text:
WELMA ́s nyhedsbrev nr. 1 - 2019
 1. Præjudicielle afgørelser om forskelsbehandling på grund af religion eller tro
 2. Frigivelse af barn til adoption uden samtykke fra biologiske forældre
 Nyheder i WELMA
 3. The Nordic Law and Gender Conference 2019
 4. WELMA introducerer 'reality check' seminar
 5. Artikel om europæiseringens betydning for retten til ikke at blive diskrimineret
 7. Michael Gøtze interviewet i Ræson om undersøgelseskommissioner
 8. Catherine Jacqueson bidrager til ny bog om den franske social sikring
 6. Issue of UCPH Fiscal Relations Law Journal
 Afgørelser om forskelsbehandling på grund af religion eller tro
 Ligebehandlingsnævnet har d. 28. februar 2019 afgjort to præjudicielle afgørelser, som begge omhandler forskelsbehandling på grund af religion eller tro. I begge sager var der tale om en lærer, som på grund af sin religiøse overbevisning blev afskediget.
 Den ene sag omhandlede en klasselærer, som afviste at deltage i skolens årlige juletræsdans. Læreren, som var Jehovas Vidne, fejrede ikke jul og anså juletræsdansen som en religiøs handling i forbindelse med fejringen af julen. Nævnet fandt, at skolen ikke havde løftet bevisbyrden for, at det var nødvendigt at læreren deltog i juletræsdansen, som alene udgjorde en del af skolens julearrangement. Nævnet lagde vægt på, at læreren måneder forinden arrangementet havde oplyst, at hun ikke ønskede at deltage i dansen og kom med konkrete løsningsforslag, som skolen havde afvist uden at indgå en nærmere dialog. Derudover lagde nævnet vægt på, at to andre lærere var fritaget for juletræsdansen som følge af ferieafholdelse og knæproblemer, og at skolen ikke havde redegjort for, hvorfor en anden lærer ikke kunne deltage i juletræsdansen i stedet for klasselæreren.
 Nævnet gav læreren medhold og en godtgørelse svarende til omkring 12 måneders løn.
 I den anden sag var der tale om faglærer i idræt, som ikke kunne deltage i uddannelsesinstitutionens åbent hus-arrangement på en lørdag. Læreren var Syvende Adventist og troede på at helligholde lørdagen som sabbatsdag. Nævnet fandt ikke, at uddannelsesinstitutionen havde løftet bevisbyrden for, at kravet om arbejde på en lørdag til et åbent hus-arrangement var nødvendigt. Nævnet lagde vægt på, at der ikke var diskuteret alternative løsninger, da læreren meddelte afbud. Uddannelsesinstitutionens havde ikke godtgjort, at det ikke ville være muligt at finde en afløser. Læreren havde desuden udarbejdet en detaljeret planlægning af idrætsundervisningen til arrangementet.
 Nævnet gav læreren medhold, og han fik tilkendt en godtgørelse svarende til omkring 9 måneders løn.
 Ligebehandlingsnævnets nyhedsbrev med de to afgørelser kan læses her
 Højesteret har d. 4. og 18. februar 2019 afsagt to domme om adoption uden samtykke fra de biologiske forældre.
 Højesteretsdom d. 4. februar 2019
 Et barn var kort efter fødslen blevet tvangsfjernet fra sine biologiske forældre og anbragt i pleje. Forældrene søgte om samvær med deres barn, men kommunen afslog. Forældrene klagede til Ankestyrelsen, som besluttede, at der skulle være samvær. Samværet mellem barnet og forældrene blev derfor først etableret, da barnet var ca. et halvt år. Da barnet var ca. et år og ni måneder ophørte samværet, idet Statsforvaltningen bevilligede adoption af barnet. Der var på dette tidspunkt


text:
ikke taget stilling til, om samvær mellem barnet og de biologiske forældre efter adoptionen.
 Højesterets dommere fandt, at der forelå en høj grad af sandsynlighed for, at de biologiske forældre uanset støtteforanstaltninger var varigt ude af stand til at varetage omsorgen for barnet. Dermed var bevilling af adoption til plejeforældrene det bedste for barnet af hensyn til kontinuitet og stabilitet i barnets opvækst. Højesteret bemærkede, at afgørelsen om adoption ikke var begrundet i den ene af de biologiske forældres handicap, men begge forældres manglende evne til at varetage omsorgen for barnet. Beslutningen var dermed truffet af hensyn til barnets bedste, og Højesteret fandt, at afgørelsen var i overensstemmelse med FN ́s Børnekonvention og Handicapkonvention.
 Derudover kom Højesteret frem til, at adoptionen var forenelig med Den Europæiske Menneskerettighedskonventions artikel 8 (ret til familieliv). I begrundelsen blev der lagt vægt på, at der forelå helt særlige omstændigheder og tungtvejende grunde af hensyn til barnets bedste, da alternativet til adoption ville være anbringelse hos en plejefamilie med den usikkerhed, at plejeforholdet kunne blive opsagt. Dog ville det formentlig være uforeneligt med Menneskerettighedskonventionen, hvis samvær eller anden kontakt med de biologiske forældre blev afskåret efter adoptionen, eller kun blev en muligt i helt særlige tilfælde. Dommen blev afsagt enstemmigt af Thomas Rørdam, Marianne Højgaard Pedersen, Poul Dahl Jensen, Henrik Waaben, Kurt Rasmussen, Jens Kruse Mikkelsen og Anne Louise Bormann.
 Højesterets afgørelse (sag 140/2018 og 144/2018) kan læses her.
 Højesteretsdom d. 18. februar 2019
 I 2012 var et barn umiddelbart efter fødslen blevet tvangsfjernet fra sine biologiske forældre og anbragt hos en plejefamilie. Kommunen indstillede til bortadoption, men Ankestyrelsen afviste at give samtykke, da det ikke var godtgjort, at de biologiske forældre ikke ville være i stand til at spille en positiv rolle for barnet. Barnet forblev anbragt hos plejefamilien, hvor de biologiske forældre havde ca. en times samvær med barnet om måneden. På baggrund af en ny indstilling fra kommunen, besluttede Ankestyrelsen i 2016 at give samtykke til, at barnet kunne bortadopteres til plejeforældrene uden de biologiske forældres samtykke. Dette medførte at Statsforvaltningen i marts 2017 frigav barnet til adoption. I januar 2018 blev plejeforældrene bevilget til adoption af barnet, hvorefter samværet mellem barnet og de biologiske forældre ophørte.
