text:
fuldt ud integreret i selve indbetalingsprocessen og udgør objektivt set en enkel, udelelig ydelse, som det ville være kunstigt at opdele. Da den væsentligste funktion i processen er, at pensionsbidraget indbetales til Spørger, udgør indbetalingsprocessen efter vores opfattelse hovedydelsen. Indberetningsdelen er så nært forbunden med hovedydelsen, at denne proces er sekundær (bi-ydelse). De må derfor i momsmæssig henseende behandles på samme måde som hovedydelsen, dvs. momsfritaget, jf. eksempelvis præmis 21 i AXA-dommen.
 Repræsentantens høringssvar af 2. oktober 2017
 I udkastet indstiller SKAT, at spørgsmålet skal besvares med et "nej". Det er således SKATs opfattelse, at indkøb af et system til varetagelse af Spørgers pensionsind- og udbetalinger, ikke er omfattet af momsfritagelsen i momslovens § 13, stk. 1, nr. 11 litra c. SKAT konstaterer, at der er tale om levering af rene tekniske tjenesteydelser og ikke ydelser, der indebærer overførsel af beløb og en ændring af retlige og økonomiske forhold. Et system, der indkøbes til egen anvendelse, er – efter SKAT opfattelse – ikke omfattet af momsfritagelsen.
 Det er således vores opfattelse, at indkøbet af et system til varetagelse af Spørgers pensionsind- og udbetalinger, er omfattet af momsfritagelsen i momslovens § 13, stk. 1, nr. 11 litra c. EU-Domstolen har ved flere lejligheder anført, at det er uden betydning for momsfritagelsens anvendelsesområde om ydelsen leveres elektronisk, automatisk eller manuelt. Det afgørende for fritagelsen er, at den enkelte transaktion medfører en ændring af det retlige og økonomiske forhold.
 Processerne i forbindelse med indbetalingerne, herunder processerne vedrørende tilskrivning på pensionskundernes konti, er ikke af rent teknisk art, men realiserer pensionskundernes rettigheder over for Spørger, idet de ændrer den fordring, som arbejdstageren har over for sin arbejdsgiver, til en fordring over for Spørger hvor den pågældende er kunde. Sådanne transaktioner (der resulterer i et debitorskifte) er omfattet af momsfritagelsen i momslovens § 13, stk. 1, nr. 11, litra c. I forbindelse med udbetalingerne generer ind- og udbetalingssystemet en betalingsfil, som sikrer, at pengene overføres til medlemmets bankkonto. Det er således generering af betalingsfilen, der sikrer, at pengene udbetales. En sådan transaktion er momsfritaget.
 SKAT har i konklusionen alene konstateret, at der er tale om en ren teknisk ydelse, men har desværre ikke nærmere begrundet, hvorfor dette er tilfældet. Konsekvensen af SKATs synspunkt (hvor der sondres mellem om processerne er outsourcet til en underleverandør eller om processen løses ved indkøb af et system til egen anvendelse) fører de facto til, at momsfritagelsen aldrig kan finde anvendelse på indkøbte IT-systemer. Dette er efter vores opfattelse ikke en korrekt fortolkning af momsfritagelsen.
 Det ønskes bekræftet, at Spørger ikke skal afregne moms (reverse charge), når Spørger indkøber et system til varetagelse af Spørgers pensionsind- og udbetalinger af en leverandør etableret i en anden medlemsstat.
 SKAT forstår anmodningen således, at spørger ønsker svar på om spørger i forbindelse med køb af det i sagen beskrevne it-system kan undlade at afregne reverse charge moms, fordi leverancen er omfattet af momsfritagelsen i momslovens § 13, stk.1, nr. 11, litra c.
 Det forudsættes, at den pågældende transaktion vil have leveringssted her i


text:
landet jf. momslovens § 16, stk. 1.
 Spørger overvejer at indkøbe et nyt ind- og udbetalingssystem, eventuelt fra en leverandør der er etableret i et andet EU-land, der kan håndtere selskabets proces vedrørende pensionsind- og udbetalinger.
 I henhold til momslovens § 4, stk. 1, betales der moms af varer og ydelser, der leveres mod vederlag her i landet. Ydelser, der kan kvalificeres som transaktioner vedrørende betalinger og overførsler, er dog fritaget for moms jf. § 13, stk.1, nr. 11, litra c. Købes sådanne fritagne ydelser i et andet EU-land, skal der derfor heller ikke afregnes reverse charge moms (moms afregnet af køber), jf. momslovens § 46, stk. 1, nr. 3.
 EU-domstolen har i sag C-2/95, SDC, præmis 66, anført at en betingelse for, at de ydelser kan betegnes som fritagne transaktioner som omhandlet i (dagældende 6. momsdirektiv) artikel 13, punkt B, litra d), nr. 3, er, at ydelserne, set under ét, udgør en særskilt helhed, der opfylder de specifikke og væsentlige funktioner for en ydelse som beskrevet i ovennævnte nummer. For så vidt angår en transaktion vedrørende overførsler skal de leverede ydelser således medføre, at der overføres beløb, og at der indtræder retlige og økonomiske ændringer. Der må sondres mellem den fritagne tjenesteydelse i direktivets forstand og den blotte levering af en faktisk eller teknisk tjenesteydelse, som f.eks. at et databehandlingssystem stilles til rådighed.
 EU-domstolen har i samme sags præmis 32 og 37 tillige bemærket, at de af fritagelsesbestemmelsen omfattede transaktioner, er defineret på grundlag af arten af de leverede tjenesteydelser, og at måden hvorpå ydelserne leveres - elektronisk, automatisk eller manuelt – ikke har betydning.
 EU-domstolen har endvidere fastslået, at en betalingsoverførsel er en transaktion, der består i at udføre en ordre om overførsel af et beløb fra én bankkonto til en anden. Den er navnlig karakteriseret ved, at den medfører en ændring af det retlige og økonomiske forhold dels mellem ordregiver og beløbsmodtager, dels mellem disse to og deres respektive pengeinstitutter, og, eventuelt, mellem pengeinstitutterne indbyrdes. Den transaktion, der medfører den pågældende ændring, er i øvrigt den blotte overførsel af beløb mellem konti, uanset årsagen. Se sag 464/12, ATP Pensionservice A/S, præmis 79.
 I henhold til det oplyste overvejer spørger at indkøbe et nyt ind- og udbetalingssystem, der kan håndtere spørgers proces vedrørende pensionsind- og udbetalinger.
 På det foreliggende grundlag finder SKAT, at forholdene i nærværende sag adskiller sig fra forholdene i EU-domstolens sag ATP Pensionservice A/S og Højesterets dom gengivet i SKM2017.3.HR.
 I nærværende sag overvejer spørger, at indkøbe et system til egen anvendelse.
 I EU-domstolens sag ATP Pensionservice A/S og Højesterets dom gengivet i SKM2017.3.HR var en eller flere processer blevet outsourceret til en underleverandør, som havde til opgave at varetage disse processer for kunden.
 På det foreliggende grundlag finder SKAT, at der alene er tale om levering af en ren teknisk tjenesteydelse og ikke en ydelse, der indebærer overførsel af beløb og en ændring af retlige og økonomiske forhold. En kommende leverandør stiller alene en teknisk løsning til rådighed for spørger til spørgers egen anvendelse.

type: other


text:
Dette ændres ikke af, at det pågældende ind- og udbetalingssystem teknisk set indeholder funktionaliteter, der kan varetage de omhandlede processer.
 På det foreliggende grundlag finder SKAT ikke, at underleverandøren har ansvaret for en ydelse, hvorved der finder ind- og udbetalinger sted eller at der dannes en betalingsfil mv. (og at der på den baggrund finder retlige og økonomiske ændringer sted).
 Derimod finder SKAT, at underleverandøren alene leverer en teknisk ydelse - et system - som andre selv kan anvende.
 Momslovens § 13, stk.1, nr. 11, litra c har baggrund i Momssystemdirektivets artikel 135, stk. 1, litra d.
 1.Medlemsstaterne fritager følgende transaktioner:
 EU-domstolens sag C-2/95, SDC
 Sagen omhandler moms og levering af en række ydelser, blandt andet ydelser vedrørende betalingstransaktioner, rådgivning om og handel med værdipapirer, forvaltning af depoter, købekontrakter og udlån. I forbindelse med sagen udtalte domstolen blandt andet :
 32. Hertil bemærkes, at de transaktioner, der er fritaget i henhold til artikel 13, punkt B, litra d), nr. 3 og 5, er defineret på grundlag af arten af de leverede tjenesteydelser og ikke på grundlag af tjenesteyderen eller ydelsesmodtageren, som netop ikke er omtalt i de nævnte bestemmelser.
 37. Det må i denne forbindelse fastslås, at spørgsmålet om, hvorledes ydelsen konkret leveres, om det sker elektronisk, automatisk eller manuelt, er uden betydning ved anvendelsen af fritagelsen. De pågældende bestemmelser sondrer ikke på dette punkt. Den blotte omstændighed, at en ydelse fuldt ud udføres elektronisk, er således ikke i sig selv til hinder for, at fritagelsen anvendes på den pågældende ydelse. Såfremt ydelsen derimod kun omfatter teknisk eller elektronisk bistand til den, som udfører de væsentligste og specifikke funktioner i forbindelse med de transaktioner, der omhandles i artikel 13, punkt B, litra d), nr. 3 og 5, opfylder den ikke betingelserne for fritagelse. Dette følger imidlertid af ydelsens art og ikke af den måde, hvorpå den udføres.
 38. Det første spørgsmåls andet led, det andet spørgsmål, det tredje spørgsmål, punkt A, og det sjette spørgsmål skal derfor besvares med, at sjette direktivs artikel 13, punkt B, litra d), nr. 3 og 5, skal fortolkes således, at fritagelsen ikke er betinget af, at transaktionerne udføres af en bestemt form for virksomhed, af en bestemt form for juridisk person eller, helt eller delvis, på en bestemt måde, det være sig elektronisk eller manuelt.
 66. En betingelse for, at de ydelser, en datacentral leverer, kan betegnes som fritagne transaktioner som omhandlet i artikel 13, punkt B, litra d), nr. 3 og 5, er, at ydelserne, set under ét, udgør en særskilt helhed, der opfylder de specifikke og væsentlige funktioner for en ydelse som beskrevet i ovennævnte numre. For så vidt angår »en transaktion vedrørende overførsler« skal de leverede ydelser således medføre, at der overføres beløb, og at der indtræder retlige og økonomiske ændringer. Der må sondres mellem den fritagne tjenesteydelse i direktivets forstand og den blotte levering af en faktisk eller teknisk tjenesteydelse, som f.eks. at et databehandlingssystem stilles til pengeinstituttets rådighed. I denne forbindelse må den nationale ret navnlig undersøge omfanget af


text:
datacentralens ansvar over for pengeinstitutterne, herunder spørgsmålet om, hvorvidt dette ansvar kun omfatter tekniske aspekter, eller om det også omfatter transaktionernes specifikke og væsentlige elementer.
 EU-domstolens sag 464/12, ATP PensionService
 Sagen omhandler momsfritagelsen for forvaltning af investeringsforeninger og momsfritagelsen for betalinger og overførsler mv. i forbindelse med en underleverandørs levering af en række ydelser til pensionskasser. I forbindelse med sagen udtalte domstolen blandt andet :
 27. Det forløb, som ATP’s ydelse indgår i, er nærmere beskrevet i det følgende. ATP opretter en konto for den enkelte pensionskunde i pensionskassens system hos ATP på baggrund af oplysninger, som ATP modtager fra arbejdsgiveren. Arbejdsgiveren indberetter de samlede pensionsbidrag, der skal betales for arbejdsgiverens lønmodtagere, til ATP og overfører et beløb til pensionskassens konto i et pengeinstitut, hvilket beløb omfatter de samlede pensionsbidrag. Det beløb, som arbejdsgiveren skal indbetale til den enkelte lønmodtager i henhold til den kollektive overenskomst eller virksomhedsaftalen, tilskriver ATP herefter lønmodtagerens konto i pensionskassens system hos ATP.
 28. Pensionskunden har til enhver tid adgang til sin pensionskonto via pensionskassens hjemmeside. ATP ajourfører løbende kontoen med de beløb, som skal tilskrives kontoen, og de beløb, der hæves på kontoen, således at pensionskontoens saldo er lig med størrelsen af pensionsopsparingen (eksklusiv optjent, men ikke tilskrevet afkast).
 29. ATP initierer endvidere hævning af beløb på pensionskundens konto ved at give et pengeinstitut ordre om at udbetale beløbet til pensionskunden.
 30. Pensionskasserne varetager selv investeringen af de indbetalte pensionsmidler.
 31. ATP varetager følgende opgaver for pensionskasserne:
 – administrative opgaver, der bl.a. består i særskilt information og rådgivning til arbejdsgivere og lønmodtagere (pensionskunder) i relation til indholdet af pensionskassernes pensionsordninger
 – systemvedligeholdelse og -udvikling, der angår udvikling og vedligeholdelse af den platform, hvorpå ATP’s ydelser til pensionskasserne leveres
 – ydelser vedrørende pensionsindbetalinger og pensionsudbetalinger.
 77. Med det tredje og det fjerde spørgsmål, som behandles samlet, ønsker den forelæggende ret nærmere bestemt oplyst, om sjette direktivs artikel 13, punkt B, litra d), nr. 3), skal fortolkes således, at den momsfritagelse for transaktioner vedrørende betalinger eller overførsler, der er fastsat i bestemmelsen, omfatter en tjenesteydelse som den i hovedsagen omhandlede vedrørende indbetalinger til en pensionskasse, og om en sådan tjenesteydelse skal betragtes som én enkelt ydelse eller som flere særskilte ydelser, der skal vurderes selvstændigt.
 78. Det bemærkes, at de transaktioner, der er fritaget i henhold til sjette direktivs artikel 13, punkt B, litra d), nr. 3), er defineret på grundlag af arten af de leverede tjenesteydelser og ikke på grundlag af tjenesteyderen eller ydelsesmodtageren (jf. SDC-dommen, præmis 32 og 56, og dom af 28.10.2010, sag C-175/09, Axa UK, Sml. I, s. 10701, præmis 26). Fritagelsen er således ikke underlagt en betingelse om, at transaktionerne udføres af en bestemt form for virksomhed eller juridisk person, når de omhandlede transaktioner henhører under området for finansielle transaktioner (jf. i denne retning SDC-dommen, præmis 38, og Axa UK-dommen, præmis 26).
 79. Domstolen har fastslået, at en betalingsoverførsel er en transaktion, der består i at udføre en ordre om overførsel af et beløb fra én bankkonto til en anden. Den


