text:
omfatter alle erhvervelser af økonomisk værdi, og det er derfor uden betydning, om indtægten fremtræder i form af penge eller i form af et andet aktiv af økonomisk værdi.
 I tilfælde hvor en skatteyder - frivilligt eller tvunget - i forbindelse med sit erhverv modtager betaling i form af andet end kontante penge, fx i form af
 løsøregenstande
 til fuld afgørelse af et tilgodehavende eller til en nærmere fastlagt del af et tilgodehavende, skal han indtægtsføre et beløb, som svarer til det modtagnes værdi ved modtagelsen.
 Se afsnit C.H.2 om fortjeneste og tab ved senere afståelse af det modtagne usædvanlige betalingsmiddel, hvis der er tale om fast ejendom, og se afsnit C.B.1.4.2 om gevinst og tab på fordringer samt afsnit C.B.2.2.1 om afståelse af aktier.
 Hvis modtageren af det usædvanlige betalingsmiddel har som erhverv at handle med sådanne genstande, behandles fortjeneste og tab som næring.
 Selvom modtageren ikke har det som sit erhverv at handle med den slags genstande, vil fortjeneste og tab ved senere salg evt. kunne blive omfattet af næringsbeskatning efter reglerne om vederlagsnæring. Se afsnit C.C.2.1.3.3.2 Næring.
 Hvis håndværkere m.fl., der har udført arbejde ved opførelse af en bygning for et aktieselskab, modtager aktier som betaling for deres (rest-) tilgodehavende, skal aktierne beskattes som almindelige aktier. Se afsnit C.B.2.1.1.11 "Forklaring af håndværkeraktier".
 Om Bitcoins, se SKM2014.226.SR i afgørelsesskemaet (indbragt for Landsskatteretten) samt afsnit C.C.2.1.3.3.3 Spekulation.
 Beskatning af brugsret til andres aktiver
 Den økonomiske fordel ved gratis brug af andres aktiver skal beskattes. Se SL § 4, litra b. Den økonomiske fordel skal i visse tilfælde beskattes som løn. Se SL § 4, litra a. Se også afsnit C.A.5 om personalegoder.
 Den økonomiske fordel kan også blive beskattet som en udbytteindtægt efter SL § 4, litra e, eller som en gave efter SL § 4, litra c, eller efter reglerne om gaveafgift.
 C.C.2.1.8 om gaver
 C.A.6 om underholdsydelser, legater mv.
 Brugsret til egne aktiver
 Den almindelige regel er, at brugsretten til egne aktiver ikke beskattes. Værdien af brugsret over egne løsøregenstande beskattes derfor ikke.
 Beskatningen sker kun i det omfang, brugsretten tilfører skatteyderen et udbytte af økonomisk værdi.
 Eksempel: Jagtret
 Værdien af jagtret på egen ejendom beskattes ikke. Derimod beskattes værdien af jagtudbyttet, hvis jagtretten faktisk udnyttes. Se LSRM 1971, 22 LSR og LSRM 1971, 23 LSR. Se også SKM2017.366.VLR om beskatning af fikseret jagtleje.
 Undtagelse, beskatning af værdi af bolig i egen ejendom mv., ejendomsværdiskat
 Værdien af bolig i egen ejendom beskattes. Se SL § 4, litra b, 2. pkt. Med indførelse af ejendomsværdiskatten er indkomstbeskatningen dog afskaffet for hovedparten af ejerboliger, herunder parcelhuse, ejerlejligheder, stuehuse mv. Se afsnit C.H.3.1 "Ejendomsværdiskat af bolig i egen ejendom".
 Beskatning af værdien af bolig i egen ejendom efter SL § 4, litra b, er en undtagelse til den almindelige hovedregel om, at brugsretten til egne aktiver ikke beskattes.
 Højesteret har fastslået, at en ejer af en beboelsesejendom er skattepligtig af en skønnet lejeindtægt, hvis han overlader benyttelsen af ejendommen til en slægtning eller en anden nærtstående vederlagsfrit eller til en


text:
leje, der ikke er uvæsentligt lavere end markedslejen. Hjemlen findes i SL § 4, litra b, 1. pkt., om skattepligt af bl.a. indtægt ved udlejning af fast ejendom - sammenholdt med 2. pkt., hvorefter lejeværdi af bolig i egen ejendom beregnes som indtægt (fikseret leje) for ejeren. Dette uanset om ejeren har gjort brug af sin beboelsesret eller ej. Se SKM2002.547.HR.
 På samme måde har Højesteret fundet, at udleje af et erhvervslokale til en samlever til en leje, som var lavere end markedslejen, var omfattet af bestemmelsen i SL § 4, litra b, 2. pkt. Der skulle derfor fastsættes en fikseret leje. Se SKM2007.438.HR.
 Lejeindtægter ved udlejning, bortforpagtning og bortfæstning er skattepligtige efter SL § 4 b. Se fx SKM2017.540.SR om udlejning af ure via en online deletjeneste.
 C.H.3.1 om udlejning af fast ejendom
 C.C.1.1.2 om lejlighedsvis biludlejning.
 Pensioner, understøttelser, livrenter, aftægtsydelser og lignende er skattepligtig indkomst efter SL § 4 c. Det gælder, uanset om ydelsen modtages i form af penge eller i form af naturalier.
 Alle løbende ydelser er som udgangspunkt skattepligtig indkomst. Det gælder, selv om de træder i stedet for engangsbeløb, der ville være skattefrie.
 Løbende ydelser i gensidigt bebyrdende aftaleforhold behandles efter reglerne i LL § 12 B. Se afsnit C.C.6.8.1 "Løbende ydelser omfattet af LL § 12 B". I afsnittet beskrives også definitionen på en løbende ydelse.
 Det er dog ikke alle skattepligtige ydelser, der skal indgå i virksomhedens indkomst. Højesteret fandt fx i SKM2015.262.HR, at sygedagpenge, der var udbetalt som led i en privat forsikring for selvstændigt erhvervsdrivende, ikke skulle indgå i virksomhedens indtægter. Sygedagpengene var derimod personlig indkomst uden for virksomheden. Heller ikke flexydelser indgår i virksomhedens indkomst. Se skatteministerens svar til Skatteudvalget SAU 403 af 18. maj 2016 (Alm. del.) xog SKM2018.537.LSR.x
 C.A.3.8 "Aftægtsydelser"
 C.A.10 om pensionsordninger.
 Bortset fra løn-, udbytte- og gavetilfælde, beskattes besparelser ikke. Beskatningen af brugsret til egne og andres goder beskrives ovenfor i afsnittet om brugsret.
 C.C.2.1.4 om eget vareforbrug
 C.C.2.1.5 om værdi af eget arbejde.
 En fordel, som er opnået ved forældelse eller gældseftergivelse, er i visse tilfælde skattepligtig. Se nærmere afsnit C.B.1.4.3.3 og afsnit C.B.1.5, der alle handler om beskatning af gevinst ved gældseftergivelse.
 Indtægt ved lotterispil, samt andet spil og væddemål beskattes efter SL § 4, litra f. Beskatning er dog nu reguleret i særlige love. Se afsnit C.A.6.4 "Gevinster og dusører".
 Eksempler: Spil
 SKM2012.671.VLR vedrørte en række beløb, som skatteyderen havde modtaget gennem et internetbaseret pyramidespil, i form af egentlige spillegevinster, beløb for hvervning af nye medlemmer og formidlingsprovision for at tømme virtuelle konti for andre.
 Egentlige spillegevinster blev beskattet efter SL § 4, litra f, i det omfang, de ikke var skattefritaget, fordi de stammede fra spil, som var godkendt og kontrolleret i et EU-land eller EØS-land.
 Beløb, som skatteyderen havde modtaget for at hverve nye medlemmer, og formidlingsprovision for at tømme virtuelle konti for andre blev også beskattet efter SL § 4.
 I SKM2016.170.SR besvaredes flere spørgsmål om staking (at satse på/betale til et spil/en spiller). Skatterådet bekræftede bl.a., at spilleren

type: other


text:
ikke ville blive beskattet af den andel af buy-in og fee (betaling for at deltage i en turnering), som blev betalt af staker, idet spilleren under de givne omstændigheder ikke blev anset for at have erhvervet ret til beløbet.
 Se også afsnit C.A.6.4 "Gevinster og dusører".
 At en indkomst er erhvervet ved en strafbar handling udelukker ikke i sig selv, at indkomsten kan beskattes.
 Det følger imidlertid af det almindelige retserhvervelsesprincip, at der ikke sker beskatning af indtægter, der ikke er erhvervet ret til. Se afsnit C.C.2.5.3.2.1 om retserhvervelsesprincippet.
 Berigelse ved fx tyveri er derfor ikke skattepligtig. Hvis indtægten er opnået gennem en efterfølgende retshandel, fx videresalg af det stjålne, skal indtægten dog beskattes. Dette gælder også, selv om indtægten eventuelt kan konfiskeres, og selv om der kan gøres erstatningskrav gældende.
 Se afsnit C.C.2.2.2.17 om fradragsret for tab ved konfiskation.
 Den ledende dom på området er TfS 1999, 86 HRD: Skatteyderen havde haft en indtjening ved at sælge stjålne paller. Indtjeningen var ikke blevet konfiskeret i forbindelse med straffesagen. Indtjeningen oversteg det erstatningskrav, som den bestjålne havde gjort gældende. Med henvisning til, at skatteyderen på den måde faktisk havde oppebåret en fortjeneste, fandt Højesteret, at beløbet skulle beskattes, fordi det ikke i sig selv udelukker beskatning, at fortjeneste er erhvervet på grundlag af en strafbar handling. Videresalgene havde karakter af normale forretningsmæssige dispositioner, og de videresolgte europaller kunne ikke vindiceres (forlanges tilbage af de bestjålne).
 Indtægter ved prostitution er også skattepligtig indkomst. Se TfS 1998, 457 ØLD, hvor landsretten fastslog, at indtægt ved prostitution var skattepligtig - selv om prostitution dengang var strafbar. (Prostitution er i dag ikke i sig selv strafbar, i modsætning til rufferi.)
 Renter er skattepligtige. Se SL § 4, litra e. Se om beskatningen af renteindtægter efter denne bestemmelse og de særlige bestemmelser i ligningsloven i afsnit C.A.11.1 om renteindtægter.
 Landsretten fandt, at det var en læge personligt og ikke hans selskab, der var rette indkomstmodtager af et vederlag, idet arbejdet var ydet for personligt arbejde i tjenesteforhold. Dette var ikke bestridt under anken til Højesteret.
 Landsretten tog også stilling til spørgsmål om omgørelse jf. SFL § 29, stk. 1, og betalingskorrektion, jf. § LL § 2. Højesteret stadfæstede dommen på disse punkter.
 Dommen stadfæster SKM2014.846.ØLR, se denne. Spørgsmålet om rette indkomstmodtager var ikke bestridt under højesteretssagen.
 Dette gjaldt, uanset om virksomheden måtte anses for erhvervsmæssigt drevet eller ej.
 Dommen stadfæster
 SKM2014.587.ØLR.
 SKM2012.97.HR
 Et selskab A ApS, hvis anparter ved bedrageri var blevet overført til et andet selskab B BV, erhvervede under trussel om politianmeldelse selskabet B BV til langt under værdien. Denne fordel skulle ikke beskattes, fordi det blev lagt til grund, at der reelt kun var tale om en genopretning af A ́s økonomiske stilling til situationen forud for bedrageriet.
 Dommen ændrer SKM2010.404.ØLR.
 Sagen vedrørte spørgsmålet om, hvorvidt transferindtægter, der knyttede sig til salg af spillerrettigheder, kunne anses for at være indtægter ved "salg af ejendele" i SL § 5, litra a ́s forstand, eller om indtægten var skattepligtig efter SL § 4.
 Højesteret