 Højesterets dommere lagde vægt på, at barnets tilknytning til plejefamilien havde en sådan karakter, at det ville være skadeligt for barnet at bryde denne tilknytning, særligt under hensynet til kontinuiteten og stabiliteten i barnets opvækst. På baggrund af dette fandt Højesteret, at der forelå helt særlige omstændigheder og tungtvejende hensyn til barnets bedste, at adoptionen var forenelig med menneskerettighedskonventionens artikel 8. Derudover bemærkede Højesteret, at de biologiske forældre med støtte fra kommunen havde haft samvær med barnet indtil adoptionsbevillingen, og at de ikke havde søgt om samvær efter bevillingen.
 Da adoptionen var truffet ud fra hensynet til barnets bedste, ansås afgørelsen om adoption uden samtykke for at være i overensstemmelse med FN ́s Børnekonvention og Handicapkonvention. Afgørelse om adoption var ikke begrundet i et handicap hos de biologiske forældre, men særligt i tilknytningen mellem barnet

type: other


text:
og plejeforældrene og risikoen for, at barnet ville lide skade, hvis denne tilknytning blev brudt.
 Dommen blev afsagt enstemmigt af Marianne Højgaard Pedersen, Jens Peter Christensen, Henrik Waaben, Michael Rekling og Hanne Schmidt.
 Højesterets afgørelse (sag 106/2018) kan læses her.
 Ph.d.-studerende Peter Hjaltason har kommenteret Højesterets afgørelser:
 Dommene af 4. og 18. februar var de første to første danske højesteretsdomme om tvangsadoption. Dette er bemærkelsesværdigt sammenlignet med Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol samt de øverste domstole i Norge og Storbritannien, som har haft flere tvangsadoptionssager. Havde man derfor forventet meget udførlige domme, som vi har set det i andre principielle sager fra Højesteret og fra de førnævnte europæiske domstole, blev man skuffet. Havde man forventet en meget restriktiv linje fra Højesterets side, fordi tvangsadoption i Danmark betragtes som en meget indgribende beslutning, som vi har meget lidt tradition for at bruge, så blev man ligeledes skuffet. I begge sager konstaterede Højesteret stort set “i henhold til grundene”, at betingelserne for tvangsbortadoption var opfyldte. Herefter konstaterede Højesteret blot, at der også forelå sådan helt særlige omstændigheder, at adoptionerne var i overensstemmelse med Den Europæiske Menneskerettighedskonventions artikel 8 uden nogen nærmere argumentation. Højesteret fandt end ikke anledning til at komme nærmere ind på FN’s Børnekonvention eller Handicapkonvention og synes således igen at lægge til grund, at Den Europæiske Menneskerettighedskonvention yder den samme eller en bedre beskyttelse end FN-konventionerne, uden dette er nærmere begrundet. Advokaten, som havde begge sager, oplyser, at det ene forældrepar i hvert fald agter at indbringe deres sag for Den Europæiske Menneskerettighedsdomstol. Det sidste punktum er dermed ikke nødvendigvis sat i sagerne.
 The Nordic Law and Gender Conference afholdes d. 23. og 24. september 2019 på Det Juridiske Fakultet i Oslo.
 Konferencens tema er ‘Nordic Gender Equality in Transition: Anti-discrimination Laws, Practices and Scholarship Revisited’. Gennem både fælles og parallelle sessioner ønsker konferencen at give et juridisk, teoretisk og kritisk grundlag for debatter om tidligere, nuværende og fremtidig ligestillings- og diskrimineringslovgivning i de nordiske lande. Konferencen søger også at problematisere, hvordan ligestilling og ikke-diskriminering må afvejes mod andre retslige principper i forskellige jurisdiktioner.
 Konferencen byder på to spændende dage i Oslo med mulighed for både faglig dygtiggørelse og til at skabe nye kontakter til nordiske kollegaer.
 Læs mere om konferencen og tilmeldingen her
 WELMA introducerer 'reality check' seminarer
 I april afholdte WELMA sit første ’reality check’ frokostseminar.
 Formålet med ’reality check’ seminarene er at knytte de studerende tættere på centret og bygge tættere bånd mellem uddannelse og forskning. Turen startede med forvaltningsretten og veltilberedte oplæg om aktindsigt, aftaler og retssikkerhedsloven af Michael Gøtze, Peter Hjaltason og Rasmus Grønved Nielsen. Se nærmere her
 Turen forsætter i efteråret og annonceres senere.
 Artikel om europæiseringens betydning for retten til ikke at blive diskrimeneret
 Professor dr.jur. Kirsten Ketscher bidrager til bog om europæisering af nordisk ligestillingspolitik.
 Bogen ’Europæisering af nordisk ligestillingspolitik’ belyser, hvordan europæisk integration har haft en indflydelse på nordisk ligestillingspolitik, og hvordan Norden har sat sit præg på EU's ligestillingspolitik.
 Kirsten Ketscher har bidraget til bogen med sin artikel ’Kapitel 4 Uden titel


text:
– diskriminering, nej tak!’
 I sin artikel skriver Kirsten Ketscher om ligestilling i EU-domstolens praksis og kvindediskriminerende kvoteordninger i svensk domspraksis. Formålet med artiklen er at løfte opmærksomheden mod den europæiske domspraksis, dvs. EU-domstolen og EFTA-domstolen, og potentialet for gennem disse domstoles praksis at nedbryde kønsdiskriminerende strukturer og stereotypiseringer.
 Michael Gøtze interviewet i Ræson om undersøgelseskommissioner
 Interviewet med Michael Gøtze kaster lys over fordele og ulemper ved de senere års mange undersøgelseskommissioner. Det kan diskuteres, hvor meget, der kommer ud af undersøgelseskommissionerne, men de viser, hvordan embedsmændene i en del sager går ud af deres neutrale rolle og bliver spændt for eller måske selv løber efter en politisk vogn. Juraen bøjer sig for den politiske dagsorden. Politiseringen af embedsmandsapparatet er blevet et systemproblem, snarere end et enkeltsagsproblem, hvis man skal dømme efter undersøgelseskommissionerne, siger Michael Gøtze i interviewet i Ræson.