text:
er navnlig karakteriseret ved, at den medfører en ændring af det retlige og økonomiske forhold dels mellem ordregiver og beløbsmodtager, dels mellem disse to og deres respektive pengeinstitutter, og, eventuelt, mellem pengeinstitutterne indbyrdes. Den transaktion, der medfører den pågældende ændring, er i øvrigt den blotte overførsel af beløb mellem konti, uanset årsagen (jf. i denne retning SDC-dommen, præmis 53, og dom af 28.7.2011, sag C-350/10, Nordea Pankki Suomi, Sml. I, s. 7359, præmis 25).
 80. Denne fortolkning omhandler ikke måden, hvorpå overførsler kan foretages, idet disse kan foretages ved posteringer. Dette vil være tilfældet for overførsler mellem kunder i det samme pengeinstitut eller mellem konti, der tilhører samme person, da denne person både vil være ordregiver og beløbsmodtager. Under retsmødet har ATP anført, at selv om overførslen af et beløb fra en kurantkonto til en opsparingskonto, der begge tilhører samme person, hverken ændrer på, hvem der er fordringshaver, eller på fordringens beløb, ændres betingelserne for fordringen over for pengeinstituttet derimod. Denne overførsel mellem to konti, der tilhører samme person, foretages ved posteringer på disse konti, som herved danner grundlag for, at nye betingelser finder anvendelse på fordringen.
 81. Sådanne transaktioner udgør, hvad enten de finder sted ved overførsler i tilknytning til en overførsel af et beløb eller ved posteringer, tjenesteydelser, der er omfattet af fritagelsen i sjette direktivs artikel 13, punkt B, litra d), nr. 3).
 82. Som det er anført i denne doms præmis 70, forekommer visse af de ydelser, hvis momsfritagelse er omtvistet i hovedsagen, såsom transaktioner vedrørende tilskrivning på pensionskundernes konti, ikke at være af rent teknisk art, men synes at realisere pensionskundernes rettigheder over for pensionskasserne, idet de ændrer den fordring, som arbejdstageren har over for sin arbejdsgiver, til en fordring over for den pensionskasse, hvor den pågældende er kunde.
 83. Det påhviler dog den forelæggende ret, som råder over alle oplysninger med henblik på at undersøge de omhandlede transaktioner, at vurdere, om disse tjenesteydelser udgør ydelser, der er omfattet af fritagelsen i sjette direktivs artikel 13, punkt B, litra d), nr. 3), således som den fortolkes i denne dom.
 84. Det tilkommer ligeledes den forelæggende ret at vurdere, om de andre ydelser, som ATP leverer, ifølge den retspraksis, der er nævnt i denne doms præmis 58, er så nært forbundet med transaktionerne vedrørende tilskrivning på pensionskundernes konti, at de objektivt set udgør én enkelt, udelelig økonomisk ydelse, som det ville være kunstigt at opdele.
 85. Henset til disse forhold skal det tredje og det fjerde spørgsmål herefter besvares med, at sjette direktivs artikel 13, punkt B, litra d), nr. 3), skal fortolkes således, at den momsfritagelse for transaktioner vedrørende betalinger og overførsler, der er fastsat i bestemmelsen, finder anvendelse på tjenesteydelser, hvorved et institut realiserer rettighederne for pensionskunder i en pensionskasse ved at oprette konti til disse kunder i pensionsordningens system og ved at tilskrive disse kunders bidrag på deres konti, samt på transaktioner, der er sekundære i forhold til disse tjenesteydelser, eller som sammen med disse udgør én enkelt økonomisk ydelse.
 86. Henset til


text:
besvarelsen af det tredje og det fjerde spørgsmål er det ufornødent at besvare det femte spørgsmål.
 Appellanten, H1, udøvede lånevirksomhed og havde som led heri antaget en underleverandør til løsning af visse it-opgaver i forbindelse med låntagernes tilbagebetaling af lån. Underleverandørens databehandlingssystem beregnede den ydelse, låntageren skulle betale, og systemet genererede en betalingsfil, der sendtes til Nets, der videresendte filen til låntagerens bank med henblik på betaling af ydelsen.
 Spørgsmålet i sagen var, om underleverandørens it-ydelser udgjorde en momsfritaget finansiel transaktion i medfør af momslovens § 13, stk. 1, nr. 11, litra c, som påstået af banken.
 Højesteret fandt, at underleverandøren gennem betalingsfilen iværksætter en betalingsordre, og at underleverandøren har ansvaret for, at betalingsfilen bliver sendt rettidigt og er i orden. Når debitering og kreditering i overensstemmelse med betalingsfilen har fundet sted, sker der en retlig og økonomisk ændring af gældsforholdet mellem låntageren og banken. Højesteret fandt endvidere, at dannelsen af betalingsfilen må anses som en hovedydelse, og at underleverandørens øvrige "Processing Services" var bi-ydelser til hovedydelsen.
 På denne baggrund og i lyset af EU-Domstolens praksis fandt Højesteret, at underleverandørens ydelse set under ét måtte anses for at udgøre transaktioner vedrørende betalinger eller overførsler, der er moms-fritaget i medfør af momslovens § 13, stk. 1, nr. 11, litra c. Underleverandøren leverede således ikke blot en teknisk ydelse som gjort gældende Skatteministeriet.
 Endelig fandt Højesteret, at underleverandørens ydelser ikke var omfattet af begrebet inddrivelse af fordringer, jf. momslovens § 13, stk. 1, nr. 11, litra c, in fine, hvilket ellers også ville have ført til, at ydelserne var momspligtige.
 Banken fik herefter medhold i sin påstand om, at underleverandørens ydelser til banken var momsfritaget, og Højesteret ændrede herved Østre Landsrets dom af 5. januar 2016 (SKM2016.47.ØLR).
 1. Baggrund og problemstillinger
 Det engelske selskab, G1, leverer en række ydelser til H1, herunder de ydelser, der i deres aftalegrundlag er benævnt "Processing Services", jf. punkt 2 i Schedule B, Agreement Services, til Master Service Agreement af 1. juni 2005. H1 og Skatteministeriet er enige om, at disse ydelser hovedsageligt består i det, som er beskrevet i Landsskatterettens kendelse af 17. september 2009, og som er citeret under den supplerende sagsfremstilling ovenfor. Sagen angår, om de nævnte ydelser er fritaget for moms.
 Hovedspørgsmålet er, om ydelserne er fritaget for moms i henhold til momslovens § 13, stk. 1, nr. 11, litra c, fordi der er tale om "Transaktioner ... vedrørende ... betalinger [eller] overførsler" som nævnt i bestemmelsen. I bekræftende fald er spørgsmålet, om ydelserne er omfattet af udtrykket "inddrivelse af fordringer" i § 13, stk. 1, nr. 11, litra c, in fine - og dermed alligevel momspligtige.
 2. Transaktioner vedrørende betalinger eller overførsler
 H1 udøver lånevirksomhed og har indgået en aftale med G1 om løsning af visse opgaver i forbindelse med låntagernes tilbagebetaling af lånet. G1s databehandlingssystem beregner den ydelse (renter og afdrag mv.), låntageren skal betale, og systemet genererer en betalingsfil, der sendes til Nets (tidligere PBS), der videresender den til låntagerens bank med henblik på betaling af ydelsen. Forudsat at låntageren


text:
ikke har anmodet banken om at afvise betaling, og at der er dækning på kontoen, debiterer banken låntagerens konto med et beløb svarende til den pågældende ydelse og underretter Nets herom, hvorefter Nets sender en meddelelse til G3 og G1 med henblik på, at beløbet krediteres H1. Alle de nævnte ydelser, som G1, Nets og låntagerens bank leverer, gennemføres automatisk og elektronisk.
 Højesteret finder, at G1 på vegne af H1 gennem betalingsfilen iværksætter en betalingsordre. Ordren går ud på, at der fra låntagerens bankkonto skal trækkes et beløb svarende til låntagerens ydelse. Den omstændighed, at låntageren har meddelt H1 samtykke til at trække beløb på dennes bankkonto med henblik på betaling af de løbende ydelser, og at låntageren kan tilbagekalde sit samtykke hertil, ændrer ikke ved, at det er G1, der gennem betalingsfilen iværksætter betalingsordren. Efter aftalen mellem G1 og H1 lægges det i øvrigt til grund, at G1 har ansvaret for, at betalingsfilen bliver sendt rettidigt og er i orden. Når debitering og kreditering i overensstemmelse med betalingsfilen har fundet sted, sker der en retlig og økonomisk ændring af gældsforholdet mellem låntageren og H1.
 På denne baggrund og i lyset af EU-Domstolens praksis finder Højesteret, at G1s generering og fremsendelse af en betalingsfil til brug for betaling af låntagerens løbende ydelse må anses for en transaktion vedrørende betalinger eller overførsler som nævnt i momslovens § 13, stk. 1, nr. 11, litra c. Betalingsfilen kan således ikke blot anses for en teknisk ydelse, som G1 stiller til H1s eller andres rådighed.
 Højesteret finder, at G1s opgave med at generere og sende en betalingsfil med henblik på låntagerens betaling af den løbende ydelse må anses for hovedydelsen for så vidt angår det, som i punkt 2 i Schedule B, Agreement Services, til Master Service Agreement af 1. juni 2005 er benævnt "Processing Services". Som sagen er forelagt, må de øvrige ydelser, som G1 skal levere i henhold til det nævnte punkt i aftalen, anses for at være så nært forbundne med denne hovedydelse, at de er sekundære hertil (bi ydelser). De må derfor i momsmæssig henseende behandles på samme måde som hovedydelsen.
 De ydelser, som G1 efter det nævnte punkt i aftalen mellem H1 og G1 skal levere, må herefter set under ét anses for at udgøre transaktioner vedrørende betalinger eller overførsler som nævnt i momslovens § 13, stk. 1, nr. 11, litra c. Ydelserne er derfor som udgangspunkt fritaget for moms.
 Skatterådet bekræfter, at spørger skal opkræve moms af abonnementer og transaktionsgebyrer ved udlejning af dankortterminaler til webbutikker.


text:
Skat.dk: Fradrag for forbedringer i grundværdien
 22 Sep 2016 08:07
 12 Apr 2016 13:58
 SKM2016.417.ØLR
 B-1896-13
 Fradrag, forbedring, grundværdien, grundforbedring, fiktiv, udstykning, kloak- ,og, vandforsyning
 Retten bemærkede herefter, at det af senere praksis fremgår, at der ved vurderingen af, hvorvidt et anlæg har medført en stigning i værdien af grunden i ubebygget stand, lægges afgørende vægt på anlæggets placering i forhold til allerede opførte bygninger.
 Det var ubestridt, at ledningsanlægget på ejendommen blev etableret i forbindelse med byggeriet på grunden. Derudover fremgik det af sagens kortbilag, at de dele af ledningsnettet, som grundejeren ønskede fradrag for, nøje fulgte de enkelte bygninger. Endvidere fremgik det af skønsmandens (ingeniør) skønserklæringer, at genanvendelse af ledningsnettet i det væsentligste forudsatte, at et eventuelt nyt byggeri på grunden var identisk med etier i det væsentligste svarede til det aktuelle.
 Landsretten bemærkede videre, at der efter Højesterets beskrivelse af administrativ praksis i SKM2013.369.HR og SKM2013.879.HR, sammenholdt med de under sagen påberåbte Landsskatteretskendelser, ikke var grundlag for at anse et anlæg for fradragsberettiget på baggrund af en fiktiv udstykning af ejendommen.
 For så vidt angår nogle afløbsstykker, der løb uden for grunden, fandt retten, at disse ledningsstrækninger ikke kunne anses som grundforbedrende, d3: det ikke bidrog til at lede vandet væk fra grundejerens ejendom.
 Landsretten ændrede herefter byrettens dom (SKM2013.520.BR) i overensstemmelse med den af Skatteministeriet nedlagte påstand for landsretten.
 Ejendomsvurderingslovens § 17
 (adv Eduardo Vistisen)
 Byrettens dom af 27. maj 2013 (BS 15-1312/2012) er anket af H1 med påstand om, at Skatteministeriet skal anerkende, at H1 i henhold til vurderingslovens § 17 er berettiget til fradrag i grundværdien for forbedringer ved vurderingen for årene 2002 og 2004 af ejendommen beliggende Y1 1-49 og 106-130 for udgifter til anlæg af kloakforsyningsanlæg markeret med gult og blåt i bilag 77 (SKAT: ej vedlagt), samt udgifter til anlæg af brugsvandsforsyningsanlæg markeret med blåt i bilag 64 (SKAT: ej vedlagt), og at den beløbsmæssige opgørelse hjemvises til vurderingsmyndighederne.
 Indstævnte, Skatteministeriet, har påstået stadfæstelse, idet Skatteministeriet dog anerkender, at boligselskabet har fradragsret for den del af kloakledningerne, der er markeret med lyserød farve på bilag 77, og at fradraget herfor hjemvises til beløbsmæssig ansættelse hos vurderingsmyndigheden.
 H1 har endvidere kæret Byrettens omkostningsafgørelse i dommen af 27. maj 2013 med påstand om, at omkostningerne nedsættes til et mindre beløb. Skatteministeriet har påstået stadfæstelse.
 Landsretten har den 15. august 2014 bestemt, at kæremålet behandles sammen med ankesagen.
 Skatteministeriet har for landsretten anerkendt, at H1 har afholdt udgifter til anlæg af kloak- og vandledninger internt på ejendommen. Sagen vedrører herefter alene spørgsmålet om, hvorvidt anlæg af disse ledninger har bevirket en stigning i værdien af grunden i ubebygget stand, således at der kan gives fradrag i grundværdien efter vurderingslovens dagældende § 17.
 Sagen er behandlet sammen med landsrettens ankesag B-4101-13 vedrørende Byrets dom af 18. december 2013 (BS 17-2003/2012), der omhandler en naboejendom (Y2) til ejendommen i nærværende sag og vedrører samme parter og i det væsentlige samme problemstillinger.
 Der er som bilag 77 og 64 fremlagt kort (luftfotos) med påtegninger, der viser de