text:
fandt, at transferindtægterne måtte anses for at være kompensation til klubben for, at den til fordel for den betalende klub opgav sine rettigheder i henhold til en ansættelseskontrakt, som klubben havde indgået med en spiller. Til- og afgang af spillere - og de hermed i nogle tilfælde forbundne udgifter - måtte anses for at indgå som en sædvanlig del af klubbens driftsaktiviteter med henblik på at optimere de sportslige og økonomiske resultater.
 Højesteret fandt derfor, at transferindtægterne ikke vedrørte selve indkomstgrundlaget og ikke kunne anses for at være skattefri formuegevinst, der var fremkommet ved salg af ejendele. Indtægterne var således ikke skattefrie efter SL § 5, stk. 1, litra a, men skattepligtige efter SL § 4 som sædvanligt forekommende løbende indtægter. Transferudgifter kunne afskrives efter SL § 6, stk. 1, litra a.
 (Tidligere instanser SKM2008.706.ØLR og SKM2006.466.LSR).
 SKM2010.70.HR
 En agent for to polske tekstilvirksomheder fandtes ikke at have løftet bevisbyrden for, at beløb, som virksomhederne løbende indsatte på hendes konti, ikke tilhørte hende og dermed ikke var skattepligtig indkomst for hende.
 Stadfæster SKM2007.516.ØLR.
 xSe tilsvarende for senere indkomstår SKM2018.568.ØLR, som stadfæster SKM2016.194.BR. (Refereres ikke).x
 Højesteret fandt, at udlodning fra Fondsbørsvekselerernes Garantiforening under afvikling var skattepligtig i medfør af SL § 4.
 SKM2004.87.HR
 Højesteret fandt, at skatteyderen var skattepligtig af et større beløb, der var indbetalt fra hans tyske selskab til hans personlige virksomhed i Danmark.
 SKM2002.547.HR
 Fikseret lejeindtægt
 Højesteret fastslog, at en ejer af en beboelsesejendom er skattepligtig af en skønnet lejeindtægt, hvis han overlader benyttelsen af ejendommen til en slægtning eller anden nærtstående vederlagsfrit eller til en leje, der ikke er uvæsentligt lavere end markedslejen.
 Hjemlen findes i SL § 4, litra b, 1. pkt., om skattepligt af bl.a. indtægt ved udlejning af fast ejendom - sammenholdt med 2. pkt., hvorefter lejeværdi af bolig i egen ejendom beregnes som indtægt for ejeren, uanset om ejeren har gjort brug af sin beboelsesret eller ej.
 Højesteret fandt, at et beløb, der var udbetalt til en skatteyder i forbindelse med, at han udtrådte af et interessentskab, i skattemæssig henseende måtte betragtes som indkomst, der var skattepligtig efter SL § 4 og ikke som vederlag for goodwill.
 TfS 1999, 86 HRD
 Strafbar erhvervelse.
 Gennem salg af stjålne paller havde skatteyderen haft en indtjening, som ikke var blevet konfiskeret i forbindelse med straffesagen.
 Indtjeningen oversteg det erstatningskrav, som den bestjålne havde gjort gældende.
 Med henvisning til, at skatteyderen faktisk havde opnået en fortjeneste, fandt Højesteret, at beløbet skulle beskattes, fordi det ikke i sig selv udelukker beskatning, at fortjeneste er erhvervet på grundlag af en strafbar handling.
 Videresalgene havde karakter af normale forretningsmæssige dispositioner, og de videresolgte europaller kunne ikke vindiceres (kræves tilbage af de retmæssige ejere).
 Palledommen.
 xSKM2018.568.ØLRx
 xSagen handlede om, hvorvidt en skønsmæssig ansættelse af skatteyderens indkomst var åbenbart urimelig eller hvilede på et forkert grundlag, herunder om beløb betegnet ”other costs” ikke var skattepligtig indkomst omfattet af SL § 4.
 Skattemyndighederne havde forhøjet skatteyderens indkomst med det samlede beløb af indsætningerne fratrukket et skønsmæssigt ansat fradrag for transportudgifter. Landsretten fandt, at


text:
det påhvilede skatteyderen at løfte bevisbyrden for, at afgørelsen kunne tilsidesættes, herunder at indsætningerne ikke var skattepligtig indkomst omfattet af SL § 4.
 Landsretten fandt ikke, at skatteyderen havde løftet denne bevisbyrde. Der var desuden ikke grundlag for at antage, at der måtte være en retsbeskyttet forventning hos hende om, at hun ikke ville blive beskattet af indsætningerne. x
 xDommen stadfæster SKM2016.194.BR.
 Se ovenfor under SKM2010.70.HR, om tidligere indkomstår. x
 SKM2018.301.ØLR
 Sagen handlede om, hvorvidt skatteyderen var rette indkomstmodtager af indkomsten fra en hundekennelvirksomhed. Skatteyderen havde forud for de omhandlede indkomstår 2008 og 2009 drevet hundekennelvirksomhed og havde i 2006 erhvervet en ejendom i Y1-by med henblik på videre drift af virksomheden.
 I sagen gjorde skatteyderen gældende, at hun ikke var rette indkomstmodtager, idet hun ikke havde drevet hundekennelvirksomhed i indkomstårene 2008 og 2009. Hun anførte, at hun - som følge af bl.a. sygdom og manglende lyst - havde overdraget hundene til sin tidligere kæreste LJ, som i stedet var rette indkomstmodtager.
 Byretten havde som første instans efter en samlet vurdering i fundet, at skatteyderen havde drevet virksomhed med opdræt og handel med hvalpe i de omhandlede indkomstår.
 Retten lagde i afgørelsen vægt på, at skatteyderen tidligere havde drevet hundekennelvirksomhed, at hun havde opnået tilladelse fra Y1 Kommune til at drive sådan virksomhed, og at hun stod anført som ejer af hundene på parringsbeviser og som sælger på købsaftaler. Desuden lagde retten vægt på, at der på skatteyderens konto var indsat beløb, der ubestridt stammede fra salg af hunde.
 På denne baggrund fandt byretten ikke, at den håndskrevne overdragelsesaftale mellem skatteyderen og LJ kunne lægges til grund i sagen. Desuden udtalte retten, at de afgivne vidneforklaringer ikke kunne føre til et andet resultat.
 For landsretten forklarede skatteyderen yderligere, at opdrættet af hvalpe var sket ved foderværter, som forestod pasningen. Dette fandt landsretten dog ikke afgørende. Retten stadfæstede derfor byrettens dom, hvorefter skatteyderen blev anset for at have drevet erhvervsmæssig virksomhed og dermed for at være rette indkomstmodtager af indkomsten fra hundekennelvirksomheden.
 Dommen stadfæster SKM2017.350.BR.
 Et selskab skulle beskattes af en fikseret jagtleje ved at have stillet selskabets jagtarealer til rådighed for ægtefællen til selskabets eneanpartshaver og for et jagtkonsortium, som ægtefællen var deltager i.
 Da selskabet ikke havde registreret indtægter af jagtretten, og da det ikke i øvrigt var godtgjort, at driften af jagtarealerne havde tilgodeset andet end ægtefællens personlige interesse for jagt, lagde landsretten til grund, at ægtefælle havde disponeret over jagtretten på en måde og i et omfang, der svarer til en ejers, og at der ikke var ydet selskabet vederlag herfor.
 Den omstændighed, at ægtefællens deltagelse i jagten var begrænset af hans helbredsmæssige forhold, kunne efter indholdet af de lægelige oplysninger om hans mobilitet og almene velbefindende ikke føre til en anden vurdering.
 Da jagtretten således vederlagsfrit havde været stillet til ægtefællens rådighed, skulle selskabet beskattes af et beløb svarende til markedsværdien af jagtretten i medfør af SL § 4 og LL § 2.
 Dommen stadfæster SKM2016.337.BR.
 Se om aktionærens forhold SKM2017.332.VLR.
 Et selskab havde fra det


text:
angolanske finansministerium modtaget et større millionbeløb på sin bankkonto. Selskabet havde herefter overført 57.936.421 kr. til dels en navngiven person, dels en schweizisk bank og havde alene indtægtsført og selvangivet det resterende beløb på 20.050.838 kr.
 Byretten fandt det ikke godtgjort, at selskabet ikke havde erhvervet ret til hele det indsatte beløb, og selskabet skulle derfor også beskattes af det resterende beløb på 57.936.421 kr. Retten fandt endvidere, at skatteansættelsen af selskabet var foretaget rettidigt, idet selskabet ved grov uagtssomhed havde bevirket, at skatteanættelsen ikke var korrekt, og at 6-måneders fristen i SKFL § 27, stk. 2, var overholdt.
 Begge selskabets aktionærer var blevet forhøjet med maskeret udbytte svarende til deres ejerandel af det ikke-indtægtsførte beløb, og retssagen omhandlede endvidere den ene aktionær.
 Retten udtalte, at det påhvilede aktionæren at godtgøre, at beløbet var afholdt i selskabets interesse, og at der ikke var tilflydt hende nogen økonomisk fordel. Retten fandt ikke denne bevisbyrde løftet.
 Retten fandt endvidere, at aktionæren havde udvist grov uagtsomhed ved ikke at foranledige korrekt indberetning af indtægten til SKAT, som derfor havde været berettiget til at ændre skatteansættelsen ekstraordinært, jf. SKFL § 27, stk. 1, nr. 5.
 Retten fandt imidlertid, at 6-måneders fristen i SKFL § 27, stk. 2, var udløbet, da SKAT sendte varsel om forhøjelsen til aktionæren.
 Skatteministeriet ankede dommen vedrørende selskabet, men ikke frifindelsen af aktionæren.
 Landsretten fandt, at selskabet var nærmest til at oplyse, hvem der modtog pengene, ligesom det påhvilede selskabet at godtgøre, at det ikke havde erhvervet ret til hele det beløb, der var indsat på kontoen. Selskabet havde ikke løftet denne bevisbyrde.
 Landsretten var desuden enig med byretten i, at fristen SKFL § 27, stk. 2, var overholdt, og stadfæstede derfor dommen over selskabet.
 Dommen stadfæster SKM2015.425.BR.
 En dansk advokat blev anset for skattepligtig af et beløb, som hendes samlever havde overført til hendes konto fra en jordansk bank, og som SKAT havde fået kendskab til gennem sit projekt Money Transfer.
 Dommen stadfæster SKM2015.382.BR.
 SKM2013.613.ØLR
 En skatteyder blev anset for at være rette indkomstmodtager af knap 3 mio. kr., som var indsat på hans konto, og som stammede fra driften af en gulvvirksomhed.
 Skatteyderen påstod, at han havde udlånt sin bankkonto til en ven, der drev virksomheden.
 Retten lagde vægt på en række omstændigheder, der talte for, at skatteyderen havde erhvervet ret til beløbet, og fandt derfor ikke, at han havde løftet bevisbyrden for, at han ikke var rette indkomstmodtager.
 Dommen stadfæster SKM2012.458.BR.
 Se også SKM2015.37.BR (ikke refereret her).
 I 2007 udstedte en virksomhed, "G1", fakturaer til en vognmandsforretning for i alt ca. 2,2 mio. kr. med tillæg af moms. Pengene blev sat ind på As bankkonto, men han forklarede, at det ikke var ham, der drev virksomheden, og at han derfor ikke skulle beskattes af indkomsten derfra.
 Landsretten anførte, at betalingerne af fakturaerne var indsat på As bankkonto i Nordea. Han havde herefter bevisbyrden for, at han ikke havde drevet uregistreret personlig virksomhed. Denne bevisbyrde var ikke løftet alene ved hans, hustruens og sønnens forklaringer.
 Landsretten henviste til,


text:
at der på fakturaerne var anført A og hans hustrus adresse, hvor sønnen også var tilmeldt. Det var imidlertid sønnens telefonnummer og e-mail-adresse, der var anført på fakturaerne. En af virksomhedens kunder havde i overensstemmelse hermed forklaret, at det efter hans opfattelse var sønnen, der bestemte i G1. Kurator var i sin redegørelse vedrørende et selskab, som sønnen var involveret i, af samme opfattelse. Landsretten henviste også til, at sønnen var sigtet for som leder af et selskab at have begået forsætlig momsunddragelse for ca. 4,4 mio. kr.
 Dommen stadfæster SKM2013.267.BR.
 Sagen drejede sig om en række beløb, som skatteyderen havde modtaget gennem et internetbaseret pyramidespil.
 Egentlige spillegevinster blev beskattet efter SL § 4 f i det omfang, de ikke var skattefritaget, fordi de stammede fra spil, som var godkendt og kontrolleret i et EU-land eller EØS-land.
 Beløb, der var modtaget for at hverve nye medlemmer, samt formidlingsprovision for at tømme virtuelle konti for andre blev også beskattet efter SL § 4.
 Dommen stadfæster SKM2011.770.BR.
 SKM2011.660.VLR
 Skatteyderen var skattepligtig af værdien af en gratis tildelt mælkekvote.
 Se tilsvarende SKM2001.466.LSR.
 TfS 1998, 457 ØLD
 Indtægter ved prostitution blev anset for at være skattepligtig indkomst.
 xSKM2018.549.BRx
 xEn skatteyder kunne ikke godtgøre eller sandsynliggøre, at beløb, der var indsat på hans konti, hidrørte fra midler, der allerede var beskattet, eller som ikke skulle beskattes hos ham.
 Han var derfor skattepligt af beløbet.x
 xDommen er af skatteyderen anket til Vestre Landsret.x
 A var dømt for at have begået bedrageri til fordel for to af ham kontrollerede selskaber, G1 og G2. Bedrageriet bestod kort fortalt i, at A på vegne af G1 og G2 udstedte fakturaer til G3 og G4 for arbejde, der ikke var udført. G3 og G4 betalte for disse ikke udførte arbejder, hvorved G1 og G2 opnåede betydelige indtægter.
 Samtidigt udarbejdede A fiktive fakturaer fra underleverandører, der blev udgiftsført i G1 og G2, mens de fakturerede beløb blev overført til A. A blev beskattet af disse overførsler som maskeret udlodning, jf. LL § 16 A.
 Spørgsmålet i sagen var, om A ved den skattemæssige opgørelse af disse udlodninger fra G1 og G2 kunne fratrække de beløb, han var dømt for at have tilegnet disse selskaber ved sit bedrageri, og som han var dømt til eller havde anerkendt at skulle betale til G3 og G4.
 Retten fandt det ikke dokumenteret, at A ved modtagelsen af udlodningerne havde begået en formueforbrydelse, der skulle kunne begrunde, at han ikke i medfør af LL § 16 A var skattepligtig af udlodningerne.
 Retten fandt endvidere ikke, at A ved opgørelsen af de udlodninger, han modtog fra G1 og G2, havde fradrag G3’s og G4’s erstatningskrav.
 Sagen, der vedrører udlodningsbeskatning, er også omtalt i afsnit C.A.4.1.1.
 SKM2014.130.BR
 Skatteyderens virksomhedsindkomst blev forhøjet med ca. 4,8 mio. kr., som var indsat på bankkontoen.
 Byretten fandt det ikke godtgjort, at beløbene vedrørte indkomst i nogle selskaber, som han havde videreformidlet dem til.
 SKM2013.260.BR
 Skatteyderen blev beskattet af et beløb, der var indsat på hans bankkonto, idet retten fandt, at han ikke