 Catherine Jacqueson bidrager til ny bog om den franske social sikring
 Catherine Jacqueson sætter den danske velfærdsmodel på det franske juridiske landkort i en bog, som fejrer 70 år for den franske social sikring. Kapitlet undersøger fundamentet og de forskellige rationaler for det danske velfærdssystem og placerer det i Esping-Andersen’s famøse typologi af velfærdsstaten. Bidraget diskuterer derefter de liberale vinde, som har blæst på området de sidste 20 år, og som har indført konkurrence mellem det offentlige og det private og rykket ansvaret fra staten til individet. Afslutningsvis belyser kapitlet, hvordan systemet tackler den øget internationalisering og mobilitet.
 Catherine Jacqueson, ’Le système de sécurité social à la danoise – entre universalisme et concurrence’ i La sécurité sociale : Universalité et Modernité, Isabelle Daugareilh et Maryse Badel (éds), Pedone, 2019, pp. 149-162.
 Issue of UCPH Fiscal Relations Law Journal
 FIRE – Research Group for Fiscal Relations in WELMA has established a new online journal, which is Open Access. The first issue of UCPH Fiscal Relations Law Journal in 2019 contains two articles that have relevance for welfare law.
 The first article is ‘Confronting SKAT in the Højesteret: An investigation into how EU Law, Precedent, Litigant Resources, and Structural Reform shape Tax Decisions’ by PhD candidate Henrik Litleré Bentsen, University of Bergen, associate professor Mark Jonathan McKenzie, Texas Tech University and PhD candidate Jon Kåre Skiple, University of Bergen. The article explores a variety of trends in judicial behavior for tax cases in the Supreme Court of Denmark (Højesteret). The article tries to illuminate why the Danish government win so many cases before the Supreme Court of Denmark, and what circumstances might increase a private litigant’s chances of winning.
 The other relevant article about welfare law is ‘Compensation regimes – an innovative tax treaty provision when applied to cross-border regions’ by Jur.dr. Yvette Lind, assistant professor and postdoc at the University College of Gävle, Sweden. The article comprises a discussion and an analysis of how compensation regimes may be utilized as tax treaty instruments dividing tax revenues between the contracting states and involved municipalities in addition to strengthening predictability, tax neutrality and non-discrimination in the case of the individual cross-border worker.
 You


text:
Advokaten 7 - Højesteret bremser forsikringsselskaber
 Højesteret sikrer borgerne langt bedre muligheder for erstatning fra forsikringer mod tab af erhvervsevne og dækninger fra ulykkesforsikringer. Det sker ved at sætte en stopper for forsikringsselskabernes meget skrappe udlægning af betingelserne om “objektive sygdomstegn”. En betingelse flere forsikringsselskaber opererer med, men som Højesteret har sat ud af spillet.
 Af Birgitte Pedersen, Advokat (H), HjulmandKaptain
 Indtil 19. januar 2011 var forståelsen af forsikringsbetingelser med undtagelsesbestemmelser for objektive sygdomstegn ikke afklaret. Flere forsikringsselskaber har i deres betingelser en undtagelse for manglende objektive sygdomstegn. I den sag, som Højesteret afgjorde, var undtagelsen formuleret således: “Undtaget er legemlige sygdomstilstande uden objektive sygdomstegn.”
 Der var tale om en forsikring mod tab af erhvervsevne. Kunden havde ret til udbetaling af invalidepension og præmiefritagelse, hvis kunden mistede sin erhvervsevne som følge af sygdom eller et ulykkestilfælde. Undtagelsen var her, at uanset hvor længe forsikringen havde været i kraft, var der ikke dækning ved invaliditet, såfremt den skyldtes “legemlige sygdomstilstande uden objektive sygdomstegn”.
 Whiplash uden objektive sygdomstegn
 Kunden havde haft en ganske høj indtægt og et lovende karriereforløb, indtil han blev påkørt bagfra og derved pådrog sig en Whiplash læsion. Som bekendt er en Whiplash læsion en bløddelsskade, som ikke kan ses på røntgen, scanning eller tilsvarende. Derfor er der som udgangspunkt ikke “objektive fund” ved en Whiplash læsion. Kunden blev undersøgt af en neurokirurg, og blev på foranledning af forsikringsselskabet undersøgt to gange af en neuropsykolog. Selskabet anførte, at forsikringsbetingelserne undtog legemlige sygdomstilstande uden objektive sygdomstegn, at kunden ikke havde påvist nogen legemlig sygdomstilstand med objektive sygdomstegn, og at der derfor ikke var grundlag for at fortolke dækningsundtagelsen indskrænkende. Selskabet mente således ikke, at kunden skulle have udbetalt erstatning.
 H ø jesteret klar i mælet
 Østre Landsret anførte, at man på baggrund af neuropsykologens erklæringer og vidneforklaring fandt, at der netop forelå objektive sygdomstegn. Landsretten fremhævede, at testresultaterne underbyggede de symptomer, som var beskrevet af kunden, og at testene ifølge neuropsykologens forklaring ikke afdækkede andre neuropsykologiske forhold eller tegn på kognitive lidelser, som en del af kundens sygdomsbillede.
 Forsikringsselskabet ankede Østre Landsrets afgørelse til Højesteret, hvor fire ud af fem dommere stadfæstede landsrettens dom. I begrundelsen anførte Højesteret om objektive sygdomstegn, at betingelsen skulle forstås som en undtagelse fra tilsagnet om dækning af mistet erhvervsevne. Derfor var det forsikringsselskabet, som skulle bevise, at der forelå et forhold, som efter vilkåret var undtaget for dækning. Højesteret udtalte helt principielt, at vilkåret måtte antages at have til formål at undtage tilfælde, hvor der ikke var et sikkert grundlag for at fastslå en sygdomstilstand.
