for et Limited Partnership, der på mange måde minder om et kommanditselskab i dansk ret. På de områder, hvor der ikke er selskabsretlig lovgivning er selskabsaftalen og foreningsvedtægten grundlaget for den løbende regulering af selskabsdeltagernes indbyrdes forhold. Dette medfører ifølge lovbemærkningerne, at partnerselskaber, kommanditselskaber og interessentskaber samt lignende danske eller udenlandske selskaber omfattes af bestemmelserne, selvom selskaberne ikke anses for at være selvstændige skattesubjekter.
 Interessentskaber og kommanditselskab er defineret i Erhvervsvirksomhedslovens § 2, stk. 1 og 2, hvoraf det følger at:
 Ved et interessentskab forstås i denne lov en virksomhed, hvor alle deltagerne hæfter personligt, uden begrænsning og solidarisk for virksomhedens forpligtelser.
 Stk. 2. Ved et kommanditselskab forstås en virksomhed, hvor en eller flere deltagere, komplementarerne, hæfter personligt, uden begrænsning, og hvis der er flere, solidarisk for virksomhedens forpligtelser, mens en eller flere deltagere, kommanditisterne, hæfter begrænset for virksomhedens forpligtelser. For kommanditselskaber, der er stiftet efter den 1. juni 1996, skal de fuldt ansvarlige deltagere have forvaltningsmæssige og økonomiske beføjelser.”
 Partnerselskaber (kommanditaktieselskaber) er i nærmere defineret i Selskabslovens § 5, stk. 1, nr. 23, hvoraf det følger at:
 ”Et kommanditselskab, jf. § 2, stk. 2, i lov om visse erhvervsdrivende virksomheder, hvor kommanditisterne i selskabet har indskudt en bestemt kapital, som er fordelt på aktier, jf. kapitel 21.”
 Der er således tale om at disse personselskaber sidestilles med kapitalselskaber ved vurdering af bestemmende indflydelse, jf. LL § 2, stk. 1, 2. pkt. og SEL § 32, stk. 6, 3. pkt.
 Ingen af de nævnte selskabsformer har lighedspunkter med en hollandsk stichting.
 Tilføjelsen af personselskaber omfattet af LL § 2, stk. 1, 2. pkt., skete med henvisning til, at disse skal sidestilles med kapitalselskaber. Er der derimod ikke tale om sådanne personselskaber, eksempelvis hvor uafhængige parter i fællesskab ejer en juridisk person (sameje), hvor parterne optræder hver for sig i forhold til omverden, og den enkelte partner direkte er medejer af andelene i den juridiske person, så omfattes disse ikke.
 4.2. Argumentation
 Det kan lægges til grund, at ingen af de ansattes holdingselskaber i sig vil have bestemmende indflydelse efter SEL § 31 C.


text:
I stedet må det overvejes om medregningen af andres stemmerettigheder efter SEL § 32, stk. 6, 3. pkt. kan medføre at der består bestemmende indflydelse.
 SEL § 32, stk. 6, 3. pkt. indførtes som en værnsregel mod at danske selskaber i fællesskab (minimum fem selskaber) oprettede og drev finansielle datterselskaber i skattelylande – uden at blive omfattet af CFC-reglerne, jf. bemærkningerne til nr. 9 i bilag 8 (ændringsforslag) til L 116 2005-06 samt tilhørende betænkning til L 116 2005-06. Når selskaberne har aftalt fælles væsentlig indflydelse, agerer de som en samlet enhed, hvorfor CFC-reglerne ifølge lovbemærkningerne burde finde anvendelse. Tilsvarende burde CFC-reglerne ifølge lovbemærkningerne finde anvendelse, hvis de danske selskaber har etableret et fælles kommanditselskab eller lignende, hvor igennem det udenlandske selskab ejes og drives. Der henvises samtidigt til lovbemærkningerne til LL § 2, stk. 1, 2. pkt., hvor den bagvedliggende problemstilling også er beskrevet. Det blev derfor foreslået (og vedtaget), at visse skattetransparente enheder i forhold til værnsreglerne om transfer pricing og tynd kapitalisering m.fl. sidestilles med selvstændige skattesubjekter.
 Om aftale mellem selskabsdeltagere om udøvelse af kontrol
 Det skal vurderes om det forhold, at STICH EPP administrerer investeringen i EPP BV medfører:
 fælles rådighed over flertallet af stemmerettighederne,
 Det skal i forhold til STICH EPP fremhæves, at:
 De danske medarbejderes holdingselskaber ikke råder over nogen stemmerettigheder, da disse udelukkende rådes over af H8 PEI.
