text:
ved Vestre Landsret i, at der ikke var hjemmel til at opkræve elafgift af energiforbrug til opvarmning af transformerstationer
 Over-Hold ApS (Bonnier-koncernen) - medhold ved Højesteret i, at et købt "underskudsselskabs" underskud kunne fremføres til modregning i efterfølgende rente-indtægter (realitetsgrundsætningen)
 Coloplast A/S, Novo Nordisk A/S og FIH A/S - medhold ved Højesteret i, at tab ved udstedelse af medarbejderaktier til favørkurs er fradragsberettiget som driftsomkostning
 Tage Sønder - medhold ved Højesteret i, at en direktør, der optog aktionærlån og købte korte obligationer for lånene, ikke var skattepligtig af udtrækningsgevinsten på obligationerne
 Nordsøværftet A/S - medhold ved Højesteret i, at et skibsværft kunne afskrive ordinært (som driftsomkostning) på sit tilskud til etableringen af en ny sluse i Hvide Sande ("Sluse-sagen")
 Highly regarded team experienced in direct and indirect tax matters, withholding tax and payroll issues. Also noted for transfer pricing and cross-border mandates, as well as questions of general public importance. Clients include those working in the banking, energy and insurance sectors. Hugely renowned in tax litigation and contentious matters, frequently acting on tax cases in both the ECJ and the Danish Supreme Court. Regularly assists clients with the tax aspects of transactions, including M&A and capital markets matters.
 "They have shown tremendous experience in the area and offer experience with other situations that can be of benefit to our company. They have done a great job guiding us through a difficult process"
 "They are skilled in litigation and have knowledge of difficult tax matters" (2019)
 Within Tax, Plesner is a first tier firm.
 "Outstanding" Plesner is "one of the very best firms" in tax planning, tax litigation, and transactional tax matters. (2018)
 Hugely renowned in tax litigation and contentious matters, the firm frequently acts on tax cases in both the ECJ and the Danish Supreme Court, securing several recent victories for clients.
 "Plesner is one of the best in the world for tax matters"
 "They are good technically and have very, very good client relations"
 "Outstanding tax record in litigation" (2018)
 Exceptional team noted for its expertise in M&A transactions, transfer pricing and cross-border structuring issues. Experienced in handling litigation proceedings related to direct and indirect tax, VAT and claw-back rules.
 "Solid advice, creativity and wonderful client service"
 "They are sympathetic, talented and knowledgeable; they have an approach you have to respect" (2017)
 The team is capable of performing the largest and most intricate legal assignments, particularly those with a cross-border element. Plesner's market share of high-profile tax cases and success rate is impeccable. (2016)
 "The firm has a very strong and respected name with the Danish tax authorities and has a reputation for being able to win the most problematic cases."
 "The firm has a long tradition of being excellent at litigation." (2016)
 Plesner is the leading Danish law firm for tax. ... "The quality of service has been excellent, very thoughtful, balanced and candid," said Skip McConeghy of Johnson Controls. "The firm has deep knowledge and isn't afraid to challenge our thinking in a constructive way." (2015)
 Top-class


text:
practice with market-leading ability on tax aspects on cross-border M&A mandates. Particularly recognised for its brilliant VAT and litigation expertise. Represents domestic and international clients in a broad range of matters. ... "An absolutely outstanding tax litigation practice." (2014)
 Clients praise Plesner's "outstanding" 16-lawyer group as being "easily the best in Denmark". (2014)
 Plesner is the sole law firm in the top tier, and is a well respected practice particularly for its litigation capabilities. ... "Plesner is a strong brand on litigation and has won well in significant cases," said one adviser. "Plesner is definitely part of tier one. Big on litigation, by far the strongest there," added another. (2013)
 This tax litigation giant maintains its privileged position as the representative of the majority of Denmark's largest companies. The team is said to be made up of "the most prominent and successful tax litigators in the country." ... Sources say: "In the area of tax litigation this firm is second to none." (2012)
 Partner, Co-Head of Tax

type: other


text:
Skat.dk: Online kasino - datterselskab på Malta - ledelsens sæde - fast driftssted - udbytte
 11 Apr 2014 13:48
 25 Mar 2014 13:06
 13-6533680
 Online kasino, Malta, ledelsens sæde, fast driftssted, skattefrit udbytte
 Skatterådet bekræfter, at et datterselskab på Malta ikke vil være fuldt skattepligtigt til Danmark, idet datterselskabet har ledelsens sæde på Malta, men bemærker dog, at dette er under forudsætning af, at serviceaftale eller andre aftaler, der indgås mellem det danske moderselskab og det maltesiske datterselskab ikke medfører, at daglig ledelse reelt udføres i Danmark.
 Skatterådet bekræfter, at datterselskabet ikke vil have fast driftssted i Danmark.
 Skatterådet bekræfter, at udbytte fra det maltesiske datterselskab er skattefrit. Derimod kan Skatterådet ikke bekræfte, at refunderet selskabsskat (skattegodtgørelse) fra Malta er skattefrit.
 Den juridiske vejledning 2014-1, afsnit C.D.10.2.2.
 Kan det bekræftes, at selskabet B Limited efter implementeringen af den beskrevne struktur ikke vil være fuldt skattepligtig til Danmark, da selskabet har ledelsens sæde på Malta, jf. selskabsskattelovens § 1, stk. 6?
 Kan det bekræftes, at selskabet B Limited efter implementeringen af den beskrevne struktur ikke har fast driftssted i Danmark, jf. selskabsskattelovens § 2, stk. 1, litra a?
 Kan det bekræftes, at A A/S vil kunne modtage skattefrit udbytte fra B Limited, og herunder ikke bliver beskattet af selskabsskat refunderet fra Malta, jf. selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2?
 Ja. Se dog SKATs indstilling og begrundelse.
 A A/S ønsker at udbyde online kasinovirksomhed i udlandet via en international licens - en såkaldt ".com-licens" - der udstedes af spillemyndigheden på Malta, se www.lga.org.mt.
 I denne forbindelse vil A A/S etablere et aktieselskab på Malta - B Limited, der skal eje .com-licensen og drive den internationale online kasinovirksomhed via en international kasinohjemmeside rettet mod udenlandske kunder.
 Om de enkelte selskaber bemærkes følgende:
 A A/S skal som underleverandør til B Limited skal udføre følgende opgaver:
 Rådgivning om strategi- og forretningsudvikling
 Controller-funktion, herunder sikring af målsætninger og rapportering til A A/S' bestyrelse
 Udvikling af kasinoplatform og website-funktionalitet
 Udvikling af teknologiløsninger fra samarbejdspartnere for alle markeder.
 Der indgås serviceaftale mellem A A/S og B Limited vedrørende de anførte ydelser. SKAT kan lægge til grund, at de anførte ydelser vil blive afregnet på armslængdevilkår mellem selskaberne.
 B Limited:
 Dette driftsselskab vil eje.com-licensen og etableres som anført på Malta.
 Selskabet skal stå for ledelse, drift og udvikling af B Limiteds aktiviteter og i det hele opbygningen af virksomheden på Malta.
 Selskabets primære opgaver vil inkludere:
 Ledelse og drift af hjemmesiden
 Markedsføring og salg vedrørende .com-licensen
 Kunderekruttering
 Kundeservice samt kundeloyalitet (CRM)
 Udvikling af website og marketingdesign
 Sikring af overholdelsen af Maltas online kasinolicensforpligtelser (såsom identificering af kasinospillere og overvågning og rapportering i tilfælde af hvidvask af penge m.v.)
 Alle ovennævnte aktiviteter vil fysisk foregå på Malta og blive udført af medarbejdere med bopæl på Malta.
 IT-/teknisk drift, herunder teknisk drift af hjemmesiden, outsources til uafhængige selskaber, og der vil ikke være nogen IT-afdeling i B Limited.
 Selskabets ledelse vil bestå af en lokalt bosiddende maltetisk director samt en general manager, der ligeledes er bosiddende på Malta.
 Selskabets daglige


text:
ledelse vil således i det hele foregå på Malta, og al ledelses- og administrativt arbejde vil fysisk og faktisk blive udført på Malta.
 Directors ansvar vil være fokuseret på de økonomiske aspekter af virksomheden i B Limited, såsom betalinger, regnskabsaflæggelse og rapportering samt i øvrigt daglig ledelse af virksomheden. Director vil herunder være selskabets tegningsberettigede, jf. Memorandum of Association og Articles of Association for B Limited.
 Følgende fremgår af Memorandum of Association, pkt. 6, Directors:
 6.1. The business of the Company shall be managed by the Board of Directors of the Company who may exercise all such powers of the Company as are not required to be exercised by the Company in General Meeting by the Companies Act (Cap. 386 of the Laws of Malta, "the Act") or by the Memorandum and Articles of Association of the Company, or in respect of which specific provision is otherwise made.
 6.2. The Board of Directors shall consist of not less than one (1) and not more than five (5) directors.
 6.3. The director of the Company is X, holder of passport no.________.
 Følgende fremgår af Articles of Association, pkt. 8, Directors (uddrag):
 8.3. The power of the Board of Directors to bind the Company and undertake obligations and liabilities on behalf of the Company shall not be limited.
 8.8. Meetings of the Board of Directors shall be held in Malta or in such other place or by such other means as may be decided by the Board.
 General manager får ansvar for den daglige drift i B Limited, herunder medarbejderansvaret.
 Det forventes således, at B Limited udvikler sig fra 4 - 5 medarbejdere ved opstart til mindst 25 medarbejdere 2 til 3 år efter opstart.
 General manager er endnu ikke ansat, men stillingsbeskrivelse for General Manager er udarbejdet.
 Følgende fremgår af stillingsbeskrivelsen for General Manager (uddrag):
 B Limited is being built from scratch and it is your overall responsibility to hire the right team leaders / department managers and expand the organization from you being the first staff to a 22 - 25 staff company two till three years from start. You must have extensive team leader and people management skills in order to accomplish what the shareholder wants.
 Your focus will be marketing and especially affiliate marketing and above the line gaming marketing. Once customers arrive and sign up we will need the operation to convert and retain customers in the best and most productive way possible - this area is a focus for you too.
 Finance and book keeping responsibility is partly yours, this will be the company directors and company secretary managing such. The functions of finance and book keeping will be outsourced early stage.
 Knowledge exchange and synergies will be ongoing.
 Making sure international knowledge exchange is being turned into business and product development for both our Malta and Danish casino operations
 Work towards targets and KPI's setup and agreed with the owners
 Be able to bring targets and KPI's into the organization motivating and supporting the team


text:
in order to realizing the overall results
 Det følger af selskabsskattelovens § 1, stk. 1, at dansk skattepligt påhviler selskaber, der er hjemmehørende i Danmark. Efter selskabsskattelovens § 1, stk. 6, bliver et selskab anset for at være hjemmehørende i Danmark, hvis selskabet er registret i Danmark, eller ledelsen har sæde i Danmark.
 Selskabsskattelovens § 1, stk. 6, hviler på OECD?s modeloverenskomsts art. 4, stk. 3. I kommentaren til OECD?s modeloverenskomst anføres det, at sædet for den virkelige ledelse er det sted, hvor de afgørende ledelsesmæssige og forretningsmæssige beslutninger, der er nødvendige for virksomhedens forretningsmæssige udøvelse, i det væsentlige træffes. Alle relevante kendsgerninger og omstændigheder skal undersøges for at afgøre stedet for ledelsens sæde.
 Der lægges efter fast praksis først og fremmest vægt på den daglige ledelse af selskabet. Selskabet vil således blive anset for hjemmehørende i Danmark, hvis direktionen har sæde i Danmark. I det omfang bestyrelsen forestår den reelle daglige ledelse af selskabet, er stedet for bestyrelsens sæde af væsentlig betydning for vurderingen af, om selskabet er hjemmehørende i Danmark. Der kan henvises til bl.a. TfS 1998.607 H og SKM2013.649.SR.
 Hvor ledelsen af B Limited har sit sæde, beror på en konkret vurdering af de faktiske forhold i selskabet.
 B Limited vil som nævnt have en på Malta bosiddende director samt en generel manager, ligeledes bosiddende på Malta, som skal varetage den daglige ledelse af selskabet. Selskabets ansatte vil tilsvarende være bosiddende på Malta og udføre deres arbejde på Malta. Der henvises tillige til stillingsbeskrivelsen for General manager, der er vedlagt anmodningen som bilag 2.
 Henset til den beskrevne ledelsesstruktur og udførelsen af alt ledelses- og administrativt arbejde på Malta af der bosiddende personer, er det vores vurdering, at den daglige ledelse af selskabet sker på Malta, hvorfor spørgsmål 1 skal besvares med "ja".
 Begrebet fast driftssted skal som udgangspunkt fortolkes i overensstemmelse med artikel 5 i OECDs modeloverenskomst med tilhørende kommentarer, jf. Den juridiske vejledning 2013-2, afsnit C.D.1.2.2
 Definitionen af fast driftssted i artikel 5 i dobbeltbeskatningsoverenskomsten mellem Danmark og Malta, jf. lov nr. 1030 af 23. december 1998, er i alt væsentligt identisk med OECD ́s modelkonvention.
 Det følger af kommentarerne til modeloverenskomstens artikel 5, stk. 1, at definitionen af et fast driftssted indeholder følgende betingelser:
 Det følger af kommentarerne til modeloverenskomstens artikel 5, stk. 5, at et foretagende skal anses at have et fast driftssted i en stat, hvis der dér er en person, som under visse betingelser handler på foretagendets vegne, selvom foretagendet ikke har et fast driftssted i henhold til artikel 5, stk. 1. Sådanne personer kan være enten fysiske personer eller selskaber.
 Betingelserne for at være omfattet af artikel 5, stk. 5 er, at personen har en fuldmagt til at indgå kontrakter på foretagendets vegne, og faktuelt benytter denne fuldmagt gentagende gange. Opfyldes de nævnte betingelser, kan der statueres fast driftssted for foretagendet, medmindre personen, der har fuldmagten, kan kvalificeres som en "uafhængig agent" i henhold til artikel 5, stk. 6.
 Hvorvidt B Limited har skatteretligt fast driftssted i Danmark, beror på