 I sagen var der tale om, at kunden efter de lægelige erklæringer led af kronisk smertesyndrom. Højesteret udtalte, at selv om kronisk smertesyndrom er karakteriseret ved manglende objektive fund, er der tale om en diagnose, som stilles efter undersøgelse på et lægefagligt anerkendt grundlag og i overensstemmelse med den lægefaglige tradition, hvorefter konstatering af ømhed m.v. henregnes under objektive data.
 Højesteret udtalte endelig, at formålet med vilkåret var ikke at dække i tilfælde, hvor der ikke er fornødent lægefagligt


text:
belæg for at anse vedkommende for syg.
 Forsikringsselskaberne skal nu dokumentere, at en undtagelse i forsikringsbetingelserne finder anvendelse, og samtidig dokumentere, at der ikke er fornødent lægefagligt belæg for at anse kunden for syg, at der ikke er sikkert grundlag for at fastslå en sygdomstilstand, og at der ikke kan stilles en diagnose, som stilles efter undersøgelse på et lægefagligt anerkendt grundlag. Forsikringsselskaberne har derfor efter min opfattelse ganske svært ved at påberåbe sig undtagelsesbestemmelsen i fremtiden.
 Svært at undgå at betale erstatning i fremtiden
 Efter afsigelse af Højesterets dom har Ankenævnet for Forsikring i sagen nr. 79.781 af 14. juni 2011 truffet afgørelse i en sag, hvor et forsikringsselskab også havde påberåbt sig en undtagelsesbestemmelse. Det fremgik af forsikringen, at den ikke dækkede sygdom eller tilstand, hvor der alene var subjektive klager over smerter, gener eller tilsvarende. Det vil sige situationer, hvor der ved lægelig undersøgelse ikke kunne påvises objektive tegn på tilstedeværelse af mén eller sygdom. Ved en ikke-objektiv bestemt lidelse forstås en lidelse, hvis diagnose er bestemt ved lægelig undersøgelse, som udelukkende baserer sig på kundens udsagn eller handling. Eksempler på ikke-objektive bestemte lidelser kan være syns- og høreforstyrrelser, nervøst hjerte, svimmelhed, hovedpine, hysteri, krisereaktioner, stress, myoser og tilsvarende lidelser.
 Forsikringsselskabet gjorde for Ankenævnet gældende, at Højesterets afgørelse af 19. januar 2011 kun havde begrænset præjudikatsværdi i forhold til den aktuelle sag, idet de aktuelle forsikringsbetingelser var væsentligt forskellige fra dem, Højesteret havde taget stilling til.
 Ankenævnet lagde vægt på, at der til brug for en sag mod ansvarsforsikringsselskabet, som var ansvarsfor- sikrer for kundens modparts bil, var afgivet en udtalelse af Retslægerådet på grundlag af det lægelige ma- teriale, der forelå. Retslægerådet havde oplyst, at der objektivt set var nedsat bevægelighed i nakke og smerter ved yderstillinger. Der fandtes endvidere smertebetinget kraftnedsættelse over skulder og albue i højre arm. Ankenævnet lagde også vægt på, at Arbejdsskadestyrelsen ved afgivelse af en vejledende udta- lelse efter erstatningsansvarslovens §10 havde lagt til grund, at der ved speciallægeundersøgelser blev konstateret nedsat bevægelighed i halshvirvelsøjlen. På denne baggrund fandt nævnet, at selskabet ikke havde godtgjort, at kundens tilstand alene var subjektive klager, hvor der ved lægelige undersøgelser ikke kunne påvises objektive tegn på tilstedeværelse af mén eller sygdom.
 Ankenævnet for Forsikring lægger sig, efter min opfattelse, derfor i kølvandet på Højesterets afgørelse af 19. januar 2011, og der skal ganske meget til, for at forsikringsselskaberne kan påberåbe sig de pågældende undtagelsesbestemmelser fremover.


text:
CODEX ADVOKATER SØGER JURASTUDERENDE Vi søger en stud.jur., der ønsker at udvikle sine faglige kompetencer og få et indblik i juraens praktiske verden. Vi søger en jurastuderende, som skal arbejde på vores...
 AB 92 bliver til AB 18 – nye aftalevilkår for byggeriet Den 21. juni 2018 bliver det nye AB-system offentliggjort. Der kommer således til at foreligge helt nye versioner af de kendte...
 Ændring af selskabsloven 1.7.2018 I maj 2018 blev der vedtaget en lovændring af selskabsloven, lov om visse erhvervsdrivende virksomheder og lov om erhvervsdrivende fonde. Ændringerne træder i kraft den 1. juli...
 Fuldbyrdelse af udenlandske domme i Danmark og danske domme i udlandet Når et fremmed lands domstole afsiger dom i en sag, som har betydning for selskaber eller personer i Danmark, opstår...
 Flyttesyn - husk kopi af rapporten
 Flyttesyn - husk kopi af rapporten Som udlejer er man underlagt strenge krav i forbindelse med lejers fraflytning. Modtager lejer ikke en kopi af flyttesynsrapporten, har udlejer tabt sit krav på...
 Deltidsansatte med handicap Forskelsbehandlingsloven blev vedtaget i 1996 for at implementere EU-regler. Lovens formål er at hindre forskelsbehandling på baggrund af blandt andet handicap, religion, seksuel orientering og alder. Loven indeholder en...
 Ny ferielov Folketinget har i januar 2018 vedtaget to nye love vedrørende ferie. Den ene lov, ferieloven, regulerer lønmodtageres rettigheder, herunder optjening og afholdelse mv., mens den anden lov vedrører oprettelse og...
 Niels Johansen vinder omtalt sag om patienterstatning i Højesteret I en dom fra den 7. december 2017 har Højesteret taget stilling til et spørgsmål om tilbagebetaling af erstatning, som en patient...
 Digital kommunikation i boliglejeforhold Den 1. januar 2018 trådte ændringer i lejeloven og almenlejeloven i kraft. De nye regler vedrører brug af digital kommunikation i lejeforhold. Tidligere har det været et krav...
 Moderselskab kom til at hæfte for datter...