text:
havde løftet bevisbyrden for, at beløbet ikke var hans.
 Sagen vedrørte spørgsmålet om, hvorvidt det var skatteyderen eller et selskab i den koncern, hvor han var ansat, der var rette indkomstmodtager af en henvisningsprovision.
 I forbindelse med koncernens køb af en række byggegrunde havde skatteyderen i eget navn indgået aftalen med sælger om henvisningsprovision og modtog en krydset check på beløbet.
 Retten fastslog, at det af skatteyderen påståede handlingsforløb var usædvanligt, og at der derfor påhvilede ham en skærpet bevisbyrde. Det gjorde i den sammenhæng i princippet ingen forskel, at det modsatte hændelsesforløb også ville være usædvanligt og muligvis strafbar returkommission.
 På baggrund af de afgivne forklaringer, revisorerklæringer og postering af beløbet i en af koncernselskabernes bogføring fandt retten imidlertid, at skatteyderen havde løftet denne bevisbyrde.
 Skatteyderen blev beskattet af indtægter ved salg af jern- og metalskrot.
 Retten fandt, at han var rette indkomstmodtager af beløbene, og lagde vægt på, at
 både afregningsbilag og checks var udstedt til ham personligt
 aftagerne af skrottet havde haft opfattelsen af, at de handlede med ham personligt
 at det ikke på nogen måde var markeret, at beløbene tilhørte andre.
 Skatteyderen havde derfor ikke løftet sin bevisbyrde for, at beløbene tilhørte andre.
 Et selskab var skattepligtigt af et beløb, som var indsat på selskabets bankkonto. Selskabet havde ikke dokumenteret, at beløbet ikke var erhvervet som skattepligtig indkomst, herunder at beløbet kun var deponeret.
 xSKM2018.537.LSRx
 xVed bedømmelsen af, om et landbrug kunne anses for erhvervsmæssigt drevet, kunne der ikke inddrages indtægter i form af fleksjobydelser. Landbruget blev herefter ikke anset for erhvervsmæssigt drevet, og der kunne derfor ikke ske fradrag for underskud.x
 xSe også Skattemi-
 nisterens svar til Skatteudvalget SAU 403 af 18. maj 2016 (Alm. del.).
 Om sygedagpenge, se SKM2015.262.HR ovenfor.x
 SKM2016.184.LSR
 Skatteyderen havde modtaget beløb, der bl.a. var benævnt kommission i kontoudtog. Henset til, at de oplyste lånevilkår var meget usædvanlige, at et gældsbrev først var udfærdiget lang tid efter låneforholdets etablering, og at betalingerne også skete fra andre selskaber end den oplyste långiver, fandt Landsskatteretten det ikke godtgjort, at der var tale om et reelt lån.
 Betalingerne blev derfor anset for at udgøre skattepligtig indkomst.
 LSRM 1971, 23 LSR
 Der var ikke hjemmel til at beskatte værdien af en jagtret på egen ejendom.
 Da jagtretten heller ikke faktisk var udnyttet, skete der heller ikke beskatning af selve jagtudbyttet.
 Se også LSRM 1971, 22 LSR.
 LSRM 1971, 22 LSR
 Værdien af en jagtret på egen ejendom blev ikke beskattet, mens værdien af selve jagtudbyttet blev beskattet.
 Se også LSRM 1971, 23 LSR.
 SKM2017.516.SR
 Skatterådet kunne bekræfte, at det ville være personlig indkomst for kunderne i A (spørger) at modtage en rabat på baggrund af kundens låneengagement med NN. Skatterådet kunne desuden bekræfte, at de kunder, der havde et låneengagement med A, kunne modtage en rabat, som en nedsættelse af en fradragsberettiget udgift.
 Skatterådet kunne også bekræfte, at A havde fradrag for den ydede rabat, både hvis kunden havde lån hos NN og hos A.
 Afslutningsvist kunne Skatterådet bekræfte, at kunderne ville retserhverve rabatten på


text:
udbetalingstidspunktet, og at spørgers fradragstidspunkt var på udbetalingstidspunktet.
 SKM2016.170.SR
 Skatterådet besvarede flere spørgsmål om staking (at satse på/betale til et spil/en spiller).
 Skatterådet bekræftede bl.a., at spilleren ikke ville blive beskattet af den andel af buy-in og fee (betaling for at deltage i en turnering), som blev betalt af staker, idet spilleren under de givne omstændigheder ikke blev anset for at have erhvervet ret til beløbet.
 SKM2014.361.SR
 Skatterådet bekræftede, at en arbejdsgiversammenslutning A ikke skulle beskattes af en bonus fra en tidligere forsikringsordning C.
 Bonussen blev modtaget på vegne af medlemmerne og skulle overføres til en ny forsikringsordning i B. Bonussen var refusion af for meget betalt præmie.
 Der blev ved afgørelsen lagt vægt på, at bonussen blev modtaget på vegne af medlemmerne, der havde retlig adkomst til bonussen.
 Arbejdsgiversammenslutningen var derfor ikke rette indkomstmodtager.
 Medlemmerne var heller ikke skattepligtige af bonussen. Der blev i den forbindelse bl.a. lagt vægt på, at beløbet ikke blev udbetalt til medlemmerne, men anvendt til præmienedsættelser.
 SKM2014.226.SR
 Skatterådet besvarede en række spørgsmål om Bitcoins. Rådet forudsatte, at virksomheden, en rådgivningsvirksomhed, ikke drev næring eller spekulation med Bitcoins.
 Afgørelsen er påklaget til Skatteankestyrelsen.
 SKM2009.234.SR
 Skatterådet fandt, at såkaldte overdækningsbeløb, der er udbetalt til varmeforbrugere, der er direkte tilsluttet AffaldVarme Århus' fjernvarmenet, var skattefri for private forbrugere og andre, der ikke havde indregnet de betalte varmebidrag ved opgørelsen af den skattepligtige indkomst.
 Derimod skulle de forbrugere, der havde indregnet varmebidragene ved opgørelsen af den skattepligtige indkomst, indtægtsføre disse i samme omfang, som varmebidragene måtte være udgiftsført.
 Se også SKM2008.532.SR.
 SKM2008.532.SR
 Skatterådet fandt, at beløb, som blev udbetalt til varmeforbrugere som led i tilbagebetaling af et overdækningsbeløb, der var godkendt af Energitilsynet, var skattefri for private forbrugere og andre, der ikke havde indregnet de betalte varmebidrag ved opgørelsen af den skattepligtige indkomst.
 Erhvervsdrivende varmeforbrugere, der havde indregnet varmebidragene ved opgørelsen af den skattepligtige indkomst, skulle derimod indtægtsføre disse i samme omfang, som varmebidragene var udgiftsført.
 Se også SKM2009.234.SR.


text:
Ansvar for udlægning af plastgranulat på ridebane - forældelse? | Forum Orientering
 Ansvar for udlægning af plastgranulat på ridebane - forældelse?
 Skrevet af Forum Advokater d. 28/11 - 2005
 Selvom det kan forekomme urimeligt, kan venlighed blive erstatningspådragende. Endda også for modtageren af venligheden. Denne afgørelse drejer sig om udlægning af et plastikgranulat, der var miljømæssigt utilladelig, og som afstedkom deponeringsudgifter.
 En jern- og metalvirksomhed havde modtaget kabelskrot, hvis plastik efter udtagning af kobberet blev omdannet til granulat. Granulatet, der var et affaldsprodukt, blev normalt anvendt til fremstilling af blandt andet skiltefødder og gulvbelægning.
 I 1992 og 1993 blev noget af granulatet imidlertid efter aftale med ejeren af en ridebane vederlagsfrit udlagt på ridebanen. Ridebanen anvendes hovedsagligt erhvervsmæssigt.
 Udlægningen skete imidlertid uden, at nogen af parterne tænkte på at indhente myndighedernes tilladelse, og da myndighederne opdagede det, krævede de granulatet deponeret i kommunen og udgifterne dækket af ridebaneejeren.
 Ridebaneejeren krævede udgifterne dækket af jern- og metalvirksomheden.
 Byretten havde givet ridebaneejeren medhold, men landsretten frifandt jern- og metalvirksomheden.
 Sagen gik videre for Højesteret, der fandt, at både den ene og den anden havde handlet uforsvarligt ved uden tilladelse og uden nærmere undersøgelse af de miljømæssige konsekvenser at have udlagt plastikgranulat på ridebanen. Højesteret fandt derfor, at begge parter måtte deltage i betalingen af udgifterne ved deponeringen, og fordelte udgifterne ligeligt mellem dem.
 Der skulle herefter behandles et forældelsesspørgsmål, idet spørgsmålet var, om ridebaneejerens refusionskrav mod jern- og metalvirksomheden var omfattet af lov om produktansvar, idet hans krav i så fald ville være forældet. Højesteret fandt imidlertid, at kravet ikke kunne anses som omfattet af hverken lovbestemt eller ulovbestemte produktansvarsregler, og at forældelsesspørgsmålet derfor måtte afgøres efter den femårige forældelsesregel i DL-1908-Loven. Da ridebaneejeren havde reageret indenfor fem år efter, at han måtte blive klar over, at der ville blive udstedt et påbud til ham, måtte forældelsesfristen regnes fra denne dato, og derfor var sagen ikke forældet på tidspunktet for stævningens udtagelse.
 (Højesterets som af 30. juni 2005 i sag 178/2004, 2. afd., UfR2005.2949H)
 Højesteret lagde vægt på, at granulatet blev udlagt på ridebanearealet i begge parters interesse. Højesteret lagde tillige vægt på, at det var ubetænkeligt at lægge til grund, at det af miljømæssige årsager blev nødvendigt at fjerne granulatet. På denne baggrund var Højesteret nødt til at nå frem til at begge parter havde handlet uforsvarligt.
 Det der derefter er interessant er, hvorledes man fordeler ansvaret, og her slår Højesteret fast, at udgangspunktet er, at udgifterne skal deles ligeligt mellem flere skadevoldere, hvis ikke der foreligger omstændigheder, der kan begrunde en anden fordeling.
 GAVER TIL OG FRA UDLANDET
 Opsigelsesvarsel kan ikke angives ale...
 Næstved Kommune har ret til at købe ”...
 Ophævelse af konkurrenceklausul


text:
10 Jan 2014 13:02
 20 Dec 2013 10:44
 SKM2014.36.HR
 Ledsagedokument, spiritus, videresalg, punktafgiftspligtige, varer
 Skatteministeriet tog bekræftende til genmæle i sagen for Højesteret på baggrund af EU-Domstolens dom af 18. juli 2013 i sag C-315/12, H1 ApS (tidligere dom i SKM2010.304.ØLR).
 Cirkulationsdirektivet artikel 7, stk. 3 (dagældende)
 Cirkulationsdirektivet artikel 7, stk. 5 (dagældende)
 Den juridiske vejledning 2013-2 E.A.1.8.1.2
 Jon Stokholm, Vibeke Rønne og Jens Peter Christensen
 I tidligere instans er afsagt dom af Østre Landsrets 1. afdeling den 19. marts 2010.
 H1 ApS har nedlagt følgende påstande:
 SKATs afgørelse af 30. maj 2006 skal ophæves for så vidt angår pkt. 3a, hvorefter H1 ApS pålægges at sikre sig at få udleveret eksemplar 1 af forenklet ledsagedokument ved erhvervsmæssig handel med virksomheder i andre EU-lande med beskattede varer omfattet af de harmoniserede afgifter, før transporten påbegyndes.
 Skatteministeriet skal tilbagebetale det beløb på 100.000 kr., som landsretten dømte selskabet til at betale i sagsomkostninger for landsretten, og som blev betalt den 12. april 2010, med tillæg af renter fra denne dato.
 Skatteministeriet har taget bekræftende til genmæle over for påstand 1.
 Parterne har overladt det til Højesteret at fastsætte sagens omkostninger.
 Da Skatteministeriet har taget bekræftende til genmæle overfor påstand 1, tages påstanden til følge.
 Efter sagens udfald skal der ske tilbagebetaling af sagsomkostningsbeløbet på 100.000 kr., som H1 ApS har betalt i henhold til landsrettens dom, og Højesteret finder, at der foreligger sådanne særlige forhold, at beløbet som påstået bør forrentes fra betalingsdagen.
 Højesteret tager herefter også H1s påstand 2 til følge.
 I sagsomkostninger for landsret og Højesteret skal Skatteministeriet betale 214.365 kr., heraf 200.000 kr. til dækning af advokatomkostninger, 7.000 kr. til dækning af rets- og berammelsesafgifter og 7.365 kr. til dækning af udlæg.
 SKATs afgørelse af 30. maj 2006 ophæves for så vidt angår pkt. 3a, hvorefter H1 ApS pålægges at sikre sig at få udleveret eksemplar 1 af forenklet ledsagedokument ved erhvervsmæssig handel med virksomheder i andre EU-lande med beskattede varer omfattet af de harmoniserede afgifter, før transporten påbegyndes.
 Skatteministeriet skal betale 100.000 kr. med rente efter renteloven fra den 12. april 2010.
 I sagsomkostninger for landsret og Højesteret skal Skatteministeriet betale 214.365 kr. til H1 ApS.
 Sagsomkostningsbeløbet på 214.365 kr. forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
SKAT: Straffesag - overtrædelse af toldloven - valutasag - deklarering af kontantbeløb
 Straffesag - overtrædelse af toldloven - valutasag - deklarering af kontantbeløb
 Dokumentets dato01 apr 2011
 Dato for udgivelse26 apr 2011 12:05
 SKM-nummerSKM2011.269.HR
 Sagsnummer349/2010
 EmneordValuta, kontantbeløb, erhvervsdrivende, guldkøb
 ResuméT havde i forbindelse med udrejse fra lufthavn den 6. juni 2008 undladt at angive over for SKAT, at han medtog 700.000 kr. og 120.000 USD.
 Reference(r)Toldloven § 79, nr. 3, jf. § 23, stk. 4
 Henvisning Parter
 Rigsadvokaten mod T (advokat Thorkild Høyer, beskikket) Afsagt af dommerne Poul Søgaard, Niels Grubbe, Jens Peter Christensen, Henrik Waaben og Lars Hjortnæs. ----------
 Denne sag er behandlet med domsmænd. Anklageskrift er modtaget den 13. juli 2009. T er tiltalt for overtrædelse af toldlovens § 79. nr. 3, jf. § 23. stk. 4
 ved i forbindelse med indrejse i eller udrejse fra det danske toldområde at have medtaget likvide midler, der svarer til værdien af 10.000 euro eller derover uden at angive samtlige medtagne likvide midler over for told- og skatteforvaltningen, idet han den 6. juni 2008 i forbindelse med udrejse fra lufthavnen undlod at angive over for told- og skatteforvaltningen, at han medtog 700.000 kr. og 120.000 USD. Anklagemyndigheden har nedlagt påstand om bødestraf på 1.199.000 kr. Tiltalte har erkendt sig skyldig og har nedlagt påstand om rettens mildeste dom. Forklaringer
 "Tiltalte forklarede, at han skulle til Dubai, dels for at købe nye smykker til sin guldsmedeforretning ...1, dels for at betale en gæld. De penge, som han skulle have med, var dels hans egne penge, dels penge tilhørende hans brødre, som også har guldsmedeforretninger i Danmark. De havde for flere år siden lånt penge i Dubai. Når de rejser til Dubai, betaler de afdrag på gælden. Den pågældende dag havde han danske kroner med, fordi kreditoren i Dubai ikke kunne vente på, at pengene blev vekslet. Han blev presset hårdt til at betale gælden hurtigt. Han bestilte flybillet samme dag, som han fik opringningen fra Dubai. Det var en lørdag. Han rejste om søndagen. Når de betaler af på gælden, sker det enten via en bankoverførsel eller ved at rejse til Dubai med pengene. De havde samlet lidt penge ad gangen, og det var disse penge, som skulle med. Anklageren gjorde opmærksom på, at den 6. juni 2008 var en fredag. Tiltalte forklarede, at hvis man skal overføre penge fra banken, tager det 4-5 dage, og det koster penge. Pengene, de skyldte, var til privatpersoner. De tager til Dubai for at kigge på varer til guldsmedeforretningeme. De bestiller varerne i Dubai. Der går op til 3-4 måneder med leveringen. De betaler gammel gæld og låner penge af bekendte til at betale varerne med. Nogle gange betaler de også selv for nogle af varerne. Han husker ikke, om de penge, han medbragte den 6. juni 2008, også skulle bruges til køb af varer. Med på rejsen havde han kvitteringer fra sine brødre vedrørende de beløb, som han medtog for dem. NM er hans bror, som har en guldsmedeforretning i ...2 og en vekselforretning.