text:
i sagen omhandlede ledninger. Disse kort er medtaget som bilag til dommen.
 Bilag 77 viser regnvands- og spildevandsledningerne på arealet og svarer indholdsmæssigt til sagens bilag 43(SKAT: ej vedlagt), der har været anvendt i forbindelse med de foretagne syn og skøn.
 Skatteministeriets bilag F svarer indholdsmæssigt i det væsentlige til bilag 77.
 Bilag 64 viser brugsvandsledningerne på arealet og svarer indholdsmæssigt til sagens bilag 44 (SKAT, ej vedlagt), der har været anvendt i forbindelse med de foretagne syn og skøn.
 Der er for landsretten foretaget syn og skøn af rådgivende ingeniør LO vedrørende ledningerne og muligheden for genanvendelse heraf og af landinspektør PF om muligheden for udstykning af ejendommen.
 Af rådgivende ingeniør LOs skønserklæring af 16. november 2015 fremgår blandt andet:
 Det er skønsmandens vurdering, at regnvandsledningerne markeret på bilag 43 ikke adskiller sig - hverken i placering eller dimension - fra regnvandsledninger i lignende bebyggelser af tilsvarende størrelse.
 Udover afvandingen fra interne veje, stier og andre fællesarealer, betjener regnvandsledningerne markeret i bilag 43 ligeledes de enkelte bygninger, for så vidt angår tagafvanding og de belagte arealer omkring bygningerne.
 Såfremt spørgsmål 14 besvares bekræftende, bedes skønsmanden oplyse, hvor mange boliger og/eller bygninger regnvandsledningerne markeret i bilag 43 forsyner.
 De markerede regnvandsledninger, forsyner tilsammen samtlige boliger/bygninger på arealet.
 Det er skønsmandens vurdering, at spildevandsledningerne markeret på bilag 43 ikke adskiller sig - hverken i placering eller dimension - fra spildevandsledninger i lignende bebyggelser af tilsvarende størrelse.
 Skønsmanden bedes oplyse, og spildevandsledningerne markeret i bilag 43 forsyner boliger (dvs. husstande) på grunden.
 Spildevandsledningerne markeret i bilag 43, betjener boligerne på arealet gennem ledninger fra boligerne direkte til den markerede ledning
 Skønsmanden bedes oplyse, om spildevandsledningerne markeret i bilag 43, forsyner flere boliger.
 Såfremt spørgsmål 20 besvares bekræftende, bedes skønsmanden oplyse, hvor mange boliger og /eller bygninger spildevandsledningerne markeret i bilag 43 forsyner.
 De markerede spildevandsledninger forsyner tilsammen samtlige boliger/bygninger på arealet.
 Skønsmanden bedes ... vurdere, om brugsvandsledningerne adskiller sig fra andre tilsvarende brugsvandsledninger (herunder for så vidt angår placering og dimensionering), der forsyner boliger (dvs. husstande) af samme art og størrelse. ...
 Det er skønsmandens vurdering, at brugsvandsledningerne markeret på bilag 44 ikke adskiller sig - hverken i placering eller dimension - fra brugsvandsledninger i lignende bebyggelser af tilsvarende størrelse.
 Skønsmanden bedes oplyse, om brugsvandsledningerne markeret i bilag 44 forsyner boliger (dvs. husstande) på grunden
 Skønsmanden bedes oplyse, om brugsvandsledningerne markeret i bilag 44, forsyner flere boliger.
 Såfremt spørgsmål 26 besvares bekræftende, bedes skønsmanden oplyse, hvor mange boliger og/eller bygninger brugsvandsledninger markeret i bilag 44 forsyner.
 De markerede brugsvandsledninger forsyner samtlige boliger/bygninger på arealet.
 Skønsmanden bedes oplyse, om de i bilag 43 markerede regnvandsledninger vil kunne genanvendes helt eller delvist, hvis den nuværende bebyggelse nedrives, og der etableres en ny bebyggelse på grunden.
 a) Hvis en bekræftende besvarelse af spørgsmålet forudsætter, at visse betingelser opfyldes, herunder eventuelle betingelser med hensyn til placeringen og karakteren samt størrelsen af et nyt byggeri på grunden, bedes disse betingelser anført. Herunder bedes skønsmanden oplyse, om genanvendelsen forudsætter, at der opføres en ny bebyggelse, der i al


text:
væsentlighed er identisk med eller i det væsentligste svarer til den nuværende bebyggelse og nærmere redegørelse for de identiske punkter.
 a) Genanvendelsen af de markerede regnvandsledninger forudsætter at en eventuel ny bebyggelse er identisk med eller i det væsentligste svarer til den nuværende bebyggelse - både hvad angår placeringen og det bebyggede areal, samt omfanget af belagte udearealer.
 b) Afhængig af en eventuelt ny bebyggelses udformning vil en hensyntagen til de eksisterende ledninger være urentabel, såfremt alle påstik og tilløb til hovedledningerne ikke kan genanvendes. Såfremt disse ikke kan genanvendes, skal disse alligevel afproppes og så skal det graves op langs ledningerne for at dette kan foretages korrekt.
 c) Afhængig af en eventuel ny bebyggelses udformning vil en delvis genanvendelse kunne være rentabel for de ledninger der ligger tættest mod skel mod øst - det vil sige ledningerne fra brønd R60 og hen forbi tunnel/stien mod vest, ca. 10 meter
 Skønsmanden bedes oplyse, om de i bilag 43 markerede spildevandsledninger vil kunne genanvendes helt eller delvist, hvis den nuværende bebyggelse nedrives, og der etableres en ny bebyggelse på grunden.
 a) Genanvendelsen af de markerede spildevandsledninger forudsætter at en eventuel ny bebyggelse er identisk med eller i det væsentligste svarer til den nuværende bebyggelse - både hvad angår placeringen og det bebyggede areal, samt omfanget af belagte udearealer.
 c) Afhængig af en eventuel ny bebyggelses udformning vil en delvis genanvendelse kunne være rentabel for de ledninger der ligger tættest mod skel mod øst - det vil sige ledningerne fra brønd S60 og hen forbi tunnel/stien mod vest, ca. 10 meter
 Skønsmanden bedes oplyse, om de i bilag 44 markerede vandledninger vil kunne genanvendes helt eller delvist, hvis den nuværende bebyggelse nedrives, og der etableres en ny bebyggelse på grunden.
 a) Genanvendelsen af de markerede vandledninger forudsætter at en eventuel ny bebyggelse er identisk med eller i det væsentligste svarer til den nuværende bebyggelse - både hvad angår placeringen og det bebyggede areal og antal lejemål.
 c) Afhængig af en eventuel ny bebyggelses udformning vil en delvis genanvendelse kun være rentabel for hovedledningen langs med skellet mod afsnit 3 og hovedledningen over mod vestskellet ved tunnel/sti - i alt ca. 90 meter ø90 m.m. PEL vandledning.
 Skønsmanden bedes oplyse, hvad den forventede levetid er på de i bilag 43 markerede regnvandsledninger
 Skønsmanden bedes oplyse, hvad den forventede levetid er på de i bilag 43 markerede spildevandsledninger.
 Skønsmanden bedes oplyse, hvad den forventede levetid er på de i bilag 44 markerede vandledninger
 Af rådgivende ingeniør LOs supplerende skønserklæring af 31. december 2015 fremgår blandt andet:
 Såfremt hovedledningerne kan bevares for en tilsvarende bebyggelse, er det skønsmandens vurdering, at man sædvanligvis vil bestræbe sig på at anvende eksisterende påstik og tilløb i videst muligt omfang af hensyn til den økonomiske vurdering af byggeomkostningerne.
 Til uddybning af svarende på spørgsmål 37, 38 og 39 spørges om ledningerne i større omfang kan genanvendes, hvis bygningerne befandt sig på selvstændige matrikler i stedet for én stor matrikel.
 Det er igen et spørgsmål om den nye bebyggelses omfang


text:
og placering, men skønsmanden vurderer at der ikke er forskel på omfanget af genanvendelse i forhold til selvstændige matrikler eller én stor matrikel - hovedledningerne er pt placeret i fællesområderne, også i forhold til det udmatrikuleringsforslag som landinspektøren er fremkommet med.
 Af landinspektør PF skønserklæring af 24. november 2015 fremgår blandt andet:
 Skønsmanden bedes give en kort beskrivelse af bygningerne og boligerne (dvs. den enkelte husstand) på matriklen Y3.
 Bebyggelsen består af 7 blokke med boliger, nogle i 1 plan, nogle i 2 plan. Alle bygninger er opført i røde / rødbrune mursten, tage af cementtagsten. Til hver bolig hører 1 udhus opført i træ med samme tagtype som boligerne, ved siden af udhuset findes for hver bolig et lille befæstet gårdareal og på den modsatte side af boligen findes et lille privat haveareal.
 Ejendommen er imidlertid omfattet af Lokalplan nr. 64 ifølge hvilken området kun må udstykkes i overensstemmelse med en områdeopdeling. Bestemmelsen findes i lokalplanens § 4. Lokalplanen samlede udstrækningsområde er opdelt i 2 områder, nemlig et område til boligformål og et område offentlige formål (bypark). Lokalplanen tillader, at boligområdet etapeopdeles ved udstykning, og på den måde udgør matr.nr. Y3 en etape af boligområdet.
 Hvis lokalplanens bestemmelse om udelukkende at tillade udstykning af etaper ophæves eller erstattes af en bestemmelse, er udstykning af de enkelte boliger således mulig. Der findes i henhold til tingbogen ikke andre hindringer for udstykning.
 Lokalplan 64 (SKAT, ej vedlagt) vedlægges som nyt bilag.
 Såfremt spørgsmål 2 besvares bekræftende, bedes skønsmanden oplyse, hvorledes en sædvanlig udstykning vil kunne gennemføres. Skønsmanden bedes markere de enkelte selvstændige matrikler ved en sådan udstykning på bilag 43.
 På bilag 43 er skellene indtegnet med grøn farve.
 Ville regnvandsledningerne markeret i bilag 43 befinde sig på de udstykkede boligmatrikler eller uden for disse boligmatrikler.
 Ville spildevandsledningerne markeret i bilag 43 befinde sig på de udstykkede boligmatrikler eller uden for disse boligmatrikler.
 De på kortbilaget med rød farve markerede spildevandsledninger befinder sig alle uden for boligmatriklerne bortset fra ledningerne ved de 2 sydligste boligblokke, hvor spildevandsledningerne befinder sig i de nordskellene af boligmatriklerne.
 Ville brugsvandsledningerne markeret i bilag 44 befinde sig på de udstykkede boligmatrikler eller uden for disse boligmatrikler.
 De på bilag 44 med blå farve markerede brugsvandsledninger forløber alle uden for boligmatriklerne.
 Af landinspektør PF supplerende skønserklæring af 24. november 2015 fremgår blandt andet:
 I spørgsmål 3 er skønsmanden anmodet om at oplyse, hvorledes en sædvanlig udstykning vil kunne gennemføres. Skønsmanden bedes oplyse, hvad der efter hans opfattelse forstås ved en "sædvanlig udstykning".
 Ved en "sædvanlig udstykning" forstår jeg en udstykning, der ikke forudsætter dispensationer fra bestemmelserne om skelafstande, bygningshøjder mv.
 Såfremt spørgsmål 33 (der menes nok spørgsmål 34) besvares bekræftende, bedes skønsmanden oplyse, hvorledes en "sædvanlig udstykning" af grunden, hvor der ikke tages udgangspunkt i den eksisterende bebyggelse mv. på grunden ville kunne gennemføres. Skønsmanden bedes markere de enkelte selvstændige matrikler ved en sådan udstykning på bilagene 43 og 44.
 En udstykning, hvor der ikke tages udgangspunkt i den eksisterende bebyggelse og dermed ikke i lokalplanens ganske