 Moderselskab kom til at hæfte for datterselskabs sagsomkostninger Ny dom fra Højesteret om muligt hæftelsesgennembrud understreger ledelsens ansvar. DommenHøjesteret har i en dom afsagt i januar 2018 slået fast, at et moderselskab...
 Forslag til lov om forretningshemmelighe...
 Forslag til lov om forretningshemmeligheder Der er fremsat et forslag til Lov om forretningshemmeligheder. Lovforslaget kommer på baggrund af et EU-direktiv til harmonisering af medlemslandenes regler for beskyttelse og håndhævelse af...
 Ny lov om ægtefællers økonomiske forhold Den 1. januar 2018 træder en ny lov om ægtefællers økonomiske forhold i kraft. Loven regulerer primært de økonomiske retsvirkninger i forbindelse med ægteskab og afløser...
 Den såkaldte ”konefinte” bliver afskaffet pr. 1. januar 2018 Man bruger i daglig tale udtrykket ”konefinten” om den situation, hvor en (forventelig) insolvent skyldner har overført sine ejendele til ægtefællen, og...
 Status på databeskyttelsesforordningen? Selv om databeskyttelsesforordningen først træder i kraft den 25.maj 2018, arbejder myndighederne på højtryk for at afklare og fastlægge den nationale regulering, som databeskyttelsesforordningen åbner op for. Foreløbigt er...
 Den digitale sagsportal - hvem må se dok...
 Hvem af dine ansatte må se dokumenter i retssager, som din virksomhed er part i? Danmarks Domstole har nu åbnet sagsportalen minretssag.dk, hvor alle civile retssager fremover behandles digitalt. På www.minretssag.dk skal...


text:
Planloven er blevet ”moderniseret” Med virkning fra 15. juni 2017 er der gennemført en række ændringer i planloven. Det overordnede formål er at give kommuner, virksomheder og borgere bedre rammer for...
 Krav om registrering af reelle ejere trådte i kraft den 23. maj 2017 Lov nr. 262 af 16. marts 2016, som vi har beskrevet i et tidligere nyhedsbrev, som kan findes...
 Forslag til lov om ændring af boafgiftsloven og forskellige andre love (Nedsættelse af bo- og gaveafgiften ved generationsskifte af erhvervsvirksomheder) Der er muligvis lempelser på vej vedr. bo- og gaveafgifter. Et...
 World Leading Legal Network
 Press Release: Mackrell International in Chambers Guide as Leading Global Network for fifth year running Mackrell International (MI) has secured its third consecutive ranking in the Chambers Directory as a world-leading...
 Janus Holst Topp har vundet en retssag o...
 Fik bødeforlæg på 610.000 kr. - slap med 8.000 kr. Advokat Janus Holst Topp har vundet en retssag om bødeforlæg. Læs her, hvordan Janus hjalp mælkeproducent Jan Mortensen.
 Codex Advokater støtter regionalt initia...
 Invester i Trekantsområdet Codex Advokater støtter et regionalt initiativ, så virksomheder og investorer kan finde hinanden – Invester i Trekantområdet. Læs mere her
 Velkommen til partner Jens Flensborg og ...
 Markant udvidelse af kompetencerne Codex Advokater byder med stor glæde velkommen til advokat Jens Flensborg og advokat Kristoffer Juul Bertelsen, der begge starter pr. 1. januar 2017. Jens Flensborg har gennem en...
 Ændringer i Selskabsloven og Årsregnskab...
 Ændringer i Selskabsloven og Årsregnskabsloven Erhvervs- og Vækstministeriet har fremsat lovforslag om kapitalselskabers mulighed for at yde lån til deres kapitalejere m.v., som blev endeligt vedtaget den 1. december 2016. Lovforslaget...
 Sådan sikrer du din digitale arv Der har i den seneste tid været en del fokus på digital arv. Der er tale om et relativt nyt begreb, der dækker over den...
 Ny markedsføringslov Erhvervs- og Vækstministeriet har fremsat lovforslag om en ny markedsføringslov, der skal træde i kraft i juli 2017. Den nye lov ændrer og opdaterer den gældende lov, som overordnet...
 Kent Kragh vinder sag om fraflytningsrap...
 Lejers krav på udlevering af fraflytningsrapporter Der er alvor bag ordene, når det i Lejelovens § 98 slås fast, at ”Fraflytningsrapporter skal udleveres til lejeren ved synet..”. Denne regel blev indført...
 Finn Dyhre Hansen vinder forbudssag for ...
 Finn Dyhre Hansen vinder forbudssag for Quickfire ApS i Sø- og Handelsretten Sagen handlede om en midlertidig afgørelse om forbud og påbud og drejede sig om, hvorvidt Quickfire ApS, ved at...
 Velkommen til advokat Lene Haustrup Mort...
 Velkommen til advokat Lene Haustrup Mortensen Vi har travlt, og derfor sikrer vi firmaet yderligere stærke kompetencer ved at ansætte advokat Lene Haustrup Mortensen. Lene bor i Horsens og har solid erfaring...
 Uddannelsesklausuler i forbindelse med medarbejdernes efteruddannelse Mange arbejdsgivere har et ønske om løbende at efteruddanne deres medarbejdere for at fastholde et højt fagligt niveau i virksomheden. Efteruddannelse af medarbejderne kan være...
 Nye krav til arbejdsgivere vedr. brug af...
 Nye krav til arbejdsgivere vedrørende brug af e-cigaretter Den 7. juni 2016 trådte ny lov om elektroniske cigaretter i kraft.


text:
Loven er aktuel for alle arbejdsgivere, da den indeholder krav om...
 A-brevet er afskaffet - hvad gør man så?
 A-brevet er afskaffet – hvad gør man så? Benytter du A-breve til opsigelser, ophævelser, varslinger, reklamationer, advarsler osv., så skal du allerede nu omstille dine postrutiner. A-brevet er faktisk blevet afskaffet...
 Ny lov om fremtidsfuldmagter Den 12. maj 2016 vedtog Folketinget lov om fremtidsfuldmagter. Med loven indføres helt nye regler om oprettelse og registrering af fuldmagter. Det er dog endnu ikke bestemt...
 Codex Advokater in World Leading Legal Network Codex Advokater is part of one of the world’s leading global networks according to the latest edition of Chambers & Partners Global Guide...