text:
en konkret vurdering af de faktiske forhold vedrørende selskabet.
 B Ltd vil ikke leje/eje lokaler i Danmark, og alle ansatte vil have arbejdssted i selskabets lokaler på Malta. B Ltd vil ikke have nogen form for repræsentation i Danmark, og selskabets spil-server vil befinde sig udenfor Danmark.
 Der henvises til bl.a. SKM2011.828SR. Her blev et internationalt spillefirma, der tilbyder forskellige former for onlinespil på internettet, ikke anset for at have fast driftssted i Danmark, da firmaet efter det oplyste (i) hverken faktisk eller retligt havde råden over forretningslokaler, kontorer o. lign. i Danmark, (ii) serveren var placeret uden for Danmark, og (iii) selskabet ikke havde planer om at ansætte medarbejdere bosiddende i Danmark.
 Henset til det ovenfor anførte er det vores vurdering, at B Ltd ikke vil have fast driftssted i Danmark, hvorfor spørgsmål 2 skal besvares med "ja".
 Det følger af selskabsskattelovens § 13, at et dansk selskab kan modtage udbytte skattefrit fra et datterselskab, hvis der er tale om datterselskabsaktier eller koncernselskabsaktier i henhold til aktieavancebeskatningsloven. Hertil gælder dog en række særlige undtagelser, som efter spørgers opfattelse ikke er relevante i nærværende sammenhæng.
 Udbytte fra B Ltd vil efter spørgers opfattelse klart være skattefrit for A A/S, jf. selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2, og spørgsmålet er alene stillet på grund af det særlige "imputations-system", som finder anvendelse på Malta. Det maltetiske skattesystem indeholder således et såkaldt skattegodtgørelsessystem ("imputation system"). I moder-/datterselskabsforhold som det foreliggende fungerer systemet på den måde, at B Limited ved udlodning af udbytte til moderselskabet, A A/S indledningsvist betaler 35 % i maltetisk selskabsskat, hvorefter A A/S modtager de resterende 65 %. Herefter vil A A/S imidlertid som følge af moder-/datterselskabsforholdet modtage refusion fra Malta af de 35 %, som er betalt i selskabsskat på Malta. Herved reduceres udbytteskatten på Malta reelt til 0 %.
 Det er vores opfattelse, at den refunderede selskabsskat fra Malta på samme måde som det i øvrigt modtagne udbyttebeløb skal kvalificeres som skattefrit udbytte i henhold til selskabsskattelovens § 13.
 Der henvises til "Noter af marts 2012 til dobbeltbeskatningsoverenskomsten med Malta vedrørende skatter af indkomst", side 12, samt bemærkningerne til lovforslag om indgåelse af dobbeltbeskatningsoverenskomst mellem regeringen i Kongeriget Danmark og regeringen i republikken Malta (1998/1 LSF 102). Af sidstnævnte fremgår, at den reelle skattebetaling i relation til udbytte i moder/datterselskabsforhold bliver 0, og at en aktionær skal medregne såvel det udloddede udbyttebeløb samt den underliggende selskabsskat betalt i Malta - som altså efterfølgende refunderes til moderselskabet - i den skattepligtige indkomst. Hvis skattegodtgørelsen medregnes til den skattepligtige indkomst, bliver den reelle skattebetaling i relation til udbytte i moder/datterselskabsforhold ikke 0, og dette ville være i strid med bemærkningerne til nævnte lovforslag.
 Samtidig har Skattedepartementet omkring det tidligere britiske skattegodtgørelsessystem udtalt, at (vores understregning):
 "En dansk aktionær, der modtager udbytte fra et britisk selskab, til den danske indkomstopgørelse skal medregne den skattegodtgørelse, som modtages fra Storbritannien, idet denne anses som en del af det modtagne udbytte fra Storbritannien".
 Modtaget skattegodtgørelse i dansk skatteretlig kontekst skal defineres som udbytte


text:
i relation til reglerne om lempelse for udenlandsk indkomst, og må også defineres som udbytte i relation til ligningslovens § 16 A. En skiftende vurdering af samme retlige begreb, er efter vores opfattelse klart uhjemlet. Enten er skattegodtgørelsen udbytte, eller også er skattegodtgørelsen ikke udbytte, og dette må gælde i alle relationer.
 Hvis skattegodtgørelsen ikke kan anses som udbytte, må det overvejes nærmere, om modtagelse af skattegodtgørelsen er skattepligtig selskabsindkomst for det modtagende danske selskab. Det er vores opfattelse, at dette ikke er tilfældet, jf. nærmere nedenfor.
 Et skattegodtgørelsessystem som det maltetiske er et særligt "selskabsskattesystem", hvorved nogen eller al skat betalt af et selskab på Malta, kan tilbageføres til selskabets aktionær i form en refusionsbetaling (tax credit), hvorved skatten på udbyttet reduceres. Et imputationssystem som det maltesiske og det tidligere britiske, som Skattedepartementet forholdt sig til i den ovenfor anførte udtalelse, er karakteriseret ved, at en del af det udloddende selskabs skattebetaling henføres til aktionæren som en del af aktionærens skat ("imputation"):
 "Dividend imputation is a corporate tax system in which some or all of the tax paid by a company may be attributed, or imputed, to the shareholders by way of a tax credit to reduce the income tax payable on a distribution. In comparison to the classical system, it reduces or eliminates the tax disadvantages of distributing dividends to shareholders by only requiring them to pay the difference between the corporate rate and their marginal rate."
 Det udbytteudloddende selskab har således betalt en del af den modtagende aktionærs skat, hvilken skat det udbyttemodtagende selskab så efterfølgende helt eller delvist kan få tilbagebetalt fra den maltetiske stat. Systemet svarer i denne henseende til en kildebeskatning, idet Malta til aktionæren (A A/S) refunderer den af aktionæren for meget betalte maltesiske skat (idet aktionæren ikke er skattepligtig til Malta af udbyttet).
 Refusionen medfører, at aktionæren ender med at oppebære et udbyttebeløb svarende til det fulde udloddede udbytte, helt i overensstemmelse med at aktionæren ikke er skattepligtig til Malta af udbyttet.
 Refusionsbetalingen er derfor heller ikke skattepligtig indkomst efter maltesisk ret, idet den er refusion til aktionæren af aktionærens skat, som foreløbigt afregnet af det udloddende selskab på vegne af aktionæren.
 Tilsvarende er en sådan refusionsbetaling heller ikke skattepligtig selskabsindkomst efter dansk skatteret. Et dansk selskab bliver heller ikke beskattet i tilfælde, hvor f.eks. for meget udenlandsk indeholdt kildeskat tilbagebetales fra fremmede stater. Dette skyldes, at der netop ikke er tale om en "indtægt", men om en refusionsbetaling, som indebærer at den endeligt oppebårne indtægt (her: udbyttet) forhøjes med den refunderede kildeskat, hvorefter den endelige indtægt beskattes efter de for denne gældende regler (her: som skattefrit udbytte).
 Der kan i den forbindelse tillige henvises til en nylig afsagt dom fra Højesteret, hvor Højesteret ligeledes - i anden sammenhæng - tog stilling til et "skattesystem", som på samme måde som det maltetiske skattegodtgørelsessystem ikke har sidestykke i dansk ret.
 I denne sag udtalte Højesteret følgende:
 "den skattemæssige virkning (...) skal bedømmes efter danske skatteregler (...). Bedømmelsen efter danske skatteregler skal ske på


text:
grundlag af den retlige kvalifikation efter tysk aktieselskabsret, der således indgår i bedømmelsen som faktum".
 Sagen omhandlede et dansk moderselskab, der var sambeskattet med sit helejede tyske datterselskab og dettes tyske datterselskab. Det tyske moderselskab og dettes tyske datterselskab havde efter de tyske selskabsretlige regler om "Organschaft" indgået en såkaldt resultatoverførselsaftale. Efter de tyske skatteregler indebar etableringen af et "Organschaft", at det tyske datterselskabs underskud blev henført til moderselskabet, således at selskaberne blev stillet som ved en slags sambeskatning. De danske skattemyndigheder havde nu anset et beløb, som det tyske moderselskab i henhold til den nævnte aftale havde overført til datterselskabet til udligning af dettes regnskabsmæssige underskud som et skattepligtigt tilskud for datterselskabet (på det relevante tidspunkt, indeholdt dansk skattelovgivning endnu ikke regler om skattefrie koncerntilskud), der ikke var fradragsberettiget som en driftsomkostning for det tyske moderselskab. Som en konsekvens heraf blev sambeskatningsindkomsten for det danske moderselskab forhøjet af de danske skattemyndigheder.
 Højesteret fandt derimod, at det tyske datterselskabs virksomhed i overensstemmelse med den tyske ordning om "Organschaft" ved den danske skatteretlige bedømmelse måtte anses som drevet for det tyske moderselskabs regning, idet bedømmelsen efter danske skatteregler i henhold til Højesteret skal ske på grundlag af den retlige kvalifikation efter tysk aktieselskabsret, der således indgår i den danske bedømmelse som et faktum.
 Da det maltetiske skattegodtgørelsessystem - ligesom det tyske "Organschaft" - netop ikke har sidestykke i dansk ret, skal bedømmelsen efter danske skatteregler således også i det foreliggende tilfælde ifølge Højesteret ske på grundlag af den retlige kvalifikation efter maltetisk ret, og ikke ud fra en isoleret fortolkning af dansk skatteret.
 Efter maltetisk skatteret er der ingen tvivl om, at også godtgørelsen af den maltetiske skat af bruttoudbyttet ikke beskattes som almindelig selskabsindkomst, men derimod betragtes som en skattefri refusion og indgår i aktionærens udbytte.
 Det er vores vurdering, at A A/S skal medregne såvel det umiddelbare udbytte som refunderet maltesisk selskabsskat som udbytte, jf. selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2, hvorfor spørgsmål 3 skal besvares med "ja".
 Det ønskes bekræftet, at selskabet B Limited efter implementeringen af den beskrevne struktur ikke vil være fuldt skattepligtig til Danmark, da selskabet har ledelsens sæde på Malta, jf. selskabsskattelovens § 1, stk. 6?
 Selskaber og foreninger m.v. omfattet af stk. 1, nr. 2-6, anses for hjemmehørende her i landet, hvis selskabet eller foreningen m.v. er registreret her i landet eller har ledelsens sæde her i landet. Bestemmelsen i 1. pkt. finder dog ikke anvendelse på et selskab eller en forening m.v., som er omfattet af fuld skattepligt i en fremmed stat efter denne stats skatteregler, hvis Danmarks dobbeltbeskatningsoverenskomst med den pågældende stat medfører, at Danmark skal lempe dobbeltbeskatning af indkomst fra et fast driftssted i den pågældende stat ved at nedsætte den danske skat af denne indkomst med et større beløb end det beløb, der er betalt i skat af denne indkomst i den pågældende stat.
 Lov nr. 312 af 17/5 1995 (L35 1994/95)
 TfS 1998.607 H
 Selskab, der udvidede aktiekapitalen, skulle betale kapitaltilførselsafgift, da den egentlige ledelse havde sæde