text:
specifikke bestemmelser om bebyggelsernes, vejenes, stiernes og fællesarealernes beliggenhed, er ren spekulation og uden hold i nogen form for virkelighed.
 At forlange at jeg som skønsmand skal producere et alternativ til lokalplanen, der ville kunne godkendelse af ... kommune, ligger uden for min kompetence, hvorfor en alternativ udstykningsplan ikke udarbejdes.
 Skatteministeriet har fremlagt kendelser afsagt i perioden fra den 22. november 2011 til den 25. juni 2012.
 Parterne er enige om, at nogle af forsyningsledningerne på (matriklen) er omfattet af praksis vedrørende hovedanlæg. Parterne er imidlertid ikke enige om hvilke ledninger, der er omfattet. Skatteministeriet vil således kun anerkende en mindre del af ledningerne end H1.
 Y1 - kloak
 H1 gør gældende, at alle forsyningsledningerne markeret med gult og blåt i (bilag 77) er hovedanlæg.
 Skatteministeriet gør gældende, at kun de forsyningsledninger, der er markeret med lyserødt i (bilag 77) er omfattet af SKATs praksis. H1 er enige med Skatteministeriet i, at de lyserøde ledninger i hvert fald er hovedanlæg.
 Y1 - brugsvand
 H1 gør gældende, at alle forsyningsledningerne markeret med blåt i (bilag 64) er hovedanlæg.
 Landsskatteretten har fundet, at kun de forsyningsledninger, der er markeret med grønt i (bilag 64), er fradragsberettigede.
 I SKM2015.89.ØLR lagde Østre Landsret væsentlig vægt på et tilsvarende syn- og skøn ... I SKM2015.503.ØLR lagde Østre Landsret vægt på, at der ikke var foretaget et syn- og skøn ...
 Baggrunden for anmodning om syn- og skøn er, at hovedanlæg skal sammenlignes med forsyningsledninger for parcelhusejere.
 (Bilag 43) er en optegning af de omtvistede kloakledninger på Y1. Spildevandsledningerne er markeret med rødt og regnvandsledningerne er markeret med blåt. Landinspektør PF har med grønt optegnet den sædvanlige udstykning af rækkehusene, jf. (skønserklæringen af 24. november 2015, spm. 3).
 Alle spildevandsledningerne - på nær de sydligste - befinder dig uden udstykningerne ... De sydligste spildevandsledninger befinder i skelgrænsen, ikke inde på selve matriklerne.
 (Bilag 44) er en optegning af de omtvistede brugsvandsledninger på Hindbærvej. Brugsvandsledninger er markeret med blåt. Landinspektør PF har med grønt optegnet den sædvanlige udstykning af rækkehusene, jf. (skønserklæringen af 24. november 2015, spørgsmål 6)
 Alle brugsvandsledningerne befinder sig uden for udstykningerne
 Skønsmand LO oplyser, at forsyningsledningerne forsyner flere bygninger og tilsammen forsyner alle boligerne på Y1 ...
 Administrativ praksis vedrørende hovedanlæg for forsyningsledninger er slået fast af Højesteret i U.2013.2277 H (SKM2013.369.HR) ... og gentaget i SKM2015.89.ØLR.
 Der kan efter myndighedernes praksis gives fradrag for hovedanlæg på linje med den adgang til at give fradrag for foranstaltninger uden for grunden, som øger værdien af grunde i traditionelle parcel- eller rækkehuskvarterer. (mine understregninger)
 Det er endvidere fast administrativ praksis, at forsyningsledninger som i nærværende sag er grundværdiforbedrende, ... jf. hovedanbringende nr. 7.
 I vurderingslovens § 17 og § 18, som var gældende frem til den 1. januar 2013, hedder det bl.a. ...:
 Det fremgik således af cirkulære af 1. marts 1916 fra Overskyldrådet ...:
 I den efter de forestaaende Regler fastsatte Jordskyldssum skal der beregnes et Fradrag for de ved det pågældende Jordstykke foretagne Forbedringer, som skyldes private Foranstaltninger, Arbejde eller Kapitalanvendelse ... Som


text:
Eksempler nævnes Dræning og anden Afvanding, Udtørring, Overrisling, Mergling, Opfyldning, Vejanlæg, Indhegning, Kloakanlæg og Pilotering. ...
 For Værdiforøgelser, som skyldes privat Arbejds- eller Kapitalanvendelse udenfor den paagældende Ejendom - f. Eks. Anlæg af Gader, Kloaker, og andet, der kan virke til Fordel for Ejendommen - beregnes intet Fradrag, medmindre der er paalagt Ejendommen eller dens Ejer en Del af Omkostningerne; det er uden Betydning, om det sidste sker gennem forøget Købe- sum eller ved periodiske Ydelser. (mine understregninger)
 Noget tilsvarende fremgår af Overskyldrådets publikation »Bestemmelser vedrørende Vurdering til Ejendomsskyld og Grundskyld i Henhold til Lov af 7. august 1922 om Beskatning til Staten af Faste Ejendomme m.m.« fra 1931, hvor det bl.a. fremgår ...:
 2) Som det fremgaar af de ovenfor nævnte Eksempler paa fradragsberettiende Forbedringer falder herunder ikke alene Forbedringer, der bestaar i Foranstaltninger ved Grunden til selve den paagældende Ejendom, f. Eks. Afvanding, men ogsaa Værdiforøgelser, som skyldes Foranstaltninger udenfor Ejendommen. I Bekendtgørelsen Bilag I udtales det, at de Regler, der skal følges ved Ansættelsen til Grundskyld, »i alt væsentligt svarer til de Bestemmelser, som har været bragt til Anvendelse ved de tidligere foretagne Prøvevurderinger«. De nævnte Bestemmelser hvilede paa Finansministeriets Regler af 3. april 1911, og i disse nævnes som fradragsberettigede Forbedringer ogsaa »Værdiforøgelser, som skyldes privat Arbejde eller Kapitalanvendelse udenfor den paagældende Ejendom, f. Eks. Anlæg af Gader, Kloaker og andet, der kan virke til Fordel for Ejendommen«, forudsat, at Ejendommens Ejer bidrager til Omkostningerne ... (mine understregninger)
 Dette er baggrunden for, at almindelige parcelhusejere har fradrag for forsyningsledninger, der befinder sig uden for matriklen. Dette ligger helt fast i praksis, jf. eksempelvis SKM2009.70.LSR ... vedrørende rækkehusbebyggelse, kendelse af 11. juni 2009 ..., kendelse af 28. september 2009 ... og SKM2009.323.VLR ... .
 SKM2009.323.VLR vedrørte 36 udstykkede parceller beliggende på vejen Y4, der dannede en trekant. Alle grundejerne på denne vej havde afholdt udgiften til fjernvarmeledningen markeret med orange ...
 Sagen ved Vestre Landsret vedrørte, om der også kunne opnås fradrag for den grønne ledning ... dvs. om der var fradrag for fjernvarmeledningen indtil til selve Y4. Selve spørgsmålet om fradrag for forsyningsledninger indtil selve grundgrænsen blev ikke bestridt af Skatteministeriet, ...:
 Der er mellem parterne enighed om, at udgiften til etablering af fjernvarmenettet inden for udstykningen X-parken blev afholdt af byggemodningsafgiften, og at der er fradragsret for denne udgift efter vurderingslovens § 17. (mine understregninger)
 Det er således netop den beskrevne praksis vedrørende udstykkede parceller, skattemyndighederne ønsker at overføre på de såkaldte hovedanlæg, hvor matriklerne er meget større end traditionelle parcelhusmatrikler som de udstykkede matrikler i fx Y4, og hvor forsyningsledningerne derfor befinder sig på matriklen. Dette fremgår eksempelvis af Statens Ligningsdirektorats vurderingsvejledning fra 1962 ...:
 I bymæssige områder er de hyppigst forekommende fradragsberettigende grund-forbedringer vej- og kloakanlæg samt udstykningsomkostninger...
 Veje og kloaker udføres meget ofte som fællesanlæg af eller i samarbejde med kommunerne, der i reglen også foretager påligning og opkrævning af de pålignede bidrag...
 Er ejendommen imidlertid af en sådan størrelse, at det vil være naturligt at betragte en del af de på


text:
ejendommen værende vej- og kloakanlæg som et hovedanlæg til betjening af dele af ejendommen i tilfælde af udstykning, kan der være grundlag for at give fradrag for sådanne anlæg. Betingelsen for at give fradrag i sådanne tilfælde er dog, at ejendommens grundværdi ansættes ud fra denne forudsætning. (mine understregninger)
 Det helt afgørende hensyn bag denne praksis er, at hovedanlæg på store matrikler skal sidestilles med forsyningsledninger og veje på almindelige parcel- og rækkehusmatrikler, som i eksempelvis Y4, jf. hertil hovedanbringende nr. 5.
 Administrativ praksis vedrørende hovedanlæg er behandlet i to Højesteretsdomme.
 Den første dom, U.2013.2277 H (SKM2013.369.HR), vedrørte, hvorvidt nogle parkeringspladser på en storparcel var et "hovedanlæg".
 Efter skattemyndighedernes langvarige praksis gives fradrag for vej- og forsyningsanlæg mv. i f.eks. et traditionelt parcel- eller rækkehuskvarter i reglen kun for udgifter til anlæg uden for den pågældende grund, mens udgifter til anlæg samt til pladsbelægning mv. på selve grunden anses for at være en del af bygge-omkostningerne. Der gives eksempelvis fradragsret for kloak frem til skel, men ikke fra skel til hus.
 Denne praksis må anses for at være i god overensstemmelse med den praksis, som blev fulgt forud for ejendomsvurderingsloven fra 1922, og som det efter forarbejderne til loven var meningen at videreføre. Højesteret finder derfor, at den beskrevne praksis har hjemmel i loven, og at der ikke i det, som andelsboligforeningen har anført, er grundlag for at tilsidesætte den beskrevne praksis. (mine understregninger)
 Hovedanlægspraksis søger at kompensere storparceller - typisk andelsboligforeninger - således at grundejere af storparceller kan få fradrag for tilsvarende forsyningsledninger, selv om forsyningsledningerne befinder sig på storparcellen.
 Ved vurderingen i henhold til hovedanlægspraksis er det derfor helt centralt, om forsyningsledningerne ville befinde sig uden for matriklen "i tilfælde af udstykning" af storparcellen i enkelte rækkehuse.
 Heraf fremgår, at Højesteret fuldt ud prøvede, om de faktiske forhold var omfattet af den administrative praksis. Der var ingen begrænsning i prøvelsen.
 Dette bekræfter, at Østre Landsret skal foretage en fuld prøvelse i nærværende sag.
 Den anden ledende Højesteretsdom vedrørende hovedanlæg er SKM2013.879.HR, der bl.a. vedrørte, om et stianlæg var omfattet af administrativ praksis vedrørende hovedanlæg ...:
 Tvisten for Højesteret angår, om G2 efter den dagældende § 17 i vurderingsloven har ret til fradrag i grundværdien for udgifter til anlæg af stier og ret til yderligere fradrag for udgifter til etablering af hovedledning til fjernvarme.
 Højesteret har i dom af 8. maj 2013 (U.2013.2277 H (SKM2013.369.HR)) fastslået, at der i overensstemmelse med skattemyndighedernes praksis for større ejendomme udlagt til f.eks. tæt, lav bebyggelse med andelsboliger kan gives fradrag for hovedanlæg på linje med adgangen til at give fradrag for foranstaltninger uden for grunden, der øger værdien af grunde i traditionelle parcel- eller rækkehuskvarterer. Der kan således gives fradrag for et hovedanlæg bestående af f.eks. en hovedforsyningsledning, der betjener eller fremover vil betjene en større del af ejendommen, mens stikledninger fra hovedledningen og til de enkelte bygninger eller boliger ikke udgør et hovedanlæg. Udgifter vedrørende f.eks. veje eller hovedstier, der tjener adgangen til grunden, kan ligeledes være fradragsberettiget, mens stikveje eller