 De nye regler om registrering af ultimat...
 Ændring i Selskabsloven om registrering af ultimative ejere er nu vedtaget Lov om ændring i bl.a. selskabsloven, der pålægger selskaber en pligt til registrering af selskabets reelle ejere, er nu vedtaget...
 15 % reglen - principiel kendelse fra Hø...
 15 % reglen - principiel kendelse fra Højesteret Højesteret har afsagt kendelse i en principiel sag om værdiansættelse af fast ejendom ved udlodning fra et dødsbo til en arving. Kendelsen drejer sig om...
 En EU-varemærkereform – udvidelser og indskrænkninger i varemærkebeskyttelsen EU vedtog i slutningen af 2015 en reform om EU-varemærker. Reformen trådte i kraft den 23. marts 2016. Den nye varemærkereform indfører ændringer i...
 Nyt lovforslag om gunstigere skattevilkå...
 Nyt lovforslag om gunstigere skattevilkår for medarbejderaktier Regeringen har sendt et lovforslag om gunstigere skattevilkår for medarbejderaktier i høring. Der er i vidt omfang tale om genindførelse af de gamle regler...
 Persondataforordning endeligt vedtaget i EU EU har siden 2012 arbejdet med at styrke borgernes beskyttelse af persondata for at imødekomme udviklingen siden persondatadirektivet fra 1995. Den 14. april 2016 blev databeskyttelsesforordningen...
 Fortsat fastfrysning af ejendomsvurderin...
 Fortsat fastfrysning af ejendomsvurderingerne - og konsekvenser for tinglysningsafgiften I forbindelse med tinglysning af en overdragelse skal der betales en fast afgift på kr. 1.660,00 med tillæg af en variabel tinglysningsafgift...
 Betingelser for varemærkeregistrering sk...
 Betingelser for varemærkeregistrering skærpes Patent- og Varemærkestyrelsen har med virkning fra 1. januar 2016 ændret praksis for vurderingen af varemærkers mulighed for at opnå registrering. Praksisændringen angår de varemærker, der indeholder beskrivende...
 Registrering af ultimative fysiske ejere
 Nyt lovforslag, der pålægger selskaber at registrere deres reelle ultimative fysiske ejere Siden december 2014 har alle danske selskaber haft pligt til at registrere deres ejerforhold i det offentlige ejer register...
 Afskaffelse af 70-års-reglen - direktøre...
 Afskaffelse af 70-års-reglen med henblik på direktører og bestyrelsesmedlemmer Folketinget vedtog den 18. december 2014 en ændring af forskelsbehandlingsloven, der medfører, at 70 års-reglen ophæves pr. 1. januar 2016. Fra den 1...
 PrivacyKompasset – få hjælp til personda...
 PrivacyKompasset – få hjælp til persondata Behandler du persondata på dit website? Det tror du måske ikke, men det gør mange virksomheder i dag – enten bevidst eller ubevidst. Eksempelvis bliver besøg...
 Velkommen til advokat Janus Holst Topp o...
 Velkommen til advokat Janus Holst Topp og advokatfuldmægtig Malene Lund Den 1. februar har vi budt velkommen til forstærkning til vores kontorer


text:
i både Vejle og Horsens i form af to...
 Sats for påkravsgebyr i 2017 Fra den 1. januar 2017 må udlejer kræve et påkravsgebyr på kr. 279 i boliglejemål og på kr. 152 i erhvervslejemål ved fremsendelse af påkrav til...
 Codex Virksomhedstjek – Et godt redskab ...
 Codex Virksomhedstjek - Et godt redskab til virksomheder I Danmark har vi et stort antal små og mellemstore virksomheder, som danner rygraden i det danske erhvervsliv. En stor del af disse...
 Ny valideringsprocedure hos DK-Hostmaste...
 Ny valideringsprocedure hos DK-Hostmaster Alle danske .dk-domæner tilhører den danske stat og administreres af DK-Hostmaster. Da DK-Hostmaster startede i 1999, administrerede man ca. 100.000 domæner. I dag administrerer man tæt på...
 Ny typeformular til lejekontrakter Den 1. juli 2015 trådte den nye lejelov i kraft. Dette har medført en række ændringer, som har konsekvenser for både lejer og udlejer. En af de...
 Pas på du ikke aldersdiskriminerer
 Pas på du ikke aldersdiskriminerer Der er igennem de seneste år kommet mere og mere fokus på sager om virksomheder, som med baggrund i alder har diskrimineret medarbejdere eller ansøgere til...
 Lovforslaget om ansættelsesklausuler fre...
 Lovforslaget om ansættelsesklausuler fremsættes igen I marts 2015 fremsatte den daværende beskæftigelsesminister et lovforslag om ansættelsesklausuler. Dette lovforslag bortfaldt dog efterfølgende som følge af den daværende statsministers udskrivelse af folketingsvalg tilbage...
 Ændringerne af lejelovgivningen træder i kraft den 1. juli 2015 Folketinget har vedtaget en revision af lejeloven og boligreguleringsloven – L 310/2015. Ændringerne træder i kraft den 1. juli 2015. Ændringerne vedrører...
 Kopiering af hjemmesider - ophavsret
 Kopiering af hjemmesider - ophavsret Oplever du, at din hjemmeside bliver kopieret på nettet, er der nu hjælp at hente i en nyere dom fra Sø- og Handelsretten. Dommen vedrørte indholdet...
 Dækning af klienters indestående på klientkonti Med virkning fra den 1. juni 2015 er der indført nye regler for dækning af en klients indestående på advokaters klientbankkonti. Lovændringen implementerer et EU-direktiv...
 Ophævelse af 70-årsgrænsen i forskelsbehandlingsloven
 Ophævelse af 70-årsgrænsen i forskelsbehandlingsloven Folketinget har den 18. december 2014 vedtaget en ændring af forskelsbehandlingsloven, som indebærer, at 70-årsreglen ophæves. Siden 2006 har det været muligt at aftale, at en lønmodtager...
 Har du styr på registrering i det offentlige ejerregister?