 Det er alene H8 PEI som udnævner og afsætter medlemmerne bestyrelsen STICH EPP.
 De danske medarbejderes holdingselskaber har ingen indflydelse over hverken STICH EPP eller EPP BVs driftsmæssige og finansielle ledelse.
 Den fulde kontrol over STICH EPP og EPP BV tilfalder alene H8 PEI, mens de danske medarbejderes holdingselskaber alene har ret til et økonomisk afkast. Der er således på ingen måde tale om et forhold, som kan behandles som fælles udøvelse af kontrol.
 Samlet set består der således ikke fælles udøvelse af kontrol (bestemmende indflydelse), hverken i form af en selvstændig aftale, DR udstedelsen eller gennem oprettelse af STICH EPP. Det er derfor vores vurdering at der ikke foreligger en situation, som omfattet af SEL § 32, stk. 6, 3. pkt. eller LL § 16 H stk. 6.
 Om deltagelse gennem transparente enheder
 Som det fremgår ovenfor kan det endvidere komme på tale, at stemmerettigheder som indehaves af en transparent enhed, hvori et dansk selskab eller en person deltager, tillige medregnes.
 Det er vores opfattelse, at denne betingelse ikke kan være opfyldt i denne situation.
 Formålet med SEL § 32, stk. 6, 3. pkt. er at sikre mod omgåelse af CFC-regler gennem oprettelse af et fælles holdingselskab eller en fælles transparent enhed, når de udøver bestemmende indflydelse over en skattepligtig og når deres forhold er reguleret af selskabsretlige regler, en selskabsaftale eller en foreningsvedtægt på samme måde, som havde det været et udenlandsk selskab.
 I dette tilfælde tildeler H8 PEI visse ansatte et økonomisk afkast gennem et incitamentsprogram, som gennemføres gennem STICH EPP. Der er således ikke tale om hverken et selskab eller en forening, hvorigennem der udøves fælles bestemmende indflydelse. H8 PEI har


text:
på intet tidspunkt afgivet bestemmende indflydelse. CFC-beskatning kan allerede derfor ikke komme på tale.
 Det skal bemærkes, at STICH EPP efter vores vurdering slet ikke omfattes af LL § 2, stk. 1, 2. pkt., da den ikke udgør hverken et partnerselskab, et kommanditselskab, et interessentskab eller udgør et udenlandsk selskab, som ligner et partnerselskab, et kommanditselskab eller et interessentskab. Der er i stedet tale om en fondslignende enhed, hvor der i forhold til dansk ret ikke er sket en tilstrækkelig udskillelse fra stifteren til at denne udgør et selvstændigt skattesubjekt.
 Som redegjort for ovenfor følger det af lovbemærkningerne, at partnerselskaber, kommanditselskaber, interessentskaber og udenlandsk selskaber, som ligner partnerselskaber, kommanditselskaber eller interessentskaber omfattes af SEL § 32, stk. 6, 3. pkt. Derimod er andre transparente enheder, såsom trusts og fonde slet ikke nævnt. Dette er ikke en lapsus eller forglemmelse, da lovgiver er fuldt bevidst om trusts og fonde, der netop eksplicit er nævnt i ordlyden af SEL § 32, stk. 6, 2. pkt. STICH EPP omfattes derfor ikke af SEL § 32, stk. 6, 3. pkt.
 Det må slutteligt bemærkes, at såfremt STICH EPP stiftedes som et udenlandsk kapitalselskab (selvstændigt skattesubjekt), så ville CFC-reglerne i SEL § 32 ej heller finde anvendelse på de danske medarbejderes holdingselskaber. SEL § 32, stk. 6, 3. pkt. skal fortolkes i overensstemmelse hermed. Der er ikke tale om omgåelse af CFC-reglerne, men alene praktiske årsager til anvendelsen af hollandske stichtings, som led i et medarbejderincitamentsprogram. Der er således intet værnshensyn til stede.
 Sammenfattende er det derfor vores vurdering, at spørgsmålet skal besvares med et ”ja”, og Skattestyrelsen bør således bekræfte, at de danske ansatte eller disses holdingselskaber, som ejere af DRs udstedt af STICH EPP, ikke anses for at have bestemmende indflydelse i henhold til SEL § 32, stk. 6, og kontrol i henhold til LL § 16 H, i EPP BV, og dermed ikke kan blive underlagt dansk CFC-beskatning.