text:
i Danmark. Højesteret udtalte, at selskabets egentlige ledelse må forstås således, at hovedvægten skal lægges på, hvor selskabets daglige ledelse varetages, hvilket almindeligvis er direktionen.
 SKM2009.545.SR
 Skatterådet svarer bekræftende på, at A ApS ved flytning af ledelsens sæde til Schweiz vil blive anset for skattemæssigt hjemmehørende i Schweiz.
 A havde etableret et holdingselskab og et driftsselskab på Malta, hvor driftsselskabets aktivitet var drift af et online poker-community. Skatterådet kunne bekræfte, at holdingselskabet og driftsselskabet ikke var skattemæssigt hjemmehørende i Danmark i medfør af selskabsskattelovens § 1, stk. 6.
 Cirkulære nr. 82 af 29/5 1997, pkt. 2.1.1
 I de af Danmarks dobbeltbeskatningsoverenskomster, der bygger på OECD-modeloverenskomsten, anses selskaber m.v. i tilfælde af dobbeltdomicil for hjemmehørende i den stat, hvor selskabets ledelse har sit sæde, jf. modeloverenskomstens art. 4.3. Bedømmelsen af, om et selskab har ledelsens sæde i Danmark efter denne bestemmelse, foretages ud fra de ovenfor anførte retningslinier, jf. modeloverenskomstens art. 3.2.
 B Limited vil blive indregistreret på Malta. Selskabet vil derfor kun blive omfattet af fuld skattepligt til Danmark, hvis selskabets ledelse har sæde i Danmark, jf. selskabsskattelovens § 1, stk. 1, nr. 1, jf. stk. 6.
 Hvis alle møder og beslutninger vedrørende selskabets forhold reelt foregår i udlandet, vil udgangspunktet være, at ledelsens virkelige sæde ikke er i Danmark. Se bl.a. cirkulære nr. 82 af 29/5 1997, pkt. 2.1.1.
 SKAT anser ikke, at B Limited vil være fuldt skattepligtig til Danmark, jf. selskabsskattelovens § 1, stk. 6.
 SKAT har ved vurderingen henset til det beskrevne om B Limited's aktiviteter og selskabets ledelsesstruktur, hvoraf det kan konkluderes, at udførelsen af alt ledelses- og administrativt arbejde - herunder alle møder og beslutninger vedrørende selskabets forhold - vil blive udført på Malta af der bosiddende personer.
 Ved vurderingen har SKAT dog forudsat, at serviceaftalen, eller andre aftaler, der indgås mellem A A/S og B Limited ikke medfører, at daglig ledelse af B Limited reelt udføres i Danmark.
 SKAT indstiller, at spørgsmål 1 besvares med "Ja, se dog SKATs indstilling og begrundelse".
 Det ønskes bekræftet, at selskabet B Limited efter implementeringen af den beskrevne struktur ikke har fast driftssted i Danmark, jf. selskabsskattelovens § 2, stk. 1, litra a?
 a) udøver et erhverv med fast driftssted her i landet, jf. dog stk. 6. (...)
 OECDs modeloverenskomst, artikel 5
 1. I denne overenskomst betyder udtrykket "fast driftssted" et forretningssted, hvor et foretagendes virksomhed helt eller delvis udøves.
 OECD's kommentar til art. 5 om definitionen af fast driftssted
 3. Det kunne muligvis anføres, at den generelle definition også i et vist omfang skulle omtale det andet karakteristikum for et fast driftssted, på hvilket der tidligere var lagt nogen vægt, nemlig at driftsstedet skal have produktiv karakter - det vil sige bidrage til foretagendets overskud. Denne vej er ikke fulgt i den foreliggende definition. Inden for en veldrevet virksomhedsorganisations rammer går man ud fra, at hver del bidrager til helhedens produktivitet. Deraf følger ikke nødvendigvis i alle tilfælde, at et bestemt driftssted er et fast driftssted, selv om det set i organisationens brede sammenhæng har en


text:
"produktiv karakter", hvortil overskud med rimelighed kan henføres med henblik på beskatning inden for et givet territorium (se kommentaren til stk. 4).
 32. Personer, hvis aktiviteter kan medføre et fast driftssted for foretagendet, er såkaldte repræsentanter, det vil sige personer, der uanset om de er ansatte eller ej, ikke er uafhængige repræsentanter omfattet af stk. 6. Sådanne personer kan være enten fysiske personer eller selskaber og behøver ikke være hjemmehørende i, eller have et forretningssted i den stat, i hvilken de udfører arbejde for foretagendet. Det ville ikke have været i de internationale økonomiske forbindelsers interesse at bestemme, at opretholdelse af enhver afhængig person ville medføre "fast driftssted" for foretagendet. En sådan behandling skal begrænses til personer, som under hensyn til omfanget af deres bemyndigelse eller karakteren af deres virksomhed i særlig grad forpligter foretagendet i forretningsvirksomhed i vedkommende stat. Stk. 5 går derfor ud fra, at kun personer, der har fuldmagt til at indgå kontrakter, kan føre til fast driftssted for det foretagende, der benytter dem. I så fald har personen tilstrækkelig fuldmagt til at forpligte foretagendets deltagelse i forretningsvirksomhed i vedkommende stat. Anvendelsen af udtrykket "fast driftssted" i denne sammenhæng forudsætter, at denne person benytter denne fuldmagt gentagne gange og ikke blot i isolerede tilfælde.
 36. Hvor et foretagende i en kontraherende stat driver erhvervsvirksomhed gennem en mægler, kommissionær eller anden uafhængig repræsentant, kan det ikke beskattes i den anden kontraherende stat med hensyn til denne virksomhed, hvis repræsentanten handler inden for sin sædvanlige erhvervsvirksomheds rammer (se pkt. 32 ovenfor). Selv om det er klart, at en sådan repræsentant, som repræsenterer et enkelt foretagende, ikke kan udgøre et fast driftssted for det udenlandske foretagende, er stk. 6 indsat i artiklen for klarheds skyld og for at understrege dette.
 37. En person vil kun falde inden for stk. 6's anvendelsesområde, det vil sige, han vil ikke udgøre et fast driftssted for det foretagende, på hvis vegne han handler - hvis
 han er uafhængig af foretagendet både juridisk og økonomisk, og
 han handler inden for sin sædvanlige erhvervsvirksomheds rammer, når han handler på foretagendets vegne.
 OECD's kommentar til art. 5 om definitionen af fast driftssted ved E- handel
 42.1 Det har været diskuteret, om den blotte anvendelse af computerudstyr i et land i forbindelse med e-handel kan udgøre et fast driftssted. Dette rejser en række spørgsmål i relation til artiklens bestemmelser.
 42.2 Medens en lokalitet, hvor automatiseret udstyr anvendes af et foretagende, kan udgøre et fast driftssted i det land, hvor udstyret befinder sig (se nedenfor), er det nødvendigt at foretage en sondring mellem computerudstyr, der kan opstilles på en lokalitet, og således under visse omstændigheder kan udgøre et fast driftssted, og data og software, der anvendes af, eller lagres på, dette udstyr. En internet website, der er en kombination af software og elektroniske data, udgør f.eks. ikke i sig selv et rørligt formuegode. I forbindelse med en website kan man derfor ikke tale om nogen lokalitet, der kan udgøre et "forretningssted", da der ikke er "indretninger såsom lokaler eller


text:
i visse tilfælde maskineri eller udstyr" (se pkt. 2 ovenfor), for så vidt angår software og data, der udgør websiten. På den anden side er den server, på hvilken websiten er lagret og som gør websiten tilgængelig, udstyr, der fysisk befinder sig på en lokalitet, og denne lokalitet kan udgøre et "fast forretningssted" for det foretagende, der opererer serveren.
 42.3 Sondringen mellem en website og den server, på hvilken den er lagret og anvendes, er vigtig, da det foretagende, der opererer serveren, kan være forskelligt fra det foretagende, der udøver forretningsvirksomhed gennem websiten. Det er f.eks. almindeligt, at den website, gennem hvilken et foretagende udøver sin virksomhed, lagres på en server, der tilhører en internetudbyder (ISP). Selv om det vederlag, der betales til internetudbyderen i henhold til et sådant arrangement, kan være beregnet på grundlag af den diskplads, der anvendes til at lagre software og data, der er nødvendige for websiten, medfører disse kontrakter typisk ikke, at serveren og den lokalitet, hvor denne befinder sig, er til rådighed for foretagendet (se pkt. 4 ovenfor), selv om foretagendet har kunnet bestemme, at dets website skal lagres på en bestemt server på en bestemt lokalitet. I dette tilfælde har foretagendet endog ikke en fysisk tilstedeværelse på lokaliteten, da websiten ikke er et rørligt formuegode. I disse tilfælde kan foretagendet ikke anses for at have erhvervet et forretningssted som følge af arrangementet. Hvis imidlertid foretagendet, der udøver forretningsvirksomhed gennem en website, har en server til sin egen disposition (hvis f.eks. foretagendet ejer (eller leaser) og opererer den server, på hvilken websiten er lagret), kan det sted, hvor serveren befinder sig, udgøre et fast driftssted for foretagendet, hvis de andre betingelser i artiklen er opfyldt.
 42.4 Computerudstyr på en given lokalitet kan kun udgøre et fast driftssted, hvis det opfylder kravet om at være "fast". Hvad angår en server er det relevante ikke, om det er muligt at flytte serveren, men om den rent faktisk flyttes. For at udgøre et fast forretningssted skal en server befinde sig på et bestemt sted i et tilstrækkeligt langt tidsrum til at blive fast, jf. stk. 1.
 A er et spillefirma, der tilbyder forskellige former for onlinespil via internettet. Selskabet er hjemmehørende og har hovedkontor i X-land, hvor selskabet har opnået spillelicens hos den lokale spillemyndighed. Selskabets hovedaktiviteter foregår i X-land, hvor også alle beslutninger træffes. Efter liberaliseringen af det danske spillemarked påtænker A, at ansøge Spillemyndigheden om spillelicens i Danmark. Selskabet agter ikke at etablere et kontor i Danmark og selve spillet afvikles via en dansk website fra en server, der fysisk er placeret uden for Danmark. Skatterådet kunne bekræfte, at A ikke får fast driftssted i Danmark, og at selskabet følgelig ikke bliver begrænset skattepligtig her i landet.
 Den Juridiske Vejledning 2013-2, afsnit C.D.1.2.2
 I henhold til selskabsskattelovens § 2, stk. 1, litra a påhviler der skattepligt for selskaber, der har hjemsted i udlandet, hvis de udøver et erhverv med fast driftssted i Danmark.
 Begrebet 'fast driftssted' i dansk skattelovgivning fortolkes som udgangspunkt i overensstemmelse med


text:
artikel 5 i OECD's modeloverenskomst. Se bl.a. Den Juridiske Vejledning 2013-2, afsnit C.D.1.2.2.
 Under hensyn til, at
 B Limited, hverken retligt eller faktisk, vil have rådighed over forretningslokaler i Danmark,
 at alle ansatte vil have arbejdssted i selskabets lokaler på Malta, og
 at selskabets spil-server vil befinde sig udenfor Danmark,
 er det SKATs opfattelse, at B Limited ikke vil udøve erhverv fra et kontor eller lignende fast driftssted i Danmark, jf. definitionen i OECDs modeloverenskomst, artikel 5, stk. 1.
 Ud fra det oplyste vil B Limited ikke have en repræsentant i Danmark, der har og sædvanligvis udøver en fuldmagt til at indgå aftaler i B Limited's navn. På denne baggrund anser SKAT heller ikke, at B Limited får fast driftssted i Danmark på grund af reglen om afhængige agenter, som defineret i OECDs modeloverenskomst, artikel 5, stk. 5.
 B Limited vil således ikke have fast driftssted i Danmark, jf. selskabsskattelovens § 2, stk. 1, litra a.
 Det ønskes bekræftet, at A A/S vil kunne modtage skattefrit udbytte fra B Limited, og herunder ikke bliver beskattet af selskabsskat refunderet fra Malta, jf. selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2?
 2) Udbytte, som de i § 1, stk. 1, nr. 1-2 a, 2 d-2 j, 3 a-5 b, nævnte selskaber og foreninger m.v. modtager af aktier eller andele i selskaber omfattet af § 1, stk. 1, nr. 1-2 a, 2 d-2 j, 3 a-5 b, eller selskaber hjemmehørende i udlandet. Dette gælder dog kun udbytter af datterselskabsaktier og koncernselskabsaktier, jf. aktieavancebeskatningslovens §§ 4 A og 4 B. Bestemmelsen i 1. pkt. omfatter ikke udbytter, hvor det udbyttegivende selskab har fradrag for udbytteudlodningen, medmindre beskatningen i udlandet frafaldes eller nedsættes efter bestemmelserne i direktiv 2011/96/EU om en fælles beskatningsordning for moder- og datterselskaber fra forskellige medlemsstater. Bestemmelsen i 1. pkt. omfatter heller ikke udbytte, i det omfang et datterselskab på et lavere ejerniveau har haft fradrag for udbytteudlodningen, uden at fradraget er modsvaret af beskatning af udbytteudlodningen til et mellemliggende niveau, og kildebeskatningen af udbytteudlodningerne i ingen af de mellemliggende niveauer har skullet frafaldes eller nedsættes efter direktiv 2011/96/EU. Bestemmelsen i 1. pkt. omfatter ikke udbytte vedrørende aktier som nævnt i aktieavancebeskatningslovens § 19. Bestemmelsen i 1. pkt. finder tilsvarende anvendelse, hvis udbyttemodtageren er et tilsvarende selskab eller en forening m.v. som nævnt i § 2, stk. 1, litra a, og selskabet eller foreningen m.v. er hjemmehørende i en fremmed stat, der er medlem af EU eller EØS, på Færøerne eller i Grønland eller en stat, som har en dobbeltbeskatningsoverenskomst med Danmark. Ved bedømmelsen af, om et selskab eller en forening m.v. som nævnt i § 2, stk. 1, litra a, opfylder betingelsen i 2. pkt., medregnes samtlige aktiebesiddelser, som selskabet eller foreningen m.v. har i det udbyttegivende selskab.
 Stk. 1. Ved datterselskabsaktier forstås aktier, som ejes af et selskab, der ejer mindst 10 pct. af aktiekapitalen i datterselskabet, jf. dog stk. 2, 3 og 7.
 Stk. 3. Datterselskabsaktierne anses for ejet direkte af de af moderselskabets (mellemholdingselskabets) direkte og indirekte aktionærer, som