text:
Han medtog 60.000 USD for sin bror. DM er også hans bror, som han medtog 40.000 USD for. Broren har en guldsmedeforretning i ...1. LM er hans brors søn, som har en guldsmedeforretning i ...1. Han medtog 150.000 kr. for pågældende. KM er hans bror, som har en guldsmedeforretning på ...1. Han medtog 20.000 USD for pågældende. SM er hans bror, som han medtog 350.000 kr. for. Han medtog selv 150.000 kr. Af disse penge tilhørte 130.000 kr. ham selv. De øvrige 20.000 kr. var nogle, som han havde med for nogle bekendte. Han mener, at der skete en fejloptælling i lufthavnen, idet de kun talte bundter af penge. Han lagde ikke mærke til skiltningen i lufthavnen. Han kendte heller ikke til reglen i toldloven. Han blev først oplyst om reglen, da han blev standset i lufthavnen. Han rejser til Dubai 1-2 gange om året. Når han rejser, har han altid kvitteringer med fra sine brødre, hvis han skulle blive stoppet af politiet i Danmark. Han vil så bedre kunne redegøre for beløbet. Hvis han blev stoppet i Dubai af politiet, ville det være nemmere at forklare, fordi de taler samme sprog. Den 8. juni 2008 købte han kun guldvarer til sig selv. Leveringen af varerne skete i november eller december. Adspurgt af forsvareren forklarede tiltalte, at hans familie har i alt 6-7 guldsmedeforretninger i Danmark. Kunderne er både danskere og udlændinge. Han køber kun varer i Dubai, fordi han kun forhandler smykker med orientalsk design. Han køber altid færdige smykker. Varerne bliver sendt pr. post. I Dubai har man weekend torsdag og fredag. Han mener, at han blev ringet op af kreditoren i Dubai en torsdag eller fredag. Han bestilte flybillet samme dag eller næste dag. Det var en dag før afrejsen. Han husker ikke, hvad de samlet skylder i Dubai. Den pågældende dag havde han pengene i håndbagagen. Foreholdt af anklageren, at han den 15. april 2009 til politiet skulle have forklaret, at han tjener 15-18.000 kr. pr. måned, forklarede tiltalte, at det er sådan han har forklaret til politiet. De penge, han selv havde med til Dubai, kom dels fra forretningen, og var dels nogle, han havde lånt personligt. Adspurgt af forsvareren forklarede tiltalte, at hans årlige omsætning er på cirka 600.000 kr. Han hæver cirka 15-18.000 kr. om måneden til sig selv. Han husker ikke, hvad det koster at overføre penge via banken, men han har en liste over det.
 ..." Personlige oplysninger
 Tiltalte er efter det oplyste ikke tidligere straffet. Rettens begrundelse og afgørelse
 Ved tiltaltes erkendelse og de i øvrigt foreliggende oplysninger er det bevist, at tiltalte er skyldig i overensstemmelse med tiltalen. Straffen fastsættes til en bøde på 899.000 kr., jf. toldlovens § 79, nr. 3, jf. § 23, stk. 4. Forvandlingsstraffen er fængsel i 60 dage. Retten har følgende bemærkninger vedrørende bødefastsættelsen
 "Personer, der ved indrejse i eller udrejse fra det danske toldområde medtager likvide midler, der svarer til værdien af 10.000 euro eller derover, skal uopfordret standse op for kontrol og


text:
har pligt til over for told- og skatteforvaltningen at angive samtlige medtagne likvide midler." Deklarationspligten blev indført i toldloven i 2002 (L 2002 307) som et led i terrorpakken (på dette tidspunkt var deklarationspligten de penge, som oversteg modværdien af 15.000 EUR). I bemærkningerne til lovforslaget (nr. 30 af 13. december 2001) fremgår bI.a. følgende: "...
 ..." Efter toldlovens § 79, nr. 3, straffes den, der forsætligt eller groft uagtsomt overtræder reglen i toldlovens § 23, stk. 4. Bødeniveauet er ikke berørt i lovforslaget. For så vidt angår de EU-eksterne grænser blev der indført EU-regler med virkning fra den 15. juni 2007, således at EU nu generelt er et område med deklarationspligt ved disse grænser. Følgende fremgår af artikel 3 og artikel 9 i forordning (EF) nr. 1889/2005 om kontrol med likvide midler, der indføres til eller forlader Fællesskabet: "...
 Artikel 3 Angivelsespligt Alle fysiske personer, som rejser ind i eller forlader Fællesskabet med likvide midler af en værdi på 10 000 EUR eller derover, skal angive dette beløb til de kompetente myndigheder i den medlemsstat, gennem hvilken den pågældende person rejser ind i eller forlader Fællesskabet, i overensstemmelse med denne forordning. Angivelsespligten er ikke opfyldt, hvis oplysningerne er ukorrekte eller ufuldstændige. ... ...
 Hver medlemsstat skal indføre sanktioner, der skal anvendes i tilfælde af, at den i artikel 3 fastsatte angivelsespligt ikke opfyldes. Sådanne sanktioner skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Medlemsstaterne underretter senest den 15. juni 2007 Kommissionen om de sanktioner, der finder anvendelse, såfremt den i artikel 3 fastsatte anmeldelsespligt ikke overholdes." Toldlovens § 23, stk. 4, fik sin nuværende ordlyd ved L 2006 1573 med ikrafttræden den 15. juni 2007. Danmark valgte at bibeholde deklarationspligten også for de interne grænser i EU. Reglen i toldlovens § 23, stk. 4, skal sikre, at pengene afsætter transaktionsspor i form af en deklaration til SKAT. Reglen er alene en formel regel, som skal give myndighederne kontrolmulighed med henblik på at bekæmpe smugling af penge til finansiering af terrorisme og hvidvaskning. Det er derfor uden betydning for bødens fastsættelse, hvad tiltalte har forklaret om pengenes oprindelse og formål. For at sikre en effektiv og afskrækkende virkning kræver en lovovertrædelse af den foreliggende art, hvor baggrunden for bestemmelsen er at bekæmpe hvidvaskning af penge og forhindre finansiering af terrorisme, at der idømmes meget følelige bøder afpasset efter størrelsen af det ikke-deklareret beløb, som overstiger 10.000 EUR, der lovligt kan udføres af landet. Retten har i nærværende sag anset overtrædelsen for særlig grov, idet der er tale om et meget betydeligt kontantbeløb, og idet tiltalte havde forberedt udførslen af pengene ved at sikre sig kvitteringer fra sine brødre, hvis han skulle blive stoppet af politiet i Danmark, hvilket viser, at handlingen blev begået med et fattet forsæt. På grund af forholdets grovhed sammenholdt med, at forholdet er begået i erhvervsforhold, bør bøden fastsættes til 75 % af det beløb, som overstiger 10.000 EUR, hvilket efter afrunding af beløbet svarer til 899.000 kr. Der er


text:
intet grundlag for at bringe straffelovens § 82, nr. 4, i anvendelse.
 T h i k e n d e s f o r r e t Tiltalte T straffes med en bøde på 899.000 kr. Forvandlingsstraffen er fængsel i 60 dage. Tiltalte skal betale sagens omkostninger, herunder 9.500 kr. + moms i salær til den beskikkede forsvarer, advokat Thorkild Høyer.
 Byrettens dom af 13. januar 2010 (SS 2-16596/2009) er anket af T med påstand om formildelse. Anklagemyndigheden har påstået skærpelse. Forklaringer
 Tiltalte har i landsretten givet supplerende forklaring og har forklaret i det væsentlige som i byretten. Landsrettens begrundelse og resultat Der er i byrettens dom gjort rede for det regelgrundlag, som har betydning for strafudmålingen. Af en oversigtsrapport fra EU af 22. september 2008, som er fremlagt af anklagemyndigheden, fremgår, at strafniveauet for tilsvarende lovovertrædelser medio 2008 varierer noget inden for EU. Bødeniveauet er i flere lande fastsat med udgangspunkt i niveauet 20-25 % af det ikke deklarerede beløb. Som anført i byrettens dom er formålet med bestemmelsen i toldlovens § 23, stk. 4, at give myndighederne kontrolmulighed med henblik på at bekæmpe smugling af penge til finansiering af terrorisme og hvidvaskning. Landsretten finder, at der ved straffastsættelsen generelt må lægges vægt på, at den adfærd, som kriminaliseres, er undladelse af at deklarere også fuldt legale beløb. Samtidig tiltræder landsretten, at der ved strafudmålingen tillige skal lægges betydelig vægt på, at formålet med bestemmelsen som nævnt er at bekæmpe hvidvaskning af penge og forhindre finansiering af terrorisme. Under hensyn til bestemmelsens karakter og baggrunden for deklarationsreglen er også bødeniveauet i andre EU-lande vedrørende tilsvarende overtrædelser indgået i landsrettens overvejelser om straffastsættelsen for overtrædelse af toldlovens § 23, stk. 4. Endelig har landsretten også henset til bødeniveauet i sager om overtrædelse af hvidvaskloven. Den omstændighed, at tiltalte i forbindelse med udførelsen af pengene medbragte kvitteringer fra sine brødre findes ikke at have betydning for straffastsættelsen. Tiltalte har forklaret, at han løbende indkøber varer til sin guldsmedeforretning i Dubai, og at han har optaget lån i Dubai. Tiltalte har endvidere forklaret, at formålet med den omhandlede rejse til Dubai var indkøb af varer og betaling af afdrag på gæld. Henset til, at pengene blev søgt udført af landet i erhvervsmæssig sammenhæng, og henset til beløbets størrelse, findes der at foreligge en særlig grov overtrædelse af toldlovens § 23, stk. 4. Landsretten tiltræder, at der ikke er grundlag for at bringe straffelovens § 82, nr. 4, i anvendelse.
 På den anførte baggrund findes bøden passende at kunne fastsættes til 25 % af det ikkedeklarerede beløb, som overstiger 10.000 euro, med en forhøjelse på 50 % af det herved fremkomne beløb, hvilket efter afrunding svarende til en bøde på 449.000 kr. I øvrigt stadfæstes dommen. T h i k e n d e s f o r r e t Byrettens dom i sagen mod T ændres, således at T straffes med en bøde på 449.000 kr. Forvandlingsstraffen er fængsel i 60 dage. Statskassen skal betale sagens omkostninger for landsretten. ----------
 Højesterets