 Har du styr på registrering i det offentlige ejerregister? Det offentlige ejerregister blev åbnet for registrering den 15. december 2014. Alle danske selskaber skal registrere deres ejerforhold. Pligten til at registrere gælder...
 Vores internationale advokatsamarbejde, Mackrell International, skaber værdi for vores kunder
 Mackrell International - Et internationalt advokatsamarbejde Codex Advokater er medlem af Mackrell International, som er et internationalt advokatsamarbejde mellem ca. 90 selvstændige advokatfirmaer fra hele verden. Vi oplever, at vores internationale advokatsamarbejde...
 Ændring af funktionærlovens § 2a
 Ændring af funktionærlovens § 2a - fratrædelsesgodtgørelse Funktionærlovens § 2a er blevet ændret. Med ændringen er bestemmelsen blevet mere enkel at håndtere. Ændringen af funktionærlovens § 2a trådte i kraft den 1...
 Formueskattekursen er ophævet
 Formueskattekursen er ophævet Formueskattekursen, som normalt anvendes ved værdiansættelse af unoterede aktier ved overdragelse som gave til børn eller ved værdiansættelse i dødsboer, er ophævet med


text:
Højesteret frifinder revisorer for erstatningsansvar - Nyhed - Horten Advokatpartnerselskab
 To revisionsselskaber er netop blevet frifundet i Højesteret for erstatningsansvar over for et konkursbo og det konkursramte selskabs bank. Højesteret kom frem til, at revisorerne havde handlet i strid med god revisionsskik bl.a. ved at give en blank påtegning på to årsregnskaber, der viste sig at være forkert, men revisorerne var ikke erstatningsansvarlige, fordi der ikke var forbindelse mellem fejlene og tabet.
 De to revisionsselskaber var blevet sagsøgt af et konkursbo og det konkursramte selskabs bank, fordi oplysningerne i det konkursramte selskabs årsregnskaber fra 1998-2000 var forkerte.
 Det blev på den baggrund gjort gældende, at revisorerne skulle have opdaget dette i deres revision af årsregnskaberne, og da det ikke var sket, mente man, at revisorerne havde handlet i strid med god revisionsskik.
 Konkursboet gjorde også gældende, at en korrekt udført revision ville have ændret bestyrelsens forventninger til fremtiden og dermed påvirket ledelsens handlinger, så de ikke medførte skade på virksomheden. Banken oplyste desuden, at man havde anvendt oplysningerne i årsregnskaberne til at forhøje selskabets kassekredit.
 Revisorerne begik fejl
 Under sagen afgav Responsumudvalget i revisorernes brancheorganisation en udtalelse om revisorernes handlinger, som Højesteret var enig i. Højesteret kom derfor frem til, at revisorerne på de fleste områder havde levet op til god revisionsskik.
 Samtidig fandt Højesteret dog også, at revisorerne på en række områder havde begået fejl, som var i strid med god revisionsskik, men Højesteret bemærkede, at fejlene ikke var grove. Højesteret mente således, at revisorerne burde have foretaget yderligere revisionshandlinger, rapporteret til ledelsen, og at revisorerne burde have haft bemærkninger i deres revision af årsregnskaberne.
 Ikke ansvar da ingen forbindelse mellem fejl og tab
 Herefter skulle Højesteret vurdere, om konkursboets og bankens tab ville have været undgået, hvis revisorerne ikke havde begået fejl.
 Højesteret kom frem til, at en overholdelse af god revisionsskik ikke ville have haft anden betydning for resultaterne i årsregnskaberne end, at de ville have været nogle få mio. kr. mindre, hvilket skulle ses i forhold til en årlig omsætning på 300 mio. kr. Årsregnskabernes resultat ville derfor stadig have været positivt.
 På den baggrund konstaterede Højesteret, at bestyrelsens positive forventninger til fremtiden næppe ville have ændret sig, og at bestyrelsen derfor ikke ville have handlet anderledes, selvom der havde været udført en korrekt revision. Det samme var tilfældet for banken, som ikke havde bevist, at man ikke ville have forhøjet kassekreditten, selvom revisionen havde været korrekt.
 Højesteret konkluderede derfor, at der ikke var sammenhæng mellem revisorernes fejl og de lidte tab.
 Dommen viser, at en mangelfuld revision af et årsregnskab ikke automatisk udløser et erstatningsansvar.
 Det er således også et krav, at der er forbindelse mellem fejlen og det lidte tab (årsagssammenhæng). I den konkrete sag indebar dette, at det skulle bevises, at konkursboet og banken ikke havde foretaget de handlinger, der førte til tab, hvis revisorerne havde udført en korrekt revision af årsregnskaberne.
 Hverken konkursboet eller banken havde bevist, at betingelsen om årsagssammenhæng var opfyldt, og derfor blev revisorerne frifundet for ansvar.
 Læs højesterets


text:
L 22: Digitalisering af retsprocessen i borgerlige sager, oprettelse af en domsdatabase, m.v.
 L 22: Digitalisering af retsprocessen i borgerlige sager, oprettelse af en domsdatabase, m.v. (Forslag til lov om ændring af retsplejeloven, lov om Domstolsstyrelsen og lov om retsafgifter. (Digitalisering af retsprocessen i borgerlige sager, oprettelse af en domsdatabase, m.v.).)
 L 22: Digitalisering af retsprocessen
 FAKTA OM L 22
 Vedtaget dato: 17.12.2015
 L 22 på folketinget.dk
 1. I § 19, stk. 3, 1. pkt., indsættes efter »tvistigheder«: », og at beslutte, at en part, skønsmand mv. er undtaget fra kravet om anvendelse af domstolenes sagsportal, jf. § 148 a, stk. 4«.
 5. § 148 a affattes således:
 Stk. 4. Vurderer retten, at der foreligger særlige forhold, som gør, at en part, skønsmand mv. ikke må forventes at kunne anvende domstolenes sagsportal, beslutter retten, at den pågældende fritages fra at anvende domstolenes sagsportal. Rettens beslutning om fritagelse fra at anvende domstolenes sagsportal eller afslag herpå kan ikke uden Procesbevillingsnævnets tilladelse indbringes for højere ret. Procesbevillingsnævnet kan dog meddele tilladelse til kære, hvis beslutningen angår spørgsmål af væsentlig betydning for sagens forløb eller af afgørende betydning for den, der ansøger om kæretilladelse, og der i øvrigt er anledning til at lade afgørelsen prøve af en højere ret. Ansøgning om kæretilladelse skal indgives til Procesbevillingsnævnet inden 2 uger efter at beslutningen er truffet.