text:
er omfattet af selskabsskattelovens § 1, § 2, stk. 1, litra a, eller §§ 31 A eller 32, fondsbeskatningslovens § 1 eller ligningslovens § 16 H, og som i ethvert led mellem aktionæren og mellemholdingselskabet ejer mindst 10 pct. af aktiekapitalen i det underliggende selskab. Det gælder dog kun, hvis følgende betingelser alle er opfyldt:
 Stk. 6. Ved indeholdelse af udbytteskat efter kildeskattelovens § 65 i tilfælde, hvor en selskabsaktionær efter stk. 3 anses for at eje aktier i underliggende selskaber direkte, forpligtes selskabsaktionæren til betaling af et beløb svarende til skatteværdien af selskabsaktionærens andel af det udloddede udbytte til mellemholdingselskabet. Betalingen har ingen skattemæssige konsekvenser for betaleren eller modtageren.
 Stk. 7. Datterselskabsaktier, jf. stk. 1, omfatter ikke konvertible obligationer og tegningsretter til konvertible obligationer.
 Stk. 1. Ved koncernselskabsaktier forstås aktier, hvor ejeren og det selskab, hvori der ejes aktier, er sambeskattede efter selskabsskattelovens § 31 eller kan sambeskattes efter selskabsskattelovens § 31 A. Ved koncernselskabsaktier forstås desuden aktier, hvor en fond m.v. og det selskab, hvori der ejes aktier, er koncernforbundne, jf. selskabsskattelovens § 31 C, og hvor selskabet kan indgå i en sambeskatning.
 Stk. 3. Koncernselskabsaktier, jf. stk. 1, omfatter ikke konvertible obligationer og tegningsretter til konvertible obligationer.2)
 Stk. 1. Ved opgørelsen af den skattepligtige indkomst medregnes udbytte af aktier, andelsbeviser og lignende værdipapirer, jf. dog stk. 4.
 Dobbeltbeskatningsoverenskomst mellem Danmark og Malta, artikel 10, stk. 2
 Rådets direktiv 2011/96/EU af 30. november 2011
 (3) Formålet med dette direktiv er at fritage udbytte og andre udlodninger af overskud, som datterselskaber betaler til deres moderselskaber, for kildeskat, og at afskaffe dobbeltbeskatning af sådanne indkomster på moderselskabets niveau.
 Artikel 7, pkt. 2
 Dette direktiv berører ikke anvendelsen af interne bestemmelser eller bestemmelser i henhold til overenskomster, der har til formål at ophæve eller lempe økonomisk dobbeltbeskatning af udbytter, især bestemmelser om betaling af skattegodtgørelse til udbyttemodtagerne.
 Lovforslag L 84 (2010/2011)
 Det følger af selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2, at udbytter af datterselskabsaktier er skattefrie.
 Dette medfører, at et dansk moderselskab skattefrit kan modtage udbytter fra udlandet, når det danske moderselskab ejer mindst 10 pct. af aktiekapitalen i datterselskabet, og når den udenlandske kildebeskatning skal frafaldes eller nedsættes efter moder-/datterselskabsdirektivet eller en dobbeltbeskatningsoverenskomst mellem Danmark og det pågældende land.
 Dette udgangspunkt fraviges imidlertid, hvis det udbyttegivende selskab har fradrag for udbytteudlodningen. I givet fald er udbyttet kun skattefrit, hvis kildebeskatningen i udlandet frafaldes eller nedsættes efter moder-/datterselskabsdirektivet.
 Et dansk selskab indskyder 1 mio. kr. (hybrid kapital) i et australsk datterselskab. Danmark anser den indskudte hybride kapital for at være egenkapital for det australske selskab, hvorfor betalinger vedrørende kapitalen vil være udbytte. Hvis Australien anser den hybride kapital for at være gæld for det australske selskab, vil betalingerne være fradragsberettigede renter (samt evt. afdrag). Australien vil med andre ord give fradrag for rentebetalinger, mens Danmark - uden bestemmelsen i selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2, 3. pkt., - ville anse betalingen for at være skattefrit udbytte.
 Bestemmelsen i selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2, 3. pkt., medfører, at


text:
udbyttet bliver skattepligtigt. Bestemmelsen kan imidlertid omgås ved at indskyde et selskab mellem det australske selskab og det danske selskab, så det umiddelbart udbyttegivende selskab ikke har haft fradrag for udlodningen.
 Det foreslås derfor, at der indsættes et ekstra punktum i selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2, hvorefter udbytteudlodninger ikke er skattefrie, i det omfang et datterselskab på et lavere ejerniveau har haft fradrag for udbytteudlodningen. Også i dette tilfælde vil udbyttet dog være skattefrit, hvis en udenlandsk kildebeskatning på et mellemliggende ejerniveau har skullet frafaldes eller nedsættes efter moder-/datterselskabsdirektivet.
 Lovforslag L 23 (2008/2009) - Bilag 15 - Henvendelse fra FSR
 Skatteministeriets kommentarer til lovforslagets § 1, nr. 24 og 25 - Ad. eksempel 4:
 Et "imputation tax system", hvor udbyttemodtageren får tilbagebetalt en del af selskabets skattebetaling, kan ikke anses for et skattesystem, hvor der gives fradrag for udbytteudlodningerne.
 Bemærkninger til dobbeltbeskatningsoverenskomst mellem Danmark og Malta (L 102 af 25/11 1998), artikel 10
 Litra b) er udformet under hensyntagen til det særlige maltesiske skattegodtgørelsessystem.
 Efter bestemmelsen må den maltesiske skat af udbyttets bruttobeløb ikke overstige den skat, der kan pålignes den fortjeneste, hvoraf udbyttet er udbetalt.
 Udbytteskatten og skattegodtgørelsen beregnes på følgende måde:
 En aktionær medregner såvel det udloddede udbyttebeløb som den underliggende selskabsskat til sin skattepligtige indkomst. Der beregnes herefter skat af udbyttets bruttobeløb. I denne skat refunderes den betalte selskabsskat helt, hvis der er tale om moder-/datterselskabsforhold, og med 2/3 i andre tilfælde, når aktionæren er udenlandsk.
 I moder-/datterselskabsforhold bliver den reelle skattebetaling således 0. Malta tager et beløb, der svarer til den underliggende selskabsskat af udbyttets bruttobeløb, modregner den selskabsskat, som det udloddende selskab allerede har betalt, og aktionæren modtager et udbytte efter skat, der svarer til det udloddede.
 Skatterådet fandt, at ligningslovens § 33, stk. 1, giver spørger hjemmel til at fradrage skat betalt til den maltesiske stat af udbytter fra et på Malta beliggende holdingselskab i den danske aktieindkomstskat med maksimalt den på Malta betalte skat eller den del af den danske skat, der falder på udbyttet. Spørger kan alene få lempelse for den skat, der er pålignet ham personligt på Malta. Spørger kan ikke få lempelse for skat, der er pålignet det udloddende selskab på Malta. Spørger kan alene få lempelse for nettoskatten på udbyttet, det vil sige for pålignet udbytteskat på Malta fratrukket skattegodtgørelse modtaget fra Malta. Der kan i den forbindelse henvises til den praksis, som blev anvendt ved fortolkning af den dagældende Dobbeltbeskatningsoverenskomst mellem Danmark og Storbritannien, da Storbritannien havde et skattegodtgørelsessystem. Denne praksis er beskrevet i Ligningsvejledningen 1997, afsnit D.E., Storbritannien, artikel 10: Skattedepartementet har udtalt, at en dansk aktionær, der modtager udbytte fra et britisk selskab, til den danske indkomstopgørelse skal medregne den skattegodtgørelse, som modtages fra Storbritannien, idet denne anses som en del af det modtagne udbytte fra Storbritannien. Den i Storbritannien modtagne skattegodtgørelse skal ikke indgå i skatte- og nedslagsberegningen her i landet, som sker i henhold til danske skatteregler, da skattegodtgørelsen hverken er en forskudsskat, der kan godskrives aktionæren, eller en betalt skat i


text:
DBO'ens forstand.
 Skatterådet bekræfter, at et dansk moderselskab kan modtage skattefrit udbytte fra dets irakiske datterselskab, idet betingelsen herfor er opfyldt, jf. selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2, jf. aktieavancebeskatningslovens § 4 B, stk. 1.
 S1 Holding A/S, et dansk moderselskab, var sambeskattet med sit helejede tyske datterselskab, S2 Deutschland GmbH, og dettes helejede tyske datterselskab, S2 GmbH. Det tyske moderselskab og det tyske datterselskab havde i medfør af de tyske selskabsretlige regler om "Organschaft" indgået en resultatoverførselsaftale, hvorved datterselskabet forpligtede sig til at overføre sit overskud til det tyske moderselskab, mod at det tyske moderselskab forpligtede sig til at udligne datterselskabets underskud. Efter de tyske skatteretlige regler indebar etablering af et "Organschaft", at det tyske datterselskabs underskud blev henført til moderselskabet, således at selskaberne blev stillet som ved en sambeskatning. De danske skattemyndigheder havde anset et beløb, som det tyske moderselskab i henhold til den nævnte aftale havde overført til datterselskabet til udligning af dettes regnskabsmæssige underskud som et skattepligtigt tilskud for datterselskabet, der ikke var fradragsberettiget som en driftsomkostning for det tyske moderselskab. Som en konsekvens heraf blev sambeskatningsindkomsten for det danske moderselskab forhøjet. Højesteret fandt, at det tyske datterselskabs virksomhed i overensstemmelse med den tyske ordning om "Organschaft" ved den danske skatteretlige bedømmelse måtte anses for drevet for det tyske moderselskabs regning. Underskudsudligningsbetalingerne fra det tyske moderselskab til datterselskaberne var under disse omstændigheder skattefri for datterselskaberne. Højesteret nedsatte herefter det tyske datterselskabs skattepligtige indkomst og det danske moderselskabs sambeskatningsindkomst med udligningsbeløbet, og ændrede dermed landsrettens dom. (Dissens).
 SKDM 1982, 88
 Skattedepartementet blev spurgt, hvorledes lempelse efter selskabsskattelovens § 17, stk. 3, skal beregnes for så vidt angår udbytte fra et engelsk datterselskab, hvorpå reglerne i dobbeltbeskatningsaftalen med Storbritannien af 1980 finder anvendelse.
 Udtalt, at skattegodtgørelse, som danske selskaber i henhold til overenskomstens artikel 10, stk. 3, litra c) modtager fra Storbritannien, her i landet skal ses som en del af det fra Storbritannien modtagne udbytte, og den lempelse, som gives efter selskabsskattelovens § 17, stk. 3, skal ikke reduceres med den fra udlandet modtagne skattegodtgørelse.
 Den Juridiske Vejledning 2014-1, afsnit C.B.3.1
 Den Juridiske Vejledning 2014-1, afsnit C.D.10.2.2
 Udlandsindkomsten
 Udlandsindkomsten opgøres efter nettoprincippet. Se LL § 33 F, stk. 1.
 Stammer udlandsindkomsten fra flere lande, opgøres indkomsten individuelt for hvert land for sig.
 Omfatter udlandsindkomsten udbytte, skal en eventuel skattegodtgørelse af dette udbytte medregnes.
 Hvis aktieudbytte, der er modtaget fra udlandet, er skattefrit efter SEL § 13, stk. 1, nr. 2, er lempelse efter en DBO udelukket.
 Selskaber skal som udgangspunkt medregne udbytte til den skattepligtige indkomst, jf. ligningslovens § 16 A, stk. 1 og selskabsskattelovens § 8, stk. 1.
 Det fremgår af ligningslovens § 16 A, at der til udbytte henregnes alt, hvad der af selskabet udloddes til aktuelle aktionærer eller andelshavere.
 Selskaber skal dog ikke medregne modtagne udbytter fra datterselskabsaktier eller koncernselskabsaktier til den skattepligtige indkomst, jf. selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2. Datterselskabsaktier og koncernselskabsaktier er defineret i henholdsvis aktieavancebeskatningslovens §§ 4 A og 4 B.
 A A/S' aktier i B Limited opfylder