 5. Ad spørgsmål 4:
 Med dette spørgsmål ønskes det bekræftet, at de danske ansatte eller disses holdingselskaber, som ejer DRs udstedt af STICH CIP, ikke anses for at have bestemmende indflydelse i henhold til SEL § 32, stk. 6 eller for at have kontrol i henhold til LL § 16 H, i CIP BV, og dermed ikke vil blive underlagt dansk CFC-beskatning.
 5.1. Retsgrundlag
 Der henvises til redegørelsen for retsgrundlaget vedrørende vurderingen af, hvorvidt et selskab kan anses for omfattet af CFC-reglerne afsnit 4.1. ovenfor.
 Det skal vurderes om det forhold, at STICH CIP administrerer investeringen i CIP BV medfører:
 Det skal i forhold til STICH CIP fremhæves, at:
 Det er alene H8 PEI som udnævner og afsætter medlemmerne bestyrelsen i STICH CIP.
 De danske medarbejderes holdingselskaber har ingen indflydelse over hverken STICH CIP eller CIP BVs driftsmæssige og finansielle ledelse.
 Den fulde kontrol over STICH CIP og CIP BV tilfalder alene H8 PEI, mens de danske medarbejderes holdingselskaber alene har ret til et økonomisk afkast. Der er således på ingen måde tale om et forhold, som kan behandles som fælles udøvelse af kontrol.


text:
Samlet set består der således ikke fælles udøvelse af kontrol (bestemmende indflydelse), hverken i form af en selvstændig aftale, DR udstedelsen eller gennem oprettelse af STICH CIP. Det er derfor vores vurdering at der ikke foreligger en situation, som omfattet af SEL § 32, stk. 6, 3. pkt. eller LL § 16 H stk. 6.
 I dette tilfælde tildeler H8 PEI visse ansatte et økonomisk afkast gennem et incitamentsprogram, som gennemføres gennem STICH CIP. Der er således ikke tale om hverken et selskab eller en forening, hvorigennem der udøves fælles bestemmende indflydelse. H8 PEI har på intet tidspunkt afgivet bestemmende indflydelse. CFC-beskatning kan allerede derfor ikke komme på tale.
 Det skal bemærkes, at STICH CIP efter vores vurdering slet ikke omfattes af LL § 2, stk. 1, 2. pkt., da den ikke udgør hverken et partnerselskab, et kommanditselskab, et interessentskab eller udgør et udenlandsk selskab, som ligner et partnerselskab, et kommanditselskab eller et interessentskab. Der er i stedet tale om en fondslignende enhed, hvor der i forhold til dansk ret ikke er sket en tilstrækkelig udskillelse fra stifteren til at denne udgør et selvstændigt skattesubjekt.
 Som redegjort for ovenfor følger det af lovbemærkningerne, at partnerselskaber, kommanditselskaber, interessentskaber og udenlandsk selskaber, som ligner partnerselskaber, kommanditselskaber eller interessentskaber omfattes af SEL § 32, stk. 6, 3. pkt. Derimod er andre transparente enheder, såsom trusts og fonde slet ikke nævnt. Dette er ikke en lapsus eller forglemmelse, da lovgiver er fuldt bevidst om trusts og fonde, der netop eksplicit er nævnt i ordlyden af SEL § 32, stk. 6, 2. pkt. STICH CIP omfattes derfor ikke af SEL § 32, stk. 6, 3. pkt.
 Det må slutteligt bemærkes, at såfremt STICH CIP stiftedes som et udenlandsk kapitalselskab (selvstændigt skattesubjekt), så ville CFC-reglerne i SEL § 32 ej heller finde anvendelse på de danske medarbejderes holdingselskaber. SEL § 32, stk. 6, 3. pkt. skal fortolkes i overensstemmelse hermed. Der er ikke tale om omgåelse af CFC-reglerne, men alene praktiske årsager til anvendelsen af hollandske stichtings, som led i et medarbejderincitamentsprogram. Der er således intet værnshensyn til stede.
 Sammenfattende er det derfor vores vurdering, at spørgsmålet skal besvares med et ”ja”, og Skattestyrelsen bør således bekræfte, at de danske ansatte eller disses holdingselskaber, som ejere af DRs udstedt af STICH CIP, ikke anses for at have bestemmende indflydelse i henhold til SEL § 32, stk. 6, og kontrol i henhold til LL § 16 H, i CIP BV, og dermed ikke kan blive underlagt dansk CFC-beskatning.