text: dom af 1. april 2011, 1. afdeling, 349/2010 Påstande Tiltalte, T, har anket dommen med påstand om formildelse. Anklagemyndigheden har påstået skærpelse. Anbringender T har til støtte for sin påstand om formildelse gjort gældende, at toldlovens § 23, stk. 4, er en ordensforskrift, der alene fastsætter en pligt til uopfordret at standse op for kontrol, og den bøde på 449.000 kr., som landsretten har udmålt, indebærer et strafniveau, der er eksorbitant højere end det strafniveau, der gælder for overtrædelser af andre ordensbestemmelser. Bøden bør endvidere nedsættes i medfør af straffelovens § 82, nr. 4, idet T har handlet i undskyldelig uvidenhed eller undskyldelig misforståelse af de pågældende bestemmelser i toldloven. Det er en årelang tradition for indvandrere i Danmark at medtage kontante pengebeløb, og desuden er de omhandlede bestemmelser i toldloven meget dårligt kendt, og der oplyses kun diskret om dem i lufthavnen, side om side med bla. oplysninger om fugleinfluenza og rettigheder ved aflysning af fly. Det er også en grund til formildelse, at der er tale om en førstegangsovertrædelse. Anklagemyndigheden har anført, at bøden i denne sag bør fastsættes til 100 % af det ikke-deklarerede beløb over 10.000 euro, svarende til 1.199.000 kr. Subsidiært bør bøden fastsættes til mellem 25 % og 100 %. Der bør ikke fastsættes en bøde på under 25 %. Overtrædelser af toldlovens § 23, stk. 4, bør straffes med følelige bøder, som bidrager til en effektiv håndhævelse af reglerne, idet formålet med deklarationspligten er at bekæmpe hvidvask af udbytte fra kriminalitet og bekæmpe finansiering af terrorisme. Reglen er ifølge forarbejderne en konsekvens af, at det på grund af de pligter til indberetning, der følger af hvidvasklovgivningen, er blevet mere almindeligt ved indrejse og især ved udrejse at medtage større pengesummer, der kan stamme fra kriminalitet, og hvor der kan være risiko for, at pengene vil blive brugt til finansiering af terrorisme. Pligten til at deklarere likvide midler er derfor ikke alene en ordensforskrift. Det fremgår også af de internationale regelsæt, der ligger til grund for den danske regel, at sanktioner for overtrædelse af bestemmelsen skal være effektive, stå i et rimeligt forhold til overtrædelsen og have afskrækkende virkning. Bødens størrelse bør i sager om overtrædelse af toldlovens § 23, stk. 4, fastsættes i forhold til det ikke-deklarerede beløb over 10.000 euro og således, at udgangspunktet for bødefastsættelsen er 25 %. Antallet af overtrædelser af denne bestemmelse taler for et fast udgangspunkt for bødefastsættelsen, der gør det muligt at afgøre bødesager på dette område administrativt. I den foreliggende sag er der imidlertid sådanne skærpende omstændigheder, at bøden bør forhøjes til 100 % af det ikke-deklarerede beløb over 10.000 euro, eller i hvert fald forhøjes væsentligt i forhold til landsrettens bødeudmåling, der svarer til 37,5 %. Overtrædelsen er særlig grov, fordi den er begået som led i tiltaltes erhverv, fordi der er tale om et meget stort beløb, som til dels er medbragt for andre erhvervsdrivende, og fordi smuglingen af beløbet var planlagt og blev begået med et fattet forsæt. Der er ikke grundlag for


text:
at anvende straffelovens § 82, nr. 4. Deklarationspligten er tydeligt skiltet adskillige steder i lufthavnen. Supplerende sagsfremstilling Oplysninger om andre EU-medlemslande - herunder rapporter udarbejdet af Financial Action Task Force (FATF), som Danmark er medlem af - viser, at strafudmålingspraksis varierer betydeligt fra land til land. I mange lande, herunder flere af de største EU-medlemslande, fastsættes bøder som en procentdel af det ikke-deklarerede beløb over 10.000 euro, i flere tilfælde med et udgangspunkt på 25 %. I mange andre lande anvendes der minimums- og maksimumstakster. I Sverige udmåles bøder på mellem 1.500 og 150.000 SEK, afhængig af de nærmere omstændigheder og gerningsmandens indtægtsforhold. Det er oplyst, at det norske toldvæsen efter praksis kan pålægge et gebyr på 20 % af hele det ikke-deklarerede beløb. Højesterets begrundelse og resultat Pligten efter toldlovens § 23, stk. 4, til ved indrejse i og udrejse af Danmark uopfordret over for told- og skatteforvaltningen at angive medtagne kontantbeløb og andre likvide midler gælder alene i tilfælde, hvor der medtages midler svarende til 10.000 euro eller derover. Efter bestemmelsens forarbejder og tilblivelseshistorie er den et led i internationale bestræbelser på at imødegå alvorlig kriminalitet, navnlig terrorisme og hvidvaskning af penge. Overholdelse af bestemmelsen har betydning for toldmyndighedernes og politiets muligheder for - også via samarbejde med udenlandske myndigheder - at forebygge og efterforske de nævnte former for kriminalitet. Højesteret finder på denne baggrund, at der under hensyn til lovovertrædelsens karakter og for at sikre overholdelse af deklareringspligten efter toldlovens § 23, stk. 4, må idømmes følelige bøder, samt at bøderne efter formålet med bestemmelsen bør være afpasset efter størrelsen af det ikke-deklarerede beløb. Højesteret tiltræder, at bøden som udgangspunkt bør fastsættes til 25 % af det ikke-deklarerede beløb over 10.000 euro med et nedrundet beløb til hele tusinde kroner og med en passende minimumstakst. Højesteret finder, at der i det foreliggende tilfælde ikke er grundlag for at fravige det nævnte udgangspunkt i skærpende retning. Højesteret lægger herved vægt på, at der er tale om et førstegangstilfælde. Højesteret finder, at beløbets betydelige størrelse ikke i sig selv bør føre til en forhøjelse afbøden ud over, hvad der følger af, at bøden fastsættes som en procentdel af det ikke-deklarerede beløb. Efter bestemmelsens formål findes det endvidere ikke at burde tillægges betydning i skærpende retning, at kontantbeløbene blev medtaget med henblik på betalinger som led i erhvervsvirksomhed. Der er heller ikke i øvrigt oplyst omstændigheder, der kan føre til en skærpelse afbødestraffen. Højesteret tiltræder, at der ikke foreligger formildende omstændigheder, herunder som nævnt i straffelovens § 82, nr. 4. Bøden nedsættes herefter til 25 % af det ikke-deklarerede beløb over 10.000 euro, nedrundet til 299.000 kr. T h i k e n d e s f o r r e t
 T straffes med en bøde på 299.000 kr. Forvandlingsstraffen er fængsel i 60 dage. Statskassen skal betale sagens omkostninger for Højesteret. Om os


text:
Jura-lektor: Svært at stramme udvisninger - POV
 Udgivet 13/05/2016 af Susanne Sayers
 Flere folketingspolitikere kræver, at det danske retssystem går til kanten af de internationale konventioner, når det gælder udvisning af kriminelle udlændinge. Problemet er, at det er svært at balancere på kanten
 En række politikere, herunder Venstres justitsminister Søren Pind, integrationsminister Inger Støjberg og statsminister Lars Løkke Rasmussen, vil have strammere regler for udvisning. Det kræver de på baggrund af Levakovic-sagen, hvor vaneforbryderen ifølge Højesteret kan blive i Danmark trods knap 30 domme gennem tiden i bagagen.
 Men det kan blive svært at ændre domstolenes praksis, siger juridisk lektor Peter Starup fra Syddansk Universitet, som er ekspert i udvisningssager.
 “Jeg vil ikke uden videre kalde politikernes reaktion populistisk, for selvfølgelig skal politikere kunne mene noget om en dom og have et ønske om et andet udfald fremover. Men Højesteret har vurderet en række forhold op mod hinanden, hvor hensynet til Gimi Levakovic’ mindreårige børn synes at have vejet tungt, sådan som det også skal ifølge Den Europæiske Menneskerettighedskonvention,” siger Peter Starup.
 Samtidig er Danmark bundet af EU-reglerne, som fastslår, at unionsborgere, som har boet i et EU-land i mindst 10 år, kun kan udvises, hvis det er “bydende nødvendigt af hensyn til den offentlige sikkerhed”. Levakovic har boet i Danmark, siden han var tre år, har aldrig boet i Kroatien, lige som han ikke taler kroatisk.
 “Og selv om Levakovic har en lang række domme bag sig, er ingen af dem for meget alvorlig kriminalitet. Det betyder noget,” siger Peter Starup, som tvivler på, at eventuelle stramninger af lovgivningen ville have ført til et ændret udfald. Den Europæiske Menneskerettighedskonvention er en del af dansk ret, og derfor kan domstolene ikke vælge at se bort fra den.
 Kanten er svær at se
 Flere politikere har krævet, at de danske domstole går endnu tættere til kanten og om nødvendigt tager en større risiko for et nederlag ved Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, når det handler om udvisning. Politikerne ønsker et ‘med sikkerhed’ indføjet i den bestemmelse, som fastslår, at der altid skal ske udvisning af kriminelle udlændinge, med mindre det vil være i strid med Danmarks internationale forpligtelser.
 Det er svært at vide, hvornår man med sikkerhed ikke overtræder konventionerne
 Men et krav om, at en udvisning med sikkerhed skal være i strid med Danmarks internationale forpligtelser vil ikke nødvendigvis have praktisk betydning, fordi hver enkelt sag er en konkret afvejning af en række forhold. Problemet med at gå til kanten er, at kanten ofte er en utydelig størrelse, siger Peter Starup.
 “Det er svært at vide, hvornår man med sikkerhed ikke overtræder konventionerne, og det er særlig svært for lægdommerne, som i by- og landsretten er en del af de her sager. Domstolene må ikke idømme en sanktion, som de med sikkerhed ved er i strid med forpligtelserne, og derfor vil der være tilbøjelighed til at lægge en vis sikkerhedsmargin. Så skal man vedtage, at det i stedet skal være et særligt nævn, som skal afgøre sagerne administrativt, men det rejser helt


text:
nye spørgsmål,” siger Peter Starup.
 Langt de fleste kriminelle udlændinge udvises
 Bestemmelsen om, at en udvisning ‘med sikkerhed’ skal være i strid med Danmarks internationale forpligtelser har tidligere været en del af loven, men udgik i 2011.
 Ifølge bemærkningerne til lovændringen havde politikerne ikke nogen intention om, at det skulle ændre praksis. Det fremgik blandt andet, at “personer, der kan udvises efter de gældende regler, vil også fremover blive udvist. Den klare hovedregel i udvisningssager, hvor udlændinge idømmes frihedsstraf for begået kriminalitet, vil således fortsat være, at der skal ske udvisning. Udvisning kan kun undlades, hvis udvisning vil være i strid med Danmarks internationale forpligtelser.”
 Domstolene skal altså finde tungtvejende grunde til at gå imod kravet om udvisning. Langt de fleste udlændinge med en frihedsstraf udvises da også, viser statistikken.
 Levakovic kan stadig udvises
 At Højesteret afviste at udvise Levakovic i går, er ikke det samme som, at han frit kan begå kriminalitet i Danmark uden at frygte udvisning.
 Peter Starup peger på, at dommen konkret tager hensyn til, at hans kriminalitet er i den mildere ende af skalaen, og at han har mindreårige børn, som har et reelt samvær med deres far. Højesteret nævner desuden, at anklagemyndigheden ikke tidligere har krævet ham udvist.
 “Men han har været krævet udvist nu, og begår han grovere kriminalitet, risikerer han med øget styrke at blive udvist. Børnene bliver heller ikke ved med at være mindreårige, så samværet med dem vil spille en mindre rolle efterhånden, hvis retten igen skal tage stilling til en udvisning,” vurderer Peter Starup.
 Selve det at han aldrig har været i Kroatien – han er født i Italien – og ikke taler kroatisk er ikke nok til at beskytte ham, hvis forbrydelsen er grov nok. Højesteret har tidligere besluttet at udvise Gimi Levakovic’ brødre Stefano og Django, som blev idømt fem og et halvt års fængsel for et hjemmerøveri mod en 77-årig mand, ligesom broren Jura er udvist og lillebroren Alpacino er udvist i 12 år. Jura Levakovic’ udvisning er i øvrigt rejst for Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol, men der kan gå år, før den bliver afgjort.
 “Højesteret bruger en del plads på at forklare Gimi Levakovic’ famileforhold, formentlig fordi det netop er hans ret til et familieliv, der er blevet den afgørende faktor,” siger Peter Starup.
 Ønske om klarere domme
 Peter Starup peger som en mulighed på, at Højesteret til gengæld kan gøre sig mere umage med at forklare, hvordan den når frem til dommene. Han nævner en dom fra 2013, hvor en 35-årig tyrkisk statsborger med stribevis af forbrydelser bag sig ikke bliver udvist af Højesteret, og hvor han undrer sig over flere af begrundelserne, blandt andet at det tilsyneladende tillægges afgørende betydning, at anklagemyndigheden ikke tidligere har krævet manden udvist.
 Man kan mene, at Højesteret må gøre sig mere umage med at forklare, præcis hvilke præmisser der er lagt til grund for dommen og for at finde de relevante tidligere domme
 “Men der er faktisk ikke noget i Den Europæiske Menneskerettighedsdomstols retspraksis, som viser, at det