text:
definitionen på både datterselskabsaktier og koncernselskabsaktier, jf. aktieavancebeskatningslovens §§ 4 A og 4 B. Udlodning af udbytte fra B Limited vil derefter umiddelbart være skattefrit for A A/S.
 Der gælder dog følgende undtagelser, der kan finde anvendelse her, jf. selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2:
 Skattefriheden omfatter som udgangspunkt ikke udbytter, hvor det udbyttebetalende selskab, der er hjemmehørende i udlandet, har fradrag for udbytteudlodningen, medmindre beskatningen i udlandet frafaldes eller nedsættes efter bestemmelserne i direktiv 2011/96/EU om en fælles beskatningsordning for moder- og datterselskaber fra forskellige medlemsstater. Se selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2, 3. pkt.
 Skattefriheden omfatter som udgangspunkt heller ikke udbytter i det omfang, et datterselskab på et lavere ejerniveau har haft fradrag for udbytteudlodningen, uden at fradraget er modsvaret af beskatning af udbytteudlodningen på et mellemliggende niveau. Se selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2, 4. pkt.
 Det er spørgsmålet om B Limited kan anses at have fradrag for udbytteudlodningen, idet de maltesiske myndigheder foretager en fuld refusion af den betalte selskabsskat på Malta og udbetaler denne til A A/S. Nærmere beskrivelse af det maltesiske skattegodtgørelsessystem og den skattemæssige behandling heraf fremgår nedenfor.
 Som ovenfor nævnt omfatter skattefriheden som udgangspunkt ikke udbytter, hvor det udbyttebetalende selskab, der er hjemmehørende i udlandet, har fradrag for udbytteudlodningen.
 Efter lovforarbejderne til bestemmelsen (L 84 2010/2011) er bestemmelsen rettet mod den situation, hvor det udloddende datterselskab i sit hjemland har fradrag for udlodningen som følge af, at den indskudte kapital anses for at være fremmedkapital efter udenlandske regler, og betalingen derfor anses for at være en rentebetaling.
 Det forhold, at de maltesiske myndigheder kan give fuld refusion for den betalte selskabsskat på Malta anses ikke for, at kunne sidestilles med at der er givet fradrag for udbytteudlodningen på Malta, jf. selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2, 3. pkt. og lovforarbejderne hertil. Skat lægger til grund, at B Limited ikke i øvrigt har fradrag for udbytteudlodninger, og at datterselskab på et lavere ejerniveau ikke har fradrag for udbytteudlodning.
 Efter de foreliggende oplysninger, vil ingen af de ovennævnte undtagelser for skattefriheden kunne finde anvendelse, og betingelserne for modtagelse af skattefrit udbytte efter selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2, jf. aktieavancebeskatningslovens §§ 4 A og 4 B, er dermed opfyldt.
 Spørgsmålet er herefter om også refunderet maltesisk selskabsskat (skattegodtgørelse) skal medregnes til skattefrit udbytte efter selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2.
 På Malta benyttes et skattegodtgørelsessystem ("Full Imputation Tax System"). Dette medfører, at det maltesiske datterselskab indledningsvist betaler 35 % i selskabsskat, hvorefter det danske moderselskab modtager de resterende 65 % i udbytte. Herefter modtager det danske moderselskab en fuld refusion fra de maltesiske myndigheder af den betalte selskabsskat på 35 % pga. moder-/datterselskabsforholdet. Den effektive selskabsskat på Malta er herefter 0 %.
 Som det fremgår af bemærkningerne til dobbeltbeskatningsoverenskomsten mellem Danmark og Malta, artikel 10, skal en aktionær medregne såvel det udloddede udbyttebeløb og den underliggende selskabsskat til sin skattepligtige indkomst, og den betalte selskabsskat refunderes helt, hvis der er tale om moder-/datterselskabsforhold. I moder-/datterselskabsforhold bliver den reelle


text:
skattebetaling således 0. SKAT er ikke enig med spørger i, at bemærkningerne tager stilling til skattebetalingen i Danmark. Bemærkningerne omtaler kun den effektive skattebetaling på Malta ved skattegodtgørelsessystemet.
 Der er ved det maltesiske skattegodtgørelsessystem ikke tale om refusion af for meget tilbageholdt kildeskat ved udbetaling af udbytte fra Malta til det danske moderselskab. Der er tale om en skattegodtgørelse, der er en indtægt for modtageren, jf. bl.a. de ovenfor nævnte kommentarer til dobbeltbeskatningsoverenskomsten. Der henvises også det tidligere danske skattegodtgørelsessystem (ophævet i 1991), hvor såvel udbyttet som skattegodtgørelsen var skattepligtig indtægt for aktionæren. Spørgsmålet er, om indtægt i form af en skattegodtgørelse er udbytte efter ligningslovens § 16 A eller om der er tale om anden indtægt.
 Ved opgørelse af udenlandsk indkomst, til brug for beregning af lempelse af skat til Danmark, efter en dobbeltbeskatningsoverenskomst eller efter interne danske lempelsesregler, skal en modtaget skattegodtgørelse medregnes sammen med udbyttet.
 Det fremgår således af Den Juridiske Vejledning, 2014-1, afsnit C.D.10.2.2, at "Omfatter udlandsindkomsten udbytte, skal en eventuel skattegodtgørelse af dette udbytte medregnes."
 Det fremgår videre af SKDM 1982, 88, at Skattedepartementet omkring det tidligere britiske skattegodtgørelsessystem har udtalt, at "skattegodtgørelse, som danske selskaber i henhold til overenskomstens artikel 10, stk. 3, litra c) modtager fra Storbritannien, her i landet skal ses som en del af det fra Storbritannien modtagne udbytte (...)". Denne praksis er også nævnt i Skatterådets afgørelse i SKM2011.92.SR.
 At en modtagen skattegodtgørelse skal medregnes sammen med udbytte ved opgørelsen af udenlandsk indkomst betyder dog ikke, efter SKATs opfattelse, at skattegodtgørelse i form af refunderet selskabsskat på Malta skal defineres som udbytte efter ligningslovens § 16 A og selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2.
 Skattedepartementets udtalelse fra 1982 retter sig mod opgørelsen af den lempelsesberettigede indkomst (udlandsindkomsten), hvor en skattegodtgørelse skal medregnes og definerer ikke udbytte. Der henvises også til Den Juridiske Vejledning, 2014-1, afsnit C.D.10.2.2, hvoraf det fremgår at skattegodtgørelse skal medregnes sammen med udbytte til udlandsindkomsten.
 Udbytte i skatteretlig henseende er de udbetalinger, der er omfattet af ligningslovens § 16 A, dvs. alt hvad et selskab udlodder til sine aktionærer eller andelshavere i kraft af deres besiddelse af aktier eller andre kapitalandele.
 Som anført i Den Juridiske Vejledning 2014-1, afsnit C.B.3.1 omfatter udbytte:
 Skattegodtgørelsen, udbetalt af de maltesiske myndigheder, kan ikke anses som en del af "Alt, hvad der af selskabet udloddes til aktuelle aktionærer eller andelshavere (...)", jf. ordlyden af ligningslovens § 16 A, stk. 2, nr. 1.
 Skattegodtgørelsen er således ikke et udbytte efter ligningslovens § 16 A, og dermed heller ikke et skattefrit udbytte omfattet af selskabsskattelovens § 13, stk. 1, nr. 2. Skattegodtgørelsen er derimod almindelig skattepligtig selskabsindkomst efter selskabsskattelovens § 8, stk. 1.
 Det bemærkes, at da Danmark havde et skattegodtgørelsessystem (ophævet i 1991), indeholdt ligningslovens § 16 A en særlig hjemmel omkring beskatning af den danske skattegodtgørelse. Dette betyder efter SKATs opfattelse, at hvis skattegodtgørelser i dag skulle omfattes af ligningslovens § 16 A, ville dette også kræve en særlig lovhjemmel, hvorved skattegodtgørelser blev sidestillet med udbytter.
 Det bemærkes i øvrigt,


text:
at moder-/datterselskabsdirektivet (2011/96/EU) ikke berører bestemmelser om betaling af skattegodtgørelse til udbyttemodtagere, jf. direktivets artikel 7, pkt. 2.
 SKAT anser ikke, at der ved bedømmelsen kan lægges vægt på den Højesteretsafgørelse, som spørger henviser til (SKM 2013.321.HR). Denne afgørelse vedrører en konkret situation omkring en skatteretlig bedømmelse af resultatudligningsbeløb i tyske sambeskattede datterselskaber. Herudover ses det ikke at skattegodtgørelsen, efter maltesisk skatteret, defineres som udbytte udloddet af et maltesisk selskab.


text:
Fondsbestyrelsers forpligtelser ved uddeling til ligestillede formål - Højesteret afsiger principiel dom
 Den 30. april 2019 afsagde Højesteret dom i en ankesag mellem Civilstyrelsen og den ikke-erhvervsdrivende fond, Det Nissenske Familiefond. Spørgsmålet i sagen var, om fondslovens § 29 opstiller et krav om ligelig uddeling til flere uddelingsformål, når der i en fonds vedtægt ikke er fastsat en prioritering eller en fordelingsnøgle.
 Efter sin ordlyd pålægger fondslovens § 29 alene en fondsbestyrelse at anvende årets overskud til de formål, der er fastsat i fondens vedtægt. Fondslovens § 29 tager således ikke direkte stilling til spørgsmålet om, hvilke forpligtelser, der præcist påhviler en fondsbestyrelse ved ikke-ligelige uddeling til ikke prioriterede formål.
 Uanset dette traf Civilstyrelsen i 2015 afgørelse over Det Nissenske Familiefond om, at fondens to aktuelle uddelingsformål – udbetaling af årlige ydelser til efterkommere efter fondens stifter og støtte til almennyttige formål – skulle anses for indbyrdes ligestillede, og at der over tid skulle ske ligelig uddeling til de to formål. Civilstyrelsens afgørelse var i overensstemmelse med styrelsens mangeårige praksis på området.
 Det var derimod fondens opfattelse, at Civilstyrelsen ikke havde hjemmel i fondslovens § 29 til at kræve, at der over tid skulle ske ligelig uddeling til fondens to formål.
 Højesteret fandt, at der ikke er hjemmel i fondslovens § 29 til at pålægge en fond, hvis vedtægt ikke fastsætter en prioritering, over tid at foretage uddeling med lige store beløb til fondens forskellige formål.
 Højesteret udtalte generelt, at der ikke – medmindre vedtægten bestemmer andet – må ske en ensidig begunstigelse af et eller flere af en fonds formål frem for andre. Ifølge Højesteret ligger der heri, at der som udgangspunkt skal være en vis rimelig balance i uddelingerne til en ikke-erhvervsdrivende fonds forskellige uddelingsformål over en årrække.
 En fondsbestyrelse skal ifølge dommen således sagligt og loyalt tilgodese de formål, der er opregnet i vedtægten, og en eventuel uddeling af forskellige beløb til disse formål set over en årrække – uden at der er fastsat en prioritering eller en fordelingsnøgle i vedtægten – skal være rimelig og sagligt begrundet. Herved tilsidesætter Højesteret den mangeårige praksis fra Civilstyrelsen om ikke-erhvervsdrivende fondes pligt til at foretage ligelig uddeling til fondens formål.
 Konkret fandt Højesteret, at det ikke på baggrund af ordlyden i vedtægten i Det Nissenske Familiefond eller sammenhængen i de enkelte bestemmelser kunne udledes, at slægtsformålet var fortrinsberettiget frem for det almennyttige formål. Hertil bemærkede Højesteret, at det er et grundlæggende fondsretligt princip, at stifter uigenkaldeligt har udskilt fondens midler fra sin egen formue, hvorfor en stifters ønsker med fonden må komme til udtryk i forbindelse med affattelsen af vedtægten eller dokumenter, der knytter sig hertil. Ifølge Højesteret kunne det derimod ikke tillægges betydning, at den pågældende fonds uddelinger i alt væsentligt var gået til slægtsformålet i den periode, hvor fondsstifteren var formand for fondens bestyrelse.
 Højesteret annullerede på denne baggrund Civilstyrelsens afgørelse fra 2015 om, at der over tid skulle ske ligelig uddeling af Det Nissenske Familiefond til de to, efter Højesterets opfattelse, ligestillede formål.
 Det er dog


text:
vigtigt at bemærke, at afgørelsen angik en fond med to ligestillede, og ikke prioriterede formål. I tilfælde, hvor det klart fremgår af en vedtægt, hvordan uddelinger til en ikke-erhvervsdrivendes fonds forskellige formål bør prioriteres, skal fondsbestyrelsen (naturligvis) respektere dette.
 Erhvervsdrivende fondes forpligtelser ved uddeling til ligestillede formål
 Som også nævnt angik sagen en ikke-erhvervsdrivende fond, der er underlagt fondsloven. ikke-erhvervsdrivende fonde adskiller sig fra erhvervsdrivende fonde, der udøver erhvervsaktivitet, og som i stedet er underlagt lov om erhvervsdrivende fonde.
 Fælles for både erhvervsdrivende og ikke-erhvervsdrivende fonde er dog, at der ved begge typer fonde forstås juridiske personer, som besidder en formue, der er uigenkaldeligt udskilt fra stifterens formue, og som skal anvendes til varetagelse af et eller flere bestemte formål i vedtægten. Disse formål skal kunne efterleves i en længere årrække, hvor rådighedsbeføjelserne over fonden tilkommer en i forhold til stifter selvstændig ledelse, og hvor ingen fysisk eller juridisk person uden for fonden har ejendomsretten til fondens formue.
 Uanset, at Højesterets dom konkret angik en ikke-erhvervsdrivende fond, gør problemstillingen om uddeling til en fonds formål sig også gældende for erhvervsdrivende fonde.
 Ifølge lov om erhvervsdrivende fonde § 77 påhviler det fondsbestyrelsen i en erhvervsdrivende fond at foretage uddeling til de formål, der er fastsat i vedtægten. Bestemmelsen svarer således næsten ordret til formuleringen af fondslovens § 29, der efter sin ordlyd alene pålægger en fondsbestyrelse at anvende årets overskud til de formål, der er fastsat i en ikke-erhvervsdrivende fonds vedtægt.
 Af forarbejderne til lov om erhvervsdrivende fonde § 77 fremgår det således også, at hvis flere uddelingsformål fremgår af vedtægten, må der ikke over en årrække ske en ensidig begunstigelse af det ene formål frem for de øvrige. Denne formulering svarer ligeledes i vidt omfang til, hvad der fremgår af forarbejderne til fondslovens § 29.
 Det fremgår desuden specifikt af forarbejderne til lov om erhvervsdrivende fonde, at der skal være en vis rimelig balance i uddelingerne over en årrække, hvilket Højesterets også bemærker i den konkrete sag om fondslovens § 29.
 Det kan derfor ikke udelukkes, at Højesterets fortolkning også kan få betydning for fastlæggelsen af erhvervsdrivende fondes forpligtelser ved uddeling til ikke prioriterede formål i henhold til lov om erhvervsdrivende fonde § 77.
 Højesterets dom kan læses i sin helhed her.