text:
stier, der betjener de enkelte bygninger eller boliger, ikke vil kunne føre til fradrag.
 Praksis for hvornår stianlæg kan udgøre hovedanlæg blev først etableret i 1986 (Landsskatterettens kendelse af 26. marts 1986), hvortil der også henvises i (SKM2013.879.HR) ... samt (Skats vurderingsvejledning 2013-1). Højesteret henviser i U.2014.859 H specifikt til Landsskatterettens beskrivelse af praksis vedrørende stianlæg ...
 Skatteministeriet procederede da også på følgende i U.2014.859 H ...:
 Skatteministeriet har heroverfor supplerende anført, at stisystemet består af flere afbrudte stiforløb, der ikke tjener adgangen til grunden. Linjeføringen følger nøje de opførte bygninger og betjener kun enkelte af disse. Stierne er anlagt til brug for det konkrete byggeri og udgør en integreret del heraf. Stierne har ikke tjent til at klargøre grunden til bebyggelse og har ingen selvstændig værdi for den ubebyggede grund. Dette gælder også den sti, der løber langs den adgangsgivende vej, idet den ikke er nødvendig for gående færdsel. Det er vejen og ikke stien, der tjener adgangen til grunden, også for gående trafik. Det er ikke afgørende, om den interne vej er forsynet med fortov. (mine understregninger)
 Hvis man betragter kortet (i U2014.859H), synes det ikke at være oplagt, at stianlægget tjener adgangen til grunden og er nødvendig for færdslen. Med denne baggrund er Højesteretsdommen forståelig.
 I nærværende sag er der helt ny bevisførelse, der aldrig har været fremlagt tidligere - på nær i SKM2015.89.ØLR.
 Denne prøvelse i forhold til en fiktiv udstykning fremgår også af SKM2013.819.BR, hvor byretten fandt, at forsyningsledningen markeret med gult ... var en del af et hovedanlæg ... :
 Denne praksis kan kun ændres af Landsskatteretten med fremtidig virkning for vurderingsår efter 2004, jf. (U1965.399H) og (U1965B.250).
 (Kendelsen af 22. november 2011) vedrørte en genoptagelse af Landsskatterettens kendelser af 31. maj 2011 ..., hvor Landsskatteretten specifikt nævner den administrative praksis vedrørende hovedanlæg, samt at der foreligger et hovedanlæg i sagerne.
 Skatteministeriet bemærker, at det er en nødvendig betingelse for, at der foreligger et hovedanlæg, at anlægget forsyner mere end én ejendom i tilfælde af udstykning.
 (Landsskatterettens kendelse af 25. juni 2012)
 (Landsskatterettens kendelse af 25. juni 2012) er også et eksempel på den ulovlige praksisændring nævnt vedrørende (Landsskatterettens kendelse af 23. april 2012), der blev frafaldet ... Heller ikke i denne sag udarbejdede Landskatteretten i forbindelse med kendelsen et kort med optegning af de ledninger, der udgjorde hovedanlæg.
 Boligselskabet har ikke godtgjort, at de omtvistede dele af det interne kloak- og vandforsyningsanlæg har medført en stigning af grundens værdi i ubebygget stand.
 Ledningerne er etableret i forbindelse med byggeriet og er placeret således, at de nøje følger bebyggelsen og er knyttet til byggeriet således, at de ikke har nogen værdi uden bebyggelsen. Dette, og ikke spørgsmålet om ledningernes placering i tilfælde af en fiktiv udstykning af grunden, er det centrale for bedømmelse af fradragsretten.
 Boligselskabet har heller ikke godtgjort eksistensen af en fast administrativ praksis, hvorefter der indrømmes fradrag for forsyningsledninger svarende til de under denne sag omtvistede.
 I UfR 2013.2277H (SKM2013.369.HR) fastslog Højesteret, at vurderingsmyndighedernes praksis med hensyn til afgrænsningen af fradragsberettigede


text:
hovedanlæg over for ikkefradragsberettigede forbedringer har hjemmel i vurderingsloven.
 Der kan således gives fradrag for et hovedanlæg bestående af f.eks. en hovedforsyningsledning, der betjener eller fremover vil betjene en større del af ejendommen, mens stikledninger fra hovedledningen og til de enkelte bygninger eller boliger ikke udgør et hovedanlæg. Udgifter vedrørende f.eks. veje eller hovedstier, der tjener adgangen til grunden, kan ligeledes være fradragsberettigede, mens stikveje eller stier, der betjener de enkelte bygninger eller boliger, ikke vil kunne føre til fradrag.
 Hverken præmisserne eller den sammenhæng, hvori de indgår, giver belæg for, at Højesteret skulle have forstået administrativ praksis sådan, at et anlæg må anses for et fradragsberettiget hovedanlæg, hvis bare det i et fiktivt tilfælde af en udstykning vil komme til at forsyne mere end blot én ejendom.
 Dommen i UfR 2014.859H (SKM2013.879.HR) viser ligeledes, at Højesteret ikke kan have forstået administrativ praksis på den måde, at et anlæg må anses for et fradragsberettiget hovedanlæg, hvis bare det i et fiktivt tilfælde af en udstykning vil komme til at forsyne mere end blot én ejendom.
 Sagen drejede sig om et stianlæg, der var anlagt på en større ejendom med tætlav bebyggelse. Grundejerens påstand om fradragsret for stierne blev blandt andet støttet på, at der var tale om fællesstier, og at "stierne betjener mere end en bolig eller bygning". Endvidere blev det gjort gældende, at stierne i tilfælde af ejendommens udstykning til almindelig rækkehusbebyggelse ville være fradragsberettigede, idet stierne i så fald ville befinde sig uden for de enkelte udstykkede ejendommes skel, jf. grundejerens første skriftlige procedureindlæg til Højesteret ...
 Af dommen kan således udledes, at et anlæg ifølge Højesteret ikke skal anses for et fradragsberettiget hovedanlæg, blot fordi det i et fiktivt tilfælde af en udstykning vil komme til at forsyne mere end blot én ejendom.
 I den seneste Højesteretsdom på området, UfR 2014.3322H (SKM2014.574.HR) vedrørende et drænanlæg fandt Højesteret med henvisning til, at drænanlægget blev udført i forbindelse med byggeriet på grunden, at drænanlægget nøje fulgte husmurene og kanten af parkeringspladserne/haveanlægget, og at en for Højesteret indhentet skønserklæring viste, at det ville være besværligt at genanvende anlægget, hvis der blev etableret en ny bebyggelse på grunden, at drænanlægget ikke udgjorde et fradragsberettiget hovedanlæg.
 Af Højesterets praksis følger således, at der ved bedømmelsen af, om et anlæg må anses for et fradragsberettiget hovedanlæg, skal lægges afgørende vægt på anlæggets placering i forhold til den på grunden opførte bebyggelse, da der ikke kan indrømmes fradrag for anlæg, der er knyttet til bebyggelsen. Det stemmer også med, at der ifølge lovens ordlyd alene kan indrømmes fradrag for forbedringer, som har medført en værdiforøgelse af grunden i "ubebygget stand", jf. lovens §§ 17 og 18, sammenholdt med 13, stk. 1.
 Østre Landsrets dom, SKM2015.89.ØLR er ikke på linje med Højesterets praksis. Landsretten forholder sig i dommen ikke til kriteriet vedrørende anlæggets placering i forhold til byggeriet.
 På bilag F ... er de kloakledningsstrækninger, der udgør fradragsberettiget hovedanlæg, markeret med lyserød farve.
 Det fremgår af bilag F, at boligselskabet ikke har påstået fradrag for


text:
samtlige lyserøde ledningstrækninger (strækningerne fra henholdsvis brønd R 50 Y2 og ud til to brønde (R 31 og S 31) ved nærværende ejendoms nordlige matrikelgrænse, hvor regn- og spildevand ledes over i det offentlige kloaknet uden for grunden.
 Uden den med lyserød farve markerede ledning ville kloakvandet, der kommer fra ejendommen og naboejendommen, Y2, være uden forbindelse til det øvrige kloaknet.
 De med gul og lyseblå farve markerede kloakledninger på oversigtskortet (bilag 77 ...) er anlagt således, at de nøje følger bygningerne. Der er derfor ikke grundlag for at anse disse ledninger for et fradragsberettiget hovedanlæg.
 Særligt for så vidt angår det med gul og lyseblå farve markerede lednings stykke ved vejen øst for matrikelskellet bemærkes, at strækningen ikke er grundforberedende, da disse kloakledninger ikke tjener til at lede kloakvandet væk fra ejendommen.
 Af oversigtskortet over vandledningerne (bilag 64 ...) fremgår, at der er anlagt en offentlig forsyningsledning på ejendommen (markeret med grøn farve).
 Denne ledning forsyner en større del af ejendommen, og boligselskabet har fået fradrag for denne ledningsstrækning, idet boligselskabet har fået fradrag for tilslutningsbidrag til vandforsyning (jf. bl.a. signaturforklaringen på bilag 64).
 De med blå farve markerede vandforsyningsledninger er knyttet til byggeriet og er anlagt således, at de nøje følger bebyggelsen. Der er derfor ikke grundlag for at anse disse ledninger for et fradragsberettiget hovedanlæg.
 De af skønsmand, rådgivende ingeniør LO, afgivne skønserklæringer af 16. november og 31. december 2015 ... ændrer ikke herved.
 Skønsmanden har blandt andet udtalt sig om muligheden for at genanvende forsyningsledningerne ved opførelse af ny bebyggelse. Skønsmanden har ved besvarelsen af spørgsmål 37 c), 38 c) og 39 c) anført, at dele af de omtvistede vand- og kloakanlæg vil kunne genanvendes delvist.
 Muligheden for genanvendelse kan imidlertid ikke stå alene som kriterium for bedømmelse af fradragsretten.
 Det forhold, at det ud fra en teknisk bedømmelse måtte være rentabelt at genanvende et anlæg ved ny bebyggelse, medfører således ikke i sig selv, at der er fradragsret for anlægget.
 Det af skønsmanden anførte om genanvendelighed for de omtvistede vandledninger kan således ikke føre til, at ledningerne kan anses for grundforbedrende. Særligt når der henses til, at den af forsyningsselskabet anlagte vandledning (markeret med grøn på bilag 64) forsyner en større del af grunden.
 For så vidt angår kloakledningerne, bemærkes det, at en del af den ledningsstrækning, som er angivet i skønsmandens besvarelse af spørgsmål 37c) og 38c) i skønserklæring af 16. november 2015 vedrørende regnvands- og spildevandsledningerne, i øvrigt er anerkendt som fradragsberettiget.
 Den resterende del af ledningsstrækningen medfører ikke en værdiforøgelse af boligselskabets grund, jf. ovenfor vedrørende ledningsstrækningen øst for matrikelskellet.
 Som anført kan et anlæg ikke anses for et hovedanlæg, blot fordi det i et fiktivt tilfælde af en udstykning vil komme til at forsyne mere end en enkelt ejendom. Det under sagen tilvejebragte syn og skøn vedrørende muligheden for at udstykke de enkelte boliger i selvstændige matrikler er derfor uden betydning for fradragsretten ...
 Syns- og skønsmanden, landinspektør PF har således i besvarelsen af spørgsmål 2 i skønserklæring af 24. november


text:
2015 ... blandt andet anført:
 Skønsmandens besvarelse af spørgsmål 3 og 6 og den i forbindelse hermed foretagne markering af skel i bilag 43 og 44 ..., er således baseret på den hypotese, at lokalplanen har et andet indhold, end det faktisk er tilfældet.
 Selv om lokalplanen ifølge skønsmandens besvarelse er til hinder for at gennemføre en udstykning som angivet i bilag 43 og 44, er det tilsyneladende også skønsmandens opfattelse, at der desuagtet er tale om en "sædvanlig" udstykning.
 Hertil kommer, at der ifølge skønsmandens besvarelse af spørgsmål 34 i skønserklæring af 24. november 2015 ... er taget udgangspunkt i den eksisterende bebyggelse og ikke i grunden i ubebygget stand.
 Skønsmandens besvarelse af spørgsmål 35 må forstås således, at en udstykning, hvor der ikke tages udgangspunkt i den eksisterende bebyggelse på grunden og lokalplanens specifikke bestemmelser om bebyggelsen kan gennemføres på anden måde end vist på bilag 43 og 44. En sådan udstykning vil ifølge skønsmanden være "ren spekulation og uden hold i nogen form for virkelighed".
 Dette gælder imidlertid for udstykningsspørgsmålet i det hele. Der er ikke blot tale om et hypotetisk faktum, men tillige en forudsætning om et retligt grundlag for udstykning, som ikke foreligger.
 Boligselskabet har ... gjort gældende, at det følger af Landsskatterettens faste praksis for vurderingsårene 2001, 2002 og 2004, at
 Boligselskabet har i tilslutning hertil gjort gældende, at Landsskatteretten strammede op på praksis i slutningen af 2012, at praksis tidligst blev ændret 24. september 2012, og at der foreligger en klar praksis indtil juni 2012 ved Landsskatteretten, hvorefter grundejere faktisk får fradragsret for forsyningsledninger som påstået af boligsleskabet i nærværende sag.
 Det er boligselskabets opfattelse, at det vil være i strid med praksis, såfremt boligselskabet ikke opnår samme fradrag for forsyningsledningerne i nærværende sag.
 Det følger af fast højesteretspraksis, at den, der påberåber sig eksistensen af en fast administrativ praksis, har bevisbyrden for eksistensen af en sådan praksis, jf. eksempelvis UfR 2011.3305H (SKM2011.587.HR)
 Boligselskabet har ikke godtgjort eksistensen af en fast administrativ praksis som hævdet. Der består ikke en fast praksis, hvorefter der indrømmes fradrag for hele ledningsnettet på matriklen, bortset fra ledninger, der fører ind til de enkelte boliger.
 De af boligselskabet fremlagte kendelser ... er enkeltafgørelser i konkrete sager, hvor der i det enkelte tilfælde er foretaget et konkret skøn. Kendelserne statuerer ikke nogen administrativ praksis som hævdet af boligselskabet.
 Der findes andre konkrete afgørelser fra Landsskatteretten, hvor der er givet fradrag for en mindre del af ledningsnettet. Dette gælder også for perioden forud for juni 2012 jf. eksempelvis (kendelser af 22. november 2011, 23. april 2012 og 25. juni 2012).
 Til det (af boligselskabet) anførte vedrørende (kendelserne af 22. november 2011, 23. april 2012 og 25. juni 2012) bemærkes, at heller ikke indholdet af (de af boligselskabet fremlagte to kendelser af 31. maj 2011) støtter boligselskabets synspunkt vedrørene en fast administrativ praksis.
 At der ikke - heller ikke forud for sommeren 2012 - har bestået en fast praksis hos Landsskatteretten om indrømmelse af fradrag for udgiften til hele ledningsnettet, bortset