text:
er en tungtvejende faktor, selvom det er set anvendt som støtteargument” siger Peter Starup, der i en videnskabelig artikel har antydet, at selve dommen har karakter af ‘juridisk frihåndstegning’, og at man på den baggrund, som forelå, godt kunne nå frem til, at manden kunne have været udvist.
 “Man kan mene, at Højesteret må gøre sig mere umage med at forklare, præcis hvilke præmisser der er lagt til grund for dommen og for at finde de relevante tidligere domme. Omvendt må anklagemyndigheden også gøre sig umage med at finde de domme fra Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol frem, som taler for en udvisning, så retten kan tage stilling til dem. Det fremgår ikke af Højesteretsdommen, om det har været tilfældet her,” siger Peter Starup.
 Gimi Levakovic-sagen kort:
 • Gimi Levakovic er 46 år og har boet i Danmark, siden han var tre. Han er kroatisk statsborger, men har aldrig været i Kroatien og taler ikke kroatisk. Han er født i Italien.
 • Han er ikke særlig integreret i Danmark, har ingen tilknytning til arbejdsmarkedet, gik ud af skolen efter 7. klasse.
 • Han har 27 domme bag sig, langt de fleste ligger dog mere end ti år tilbage, et faktum som Højesteret nævner. Dommene handler især om tyveri, bedrageri, vold, trusler og færdselsforseelser. Den længste straf har været to år.
 • Han har forældreretten til to mindreårige børn, som han har samvær med, selv om de er anbragt uden for hjemmet. De har ingen kontakt med deres mor. Børnene nævner begge, at samværet med deres far er vigtigt for dem.
 Bærende foto: Som udgangspunkt skal udlændinge, som bliver idømt en fængselsstraf, altid udvises af Danmark. Det sker også i langt de fleste tilfælde, ca. 2.500 gange om året enten ved dom eller administrativt. Men ind imellem kolliderer det med Danmarks internationale forpligtelser. Foto: Wikimedia Commons
 Kunne du lide, hvad du læste? Så er du velkommen til at dele. Du kan også bidrage til mine fortsatte skriverier ved at donere penge via Mobilepay – +45 40 99 49 36. Og har du ikke allerede givet os et ‘like’ på Facebook, bliver vi noget så glade for et.
 Tags: Den Europæiske MenneskerettighedsdomstolDen Europæiske MenneskerettighedskonventionInger StøjbergLevakovicPeter Starupudvisning
 KOMMENTAR – Nu skal I høre om det Danmark, de fleste af jer ikke kender. I København
 Foregående Previous post: Rejsebrev fra New York: Kunstmessen som kampplads
 Næste Next post: Det er værre at være fattig end at sælge sin krop


text:
Tinamarias Blog - offentlig forfølgelse ...
 Her kan du læse om elementer i den offentlige forfølgelse siden den første skimmelbolig i 2006.
 I 2014 kom jeg på sporet af, at der var offentlig forfølgelse i spil, hvorfor jeg lavede en liste over udfald af sager, mærkværdigheder m.m.
 Ikke alt er nødvendigvis en del af offentlig forfølgelse - der kan sagtens være tilfældigheder imellem. Jeg lavede blot listen i 2014, hvor oversigten siden er løbende udbygget.
 Listen er endnu ikke fuldt opdateret.
 Jeg plejer at foreslå andre, at de trækker 50 % af oversigten fra og tilskriver det tilfældigheder. Dernæst foreslår jeg at trække yderligere 50 % fra de 50 % og selv med 25 % tilbage af oversigten, så er der stadig alt for mange mærkværdigheder og andre må selv vælge, hvilke punkter der skal udgå ...
 Udlejere af den skimmelramte gård
 Et prøveresultat fra Teknologisk Institut bortkom i udlejers varetægt
 Udlejer undlod at indsende udtaget skimmelprøve
 Udlejer ønskede ikke at gøre mere ved den skimmelramte gård
 Udlejer afgav urigtige oplysninger til Sorø huslejenævn
 Den ene udlejer arbejder som stævningsmand i Sorø kommune og retten i Næstved
 Udlejer og stævningsmand smed en stævning i hovedet på mig under demonstrationen i 2013 ved Sorø kommune.
 Sorø kommune overtrådte flere lovgrundlag i 2007 i første skimmelbolig (byggeloven, bygningsreglementet, byfornyelsesloven, straffeloven, notatloven m.fl)
 Sorø kommune lavede nye tilsynssvigt i 2008, 2009, 2010, 2011, 2012 og 2013 i anden skimmelbolig
 Sorø kommune undlod at bringe embedslægen på banen i 2008
 Sorø kommune forsøgte at skjule væsentlige dokumenter i en aktindsigt
 Sorø kommune udtog akter fra aktindsigt
 Sorø kommune forhalede en sag ved at spille ping-pong imellem afdelinger
 Sorø kommune tillod en jurist at træffe ulovlige afgørelser udenfor hendes kompetanceområde (juristen havde været ansat i Statsforvaltningen)
 Sorø kommune kunne ikke finde en medarbejder “grundet kommunesammenlægningen”
 Sorø kommune havde travlt med at lukke sagen som forblev lukket, selvom der dukkede nye oplysninger og vidner op
 Sorø kommunes jurist gav mangelfulde og vildledende oplysninger til embedslægen
 Sorø kommune gav afslag på hjælp til udgifter som følge af deres lovbrud og tilsynssvigt i 2006/2007
 Sorø kommune fastlåste os i en helbredsskadelig bolig fra 2007-2013
 Sorø kommune ignorerede gentagne henvendelser fra en advokat efter en “renovering”
 Sorø kommune ignorerede gentagne henvendelser fra undertegnede
 Sorø kommune undlod at handle på henvendelse fra overlæge
 Sorø kommune undlod at bringe embedslægen på banen i 2012 på lægelig opfordring
 Sorø kommune undlod at reagere på, at Skats medarbejder fik hovedpine under et kontrolbesøg
 Sorø kommune har uretmæssigt forsøgt at indhente en gammel pensionssag uden relevans
 Sorø kommune har udøvet forskellige former for chikane
 Sorø kommune har undladt at tage hensyn til min søn, som har særlige behov
 Sorø kommune bad uretmæssigt min søn om at søge hjælp til indskud, selvom han ikke skulle stå på lejekontrakten
 Sorø kommune nægtede og frarådede at undersøge skimmelsvamp, selvom kommunens medarbejder fik hovedpine af kort ophold
 Sorø kommune gav flere afslag på hjælp til akutbolig trods medarbejderens hovedpine
 Sorø kommune nægtede hjælp til indskud, rensning af indbo


text:
og flytning fra skimmelramt lejemål i 2013
 Sorø kommune har givet aktindsigt til udlejer/stævningsmand i dokumenter, som ikke vedrører dem/deres sag
 Sorø kommune har i to skimmelsager bevidst og dokumenteret undladt at sende relevante dokumenter til tilsynsmyndigheder
 Sorø kommune brød tillige grundloven, straffeloven og menneskeretskonventionen i 2013 i forbindelse med demonstrationen
 Sorø kommune undlod i 2013 og 2014 at undersøge fund af skimmelsvamp ved fraflytning
 Sorø kommunes byggesagsbehandler lavede en mangelfuld og manipuleret rapport for at undlade at rejse en miljøsag
 Sorø kommunes nye borgmester har ikke ønsket at forholde sig til den dokumentation, han har fået for lovbrud
 Sorø kommunes nye borgmester har heller ikke ønsket at forholde sig til byggesagsbehandlerens unddragelse af en tilsynssag
 Sorø kommune har bemærkelsesværdigt modtaget oplysninger fra retten i Næstved omkring udsættelse fra et erhvervslejemål
 Sorø kommune sparede 25.500 kr. ved, at retten i Næstved foretog en uretmæssig udsmidning
 Sorø kommune snagede i min Facebook profil og “glemte” sammenhængen
 Sorø kommune sendte andre akter end den anmodede aktindsigt
 Sorø kommune rettede personligt henvendelse til Udbetaling Danmark og meddelte min flytning
 Sorø kommune kontaktede ligeledes Slagelse kommune for at få mig til at flytte adresse
 Sorø kommune spænder ben for udbetaling af udgifter tildelt fra Ankestyrelsen
 Sorø kommune ringede til Udbetaling Danmark og fortalte om min flytning
 Sorø kommune nedsatte fejlagtigt min venindes helbredstillæg, da jeg som hjemløs midlertidigt havde en postadresse hos hende
 Sorø kommune sendte uretmæssigt krav videre til inddrivelse hos Skat
 Sorø kommune kunne ikke finde en rapport i den første skimmelsag trods tidligere afgivet aktindsigt i samme journal
 Sorø huslejenævn afholdt ikke et fuldtalligt møde
 Sorø huslejenævn holdt som lovet ikke et nyt møde
 Sorø huslejenævn kunne ikke tage stilling til et nymalet lejemål trods omfattende billeddokumentation
 Sorø huslejenævn kunne godt i udlejers favør tage stilling til en mødding, som for længst var blevet fjernet
 Sorø huslejenævn gav uretmæssigt udlejer og stævningsmand fradrag for en udokumenteret regning
 Sorø huslejenævn nægtede at genoptage sagen trods fejl og nye oplysninger
 Sagen blev bevidst fejlbehandlet i Landsretten
 Sorø huslejenævn har aldrig registreret min rapport på 90 sider med righoldig billeddokumentation for skimmelsvamp og flere byggefejl
 Sorø beboerklagenævn fremsendte afgørelse til gammel adresse og ikke på mail på trods af maildialog
 Alle klagere over Sorø boligselskab fik medhold - undtagen min sag som blev sendt til retten i Næstved og bremset med advokatpålæg
 Statsforvaltningen Tilsynet undlod at rejse en tilsynssag og accepterede, at kommunen undlod at fremsende vigtige sagsakter
 Statsforvaltningen Tilsynet undlod det samme i den anden skimmelsag
 Statsforvaltningen Tilsynet afviste at rejse tilsynssager – i begge tilfælde under henvisning til kommunestyrelseslovens § 48A
 Det tilsynsførende ministerium har aldrig ønsket at oplyse, om Statsforvaltningen har hjemmel til at tilsidesætte gældende love
 Byfornyelsesnævnet ønskede ikke at genbehandle sag trods opfordring fra ombudsmanden grundet manglende klagevejledning
 Statsforvaltningen, Det sociale nævn mente ikke, at påførte udgifter som følge af lovbrud var urimelige udgifter i begge skimmelsager
 Ankestyrelsen overså, at kommunens jurist traf ulovlige afgørelser
 Ankestyrelsen overså, at kommunens jurist var en del af sagen
 Ankestyrelsens afgørelse var i


text:
den første sag med til at fastlåse os i en helbredsskadelig bolig
 Ankestyrelsen underkendte Sorø kommunes uretmæssige afslag på hjælp til flytning etc. fra en helbredsskadelig bolig
 Ankestyrelsen har senest forsøgt at oprette et nyt sagsnummer for en verserende sag
 Ankestyrelsen fortalte, jeg var bindegal, da man ikke var klar over, at jeg fortsat var i telefonen
 Ankestyrelsen løj om, at en medarbejder ikke arbejdede der længere, hvor to andre båndoptagelser viste noget andet
 Ankestyrelsen underkendte Ankestyrelsen selv
 Ankestyrelsen medvirkede til at bibeholde mig i hjemløshed
 Ankestyrelsen har overtrådt flere paragraffer i straffeloven – bl.a. med økonomisk vinding
 Ankestyrelsen tilsluttede sig afvisning af personligt gennemsyn af journal hos Udbetaling Danmark med anonym anmeldelse
 Ankestyrelsen har tilkendt mig dækning for udgifter til flytning, rensning af indbo og indskud, som fortsat ikke er udbetalt af Sorø kommune
 Flere ministerier har set igennem fingre med lovbrud
 Det samme har stort set hele Folketinget og samtlige politikere
 En retsordfører finder det “interessant”, at menneskerettighederne bliver tilsidesat i Danmark – uden at gøre noget
 Den nye justitsminister havde for travlt til at besvare mine nærgående spørgsmål
 Den forrige justitsminister ønskede forlods ikke at besvare spørgsmål
 Indenrigs- og økonomiministeriet undlod at besvare vigtigt spørgsmål for at unddrage sig tilsyn med Statsforvaltningen
 Justitsministeriet har ikke ønsket at gå ind i sagen om den offentlige forfølgelse
 Den nye justitsminister har heller ikke problemer med, at borgere nægtes lovsikrede rettigheder
 Indenrigs- og økonomiministeriet har nægtet aktindsigt i CPR, som kunne afklare, hvem der står bag den offentlige forfølgelse
 Justitsministeriet har ligeledes nægtet aktindsigt i politiet sikkerhedslog og CPR grundet redigerede notater hos politiet
 Justitsministeriet har fortsat ikke udleveret aktindsigt trods flere rykkere
 Sorø boligselskab dækkede over et problem i stedet for grundlæggende at løse det
 Sorø boligselskab har i årevis tilbagevist og afvist beboeres gentagne klager over fugt
 Sorø boligselskabs skimmelfirma fiflede med beviserne
 Sorø boligselskabs skimmelfirma fiflede med datoer og billeder i en rapport
 Sorø boligselskabs skimmelfirma optog video i manipuleringsøjemed
 Da håndværkerne i 2009 skulle åbne ind til skimmelramt væg, var min benzintank “pludselig” utæt
 Sorø boligselskab fulgte og færdiggjorde ikke handleplanen
 Sorø boligselskab udstedte uretmæssige gebyrer i forbindelse med en sammenklappet lunge
 Sorø boligselskab undlod flere gange at reagere på henvendelser om skimmelsvamp
 Sorø boligselskab ignorerede gentagne advokathenvendelser
 Sorø boligselskab undlod at undersøge skimmelsvamp
 Sorø boligselskab lagde uretmæssigt skimmelrenovering over på fraflytningsregningen
 Sorø boligselskab opkrævede udokumenterede beløb ved fraflytning
 Sorø boligselskab lagde uretmæssigt andre beløb på fraflytningsregningen
 Sorø boligselskab har endnu ikke fremlagt dokumentation for deres påståede “misligeholdelse”
 Da Sorø boligselskab stævnede mig, ville deres advokat som det første have, at jeg fik et advokatpålæg
 Jeg er blevet blacklistet hos samtlige boligselskaber
 Sorø boligselskab ignorerer henvendelser omkring udlevering af materiale
 Forhenværende udlejer
 Jeg har fået oplysninger om, at myndigheder lagde pres på og betalte min udlejer, hvilket bl.a. er mundet ud i:
 Klippet ledning til træpillefyret
 Knivskade af højdrægtig udegående hoppe
 Hærværk i løsdrift
 “Indbrudsforsøg”
 Uretmæssig udbetaling af kr. 8.500 til forrige lejer
 Uretmæssig regning for et dårligt fungerende pillefyr
 Chikanefremvisning
 Glasskår på foldene
 Glasskår i