text:
Højesteret Ændret arbejdssted med længere transport udløste ikke kompensation til medarbejder
 Ændret arbejdssted med længere transport udløste ikke kompensation til medarbejder
 Sag 105/2009
 HK/Danmark som mandatar for
 Carina Ørbæk Sørensen og
 Christina Bechmann Hoseassen
 I forbindelse med statens overtagelse af kommunale opgaver som led i en strukturreform fik tre overenskomstansatte medarbejdere A, B og C pålæg om nyt fast arbejdssted. Ændringen af arbejdsstedet blev givet med kortere varsel end det varsel, de havde krav på ved opsigelse. Med det nye arbejdssted fik de længere daglig transport mellem bopæl og arbejde, og de gjorde gældende, at den forøgede transport indebar en ændring af deres arbejdsforhold, som gik ud over, hvad de var forpligtet til at tåle uden kompensation. De anlagde derfor sag mod SKAT med krav om kompensation i form af betaling af overarbejdstid og transportudgifter i opsigelsesperioden. Højesteret frifandt SKAT for disse krav.
 Strukturreformen omfattede et stort antal medarbejdere, og SKAT havde for alle opgjort den forøgede transportvej og transporttid ved kørsel i bil på grundlag af en sædvanligt anvendt søgemaskine, krak.dk. Der var ikke grundlag for at fastslå, at krak.dk var behæftet med fejl, og Højesteret lagde derfor SKATs opgørelser til grund, selvom andre søgemaskiner og medarbejdernes egne registreringer havde givet andre resultater.
 A’s daglige transport mellem bopæl og arbejde ved kørsel i bil blev hver vej forøget med 21,2 kilometer fra 23,4 km til 44,6 km og med 15 minutter fra 22 minutter til 37 minutter. For B udgjorde forøgelsen 26 km fra 10,3 km til 36,3 km og 16 minutter fra 12 minutter til 28 minutter. Højesteret fastslog, at den ændring af arbejdsforholdene, som disse forøgelser indebar, ikke gik ud over, hvad de måtte tåle uden kompensation.
 C, der boede tæt ved sit hidtidige arbejdssted i Nyborg, fik i forbindelse med skiftet af arbejdssted mulighed for at vælge mellem flere arbejdssteder i Odense. Det ene ville indebære en forøgelse af hendes daglige transport hver vej med 14 minutter med tog fra Nyborg til Odense Station, der ligger tæt på det nye arbejdssted. Højesteret fastslog, at den ændring af hendes arbejdsforhold, som denne forøgelse indebar, ikke gik ud over, hvad hun måtte tåle uden kompensation. Det kunne ikke føre til andet resultat, at hun valgte et andet af de tilbudte arbejdssteder med længere transport til følge.
 Derfor frifandt Højesteret SKAT for kravene om kompensation.
 Sidst opdateret: 19-01-2016


text:
Arbejdsgiver skal betale erstatning for psykisk skade - Horten Advokatpartnerselskab
 16. november 2011
 Arbejdsgiver skal betale erstatning for psykisk skade
 Højesteret har ved dom af 15. november 2011 taget stilling til, hvorvidt en medarbejder kunne kræve erstatning fra sin kommunale arbejdsgiver i en situation, hvor medarbejderen efter en meget konfronterende personaleweekend udviklede en psykisk skade. I modsætning til landsretten dømte Højesteret arbejdsgiveren til at betale erstatning (godtgørelse for svie og smerte).
 Sagen vedrørte en børnehavepædagog, som var ansat i en børnehave på særlige vilkår som følge af en ryglidelse. I forbindelse med en personaleweekend for børnehavens personale med deltagelse af en supervisor udefra drøftedes samarbejdsklimaet i børnehaven. Herunder kom børnehavepædagogens forhold til drøftelse, og da drøftelserne "eskalerede", besluttede lederen og souschefen samt supervisoren at drøfte situationen i enerum. Herefter meddelte lederen - ifølge børnehavnepædagogen - i alles nærvær, at ledelsen havde besluttet at opsige børnehavepædagogen. Efterfølgende meldte børnehavepædagogen sig syg af psykiske årsager. Efter en sygeperiode blev der indgået en fratrædelsesaftale med børnehavepædagogen.
 Under erstatningssagen krævede børnehavepædagogen sig tillagt en svie- og smertegodtgørelse på grund af uforsvarlig afvikling af personaleweekenden med psykisk skade til følge.
 I det (objektive) arbejdsskadessystem anerkendte Ankestyrelsen det passerede som en ulykke med personskade. Ankestyrelsen begrundede bl.a. dette med: "Vi har vurderet, at De ved det beskrevne hændelsesforløb har været udsat for chikanøs adfærd, der har været subjektivt krænkende og grænseoverskridende. Vi finder det tilstrækkeligt sandsynliggjort, at forløbet den ... var så ekstraordinært psykisk belastende, at det var egnet til at medføre en psykisk skade i form af en umiddelbar psykisk reaktion - en krise."
 For landsretten var det herefter spørgsmålet, om der kunne rettes erstatningskrav, der ikke dækkes af arbejdsskadesystemet, mod arbejdsgiveren.
 Landsrettens dom
 Landsretten fandt, at arbejdsgiveren bar erstatningsansvaret for det passerede, men frifandt arbejdsgiveren med følgende begrundelse:
 "Sygemeldingen og de psykiske følger af personaleweekenden må anses som en personskade omfattet af erstatningsansvarslovens § 1. Imidlertid er erstatning for psykisk skade i hidtidig erstatningspraksis alene tilkendt i tilfælde, hvor den pågældende selv er blevet påført fysisk skade eller har været i fare herfor, jf. Højesterets dom af 23. marts 2007 (UfR 2007.1562 H)... Det må imidlertid efter Højesterets opfattelse være en betingelse, at den pågældende er blevet påført en egentlig psykisk lidelse, som rækker ud over sorg og savn.
 Om [børnehavepædagogens] psykiske tilstand efter personaleweekenden anføres det i erklæring ..., at hun ved de første konsultationer udviste klare PTSD-symptomer i form af angst, forhøjet vagtsomhed m.v., at hendes tilstand efter nogle måneder udviklede sig i retning af en depression, og at hun udviklede en svær depression, hvilket meget ofte sker i kølvandet på traumatiske oplevelser.
 Herefter og efter karakteren af de uforsvarlige forhold, som blev udvist under personaleweekenden, finder landsretten, at de ovennævnte betingelser for at anse [arbejdsgiveren] for erstatningsansvarlig for den indtrådte skade ikke er opfyldt.”
 Højesterets dom
 Højesteret er enig med landsretten i, at det passerede under personaleweekenden var ansvarspådragende for arbejdsgiveren. Samtidig finder Højesteret – i modsætning til landsretten – at den psykisk skadede medarbejder har krav på erstatning (godtgørelse for


text:
svie og smerte).
 Højesteret anfører følgende:
 "Efter dansk rets almindelige erstatningsregler omfatter en personskade såvel fysiske som psykiske følger af en ansvarspådragende handling. Erstatningsansvarslovens kapitel 1 angår erstatning og godtgørelse for personskade og tab af forsørger. Lovens § 1 omfatter ”personskade”, og det er i § 1, stk. 1, fastsat, at den, der er erstatningsansvarlig for en ”personskade”, bl.a. skal betale godtgørelse for svie og smerte. Udtrykket ”personskade” i erstatningsansvarslovens § 1 må forstås i overensstemmelse med dansk rets almindelige erstatningsregler.
 [Børnehavepædagogen] blev sygemeldt efter personaleweekenden den 13. og 14. november 2004, og det er ubestridt, at hun blev påført en psykisk skade som følge af begivenhedsforløbet under personaleweekenden... Højesteret tiltræder, at [børnehavepædagogens] psykiske skade er omfattet af erstatningsansvarslovens § 1.
 ... Det lægges til grund, at den uforsvarlige afvikling af personaleweekenden medførte en betydelig forøgelse af risikoen for en psykisk skade af den foreliggende karakter hos en medarbejder, som, hvilket ledelsen må have forstået, befandt sig i en psykisk anspændt situation. Højesteret finder herefter, at [børnehavepædagogens] psykiske skade er en påregnelig følge af den uforsvarlige afvikling af personaleweekenden.
 [Børnehavepædagogen] er direkte skadelidt som følge af den ansvarspådragende adfærd, og der er ikke grundlag for at anse den psykiske skade for at falde uden for, hvad der er omfattet af kommunens erstatningspligt."
 Konsekvenser af dommen
 Dommen er den første af sin slags, hvor en medarbejder har fået medhold i, at konfronterende forløb med psykisk skade dels medfører erstatningsansvar for arbejdsgiver, dels medfører et berettiget krav på erstatning.
 Det må forventes, at den ellers tilbageholdende retspraksis i relation til at acceptere erstatningskrav mod arbejdsgivere i forbindelse med psykiske skader opstået fx ved lignende situationer, men også ved længerevarende forløb ved fx mobning/chikane, vil blive forsøgt testet fremover af skadelidte medarbejdere og disses organisationer.
 Læs Højesterets dom her
 Vi gør opmærksom på, at indholdet af ovenstående ikke er og ikke kan erstatte juridisk rådgivning.
 Finn Schwarz
 Marianne Lage
 Fremvisning af stærkt stødende videoklip berettigede bortvisning
 I en nylig tilkendegivelse i en faglig voldgiftssag blev det fastslået, at en medarbejders fremvisning af stærkt stødende og grænseoverskridende digitalt indhold til en kollega kunne berettige bortvisning.
 Vask af arbejdstøj var ikke overenskomstbrud
 Arbejdsretten har taget stilling til, om det forhold, at medarbejderne i en renovationsvirksomhed selv skulle vaske deres arbejdstøj, udgjorde et overenskomstbrud.
 Undgå bestikkelse med en klar gavepolitik
 En klar gavepolitik sikrer, at medarbejderne kender reglerne for, hvad offentligt ansatte må modtage i gaver, og forebygger sager om bestikkelse.
 Vi giver viden videre - forår 2020
 I foråret 2020 har vi programsat en lang række arrangementer, hvor vores jurister sammen med eksterne eksperter giver den nyeste viden videre inden for deres fagområder. Der er nu åbent for tilmelding.