text:
fra selve stikledningerne ind til de enkelte boliger, illustreres i øvrigt af Landsskatterettens kendelse af 29. maj 2009 ... Der var tale om en ejendom på ca. 22.000 m2, hvorpå der var opført 20 bygninger omfattende 58 lejligheder (boliger). Om varmeforsyningsanlægget anførte Landsskatteretten blandt andet:
 Fradrag kan herefter godkendes for den del af udgiften, der vedrører anlæg af hovedvarmeledning i vejen, idet stikledninger til de enkelte bygningsgrupper må anses at vedrøre bebyggelsen. (min understregning).
 Højesteret har i dom af 8. maj 2013 gengivet i U 2013.2277 fastslået, at der i overensstemmelse med skattemyndighedernes praksis for større ejendomme udlagt til for eksempel tæt, lav bebyggelse med andelsboliger kan gives fradrag for udgifter til hovedanlæg på linje med adgangen til at give fradrag for udgifter til foranstaltninger uden for den enkelte grund, som øger værdien af grunden i et traditionelt parcel- eller rækkehuskvarter. Der kan således gives fradrag for et hovedanlæg bestående af for eksempel en hovedforsyningsledning, der betjener eller fremover vil betjene en større del af ejendommen, mens stikledninger fra hovedledningen og til de enkelte bygninger eller boliger ikke udgør et hovedanlæg.
 Af senere praksis, herunder Højesterets domme gengivet i U 2014.859 (SKM2013.879.HR) og SKM2013.396.HR (SKM2014.574.HR) og Østre Landsrets dom af 2. juli 2015 gengivet i TfS 2015.724/SKM2015.503.ØLR, fremgår, at der ved vurderingen af, hvorvidt et anlæg har medført en stigning i værdien af grunden i ubebygget stand, lægges afgørende vægt på anlæggets placering i forhold til allerede opførte bygninger.
 Det er ubestridt, at ledningsanlægget på Y1 blev etableret i forbindelse med byggeriet på grunden. Det fremgår af kortmaterialet, at de dele af ledningsnettet, som H1 ønsker fradrag for, nøje følger de enkelte bygninger. Endvidere fremgår af skønsmand LOs besvarelser af spørgsmålene 37-39 og 44-46, at genanvendelse af ledningsnettet i det væsentlige forudsætter, at et eventuelt nyt byggeri på grunden er identisk med eller i det væsentligste svarer til det aktuelle.
 På denne baggrund finder landsretten, at de af sagen omhandlede ledninger, der befinder sig på grunden, er således knyttet til byggeriet, at de ikke kan anses for at have medført en stigning i værdien af grunden i ubebygget stand.
 Det bemærkes herved, at der efter Højesterets beskrivelse af administrativ praksis i U 2013.2277 (SKM2013.369.HR) og U 2014.859 (SKM2013.879.HR) sammenholdt med de påberåbte kendelser fra Landsskatteretten ikke er grundlag for at anse et anlæg for et fradragsberettiget hovedanlæg på baggrund af en fiktiv udstykning af ejendommen, se i modsætning hertil Østre Landsrets dom af 19. december 2014 gengivet i TfS 2015.330/SKM2015.89.ØLR. Det forhold, at ledningsnettet under nærmere angivne forudsætninger i større eller mindre omfang er genanvendeligt, kan ikke føre til et andet resultat.
 For så vidt angår de afløbsledningsstykker, der forbinder Y1 med naboejendommen Y2, er det ubestridt, at disse ledningsstykker leder afløbsvandet fra Y2 og ind på Y1, hvorfra det ledes mod nord ad de ledningsstykker, som Skatteministeriet har anerkendt udgør et fradragsberettiget hovedanlæg. Da den del af ledningsstykkerne, som ligger uden for grunden, således ikke bidrager til at aflede vand fra Y1, kan heller ikke disse ledningsstykker antages at


text:
have medført en stigning i grundværdien.
 Landsretten tager herefter Skatteministeriets påstand om stadfæstelse til følge, således at sagen hjemvises til vurderingsmyndigheden til beløbsmæssig ansættelse af fradraget for den del af kloakledningerne, der er markeret med lyserød farve på bilag 77 (vedhæftet som bilag til dommen).
 Da Skatteministeriet i det væsentlige har vundet sagen, skal H1 betale sagsomkostninger for landsretten til Skatteministeriet.
 For byretten, hvor sagens værdi var opgjort til 243.309 kr., vedrørte sagen alene spørgsmålet om, hvorvidt H1 havde afholdt udgifter til etablering af kloak- og vandledninger. På denne baggrund finder landsretten, at de af byretten fastsatte sagsomkostninger skal nedsættes til 30.000 kr.
 For landsretten, hvor sagens værdi er opgjort til 43.894 kr., fastsættes omkostningsbeløbet til i alt 33.195 kr., der omfatter 25.000 kr. til dækning af udgifter til advokatbistand inkl. moms og 8.195 kr. til dækning af afholdte udgifter til syn og skøn. Ved fastsættelsen af beløbet til dækning af udgifter til advokatbistand er der ud over sagens værdi på den ene side lagt vægt på, at sagen er forberedt og behandlet sammen med ankesagen B-4101-13, og at der er afholdt to syn og skøn. Der er på den anden side endvidere lagt vægt på, at Skatteministeriet først under forberedelsen har frafaldet sit anbringende om, at H1 ikke havde afholdt udgifter til ledningsanlæg, og at Skatteministeriet først kort før hovedforhandlingen har anerkendt H1s fradragsret for en del af ledningsnettet.
 Byrettens dom stadfæstes, således at sagen hjemvises til vurderingsmyndigheden til beløbsmæssig ansættelse af fradraget for den del af kloakledningerne, der er markeret med lyserød farve på bilag 77 (vedhæftet som bilag til dommen).
 I sagsomkostninger for byretten og landsretten skal H1 inden 14 dage betale 63.195 kr. til Skatteministeriet.


text:
2003-04 - L 43 (som fremsat): Forslag til Danmarks Riges Grundlov.
 L 43 (som fremsat): Forslag til Danmarks Riges Grundlov.
 Fremsat den 30. oktober 2003 af Aage Frandsen (SF), Anne Baastrup (SF) og Holger K. Nielsen (SF)
 Stk. 2. Danmark er en selvstændig stat, hvis styreform er folkestyre og bygger på retssikkerhed.
 § 2. Al offentlig magt udgår fra folket.
 Stk. 2. Denne magt er delegeret på følgende måde: Den lovgivende magt er hos Folketinget og regeringen. Den udøvende magt er hos regeringen. Den dømmende magt er hos domstolene.
 § 3. Den menneskelige værdighed er ukrænkelig. Den skal respekteres og beskyttes. Ethvert menneske har ret til livet. Dødsstraf må ikke forekomme.
 § 4. Ingen må underkastes tortur eller umenneskelig eller nedværdigende behandling eller straf.
 § 5. Enhver har ret til respekt for sin fysiske og mentale integritet.
 § 6. Alle mennesker er lige for loven og ligeværdige. Offentlige myndigheder er forpligtede til at sikre overholdelse af denne bestemmelse.
 § 7. Ingen kan på grund af køn, race, hudfarve, social, national eller etnisk oprindelse, sprog, religion, politisk eller anden overbevisning, funktionsevne, fysisk eller psykisk handicap, alder eller seksuel orientering berøves adgang til den fulde nydelse af borgerlige og politiske rettigheder eller gøres til genstand for nogen form for forskelsbehandling.
 Stk. 2. Ingen kan under påberåbelse af stk. 1 unddrage sig opfyldelsen af de forpligtelser, der fastsættes i henhold til loven.
 § 9. Registrering af personoplysninger må kun ske i henhold til lov. Medmindre der er tale om hensyn til landets sikkerhed, skal oplysningerne i registrene være tilgængelige for den, registreringerne omhandler.
 § 10. Enhver har ret til respekt for sit privatliv og familieliv, sit hjem og sine meddelelser.
 Stk. 2. Ingen offentlig myndighed må gøre indgreb i udøvelsen af denne ret, medmindre det sker i overensstemmelse med loven og er nødvendigt i et demokratisk samfund af hensyn til den nationale sikkerhed, den offentlige tryghed eller landets økonomiske velfærd, for at forebygge eller opklare forbrydelser, for at beskytte sundheden eller for at beskytte andres rettigheder og friheder.
 § 11. Enhver har ret til ytringsfrihed og informationsret samt ret til aktindsigt i den offentlige forvaltning. Denne ret omfatter frihed til at søge, modtage og meddele oplysninger og tanker ved et hvilket som helst meddelelsesmiddel.
 Stk. 2. Ytringsfriheden og informationsretten samt aktindsigten kan kun underkastes begrænsninger, som er foreskrevet ved lov og er nødvendige i et demokratisk samfund af hensyn til den nationale sikkerhed eller offentlig tryghed, for at forebygge forbrydelser, for at beskytte sundheden, for at beskytte andres rettigheder, for at forhindre udspredelse af fortrolige oplysninger eller for at sikre domsmagtens autoritet og upartiskhed.
 § 12. Borgerne har ret til uden forudgående tilladelse at danne foreninger i ethvert lovligt øjemed og har ret til sammen med andre at oprette fagforeninger og at slutte sig hertil for at beskytte deres interesser.
 Stk. 2. Foreninger, der virker ved eller søger at nå deres mål ved vold, anstiftelse af vold eller lignende strafbar påvirkning af anderledes tænkende, opløses ved dom.
 Stk. 3. Ingen forening kan opløses


text:
ved en regeringsforanstaltning. Dog kan en forening foreløbig forbydes, men der skal da straks anlægges sag imod den med henblik på dens opløsning.
 Stk. 4. Sager om opløsning af politiske foreninger skal uden særlig tilladelse kunne indbringes for Højesteret.
 § 13. Borgerne har ret til uden forudgående tilladelse at samle sig ubevæbnede. Offentlige forsamlinger har politiet ret til at overvære. Forsamlinger under åben himmel kan forbydes, når der som følge heraf kan frygtes fare for den offentlige fred.
 § 14. Enhver har ret til at tænke frit, til samvittigheds- og religionsfrihed. Enhver har ret til fri religionsudøvelse og til at forene sig i samfund for at dyrke sin religion i overensstemmelse med sin overbevisning samt til at stå uden for ethvert religiøst samfund.
 Stk. 2. Frihed til at lægge sin religion eller overbevisning for dagen skal kun kunne underkastes sådanne begrænsninger, som er foreskrevet ved lov og er nødvendige i et demokratisk samfund af hensyn til den offentlige sikkerhed, for at beskytte offentlig orden, for at beskytte sundheden eller for at beskytte andres ret og frihed. Religiøse samfund kan ikke få nogen form for fortrinsstilling i forhold til andre foreninger.
 § 15. Der må ikke være begrænsning i den frie og lige adgang til at udøve erhverv, medmindre det sker ved lov og kan begrundes med samfundsmæssige interesser og borgernes ve og vel.
 § 16. Børn har ret til den beskyttelse og omsorg, der er nødvendig for deres trivsel. De skal behandles som ligeværdige individer og har ret til medbestemmelse i egne forhold i overensstemmelse med deres alder og modenhed, og de skal frit kunne udtrykke deres synspunkter.
 Stk. 2. I alle handlinger vedrørende børn, uanset om de udføres af offentlige myndigheder, private institutioner eller private personer, herunder forældre eller indehavere af forældremyndigheden, skal barnets tarv komme i første række.
 Stk. 3. Ethvert barn har ret til regelmæssigt at have personlig forbindelse og direkte kontakt med begge sine forældre, medmindre dette er i modstrid med dets interesser.
 § 17. Enhver har ret til at søge asyl i overensstemmelse med de internationale konventioner, som Danmark har underskrevet. De nærmere bestemmelser herom fastsættes ved lov.
 § 18. Alle børn i den undervisningspligtige alder har ret til gratis undervisning i folkeskolen. Forældre eller værger, der selv sørger for, at børnene får en undervisning, der kan stå mål med, hvad der almindeligvis kræves i folkeskolen, er ikke forpligtede til at lade børnene undervise i folkeskolen.
 Stk. 2. Ud over gratis undervisning i den undervisningspligtige alder har alle krav på gratis undervisning til en uddannelse af mindst 5 års varighed.
 Stk. 3. Det offentlige skal sikre, at der er uddannelsestilbud hele livet igennem.
 § 19. Retten til arbejde under sundhedsmæssigt og samfundsmæssigt forsvarlige vilkår skal sikres alle, der ønsker dette. Det offentlige skal træffe de nødvendige foranstaltninger til denne rets gennemførelse.
 Stk. 2. Enhver lønmodtager har ret til sunde, sikre og værdige arbejdsforhold. De nærmere regler herfor fastlægges ved lov.
 § 20. Den, der ikke kan forsørge sig selv og sine børn under myndighedsalderen ved