text:
hestenes høkasser
 Smadret forrude og fire knivstukne dæk da han tabte i Landsretten
 Manglende udbedring af flere forhold samt manglende overholdelse af lejeloven
 Undladt at oplyse aflæsning for strøm
 Undladt at oplyse aflæsning af vand
 Undladt at udbedre ulovlig stikkontakt
 Undladt at skifte o-ring til oliefyr
 Undladt at skifte toiletdør
 Undladt at fjerne mødding
 Undladt at lave indflytningsliste
 Undladt at sørge for havetraktoren virker
 Undladt at skifte dørlister med skimmel
 Undladt at reparere ødelagt terrassedør trods påkrav
 Undladt at reagere på kommunens henvendelser
 Uretmæssig udsmidning fra byretten
 Endnu en uretmæssig udsmidning fra byretten, fordi Landsretten ikke ville forholde sig til sagen
 Udlejer havde pludselig mulighed for at investere på tidspunktet for chikanens opståen
 Hestene blev fjernet, da udlejer og den dommerfuldmægtige afslog, at de kunne blive nogle ekstra timer
 Jeg skulle afstå mine ejendele til udlejer under fogedudsættelsen, hvilket hverken politi eller retten oplyste om
 Udlejer har dokumenteret brændt en del af vores ting af
 Flere af vores ting befinder sig fortsat på gården, som har fået nye ejere
 Flere af vores ting fulgte med købet af ejendommen
 Udlejers advokat sendte en urealistisk efterregning på ca. 100.000 kr.
 Udlejers advokat havde kodet flytteopgørelsen, så den ikke kunne kopieres og bruges i bøger
 Jeg har fanget både udlejer og hans advokat i bedrageri, hvilket jeg ikke kan få lov til at politianmelde
 Jeg har også fanget Advokatnævnet i urent trav i denne sag
 Skat og skattemyndigheder
 Skat underkendte et erhvervsmæssigt hestehold til Skats fordel
 Skat gav trussel om nultolerance, hvis min bog om deres fejlbehandling udkom
 Truslen blev effektueret 11 dage efter
 Skat lavede grove fejlbehandlinger
 Skat overtrådte egne regler samt pligt til at sagsoplyse korrekt
 Landsskatteretten udtog akter fra aktindsigt
 Skat førte sagen på et uretmæssigt grundlag
 Landsskatteretten mandsopdækkede Skats medarbejder og båndlagde forlods Skatteankenævnet
 Skatteankenævnet kunne ikke lave en selvstændig vurdering grundet Landsskatterettens stavnsbinding
 Skatteministieriet har endnu ikke svaret på en række væsentlige spørgsmål
 Retten i Roskilde har ikke ønsket at behandle sagen, da Skat tilsyneladende ikke ønsker sagen indbragt i Roskilde ret
 Skat har lavet den manglende og ukorrekte sagsbehandling om til, at jeg søger “erstatning” for deres sagsbehandling
 Skat forsøger at forhale sagen og nægte mig retten til at indbringe sagen for en habil byret
 Skat vil på denne måde hindre mig adgang til effektive retsmidler
 Skat krævede i strid med reglerne regnskab for en “hobbyvirksomhed”
 Landsskatteretten har aldrig givet anmodet aktindsigt
 Skat nægtede på anmodning fra en skatteadvokat at genoptage sagen
 Skatteankenævnet afslog genoptagelse uden partshøring
 Skatteankestyrelsen ville heller ikke genoptage sagen og fastholdt den tidligere trufne afgørelse
 Skat nægter at anerkende deres fejl, da jeg så skal have mellem 40-60.000 kr. tilbage i skat og moms
 Skat udbetalte ikke indberettet negativ moms
 Skat havde uden belæg angivet udokumenteret indkomst på 100.000 med konsekvenser for pensionsudbetaling, selvom beregningen foretages to år bagud
 Jeg fik ingen reaktion fra den nye skatteombudsmand, da jeg sendte min fejlbehandlede skattesag ind
 Skat reagerede ikke på min anmodning om aktindsigt trods rykkere
 Skat nægtede at fremsende en kopi af afgørelsen fra


text:
Advokatnævnet omkring advokatfirmaet Aagaard Lund
 Jeg fik øjeblikkelige problemer med mit nye forsikringsselskab, da bilen blev registreret hos Skat med mig som bruger
 Skatteankestyrelsen så igennem fingre med, at Skatteankenævnet var inhabilt grundet mine sager og forløb med dels Sorø og Slagelse kommune
 Slagelse politi – politimyndigheder – Den Uafhængige politiklagemyndighed
 Slagelse politi tilsidesatte lejeloven i 2007, hvilket gav ramaskrig i samtlige sjællandske politikredse
 Politiadvokaten i Næstved afviste i 2010 en anmeldelse af Sorø kommune - uden at have hørt hele historien eller set et eneste dokument
 Slagelse politi brød i 2013 grundloven, straffeloven, politiloven og menneskerettighedskonventionen i forbindelse med demonstrationen
 Slagelse politi har ignoreret anmeldelser i 2013 af Sorø kommune og Slagelse politi
 Vicepolitikommissæren (nu politikommissær) fra Slagelse blev fanget i lodrette løgne og bevisforvanskelse i 2013
 DUP afviste klagen, båndoptagelsen og den dokumenterede løgn med politikommisæren
 Slagelse politi har undladt reelt at foretage efterforskning af strafbare og grove forhold fra min udlejers side trods flere ledetråde
 Slagelse politi ignorerer nu enhver henvendelse
 Den uafhængige politiklagemyndighed og Rigspolitiet har set igennem fingre med vicepolitikommissærens dokumenterede løgn
 PET har heller ikke ønsket at kigge på den samlede offentlige forfølgelse og henviser til en inhabil politikreds
 Slagelse politi har ikke ønsket at efterforske den offentlige forfølgelse
 Min telefon har i flere år været aflyttet
 Politiet har indtil videre nægtet aktindsigt i flere ombæringer med respektive rykkere
 Politiet fjernede hestene under den uretmæssige fogedudsættelse, selvom de var tilmeldt en demonstration
 Politikommissær Kurt G. Nielsen afslog – uden hjemmel - dagen efter, at jeg kunne tilse hestene
 Slagelse politi var 612 dage om at udlevere aktindsigt
 Aktindsigten var mangelfuld, redigeret og med en del udeladelser
 Flere alvorlige politianmeldelser var blot blevet registreret som “hændelser”
 Politiet havde kodet aktindsigten, så den ikke kunne kopieres og bruges i bøger
 Politiet selv kunne ikke finde min første anmeldelse
 To besøg af politiet var ikke registreret
 Rigspolitiet har medvirket til, at aktindsigten trods flere rykkere ikke blev udleveret
 Politiet har oplyst, at politiloven ikke er en lov, men en hensigtserklæring
 Politiet nægtede aktindsigt i deres sikkerhedslog, som jeg søgte på baggrund af den redigerede aktindsigt
 En højtstående politimand ville ikke se min oversigt eller høre sagen – det viste sig, han var politiinspektør i Rigspolitiet
 Rigspolitiet har imod bedre vidende dækket over flere højtstående politifolk
 Jf. aktindsigt har politikommissær Kurt G. Nielsen bremset flere efterforskninger af strafbare forhold
 Trods løfte om fuld aktindsigt tilbageholder politiet alligevel sagsakter
 På trods af oplysninger om mail undskyldte politiet sig med, at de ikke havde min adresse til den “fulde” aktindsigt
 Slagelse politi mener, jeg spilder politiets tid, men tog sig ikke tid til at høre båndoptagelsen med et voldeligt overfald
 Justitsministeriet m.fl. henviser til at anmelde korruption til politiet – politiet vil blot ikke modtage anmeldelserne
 Politiet har endnu ikke oplyst, hvorvidt min telefon er aflyttet
 Politiet foreslog, at jeg talte med en læge, fordi jeg ikke kunne få lov til at politianmelde kriminelle forhold
 Jeg har fanget flere politifolk i at lyve
 To af politiets anklagere blev fanget i


text:
løgn om aktindsigt, som man pludselige ikke kunne finde
 Jeg har fanget politiets anklager i pligtforsømmelse
 DUP blåstemplede politiets forsømmelser i den omfattende anmeldelse for korruption og offentlig forfølgelse
 Politiet har nægtet aktindsigt grundet "fare for statens sikkerhed"
 Politiet begik løj og lovbrud for at fratage mig hestene
 Politiet gav et ulovligt påbud og påbød mig yderligere at overtræde hesteloven
 Politiet overholdt ikke officialprincippet før påbud
 Politiet stjal 8 heste op til jul
 Politiet gav 14 dage imod 2 måneder til at indløse hestene
 Politiet nægtede at udlevere hestene, da jeg havde fundet et sted til dem (dommeren spændte ben via sagen/advokatpålæg)
 Politiet solgte 8 heste for i alt kr. 8.000 + moms
 Politiet udleverede personligt en kodet aktindsigt med forkert kode
 Politiet løj yderligere i hestesagen og aktindsigten - anmelderne og min staldejer ligeså
 DUP afviste anmeldelsen af specialanklageren i hestesagen
 DUP gik ikke ind i sagen om politiets lovbrud og tilsidesættelser af ejendomsretten
 Rigspolitiet reagerede først fire måneder efter på min klage over politiets påbud
 Rigspolitiet reagerede ikke på min klage over politiets frakendelse af hestene
 Rigspolitichefens forkontor så igennem fingre med en henvendelse omkring offentlig forfølgelse kort før, politiet uretmæssigt stjal hestene
 Efter den groteske straffesag i hestesagen hvor politiet løj under ed og jeg ingen dokumentation eller vidner fik lov til at føre, sigtede politiet mig seks gange for at fortælle sandheden på min blog om politiets løgne under ed
 Politiet gav mig også et tilhold, da jeg fortsatte med at fortælle sandheden og gentog den for hver sigtelse, politiet foretog
 Politiet nægtede at fremlægge båndoptagelsen fra strafferetsmødet som bevis for, at jeg havde talt usandt
 Politiet tabte hestesagen i både by- og landsret og trak retssagen om den uretmæssige frakendelse af hestene tilbage
 Politiet modsatte sig at inddrage båndoptagelser, aktindsigter m.m. i den nye straffesag imod mig
 Politiet tiltvang sig adgang til en journalists bolig, da denne søgte aktindsigt i de akter, som politiet i årevis har nægtet mig aktindsigt i
 Politiadvokaten fra 2010 er i dag advokaturchef i anklagemyndigheden i Næstved politi
 Advokaturchefen var involveret i den bremsede hesteerstatningssag
 Advokaturchefen er præsident for det internationale politi, hvor det amerikanske IRS i dag bremser for mit amerikanske arbejdsgivernummer, så jeg kan sælge bøger, musik og film i udlandet
 Politiet undlod at efterkomme min advokats anmodninger om aktindsigt
 Politiet har ikke fremlagt bevis for, at jeg taler usandt på min blog
 Politiet/anklagemyndigheden afholdt aldrig den lovede afhøring med min forsvarsadvokat
 Politiet sendte sagen direkte i retten
 Anklagemyndigheden krævede fængsel uden at fremføre dokumentation, selvom der også var mulighed for bødestraf
 Politiet baserer deres sigtelser og tilhold på skriftlige forklaringer fra en betjent som flere gange har løjet
 Retten har tilsidesat gældende retspraksis og fejlbehandlet sagen imod udlejer og stævningsmand til dennes fordel
 Retten har ikke accepteret advokatetiske regler som dokumentation
 Retten har tilsidesat købeloven og produktansvarsloven
 Retten har givet tilsagn til et retsstridigt udlæg
 Retten har i strid med menneskeretskonventionen tilsidesat artikel 6 flere gange
 Retten har op til en hovedforhandling givet advokatpåbud, udhulet retshjælpsdækningen og


text:
nægtet fri proces
 Retten har i forbindelse med den nægtede hovedforhandling idømt mig at betale 15.000 kr. til skadevolder/stævningsmand
 Rettens idømte sagsomkostninger på 15.000 kr. skete uden en hovedforhandling
 Retten accepterede i strid med afgivet dokumentation, at en advokat løj
 En dommer løj i retten i samme sag
 Retten har givet en uretmæssig udsmidning, som dog blev underkendt i Landsretten
 Retten har fastholdt udlejer som stævningsmand, selvom han er inhabil til at forkynde for mig
 Retten har forhalet sagen ved at udsætte den henholdsvis 1 år og efterfølgende et 1⁄2 år i strid med menneskeretskonventionen
 Retten har tillige sørget for, at sagen blev yderligere forsinket ved at fejlbehandle den og sende den rundt i retssystemet
 Retten mener ikke, den er inhabil trods flere fejlbehandlinger
 Retten modsætter sig overflyttelse til anden retskreds
 En dommer afgav to straksdomme i forbindelse med et velbegrundet mistillidsvotum
 Min udlejer vendte fuldstændig rundt efter et telefonisk retsmøde med min forrige advokat
 Retten undlod at tage stilling til udlejers forsømmelser samt de afgivne politianmeldelser
 Retten har givet besked til Sorø kommune om fogedudsættelse fra et erhvervslejemål, hvilket er imod praksis
 Retten kørte oveni den uretmæssige fogedudsættelse en anden fogedforretning på stedet
 Fogeden forlangte, at vores resterende ting skulle bæres op til hovedvejen, selvom de stod på en anden mands private vej
 Fogeden nægtede mig at være til stede, da hestene skulle læsses
 Retten har et flerdelt horn i siden på mig – klage over en dommer, samarbejde med Sorø kommune, fangede funktionschefen i urent trav samt mit forfatterskab
 Retspræsidenten i retten i Næstved er ven med Dronningen
 Funktionschefen som fejlbehandlede, lavede urent trav, var personligt nærtagende og afsagde straksdomme, er veninde med Dronningen
 Retten respekterede heller ikke demonstrationsretten
 Retten var næsten to måneder om at fremsende retsbogsudskrift af den uretmæssige fogedudsættelse
 Retten har ikke efterkommet min anmodning om aktindsigt trods flere rykkere herfor
 Retten havde kodet akter, så den ikke kunne kopieres og bruges i bøger
 Retten har igen afgivet et uretmæssigt advokatpålæg i forbindelse med sagen i Sorø boligselskab
 Retten afslog at afvente min ansøgning om fri proces, som Civilstyrelsen pludselig ville være flere måneder om at behandle
 Retten idømte mig – uden en retssag – at betale boligselskabets krav på ca. 32.000 kr.
 Retten pålagde samtidig retsafgifter trods kendskab til, at jeg er omfattet af retsafgiftsloven
 I flere sager har har retten opkrævet og pålagt retsafgifter og gebyrer, selvom jeg er fritaget jf. retsafgiftsloven
 Jeg anmodede retten om at rykke et retsmøde, fordi min tidligere advokat ikke havde fremsendt akter – retten rykkede sagen én enkelt dag
 Retten idømte mig at betale modpartens krav, selvom modparten ikke havde fremsendt nødvendigt materiale indenfor tidsfristen
 Retten har undladt at besvare en række henvendelser
 Retten har halvandet år efter fortsat ikke udleveret rettelig aktindsigt
 Da retten endelig over et år efter svarede, indeholdt svaret stadig ikke de ønskede oplysninger
 Min tidligere advokat fremsendte kun 24 ud af ialt 31 mail til brug i sagen imod ham
 Advokaten fremsendte ikke de sidste mails før rettens svarfrist, hvorfor jeg blev