text:
Forbrugerombudsmanden har fokus på internettet i 2014/Ny domænelov er trådt i kraft/Linking til ophavsretligt beskyttede værker/Brug af dedikeret metasøgemaskine på internettet/Ophavsretlig beskyttelse af Vola-køkkenarmatur - Moalem Weitemeyer Bendtsen
 Dato 27 mar. 2014
 I denne udgave af MWBe Updated – IPR & Teknologi ser vi blandt andet på den nye domænelov og en afgørelse fra EU-domstolen vedrørende linking til ophavsretligt beskyttede værker.
 Forbrugerombudsmanden har fokus på internettet i 2014
 Forbrugernes stigende aktivitet på internettet medfører, at Forbrugerombudsmanden i 2014 vil sætte fokus herpå.
 I indeværende år vil Forbrugerombudsmanden medvirke til, at forbrugerne sikres gode vilkår ved aktivitet på internettet. Følgende indsatsområder vil således få særlig opmærksomhed:
 Sager, hvor det er uklart, om der er indgået en aftale, eller hvad en aftale går ud på
 Overholdelse af retningslinjer for e-butikkers håndtering af betalinger
 Forbedring af forbrugernes mulighed for at tilbagekalde betalingsordrer hos bankerne
 Nye regler for net-handel
 [Læs mere om indsatsområderne her ]
 Ny domænelov er trådt i kraft
 Den 1. marts 2014 trådte den nye domænelov i kraft, og loven medfører en række ændringer for anvendelse og administration af internetdomæner under top level-domænet ”.dk”.
 Følgende ændringer vil især være mærkbare ved den nye domænelov:
 Reglen om god domæneskik har nu mere præg af at være en generalklausul, som dynamisk vil udvikle sig gennem afgørelser truffet af Klagenævnet for Domænenavne
 Administratoren af WHOIS-databasen, som indeholder oplysninger om registranters navne, adresser og telefonnummer, skal hemmeligholde oplysninger, der er undtaget fra offentlighed. Det er tillige et krav, at WHOIS-administratoren sikrer korrektheden af oplysninger i WHOIS-databasen. Denne del af den nye domænelov træder dog først i kraft den 1. marts 2015
 I dag administreres topdomænet ”.dk” af foreningen Dansk Internet Forum (DIFO) via selskabet DK Hostmaster, men med den nye domænelov kan administrationen heraf sendes i udbud. En høringsproces er sat i gang og løber til den 16. april 2014.
 [Læs den nye domænelov her ]
 Linking til ophavsretligt beskyttede værker
 EU-domstolen fastslår med afgørelsen C-466/12, at linking til ophavsretligt beskyttede værker ikke er i strid med Infosoc-direktivet.
 En række journalister anlagde en erstatningssag mod den svenske virksomhed Retriever. Retriever drev en internetside, som tilbød lister til sine kunder med klikbare links til artikler udgivet på andre internetsider. EU-domstolen skulle i denne forbindelse afgøre, om Retrievers linking til nyhedsartikler forfattet af journalisterne var en krænkelse af Infosoc-direktivet art. 3, stk. 1.
 Udgangspunktet for overføring af værker til almenheden er, at overførslen kræver accept fra indehaveren af ophavsretten. Dog følger det af fast retspraksis vedrørende begrebet ”overførsel til almenheden”, at værker, der allerede er udgivet, frit kan videreoverføres. Dette er imidlertid kun i det omfang, at det ikke sker til et nyt publikum.
 I den konkrete situation linkede Retriever til internetsider, der allerede var tilgængelige for enhver, hvorfor publikummet ikke ændredes og ifølge EU-domstolen dermed ikke var ”nyt”. Retriever havde derfor ikke krænket journalisternes ophavsrettigheder.
 Indehavere af hjemmesider kan frit linke til internetsider, der allerede er tilgængelige for almenheden. Det er dog vigtigt at bemærke, at i) værket, hvortil der linkes, lovligt skal være lagt op


text:
på internetsiden, og ii) publikummet skal ikke ændres – for eksempel er linking til indhold fra betalingssider eller lukkede fora således ikke tilladt.
 [Læs hele afgørelsen her ]
 Brug af dedikeret metasøgemaskine på internettet
 EU-domstolen har med sin dom C-202/12 truffet afgørelse om, at brugen af dedikerede metasøgemaskiner krænkede Databasedirektivet.
 To konkurrerende hjemmesider havde fået forelagt EU-domstolen en række principielle spørgsmål vedrørende fortolkningen af Databasedirektivet art. 7 og sui generis-retten.
 En metasøgemaskine bruger andre hjemmesiders søgemaskiner, hvorefter den videresender brugernes anmodninger til de andre hjemmesider, gemmer resultaterne på sin egen server og sender resultaterne til brugerne, som var det metasøgemaskinens egne.
 Den ene part, Wegener, udbød via sin hjemmeside online-adgang til en samling annoncer for salg af brugte biler. Den anden part, Innoweb, udbød via sit websted en dedikeret metasøgemaskine til brug for søgning af brugte biler. Idet Innowebs metasøgemaskine benyttede sig af data fra blandt andet Wegeners søgemaskine, anlagde Wegener sag mod Innoweb, da Wegener påstod, at der skete en krænkelse af Databasedirektivet art. 7, hvorefter genanvendelse af andres databaser er forbudt.
 EU-domstolen har i flere sager anvendt en bred betegnelse for ”genanvendelse” og lagde til grund, at der i den konkrete situation også var tale om, at Innoweb genanvendte Wegeners data. Dette skyldtes, at slutbrugeren i det hele ville opnå samme søgefordele ved brug af den ene som den anden søgemaskine, hvorefter Wegener ville risikere at blive unddraget indtægter, herunder reklameindtægter og muligheden for at afskrive investeringsomkostninger. EU-domstolen traf derfor afgørelse om, at Innoweb havde krænket Wegeners sui generis-ret.
 I dansk ret har man set sager med lignende udfald, hvorfor det er vores vurdering, at indehavere af metasøgemaskiner skal være varsomme med brugen af andre søgemaskiners data.
 Ophavsretlig beskyttelse af Vola-køkkenarmatur
 Højesteret gav i januar 2014 Vola KV1-køkkenarmatur ophavsretlig beskyttelse, men de sagsøgte havde ikke krænket Vola, da deres produkter ikke var nærgående efterligninger.
 Ifølge Højesteret nyder køkkenarmaturet Vola KV1 ophavsretlig beskyttelse i sin egenskab af at være brugskunst grundet sin banebrydende cylinderform. Da armaturet er funktionsbestemt, omfatter beskyttelsen imidlertid kun meget nærgående efterligninger.
 Højesteret fandt, at køkkenarmaturerne Osier nr. 18087/18082 og BLANCO Finess adskilte sig fra Vola i en sådan grad, at de ikke kunne anses for nærgående efterligninger. Dette var begrundet med, at dimensioneringen, kompositionen, formen på de forskellige cylinderformede emner og betjeningsgrebet samt designudtrykket var forskellige. Højesteret lagde vægt på, at ovenstående særligt kom til udtryk under brug af armaturerne, og at det ellers særegne betjeningsgreb ved Vola var meget forskelligt fra de andre armaturer.
 Osier og BLANCO havde således ikke krænket Vola KV1.
 Højesterets dom er i overensstemmelse med tidligere retspraksis, da brugskunst alene nyder en snæver beskyttelse. Dette er begrundet med, at det er funktionsbestemt og ellers ville risikere ikke give plads til kreative nyskabelser.
 [Læs Højesteretsdommen her ]
 +45 33 77 90 25
 + 45 33 77 90 47


text:
Ledelsesmedlemmer var erstatningsansvarlige for uforsvarlige udlån - Jurainfo.dk - Juridiske nyheder og arrangementer samlet ét sted
 IUNO d. 28/01/2019
 En bank led store tab på en række udlån under finanskrisen og gik kort tid efter konkurs. Finansiel Stabilitet lagde herefter sag an mod tre medlemmer af bankens ledelse for det samlede tab. Selvom Højesteret ikke fandt, at ledelsesmedlemmerne generelt var erstatningsansvarlige for bankens samlede tab, havde de godkendt flere udlån på et så uforsvarligt grundlag, at de var personligt ansvarlige for et tab på i alt ca. 89 mio. kr.
 Sagen handlede om 11 konkrete udlån bevilliget forud for Capinordic Banks konkurs i 2010. De konkrete udlån var bevilliget af ledelsesmedlemmerne i perioden fra 2007 til 2009 til velhavende og transaktionsdrevne kunder, hvoraf flere indgik i medlemmernes egne forretningsnetværk.
 Finansiel Stabilitet overtog den konkursramte banks aktiver og passiver og lagde herefter sag an mod Capinordic Banks direktør, bestyrelsesformand samt et bestyrelsesmedlem. Finansiel Stabilitet gjorde gældende, at de tre ledelsesmedlemmer havde handlet så uforsvarligt og ansvarspådragende i forbindelse med bevillingerne af de konkrete udlån, at de var erstatningsansvarlige for bankens samlede tab.
 Sagens hovedspørgsmål var derfor, om bankens ledelsesmedlemmer var personligt erstatningsansvarlige over for banken, samt om såkaldt ”décharge” meddelt under bankens generalforsamlinger i så fald kunne medføre ansvarsfrihed.
 Grænser for ledelsens forretningsmæssige skøn
 Højesteret fastslog indledningsvist, at Capinordic Bank generelt ikke var indrettet eller drevet på en måde, der i sig selv kunne begrunde et erstatningsansvar for ledelsesmedlemmerne. Derfor krævede det en konkret vurdering af hvert udlån for at afgøre, om ledelsesmedlemmerne havde handlet forsætligt eller uagtsomt.
 Beslutninger om at yde udlån beror først og fremmest på et forretningsmæssigt skøn, navnlig på grundlag af en kreditvurdering af låntager. Højesteret understregede, at domstolene som udgangspunkt bør være forsigtige med at tilsidesætte dette skøn. Det skyldes den såkaldte ”business judgement rule”, hvorefter ledelsesmedlemmer ikke automatisk er erstatningsansvarlige, fordi en beslutning viser sig at medføre et tab for virksomheden, så længe beslutningen er truffet på et loyalt, oplyst og forsvarligt grundlag.
 Højesteret fremhævede, at domstolene ikke skal udvise samme forsigtighed, hvis en tabsgivende beslutning ikke alene er truffet ud fra bankens forretningsmæssige hensyn, men også ud fra andre – uvedkommende – interesser.
 I den konkrete vurdering fandt Højesteret blandt andet, at ledelsesmedlemmerne ved to udlån havde haft personlige interesser involveret. Eksempelvis havde bestyrelsesmedlemmet en betydelig personlig interesse i et udlån til en virksomhed på 6 mio. kr. uden aftale om modydelse til banken.
 Erstatningsansvar uanset meddelt ansvarsfrihed
 Capinordic Banks ledelsesmedlemmer fastholdte i sagen, at de ikke var personligt ansvarlige for bankens tab, fordi de under bankens generalforsamlinger i 2007, 2008 og 2009 var blevet meddelt ansvarsfrihed (décharge). Højesteret fandt dog, at ansvarsfrihed var meddelt på et så generelt grundlag, at ledelsesmedlemmerne ikke kunne fritages for ansvar for de tab, som banken havde lidt i perioden.
 Herefter gennemgik Højesteret hvert udlån. De fandt for 9 ud af 11 udlån, at mindst ét af ledelsesmedlemmerne havde handlet så uforsvarligt, at de var personligt ansvarlige for det tab, som udlånet havde påført banken. Af samme grund


text:
fandt Højesteret også, at der ikke var grundlag for at lempe erstatningsansvaret for de tre ledelsesmedlemmer.
 Højesteret stadfæstede derfor i det væsentligste landsrettens dom og fandt, at ledelsesmedlemmerne skulle erstatte et tab på i alt ca. 89 mio. kr.
 Dommen bekræfter, at der skal en høj grad af uagtsomhed til, før ledelsesmedlemmer ifalder et personligt ansvar. Af hensyn til det ledelsesmæssige skøn, den såkaldte ”business judgement rule” og de erstatnings- og selskabsretlige lempelsesregler, må der foretages en konkret vurdering i hver enkelt sag, navnlig af skyldgraden og tabets størrelse for at vurdere et potentielt erstatningsansvar.
 IUNO anbefaler, at virksomheder er opmærksomme på, at der sikres et gennemsigtigt samarbejde mellem virksomhedens bestyrelse. Derudover bør virksomheder også overveje at tegne ansvarsforsikringer for deres ledelsesmedlemmer, der kan dække eventuelle erstatningskrav i forbindelse med retssager etc. Du kan læse mere om ledelsesansvar her.
 [Højesterets dom af 15. januar 2019 i sag 226/2015]
 Mobil: +45 5374 2704
 aer@iuno.dk
 Kathrine Skøtt Jespersen
 Mobil: +45 5374 2711
 ksj@iuno.dk
 Mobil: +45 5374 2714
 shk@iuno.dk
 Mobil: +45 5374 2722
 ka@iuno.dk