text:
arbejde eller på anden vis, er berettiget til hjælp fra det offentlige, idet vedkommende må respektere de forpligtelser, som loven herom påbyder.
 § 21. Det offentlige skal sikre et ordentligt sundhedsvæsen, sådan at enhver kan få adgang til forebyggende sundhedsydelser og til at modtage lægehjælp samt modtage sygdomsbehandling efter regler, der nærmere fastsættes ved lov.
 § 22. Den, der ikke kan skaffe sig selv og sine børn under myndighedsalderen en passende bolig, skal det offentlige være behjælpelig med at skaffe en passende bolig. De nærmere bestemmelser herom fastlægges ved lov.
 § 23. Enhver har ret til at eje ejendom såvel alene som i fællesskab med andre.
 Stk. 2. Tvangsmæssig ejendomsafståelse kan kun ske ifølge lov, hvor samfundsmæssige hensyn kræver det, og mod rimelig erstatning.
 Stk. 3. Denne bestemmelse begrænser ikke statens ret til ved lov at regulere ejendomsrettens udøvelse ud fra samfundsmæssige interesser og af hensyn til naturen, miljøet og kulturarven.
 Stk. 4. Det tilstræbes at sikre ved lov, at boliger og virksomheder ikke er spekulationsobjekter.
 Stk. 5. Ved lov skal det fastlægges, hvordan og i hvilket omfang samfundsskabte værdier og værdier skabt ved fælles indsats kommer fællesskabet til gode.
 Stk. 6. Intellektuel ejendomsret er beskyttet på samme måde som anden ejendomsret.
 § 24. Naturen er grundforudsætning for alt liv og al værdiskabelse. Enhver har en forpligtelse til at sikre, at naturen og dens mangfoldighed bevares, sådan at naturen og miljøet også kan sikres for eftertidens borgere. Ingen har ret til at bruge og udnytte naturen således, at naturgrundlaget ødelægges. Udnyttelse af naturen kan kun ske, hvis der er lovhjemmel dertil. På tilsvarende måde er kulturarven beskyttet.
 § 25. Den politiske styreform bygger på folkestyre.
 Stk. 2. Valgret til Folketinget har enhver, som har dansk indfødsret, har fast bopæl i riget og har opnået den valgretsalder, som er blevet fastlagt ved lov.
 Stk. 3. Enhver, der har valgret til Folketinget, har også valgret til kommunale valg. Valgret til kommunale valg kan omfatte flere mennesker end valgret til Folketinget. De nærmere bestemmelser herom fastsættes ved lov.
 Stk. 4. Valgbar til Folketinget er enhver, som har valgret til dette, medmindre vedkommende straffes for en handling, der i almindeligt omdømme gør pågældende uværdig til at være medlem af Folketinget. Hvis valgretsalderen er lavere end myndighedsalderen, kan valgbarhedsalderen fastsættes til myndighedsalderen.
 Stk. 5. Valgbar til kommunale råd er enhver, som har valgret til disse, medmindre vedkommende straffes for en handling, der i almindeligt omdømme gør pågældende uværdig til at være medlem af kommunale råd. Hvis valgretsalderen er lavere end myndighedsalderen, kan valgbarhedsalderen fastsættes til myndighedsalderen.
 § 26. 10 pct. af landets vælgere kan anmode om, at spørgsmål sendes til folkeafstemning blandt landets vælgere. Forslag til finanslove, tillægsbevillingslove, midlertidige bevillingslove, statslånslove, normeringslove, lønnings- og pensionslove, love om ekspropriation, love om direkte og indirekte skatter samt love til gennemførelse af bestående traktatmæssige forpligtelser kan ikke komme til folkeafstemning. Spørgsmål, der indebærer indskrænkninger i borgeres menneskerettigheder eller retssikkerhed kan ikke sendes til folkeafstemning. Det samme gælder de i §§ 53 og 54 nævnte beslutninger. Det fastlægges nærmere


text:
ved lov, hvilke spørgsmål der kan gøres til genstand for folkeafstemning.
 Stk. 2. 20 pct. af vælgerne i en kommunal enhed kan begære bestemte spørgsmål sendt til folkeafstemning blandt vælgerne. Spørgsmål, der indebærer indskrænkninger i borgeres rettigheder, kan ikke sendes til folkeafstemning. Det fastlægges nærmere ved lov, hvilke spørgsmål der kan gøres til genstand for folkeafstemning .
 § 27. Folketinget består af 179 medlemmer, hvoraf 2 medlemmer vælges på Færøerne og 2 i Grønland.
 § 28. Et nyvalgt Folketing træder sammen kl. 12 den tolvte hverdag efter valgdagen, dersom det ikke har været indkaldt til møde forinden.
 Stk. 2. Straks efter at mandaterne er godkendt, konstituerer Folketinget sig ved valg af formand og næstformænd.
 Stk. 3. Folketingsåret begynder den første tirsdag i september og varer til samme tirsdag det følgende år.
 Stk. 4. På folketingsårets første dag kl. 12 træder medlemmerne sammen til møde, hvor Folketinget sættes på ny.
 Stk. 5. Folketingets møder er offentlige.
 Stk. 6. Folketingets formand indkalder til Folketingets møder. To femtedele af folketingsmedlemmerne og statsministeren kan anmode om, at Folketinget indkaldes ekstraordinært.
 Stk. 7. Folketinget kan kun træffe beslutning, hvis over halvdelen af medlemmerne er til stede.
 Stk. 8. Folketinget fastsætter selv sin forretningsorden.
 Stk. 9. Folketinget nedsætter et antal udvalg, som fastsættes i Folketingets forretningsorden. Fordelingen sker efter forholdstal, efter hvilke partierne eller partigrupper opnår repræsentation.
 Stk. 10. Folketingsmedlemmer modtager et vederlag, hvis størrelse fastsættes i valgloven.
 § 29. På det første møde i folketingsåret afgiver statsministeren en redegørelse for Folketinget om rigets almindelige stilling og de af regeringen påtænkte foranstaltninger.
 § 30. Folketingets medlemmer vælges ved almindelige, direkte og hemmelige valg.
 Stk. 2. De nærmere regler for valgrettens udøvelse fastlægges i valgloven, så der sker en ligelig repræsentation af de forskellige anskuelser blandt vælgerne.
 Stk. 3. Ved mandatfordelingen skal der tages hensyn til indbyggertal og vælgertal.
 Stk. 4. I valgloven fastsættes nærmere regler vedrørende valg af stedfortrædere og disses indtræden i Folketinget samt fremgangsmåden i tilfælde, hvor omvalg måtte blive nødvendigt.
 Stk. 5. Til folketingsvalg kan både opstilles kandidater, som er tilsluttet politiske partier, og kandidater, som ikke er tilsluttet politiske partier.
 Stk. 6. Der skal være offentlighed om partiernes og kandidaternes indtægter og udgifter i forbindelse med afholdelse af folketingsvalg. De nærmere regler herfor fastsættes ved lov.
 Stk. 7. Særlige regler om Grønlands og Færøernes repræsentation i Folketinget kan fastsættes ved lov.
 § 31. Ethvert medlem af Folketinget og regeringen er berettiget til at fremsætte forslag til love og andre beslutninger.
 Stk. 2. Et lovforslag kan ikke endeligt vedtages, medmindre det tre gange har været behandlet i Folketinget.
 Stk. 3. Et lovforslag kan ikke uden dispensation behandles i Folketinget, medmindre det har været sendt i høring, og ikke vedtages, medmindre der er gået 30 dage efter fremsættelsen.
 Stk. 4. To femtedele af Folketingets medlemmer kan over for formanden anmode om, at tredje behandling tidligst finder sted 12 hverdage efter forslagets vedtagelse ved anden behandling. Begæringen skal være skriftlig og underskrevet af de deltagende medlemmer. Udsættelse kan dog ikke finde sted, for så vidt


text:
angår forslag til finanslove, tillægsbevillingslove, midlertidige bevillingslove, statslånslove, love om ekspropriation, love om indirekte skatter samt i påtrængende tilfælde forslag til love, hvis ikrafttræden ikke kan udsættes af hensyn til lovens formål.
 Stk. 5. Ved nyvalg og ved folketingsårets udgang bortfalder alle forslag til love og andre beslutninger, der ikke forinden er endeligt vedtaget.
 § 32. Det påhviler hvert medlem af Folketinget at påse, at de vedtagne love er i overensstemmelse med grundloven. En lov kan ikke pålægge nogen en straf eller sanktion, medmindre det også var lov, da handlingen fandt sted. Der må ikke gennemføres særlove, hvor retssubjekter specifikt nævnes, og hvor de mister rettigheder.
 Stk. 2. Ingen skat kan pålægges, forandres eller ophæves uden ved lov. Intet statslån må optages uden ved lov.
 Stk. 3. Tildeling af indfødsret sker ved en forvaltningsakt på baggrund af bestemmelser fastlagt ved lov.
 Stk. 4. Ethvert medlem af Folketinget kan med dettes samtykke bringe ethvert offentligt anliggende til forhandling og anmode om ministrenes forklaring herpå.
 § 33. Når et lovforslag er vedtaget af Folketinget, kan en tredjedel af Folketingets medlemmer inden for en frist af 3 hverdage fra forslagets endelige vedtagelse over for formanden anmode om folkeafstemning om lovforslaget. Anmodningen skal være skriftlig og underskrevet af de deltagende medlemmer.
 Stk. 2. Et lovforslag, som kan undergives folkeafstemning, jf. stk. 6, kan kun i det i stk. 7 omhandlede tilfælde stadfæstes inden udløbet af den i stk. 1 nævnte frist, eller inden folkeafstemning har fundet sted.
 Stk. 3. Når der er anmodet om folkeafstemning om et lovforslag, kan Folketinget inden for en frist af 5 hverdage fra forslagets endelige vedtagelse beslutte, at forslaget skal bortfalde.
 Stk. 4. Træffer Folketinget ikke beslutning i henhold til stk. 3, skal meddelelse om, at lovforslaget skal prøves ved folkeafstemning, snarest tilstilles statsministeren, der derefter lader lovforslaget bekendtgøre med meddelelse om, at folkeafstemning vil finde sted. Folkeafstemningen iværksættes efter statsministerens nærmere bestemmelse tidligst 12 og senest 18 hverdage efter bekendtgørelsen.
 Stk. 6. Forslag til finanslove, tillægsbevillingslove, midlertidige bevillingslove, statslånslove, normeringslove, lønnings- og pensionslove, love om ekspropriation, love om direkte og indirekte skatter samt love til gennemførelse af bestående traktatmæssige forpligtelser kan ikke undergives folkeafstemning. Det samme gælder de i § 54 nævnte beslutninger, der måtte være i lovsform, medmindre det for disse sidste ved særlig lov bestemmes, at sådan afstemning skal finde sted. For grundlovsændringer gælder reglerne i § 66.
 Stk. 7. I særdeles påtrængende tilfælde kan et lovforslag, som kan undergives folkeafstemning, stadfæstes straks efter dets vedtagelse, når forslaget indeholder bestemmelse herom. Såfremt en tredjedel af Folketingets medlemmer efter de i stk. 1 omhandlede regler anmoder om folkeafstemning om lovforslaget eller den stadfæstede lov, afholdes folkeafstemning efter foranstående regler. Forkastes loven ved folkeafstemningen, kundgøres dette af statsministeren uden unødigt ophold og senest 14 dage efter folkeafstemningens afholdelse. Fra kundgørelsesdagen er loven bortfaldet.
 § 34. Et lovforslag, der er vedtaget af Folketinget får lovskraft, når det senest 10 dage efter den endelige vedtagelse stadfæstes ved en ministers underskrift. Ministeren har også ansvaret for offentliggørelse af loven og dens