text:
dømt som udebleven og pålagt uretmæssige gebyrer m.m.
 Retten i Næstved ville kun genoptage sagen, hvis jeg betalte sagsomkostningerne eller stillede en garanti på over 70.000 kr.
 Advokaten var under et telefonisk retsmøde i tidligere bolig sammen med retten meget interesseret i, hvor min søn og jeg var flyttet hen, hvorefter min udlejer vendte fuldstændig rundt
 Retten berigtigede dommen – igen med forkerte oplysninger og på et forkert grundlag
 Retten afviste sagen grundet manglende sikkerhedsstillelse
 Retten idømte mig en udeblivelsesdom, selvom det var modpartens materiale, som udeblev
 Retspræsidenten ville politianmelde mig, da jeg søgte om tilladelse til at bruge en optagelse fra et retsmøde
 Retten tillod, at den ene part deltog telefonisk og den anden skulle give fysisk fremmøde
 Der blev foretaget udlæg i en fejlbehandlet sag
 En dommer lod modparten slippe for at redegøre for en regning på ca. 100.000 kr.
 Retten medvirker dokumenteret i at forfølge andre personer end blot undertegnede
 Retten har slettet en retsbog fra den uretmæssige fogedudsættelse
 Dommeren i hestesagen gav et uretmæssigt advokatpålæg
 Dommeren i hestesagen nægtede at tilbagebetale retsafgift
 Dommeren i hestesagen pålagde mig en retsafgift for et krav, jeg ikke havde rejst
 Retten foretog udlæg i en anden mands bil
 Retten var otte måneder om at beramme et retsmøde i straffesagen med statens hestetyveri
 Retten nægtede ombeskikkelse af den påduttede forsvarsadvokat
 Retten nægtede mig at fremlægge hverken båndoptagelser, to kritisable aktindsiger fra politiet, fotos og diverse anden dokumentation
 Retten nægtede mig vidneindkaldelser i straffesagen imod mig
 Politiet solgte hestene langt under værdi i tilfælde af rettens underkendelse af deres dispositioner
 Retten frikendte mig dog for det ene af de to forhold (som betød, at politiet uretmæssigt havde taget hestene i strid med ejendomsretten)
 Østre Landsret fejlbehandlede sagen imod huslejenævnet og udlejere/stævningsmand af den skimmelramte gård
 Østre Landsret afviste en anden sag grundet “manglende” kæreskrift
 Østre Landsret har underkendt retten i Næstved i sagen omkring nuværende udlejer, hvor der var sket en uretmæssig fogedudsættelse
 Østre Landsret afviste et kæreskrift som pdf, selvom retten tidligere havde accepteret fremgangsmåden med fremsendelse pr. mail
 Afvisningen af kæreskriftet indebar, at byrettens fejldom mundede ud i en uretmæssig fogedudsættelse
 Østre Landsret forholdt sig hverken til den manglende retssikkerhed i retten i Næstved, inhabil dommerstand, grov hærværk, manglende politimæssig efterforskning af strafbare forhold m.m.
 Den uretmæssige fogedudsættelse indebar, at der slet ikke har fundet en retfærdig retssag sted og jeg fik ikke lejlighed til at fremlægge dokumentationen
 Østre Landsret har ikke ønsket at gå ind i sagen om den offentlige forfølgelse
 Østre Landsret har i to sager ikke tilbagebetalt kæreafgift, selvom jeg opfylder betingelserne for fritagelse jf. retsafgiftsloven
 Østre Landsret har undladt at besvare en række henvendelser
 Jeg har ikke modtaget aktindsigt fra Østre Landsret
 Østre Landsret kræver i strid med bl.a. forvaltningsloven betaling for aktindsigt
 Dommeren som afviste sagen med udsmidning til følge, er klækkeligt honoreret af staten i Farum-rapporten
 Retten opkrævede uretmæssig retsafgift og Østre Landsret har fortsat ikke tilbagebetalt kæreafgift
 Østre Landsret har ikke reageret på en kæresag i over 11⁄2 år
 Østre Landsret ignorerede rykkere


text:
i kæresagen
 End ikke retspræsidenten reagerede på henvendelser
 Landsretten var bekendt med, at jeg intet fik lov til at fremlægge i byretten i straffesagen imod mig
 Landsretten stadfæstede byrettens dom om politiets frakendelse af hestene var ulovlig, nedsatte byrettens bøde med kr. 6.000 og underkendte byretten med sagens omkostninger, som jeg blev fritaget for
 Min første skimmelsag blev bremset ved Højesteret
 Procesbevillingsnævnet gav afslag på, at sagen kunne indbringes for Højesteret
 Da jeg senere anskueliggjorde, at sagen var fejlbehandlet, gav Højesteret adgang til at indbringe sagen, som dog blev bremset af økonomiske årsager og krav om betaling af retsafgift, som jeg har fritagelse fra
 Da jeg ville kære Landsrettens afvisning omkring udsmidning, fik jeg afslag af Højesteret, da Østre Landsret ikke havde afsagt en dom
 Højesteret oplyste, at jeg ikke kunne kære – Østre Landsret oplyste noget andet
 Jeg skrev en mail til Højesteret 7 dage før en uretmæssig fogedudsættelse – Højesteret svarede først 6 dage efter fogedudsættelsen
 Højesteret begrundede afslaget med, at “Landsretten ikke havde truffet en afgørelse” og procesbevillingsnævnet ikke havde givet tilladelse
 Højesteret har ikke ønsket at gå ind i sagen om den offentlige forfølgelse
 Højesteret har brugt samme sagsnummer i to vidt forskellige sager
 Højesteret opkrævede kr. 11.200 i gebyr for aktindsigt, som normalt er gratis
 Trods flere henvendelse har Den særlige klageret ikke foretaget sagsbehandling trods åbenlyse lovbrud og fejlbehandlinger
 Den særlige klageret har ikke ønsket at gå ind i sagen om den offentlige forfølgelse
 Den særlige klageret har ikke ønsket at gå ind i byrettens embeds- og magtmisbrug
 Den særlige klageret har opkrævet gebyr for aktindsigt, selvom den ifølge loven er gratis
 Den særlige klageret fastholder gebyr for aktindsigt
 Den særlige klageret har fortsat ikke udleveret aktindsigt – heller ikke trods anmodning efter persondataloven
 Den særlige klageret har brugt samme sagsnummer til flere forskellige sager
 Den særlige klageret afviste klager over funktionschefen og dommeren i hestesagen - uden at indhente udtalelser fra dem
 Generelt for retsinstanser
 Selvom jeg i henhold til mine økonomiske omstændigheder ifølge retsafgiftsloven opfylder betingelserne for fritagelse, fastholder retterne indbetaling af gebyrer før sagsbehandling
 Retsinstanser forsinker, forhaler og afviser at behandle indgivne sager og kæremål
 Retten har nægtet flere gange nægtet fri proces, selvom jeg opfylder betingelserne for fri proces
 En dommer bestemmer suverænt, hvad der udgør dokumentation og beviser - også i strid hermed
 Retsinstanser bremser sager med advokatpålæg
 Retssystemet er opbygget til ugunst for borgere og deres retssikkerhed
 Procesbevillingsnævnet gav afslag på 3. instansbehandling, hvorved Sorø huslejenævn uretmæssigt blev frikendt
 Procesbevillingsnævnet spærrede for adgang til Højesteret, selvom Højesteret havde givet grønt lys
 Procesbevillingsnævnet afslog at indbringe den uretmæssige fogedudsættelse for Højesteret, da Østre Landsret ikke havde truffet afgørelse = uretmæssig dom til udførelse
 Procesbevillingsnævnet skulle bruge lige netop dét regnskab, som var ufærdigt grundet chikane fra Skat
 Procesbevillingsnævnet gav mig to dage til at fremlægge materiale til vurdering af min dokumentation
 Procesbevillingsnævnet ville ikke udsætte sagen, da jeg anmodede om det grundet omfangsrig dokumentation og indhentelse af supplerende materiale
 Procesbevillingsnævnet gav afslag på fri proces, da de ikke mente,


text:
at jeg havde grund til at føre proces
 Trods besked om sagen kunne genoptages, afslog Procesbevillingsnævnet dette, da mit materiale var fremsendt og som dokumenterede, jeg havde godgrund at til føre proces OG ville vinde
 Advokatsamfundet/Advokatnævnet
 Advokatsamfundet så igennem fingre med, at en advokat ikke overholdt de advokatetiske regler
 Advokatnævnet hastebehandlede en sag uden hensynstagen til nye oplysninger og dokumentation for bl.a. bedrageri
 Advokatnævnet mente ikke, at der var grund til at genoptage en sag trods åbenlys dokumentation på bedrageri og mened
 Advokatnævnet gav kun den ene part besked om deres afgørelse
 Advokatnævnet afviste en adfærdsklage, som retten havde bedt mig om at lave
 Advokatnævnet lavede en ensidig og fejlagtig sagsfremstilling
 Dokumentationen omkring den afviste adfærdsklage blev således ikke inddraget - kun advokatens svar i samme adfærdsklage
 Domstolsstyrelsen har ikke ønsket at gå ind i sagen om den offentlige forfølgelse
 Domstolsstyrelsen ser igennem fingre med kendskab til flere slags lovbrud, magtmisbrug, embedsmisbrug og fejlbehandlinger
 Domstolsstyrelsen henholder sig til, at de kun er en administrativ afdeling
 På trods af at Civilstyrelsen havde kendskab til en frist for et advokatpålæg, kunne en ansøgning om fri proces først behandles flere måneder efter
 Civilstyrelsen mente ikke, jeg havde grund til at føre proces, selvom jeg kunne dokumentere et uretmæssigt krav på over 30.000 kr.
 Jeg søgte Civilstyrelsen om udsættelse, da jeg skulle samle en "hel retssag" - Civilstyrelsen udsatte fristen en enkelt dag
 Civilstyrelsen afviste fri proces, da man ikke mente, jeg ville kunne få medhold. Vurderingen blev foretaget uden kendskab til dokumentationen og sagens stilling
 Udbetaling Danmark nægtede at udbetale boligydelse trods kopier af flere politianmeldelser
 Udbetaling Danmark har sendt en uretmæssig opkrævning på lidt over 12.000 kr.
 Udbetaling Danmark lavede flere fejl i deres beregning
 Udbetaling Danmark fastholdt imod bedre vidende, at de 12.000 kr. skulle tilbagebetales
 Trods normal hurtig respons er Udbetaling Danmark blevet træge og langsommelige i deres sagsbehandling
 Udbetaling Danmark havde udeladt en vigtig oplysning i aktindsigten fra d. 13-12-2013
 Jeg har anmodet om et personligt gennemsyn af min journal, som er blevet nægtet med begrundelsen ”personfølsomme oplysninger”
 Imod sædvane og på trods af to længerevarende telefonsamtaler samme dag var der ikke lavet notater
 Det var samme dag, som retten i Næstved og min tidligere advokat var meget interesseret i at kende min nye adresse
 Trods lejekontrakt havde Udbetaling Danmark ikke behandlet ansøgningen til første huslejeindbetaling
 Halvvejs inde i måneden udbad Udbetaling Danmark sig en underskrevet lejekontrakt, selvom lejekontrakt var i den nylige aktindsigt
 Udbetaling Danmark var fem måneder om at udbetale boligydelse, hvor loven siger max. to måneder - Udbetaling Danmark vidste, at jeg forsørgede mange heste
 Udbetaling Danmark har undladt at oplyse mig om en anonym anmeldelse
 En båndoptagelse afslørede, at der var modtaget en indberetning, som Udbetaling Danmark havde taget ud af aktindsigten
 Ved en fejl kom en sagsbehandler til at afsløre, at der var et notat, selvom Udbetaling Danmark nægter
 Udbetaling Danmark har bevidst udregnet for lav boligydelse og forhaler sagen ved at sende den i Ankestyrelsen
 Udbetaling Danmark udbad sig dokumentation for varmeregnskab, reagerede