 Repræsentanten har i e-mail sendt følgende afklaring om faktum:
 1. Fordeling af formuen ved likvidation
 Som det fremgår af anmodningens p. 13 og p. 18, vil de danske medarbejder, som deltager i incitamentsprogrammet (DR Holders) i tilfælde af en likvidation af en stichting, som udgangspunkt få overdraget de aktier, som deres DRs knytter sig til, dog med det forbehold, at bestyrelsen, kan flytte aktierne til en anden enhed, hvorefter investorerne vil modtage tilsvarende DRs i denne anden enhed, jf. artikel 11.3 i Deed of Incorporation (stiftelsesdokumenterne). Aktierne, som stichtingen


text:
råder over, vil således i tilfælde af likvidation blive overført direkte til de medarbejdere, som ejer den tilknyttede DR, og som på tidspunktet for overdragelsen af aktierne opgiver de tilknyttede DRs. Det fremgår af stiftelsesdokumenternes artikel 11.3. I det omfang der måtte være yderligere midler i stichtingen, når alle medarbejdere er fyldestgjorte ift. deres DRs, står eventuelle resterende midler til bestyrelsens frie disposition. Det fremgår af stiftelsesdokumenternes artikel 11.4.
 Når vi i anmodningen på p. 14 og p. 18 skriver, at stichtingens formue ved likvidation fordeles blandt deltagerne menes med ”deltagerne” således deltagerne i incitamentsprogrammet, dvs. DR Holders. Der er således ikke tale om en henvisning til et selskabsretligt begreb eller lignende. Stichtingen holder aktierne på vegne af deltagerne i incitamentsprogrammet, og udøver de rettigheder, som knytter sig til disse aktier, dog således, at det økonomiske afkast videredistribueres pro rata til de respektive DR Holders. Stichtingen har således ikke deltagere, men DR Holders er deltagere i incitamentsprogrammet gennem DR. Vi skal beklage, at formuleringen på p. 14 og p. 18 løsrevet kan give anledning til misforståelse.
 Med formuleringen ”stichtingens formue ved likvidation fordeles blandt deltagerne” menes således blot, som det også fremgår af anmodningens p. 13, at de aktier, som stichtingen råder over, fordeles ud blandt DR Holders i tilfælde af likvidation. Når vi derfor anvender terminologien ”stichtingens formue” menes der således den samlede beholdning af aktier, som er holdt in trust, der skal fordeles til DR Holders, jf. afsnit 11.3 i stiftelsesdokumenterne. Skulle der – meget mod forventning – være opstået andre aktiver i stichtingen, eksempelvis en kontantbeholdning, så er det korrekt at disse eventuelle resterende midler står til bestyrelsens fri disposition.
 2. Stichtings har ikke kapitalejere eller medlemmer
 I anmodningens p. 6 fremgår det, at en stichting er en hollandsk fonds- eller trustlignende organisationsform, som har ligheder med en dansk fond. En stichting skal oprettes med et klart defineret formål og har hverken kapitalejere eller medlemmer. En stichting ledes af en udpeget bestyrelse.
 Med dette menes, at stichtingen har en bestyrelse, der varetager dens interesse og disponerer over dens formue i henhold til det underliggende aftalegrundlag. Der er ingen ejere af stichtingen, som det kendes fra aktie- og anpartsselskaber (SEL § 1, stk. 1, nr. 1 og 2), eller medlemmer, som det kendes fra andelsforeninger (SEL § 1, stk. 1, nr. 3). Vi henviser samtidig til besvarelsen ovenfor vedrørende ”deltager”-begrebet.
 3. Stichtings skal oprettes med et klart defineret formål
 I anmodningens p. 6 fremgår det endvidere, at en stichting per definition ikke har nogen indskudt selskabskapital, men er i stedet henvist til at rejse penge til opfyldelse af de(t) formål, som stichtingen er stiftet med henblik på realiseringen af, jf. den underliggende hollandske lovgivning, som gengivet på p. 6.
 STICH EPP og STICH CIP stiftes af H8 PEI, med det ene formål at gennemføre et incitamentsprogram for medarbejdere, jf. artikel 3 i stiftelsesdokumenterne (se også pp. 6-8 i anmodningen).
 Det følger af CoA, at:
 “2.2 The Foundation shall issue one (1) Depositary Receipt in relation to each Share