text:
gennemførelse.
 § 35. Folketingets medlemmer vælges for 4 år.
 Stk. 2. Folketinget kan til enhver tid beslutte, at der skal udskrives nyvalg til Folketinget. Statsministeren kan også beslutte at udskrive nyvalg, hvis Folketinget forinden har udtrykt sin mistillid til statsministeren eller regeringen som helhed. Statsministeren har ansvaret for valgets afholdelse.
 Stk. 3. Når nyvalg har fundet sted, bortfalder de bestående folketingsmandater. Efter udnævnelse af en ny regering kan valg dog ikke udskrives, før statsministeren har fremstillet sig for Folketinget.
 Stk. 4. Det påhviler statsministeren at foranledige, at nyvalg afholdes inden valgperiodens udløb.
 Stk. 5. Mandaterne bortfalder i intet tilfælde, før nyvalg har fundet sted.
 Stk. 6. Der kan ved lov gives særlige regler om færøske og grønlandske folketingsmandaters ikrafttræden og ophør.
 Stk. 7. Mister et medlem af Folketinget sin valgbarhed, bortfalder den pågældendes mandat.
 Stk. 8. Ethvert nyt medlem afgiver, når vedkommendes valg er godkendt, ved sin underskrift en forsikring om at ville overholde grundloven.
 Stk. 9. Folketinget afgør selv gyldigheden af dets medlemmers valg samt spørgsmål om, hvorvidt et medlem har mistet sin valgbarhed.
 § 36. Folketinget nedsætter et forfatnings- og lovudvalg på 21 personer, som har til opgave nærmere at undersøge de juridiske og forvaltningsmæssige konsekvenser af de lovforslag, der bliver henvist til behandling i udvalget. Ligesom det påhviler udvalget at følge den forfatningsmæssige udvikling.
 Stk. 2. Lovforslag henvises til behandling i lovudvalget, hvis Folketinget ved afstemning herom beslutter det, eller hvis en tredjedel af medlemmerne af det udvalg, jf. § 28, stk. 9, som lovforslaget er henvist til, anmoder herom.
 § 37. Folketingsmedlemmer er alene bundet af deres overbevisning.
 Stk. 2. Intet medlem af Folketinget kan uden dettes samtykke tiltales eller underkastes fængsling af nogen art, medmindre vedkommende er grebet på fersk gerning. For sine ytringer i Folketinget kan intet af dets medlemmer uden Folketingets samtykke drages til ansvar uden for Folketinget.
 § 38. Folketinget er ukrænkeligt. Enhver, der antaster dets sikkerhed eller frihed, kan straffes med den strengeste straf.
 Stk. 2. Ingen må ved trusler om eller direkte ved boykot, afskedigelse, karriereforsinkelse eller lignende hindres i at deltage i offentlige valg. De nærmere regler herom fastlægges ved lov.
 § 39. Forslag til finanslov for det kommende finansår skal fremsættes for Folketinget senest 100 dage før finansårets begyndelse.
 Stk. 3. Inden finansloven eller en midlertidig bevillingslov er vedtaget af Folketinget, må skatterne ikke opkræves.
 Stk. 4. Ingen udgift må afholdes uden hjemmel i den af Folketinget vedtagne finanslov eller i en af Folketinget vedtaget tillægsbevillingslov eller midlertidig bevillingslov.
 § 40. Statsregnskabet skal fremlægges for Folketinget senest 6 måneder efter finansårets udløb.
 Stk. 2. Folketinget vælger et antal statsrevisorer. Disse gennemgår det årlige statsregnskab og påser, at samtlige statens indtægter er opført deri, og at ingen udgift er afholdt uden hjemmel i finansloven eller anden bevillingslov. De kan kræve sig alle fornødne oplysninger og aktstykker meddelt. De nærmere regler for statsrevisorernes antal og virksomhed fastsættes ved lov.
 Stk. 3. Statsregnskabet med statsrevisorernes bemærkninger forelægges Folketinget til beslutning.
 § 41. Den, der er indvalgt i Folketinget, har ved sin


text:
udtræden af Folketinget efter højst 8 år fra det første indvalg, krav på at kunne genoptage sin tidligere beskæftigelse eller en dertil svarende. Kravet kan gøres gældende mod den tidligere arbejdsgivers hovedorganisation. De nærmere bestemmelser herom fastsættes ved lov.
 § 42. Vælges et folketingsmedlem til medlem af et parlament, som har besluttende kompetence, og hvor hvervet som medlem er at betragte som en fuldtidsstilling, udtræder vedkommende af Folketinget.
 Stk. 2. Vælges et medlem af et parlament, som har besluttende kompetence, og hvor hvervet som medlem er at betragte som en fuldtidsstilling, til Folketinget, kan vedkommende ikke indtræde i Folketinget, medmindre vedkommende udtræder af det pågældende parlament. Sker det ikke, indtræder stedfortræderen i stedet.
 Stk. 3. Vælges et folketingsmedlem til borgmester, udtræder vedkommende af Folketinget.
 Stk. 4. Vælges en borgmester til Folketinget, kan vedkommende ikke indtræde i Folketinget, medmindre vedkommende nedlægger sit hverv som borgmester. Sker det ikke, indtræder stedfortræderen i stedet.
 § 43. Udpeges et folketingsmedlem til minister, skal det pågældende folketingsmedlem tage orlov som folketingsmedlem. Orlovsperioden ophører, når vedkommende ophører med at være minister.
 § 44. Ved lov bestemmes, at Folketinget vælger en eller to personer, der ikke er medlemmer af Folketinget, til som Folketingets Ombudsmand at have indseende med den offentlige forvaltning.
 § 45. Der kan nedsættes kommissioner til undersøgelse af almenvigtige sager. Kommissionerne er berettigede til at fordre skriftlige eller mundtlige oplysninger såvel af private som af offentlige myndigheder.
 Stk. 2. Kommissionerne kan nedsættes af Folketinget, hvorefter valg af medlemmer til kommissioner sker efter forholdstal.
 Stk. 3. Kommissionerne kan nedsættes af regeringen enten på baggrund fra påbud fra Folketinget eller af egen drift.
 Stk. 4. De nærmere regler herom fastlægges ved lov.
 § 46. Når statsministeren skal udpeges, indkalder Folketingets formand repræsentanter for hver partigruppe i Folketinget med henblik på, at der kan udpeges en statsminister.
 Stk. 2. Efter et nyvalg fungerer den afgående formand, hvis vedkommende er valgt til Folketinget igen, ellers aldersformanden, indtil et nyt præsidium er valgt.
 § 47. Ingen minister kan forblive i sit embede, efter at Folketinget har udtalt sin mistillid til vedkommende.
 Stk. 2. Udtaler Folketinget sin mistillid til statsministeren eller regeringen som helhed, skal statsministeren og regeringen træde tilbage. Statsministeren kan dog også vælge at udskrive nyvalg.
 Stk. 3. En regering, som har fået et mistillidsvotum, eller som har begæret sin afsked, fungerer, indtil en ny regering er udnævnt. Fungerende ministre kan i deres embede kun foretage sig, hvad der er fornødent til embedsforretningernes nødvendige førelse.
 Stk. 4. Efter at udpegning af en statsministerkandidat har fundet sted, skal denne for at kunne tiltræde posten som statsminister for en regering godkendes af Folketinget.
 § 48. Ministrene i forening udgør ministerrådet. Statsministeren fører forsædet.
 Stk. 2. I ministerrådet forhandles alle love og vigtige regeringsforanstaltninger.
 Stk. 3. Ministrene er ansvarlige for regeringens førelse. Ministrene er forpligtede til over for Folketinget at sige sandheden og må ikke give urigtige eller vildledende oplysninger eller fortie oplysninger, der er relevante for en sags fremstilling eller opklaring. Deres ansvarlighed bestemmes nærmere ved lov.
 § 49. I særdeles


text:
påtrængende tilfælde kan regeringen, når Folketinget ikke kan samles, udstede foreløbige love, der dog ikke må stride mod grundloven og altid straks efter Folketingets sammentræden skal forelægges dette til godkendelse eller forkastelse.
 § 50. Ministrene kan af Folketinget tiltales for deres embedsførelse. Domstolene dømmer i de anlagte sager mod ministrene for deres embedsførelse. Landsretterne med hver tre repræsentanter udgør første instans. Højesteret udgør anden instans.
 § 51. Retsplejen skal være adskilt fra forvaltningen. Regler herom fastsættes ved lov.
 Stk. 2. Retsplejen skal foregå i offentlighed og mundtlighed, medmindre særlige forhold taler imod det.
 Stk. 3. Enhver har ret til en retfærdig og offentlig rettergang inden for en rimelig frist. Enhver skal have mulighed for at blive rådgivet, forsvaret og repræsenteret.
 Stk. 4. Der ydes retshjælp til dem, der ikke har tilstrækkelige midler, hvis en sådan hjælp er nødvendig for at sikre effektiv adgang til domstolsprøvelse.
 Stk. 5. Enhver, der anklages for en lovovertrædelse, skal anses for uskyldig, indtil pågældendes skyld er bevist i overensstemmelse med loven.
 Stk. 6. Straffens omfang skal stå i rimeligt forhold til overtrædelsen.
 Stk. 7. Der kan ikke pålægges en strengere straf end den, der var gældende på det tidspunkt, da lovovertrædelsen blev begået, og hvis der efter, at en lovovertrædelse er begået, er fastsat en mildere straf, skal denne anvendes.
 Stk. 8. Ingen kan retsforfølges eller straffes to gange for samme lovovertrædelse.
 § 52. Den dømmende magts udøvelse kan kun ordnes ved lov. Særdomstole med dømmende myndighed kan ikke nedsættes.
 Stk. 2. Domstolene kan påkende ethvert spørgsmål om loves overensstemmelse med grundloven og forvaltningsmyndighedens grænser i forhold til vedtagne love. Den, der vil rejse sådant spørgsmål, kan dog ikke ved at bringe sagen for domstolene unddrage sig fra foreløbig at efterkomme øvrighedens befaling.
 Stk. 3. Påkendelse af spørgsmål om forvaltningsmyndighedens grænser kan ved lov henlægges til en eller flere forvaltningsdomstole, hvis afgørelser dog skal kunne prøves ved rigets øverste domstol. De nærmere regler herom fastsættes ved lov.
 § 53. Dommerne skal i deres udøvelse alene rette sig efter loven. De kan ikke afsættes uden ved dom. De kan ikke forflyttes mod deres ønske uden for de tilfælde, hvor en omordning af domstolene finder sted. Dog kan den dommer, der har fyldt sit 65. år, afskediges.
 Stk. 2. Dommerne er uafhængige og skal sikres habilitet i enhver henseende. De må kun have bibeskæftigelse i henhold til lov.
 Stk. 3. I strafferetsplejen skal lægdommere medvirke. Det fastsættes ved lov, i hvilke sager og under hvilke former denne medvirken skal finde sted, herunder i hvilke sager nævninge skal medvirke.
 § 54. Regeringen handler under ansvar over for Folketinget i internationale anliggender. Samtykke fra Folketinget er nødvendigt ved indgåelse af en forpligtelse, til hvis opfyldelse Folketingets medvirken er nødvendig, eller som i øvrigt er af større betydning, og ved opsigelse af en international overenskomst, som er indgået med Folketingets samtykke.
 Stk. 2. Bortset fra forsvar mod væbnet angreb på riget eller danske styrker kan regeringen ikke uden Folketingets samtykke anvende militære magtmidler mod nogen fremmed stat. Foranstaltninger, som regeringen


text:
måtte træffe i medfør af denne bestemmelse, skal straks forelægges Folketinget. Er Folketinget ikke samlet, skal det omgående indkaldes til møde.
 Stk. 3. Folketinget vælger af sin midte et udenrigspolitisk nævn, fra hvilket regeringen skal sikre sig tilslutning forud for enhver beslutning af større udenrigspolitisk rækkevidde. Nærmere regler om Det Udenrigspolitiske Nævn fastsættes ved lov.
 § 55. Kompetence, som efter denne grundlov tilkommer rigets myndigheder, kan ved lov overlades til internationale myndigheder, der er oprettet ved gensidig overenskomst med andre stater til fremme af international retsorden og samarbejde. Kompetence kan kun overlades, når det er nødvendigt for at løse internationale problemer, og kun i det omfang det ved loven er præciseret, hvilke beføjelser og hvilke emner overladelsen omfatter, og inden for hvilke institutionelle rammer Folketinget og regeringen kan øve indflydelse på beslutninger i den internationale myndighed.
 Stk. 2. Efter vedtagelse af sådanne lovforslag, som omhandler væsentlige samfundsmæssige spørgsmål, skal disse forelægges folketingsvælgerne til godkendelse eller forkastelse efter de for folkeafstemninger i § 33 fastsatte regler.
 Stk. 3. Regeringen skal have Folketingets samtykke ved forhandlinger og afstemninger i en international myndighed om retsakter, der tilsigtes at få virkning i Danmark som love, og om andre beslutninger af større betydning.
 § 56. Danmark er politisk og administrativt opdelt i en statslig og en kommunal forvaltning.
 Stk. 2. Den politiske styreform for den kommunale forvaltning bygger på folkestyre. Ved valg af kommunale råd kan der både opstilles kandidater, som er tilsluttet politiske partier, og kandidater, som ikke er tilsluttet politiske partier. Ved fordeling af mandater sker fordelingen forholdsmæssigt ud fra stemmetal.
 Stk. 3. Opgaver, der kan løses i de kommunale forvaltninger, skal løses i disse forvaltninger under hensyntagen til sikring af faglig kvalitet, retssikkerhed og menneskerettigheder.
 Stk. 4. De nærmere bestemmelser herom, herunder statens tilsyn med den kommunale forvaltning, og hvor mange niveauer og hvor mange enheder på de forskellige niveauer der skal være, fastsættes ved lov.
 § 57. Alle borgere, som er brugere af offentlige tilbud, har ret til i fællesskab og individuelt at have indflydelse herpå. De nærmere bestemmelser herom fastlægges ved lov.
 § 58. Lønmodtagere har i fællesskab og individuelt ret til at øve indflydelse på deres arbejdsvilkår og arbejdsforhold samt virksomhedens drift og har krav på at få den nødvendige information herom i god tid.
 Stk. 2. Som en del af lønmodtagernes ret til at danne fagforeninger indgår også retten til at tage kollektive skridt, herunder strejke, for at forsvare deres interesser.
 Stk. 3. De nærmere bestemmelser herom fastlægges ved lov.
 § 59. Kirkelige handlinger kan ikke have borgerlige retsvirkninger. Det kan ikke overlades religiøse samfund at udføre handlinger med retsvirkning på de borgerlige myndigheders vegne.
 § 60. Som en del af riget har Færøerne et selvstyre. De nærmere regler herfor og rækkevidden heraf fastsættes ved lov efter aftaler mellem de kompetente myndigheder.
 Stk. 2. Ønsker Færøerne at træde ud af riget, kræver det alene en beslutning i Færøernes parlamentariske forsamling.
 § 61. Som en del af riget har Grønland et selvstyre. De nærmere regler herfor og rækkevidden heraf