text:
Kategori: Statsborgerskab, Ytringsfrihed, Ærekrænkelser
 Højesteret har frifundet Dansk Folkeparti for injurier i en omstridt annonce, der blev bragt i flere aviser i maj 2013. I annoncen offentliggjorde DF navnene på 685 personer, der stod over for at blive danske statsborgere, under overskriften: "Én på listen er til fare for Danmarks sikkerhed. Nu bliver han dansker...". 15 af de 685 nye danske statsborgere anlagde efterfølgende sag mod Dansk Folkeparti for ærekrænkelser. De fik medhold i Københavns Byret og efterfølgende i Østre Landsret. Højesteret mener derimod, at annoncen ”må opfattes som en politisk meningstilkendegivelse”, og at mistænkeliggørelsen af samtlige 685 personer ”er så vag, at den ikke kan anses for at krænke nogen enkeltpersons ære”. Derfor blev Dansk Folkeparti blev frifundet. De 15 personer vil nu indbringe sagen for Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol.
 Baggrunden for sagen er en annonce, som Dansk Folkeparti indrykkede den 29. maj 2013 i blandt andet Ekstra Blandet, Jyllands-Posten og Kristeligt Dagblad. I annoncen offentliggjorde DF navnene på 685 personer, der stod over for at blive danske statsborgere, da Folketingets øvrige partier havde tilsluttet sig et lovforslag om at give dem dansk indfødsret. Overskriften på annoncen fra Dansk Folkeparti var: "Én på listen er til fare for Danmarks sikkerhed. Nu bliver han dansker...". Partiet henviste til, at én af de 685 personer ifølge et internt notat fra Politiets Efterretningstjeneste (PET) vurderedes at være potentielt farlig. Der forelå ingen oplysninger for Folketinget om, hvem den pågældende var.
 15 af de 685 nye danske statsborgere, der var nævnt med navn og bopælskommune i annoncen, anlagde sag mod Dansk Folkeparti for ærekrænkelser med henvisning til, at annoncen bl.a. indeholdt følgende udsagn: ”Én på listen er til fare for Danmarks sikkerhed” og ”... den potentielle terrorist ... blandt de knap 700”.
 De 15 fik medhold i både Københavns Byret og Østre Landsret. Sagen er beskrevet yderligere her.
 Spørgsmålet for Højesteret var, om udsagnene – ”Én på listen er til fare for Danmarks sikkerhed” og ”den potentielle terrorist ... er blandt de knap 700” – udgjorde en ærefornærmende sigtelse mod hver enkelt af de 685 personer.
 ”Højesteret udtalte, at annoncen af en almindelig læser må opfattes som en politisk meningstilkendegivelse om, at der ikke bør meddeles indfødsret til en person, der er til fare for statens sikkerhed, og ikke som en beskyldning mod hver enkelt af de 685 personer for at være til fare for statens sikkerhed og en potentiel terrorist. Højesteret lagde herved også vægt på opsætningen af udsagnene i annoncens overskrifter og tekst samt på, at navnene på de 685 personer ikke i sig selv fremstår som det centrale budskab. Ud fra annoncens indhold og kontekst må en almindelig læser forstå annoncen sådan, at udsagnene alene angår én ud af de 685 personer.
 Højesteret udtalte, at den mistænkeliggørelse af samtlige 685 personer, der ligger i de to udsagn, for hver enkelt på listen er så vag, at den ikke kan anses for at krænke nogen enkeltpersons ære. Dansk Folkeparti blev derfor frifundet,” skriver Højesteret i et resumé af dommen.
 Går til Menneskerettighedsdomstolen


text:
Advokat Poul Hauch Fenger, der repræsenterer de 15, der anlagde sagen mod Dansk Folkeparti, oplyser, at de vil indbringe afgørelsen for Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, da de vi ikke mener, at Højesterets afgørelse flugter med den praksis, der er i Strasbourg.
 ”Der skal naturligvis være en udvidet politisk ytringsfrihed, men den ytringsfrihed er ikke ubegrænset, og vi mener, at afgørelsen her statuerer, at når man kan kalde en person for terrorist for at fremme en politisk debat, så blåstempler man, at man kan sige stort set hvad som helst,” siger Poul Hauch Fenger til Politiken.dk.
 • Udsagn i annonce fra Dansk Folkeparti var ikke injurierende – Højesteret, 22-03-2018
 • Advokat slæber DF-annonce til menneskeretsdomstol: Nu kan man sige stort set hvad som helst om folk – Politiken.dk, 22-03-2018
 • Dansk Folkeparti dømt for ærekrænkelser. 15 personer får hver en godtgørelse på 10.000 kr. – Sameksistens.dk, 23-02-2017


text:
Advokaten 3 - Tema Højesteret 350 år
 Det uomtvistelige omdrejningspunkt i dansk ret, Højesteret, fylder 350 år. Men er retten i dag en succes – eller det modsatte?
 Det kan være kættersk at spørge, men er Højesteret i dag en succes eller fiasko?
 Alene det at stille spørgsmålet kan fremkalde en svagt ubekvem følelse hos mange, for er det ikke lidt af en juridisk majestætsfornærmelse?
 Men når nu Højesteret selv stiller spørgsmålet – i det digre værk “Højesteret – 350 år” – så går det vel an, at vi gør det samme i magasinet Advokaten.
 Vi har talt med rettens præsident, Børge Dahl, om den nyere udvikling for Højesteret. Og vi har bedt advokaterne i foreningen Højesteretsskranken om at vurdere mange af de samme spørgsmål, som Børge Dahl forholder sig til.
 I den offentlige debat tegner de karikerede yderpunkter af synet på Højesteret sig således – det positive billede først.
 Højesteret tiltrækker i dag de allerskarpeste jurister i landet, og rettens 19 dommere er således de største juridiske begavelser herhjemme. Samtidig har domstolen fået en fin spredning i dommernes baggrund, så det i dag er 19 dommere med vidt forskellig baggrund og dermed samfundsindsigt.
 Samfundet kræver ofte, at dommerne tager det tunge hverv på sig som formand for diverse råd og nævn – i den forbindelse spiller honoreringen af hvervene ingen rolle. Samtidig har dommerne fundet den helt rette balance mellem dommergerningen i Højesteret og indsatsen som privathyrede voldgiftsdommere. Disse hverv udgør en vigtig kontaktflade til det private erhvervsliv. det er klart, at dommerne helt adskiller voldgiftsdommerhvervet med gerningen som højesteretsdommer.
 Sagsbehandlingstiden kunne måske være lidt kortere, men Højesteret er på den rette vej, så vi vil inden for en årrække se markant kortere ventetider. Ventetiden kan trods alt ikke blive så kort, at parternes advokater ikke har tid.
 Højesteret har vist en fin juridisk fornemmelse for udviklingen inden for menneskeret og har således ofte blik for menneskeretsaspektet i en sag, selv når byret eller landsret overser dette. Højesteret sikrer med et passende antal af de såkaldt præjudicielle forelæggelser for EU-Domstolen, at vi integrerer de europæiske retsakter i dansk lov. Samtidig er retten – heldigvis – ikke forfaldet til den politiske aktivisme, som menneskeretsdomstolen og EU-Domstolen anklages for.
 Det er den positive udlægning af Højesteret i dag.
 Mere kritisk peges der fra tid til anden på svagheder ved Højesteret. Et konsekvent negativt billede af vores øverste domstol ville tegne sig således:
 De 19 dommere – hvorfor skal der i øvrigt stadig være 19, når antallet af sager er faldet betragteligt med domstolsreformen? – er stadig en ret selv-supplerende klub, domineret af personer med en fortid i Justitsministeriet. Alene det at retten nærmest deler adresse med den lovgivende og udøvende magt siger vel meget om rettens reelle uafhængighed.
 Domstolen kan stadig ikke tiltrække de dygtigste blandt advokaterne på grund af. den lave løn – hvad dommerne dog forsøger at kompensere for ved et hav af velbetalte bijob, både statslige og private. Der er ikke noget at sige til, at Højesteret lukker


text:
kl. 15, så dommerne kan nå deres mange bijob.
 Ventetiden på de civile ankesager er stadig, helt horribelt, små to år. På grund af højesteretsdommernes ophøjede status er retten så godt som uden for pædagogisk rækkevidde af Domstolsstyrelsen – som jo behændigt også har en højesteretsdommer som formand.
 Domstolen har en grundlæggende ulyst ved menneskerettigheder og EU-ret, hvorfor domstolen stort set aldrig forelægger aspekter af en sag til udtalelse hos EU-Domstolen.
 Ganske mimoseagtigt reagerer domstolen ved kontakt med det politiske system, hvor enhver kritisk bemærkning fra en politiker får domstolen til at pibe over en utidig politisk indblanding.
 Eller midt imellem?
 Hverken Himmerige eller Helvede, som oven for skitseret passer naturligvis på Højesteret. Lige som hverken Højesterets præsident eller advokaterne har aktier i disse karikerede synspunkter.
 Vi overlader det trygt til læserne at danne sig deres egne meninger på baggrund af interviewene på de følgende sider med Børge Dahl og advokaterne fra Højesteretsskranken.
 I ovennævnte bog forholder de skribenter, Højesteret har bedt om at bidrage, sig til mange af de for retten kontroversielle emner. Højesteret kan derfor næppe siges at mangle mod til også at få stillet et kritisk lys på egen historie og udvikling. Måske siger det i virkeligheden en hel del om vores Højesteret.
 Emne 1: bunken af sager
 En straffeankesag var i 2010 199 dage undervejs i Højesteret. En civil ankesag tog ca. to år – 745 dage. Højesteret har kortet en smule af ventetiden i forhold til året før. Samtidig falder antallet af nye sager markant. Sidste år kom 376 nye sager til retten mod 584 i 2006.
 Er sagsbehandlingstiden tilfredsstillende?
 - Sagsbehandlingstiden er et resultat af, hvor lang tid parterne bruger til forberedelse, og hvornår der er plads i kalenderen. Hvornår der er plads i kalenderen, beror på antallet af sager sammenholdt med vores kapacitet. Lange sagsbehandlingstider skyldes altså forhold, som vi ikke er herre over. Domstolsreformen er kommet alt for sent i forhold til Højesteret. Sagspresset har nu i adskillige år været alt for stort.
 Når det drejer sig om straffesager, anser vi sagsbehandlingstiden for nogenlunde tilfredsstillende. Vi vil gerne længere ned, men når vi har tidligere reservationer i kalenderen, er det tit et problem for forsvarerne at få det til at passe ind i kalenderen.
 Når det drejer sig om de civile sager, så er gennemløbstiden jo alt for lang. Sagspresset blev større og større op til domstolsreformen er begyndt at slå igennem. I 2007 indgik der 309 civile anker. Det er alt for mange i forhold til vores kapacitet. I 2010 viser reformen sig ved, at tilgangen er faldet til 152. Vi har i snart mange år stået på hovedet for at følge med. Fra at have afsagt omkring 100 domme i civile ankesager i begyndelsen af 1990’erne førte sagspresset os op på en fordobling med i gennemsnit 216 afsagte domme i civile ankesager om året i perioden 2000-2007.
 - Sagerne bliver meget større og meget tungere. Vi er udfordret på en anden måde, for vi skal samtidig være en rendyrket præjudikat-instans.


text:
Det viser sig meget tydeligt for straffesager, hvor reformen er fuldt implementeret. Tidligere fik vi mange nævningesager fra landsretten med fri appel til Højesteret. Det var især narkosager og drabssager. Udfordringen i sagen var alene en konkret strafudmåling. Mange af de sager behandlede vi to af om dagen. Det er helt udelukket med straffesager af den karakter, vi får nu. Knivsager f.eks. – det kan ikke lige klares med hovedforhandling på en kvart formiddag. Det tager lang tid, ikke bare med anklagere og advokater i salen, men også at få skrevet en dom, der ikke blot afgør den konkrete sag, men får skabt klarhed på området, så at sagerne derefter afgør sig selv.
 Men har I ikke haft de principielle og komplicerede sager tidligere?
 - Jo, men der kommer flere af dem og de bliver mere komplicerede. Og så gør vi i dag meget mere ud af domsskrivning med redegørelse for retsgrundlag og udførlige begrundelser, som skaber klarhed. Vi skriver meget mere end tidligere. Og det tager tid.
 Når reformen slår igennem og der kommer færre sager, skal vi så stadig bruge 19 højesteretsdommere?
 - Nedgangen modsvares af, at sagerne bliver mere ressourcekrævende. Der må afsættes flere retsdage pr. sag, og der vil oftere være flere dommere end 5 på en sag, altså blive brugt flere dommerdage pr. retsdag. Ud fra hvad vi regner med i gennemsnit at skulle bruge af retsdage pr. sag og dommerdage pr. retsdag, vil vi med det nuværende dommerantal kun lige akkurat kunne klare den forventede sagsmængde.
 Hvad skal sagsbehandlingstiden for civile sager gerne være den dag, du stopper?
 - Meget afhænger af, hvad der kommer ind. Og det er vi ikke selv herre over. Vi har meldt ud, at vi gerne vil have den ned på et år og vi har sagt, at det vil tage nogle år, før det lykkes. Her ved indgangen til andet kvartal i 2011 har vi 327 verserende civile ankesager. 15 er udgået til skriftlig behandling. 194 er berammet til mundtlig hovedforhandling, og sammen med reservationerne til straffesager og andre hastesager fylder det kalenderen ud frem til sommeren næste år. Det er altså stadig op ad bakke.
 Burde Højesteret, ikke Procesbevillingsnævnet, så afgøre, hvornår sagerne var principielle?
 - Den danske ordning er særegen. Det er mere almindeligt, at det er et lands Højesteret selv, der tager stilling til det spørgsmål. For Højesteret er det helt afgørende, at vi får de rigtige sager, og at mængden svarer til vores kapacitet.
 Hvis Højesteret selv afgør, hvilke sager der er principielle, så kan man sikre, at man har føling med alle sagsområder?
 - Domstolsreformen er stadig under indkøring. Nu må vi se, om det er de rigtige sager, vi får, og om mængden passer til kapaciteten. Ellers må det overvejes, om ordningen skal laves om.
 Emne 2: dommernes arbejdsforhold
 Den sidste store offentlige debat om dommernes bijob affødte det såkaldte Bibeskæftigelsesnævn, der blev oprettet pr. 1. januar 2007. Nævnet skal bl.a. give tilladelse til dommernes bijob, hvis bijobbet har en ”fast karakter”.