 Stk. 5. Retten kan i øvrigt, når der foreligger særlige forhold, beslutte, at en sag ikke skal anlægges og behandles, eller et processkrift eller et andet dokument ikke skal fremsendes, ved anvendelse af domstolenes sagsportal.
 Stk. 8. Justitsministeren kan fastsætte regler om, at betalingspåkrav, jf. kapitel 44 a, kære af afgørelser, som træffes af Tinglysningsretten og fogedretten, og kære af afgørelser, som træffes af skifteretten i andre sager end de, der efter dødsboskiftelovens § 98, ægtefælleskiftelovens § 2, stk. 4, og konkurslovens § 243 behandles efter den borgerlige retspleje, skal indleveres og behandles på domstolenes sagsport?al.
 Stk. 2. Retten sender meddelelser fra retten og sagens øvrige dokumenter til den, som er fritaget fra at anvende domstolenes sagsportal, jf. § 148 a, stk. 4. Retten kan pålægge en part at sende sine processkrifter, bilag og andre dokumenter til den, som er fritaget fra at anvende domstolenes sagsport?al.«
 7. I § 148 b indsættes efter stk. 1, der bliver stk. 3, som stk. 4 og 5:
 »Stk. 4. For borgerlige retssager og sager om optagelse af bevis om borgerlige krav, der ikke behandles på domstolenes sagsportal, finder stk. 1, 1. og 2. pkt., stk. 2 og 3, tilsvarende anvendelse.
 Stk. 2. For parter omfattet af § 148 a, stk. 4, skal processuelle meddelelser forkyndes, medmindre andet er bestemt ved lov.«
 2) modtageren ikke er fritaget fra Offentlig Digital Post, og meddelelsen sendes til den digitale postløsning, som anvises efter lov om Offentlig Digital Post,«.
 »Stk. 5. Domstolsstyrelsen fastsætter nærmere regler om proceduren for sagsanlæg og indlevering af dokumenter, jf. stk. 2 og 4. Domstolsstyrelsen kan fastsætte regler om, at parterne skal anføre ændringer af påstande og andre sagsoplysninger på domstolenes sagsportal,


text:
jf. § 148 a, stk. 1. Retten vejleder om at anlægge sag og om mulighederne for retshjælp og fri proces, jf. kapitel 31, samt om mulighederne for at søge forsikringsdækning i henhold til retshjælpsforsikring.«
 18. § 351, stk. 5, 2. og 3. pkt., ophæves, og stk. 6, 1. og 2. pkt., affattes således:
 »Domstolsstyrelsen fastsætter nærmere regler om proceduren for indlevering af svarskrift og indlevering af dokumenter, jf. stk. 5.«
 25. I § 372, stk. 2, 1. pkt., ændres »på ankeinstansens kontor« til: »til den ret, hvis dom indankes«, og efter 1. pkt. indsættes: »Den ret, hvis dom indankes, sender inden en uge efter modtagelse af anken sagens dokumenter til ankeinstansen.«
 26. I § 372, stk. 2, 2. pkt., der bliver 3. pkt., ændres »Indlevering« til: »Anke«.
 27. § 373, stk. 2, ophæves, og i stedet indsættes:
 Stk. 3. Domstolsstyrelsen kan fastsætte nærmere regler om ankestævningen og indlevering af kopier, jf. stk. 1 og 2.«
 28. I § 374, 3. pkt., ændres »udskrift af dommen og genpart« til: »kopier«.
 29. § 375, 2. pkt., ophæves.
 30. § 376, stk. 4, affattes således:
 »Stk. 4. Domstolsstyrelsen kan fastsætte nærmere regler om svarskrift og indlevering af ledsagende dokumenter, jf. stk. 1 og 3.«
 31. I § 378, stk. 1, 2. pkt., ændres »Bestemmelserne i § 376, stk. 3 og 4,« til: »§ 376, stk. 3,«.
 32. I § 380, stk. 1, 1. pkt., udgår »og genparter af dokumenter« og »og modparten«, og i 2. pkt. ændres »genparter« til: »dokumenter«, og »og modparten« udgår.
 33. I § 385, stk. 1, 1. pkt., udgår », der behandles ved landsretten,«, »parterne senest 1 uge« ændres til: »appellanten inden en af retten fastsat frist«, »kopier af de udvekslede processkrifter og af« ændres til: »en ekstrakt med de udvekslede processkrifter og«, i 2. pkt. ændres »kopier« til: »en ekstrakt«, og 3. og 4. pkt. affattes således:
 34. § 385, stk. 2, affattes således:
 35. I § 386, stk. 1, 2. pkt., ændres »Højesteret, jf. § 385, stk. 2« til: »retten, jf. § 385, stk. 1«, og 3. pkt. og stk. 2, 2. pkt., ophæves.
 36. § 388, stk. 2, og § 393, stk. 3, 3. pkt., ophæves.
 37. I § 396, stk. 1, nr. 1 og 2, § 410, stk. 2, 4. pkt., to steder i § 456 n, stk. 1, 2. pkt., og i § 456 o, stk. 1, 3. pkt., ændres »udskrift« til: »kopi«.
 38. I § 400, stk. 3, indsættes efter »kapitel 23 a,«: »40,«.
 39. § 404, stk. 4, affattes således:
 40. I § 406, stk. 5, 1. pkt., udgår »og sender fortegnelsen til parterne«.
 41. I § 410, stk. 2, 3. pkt., udgår »en kopi heraf samt af«.
 42. I § 410 indsættes som stk. 7:
 »Stk. 7. Domstolsstyrelsen kan fastsætte nærmere regler om anke og indlevering af dokumenter, jf. stk. 2.«
 43. I § 454, stk. 2, 2. pkt., ændres »fremlægges i retten eller indleveres til rettens kontor« til: »indleveres til retten«.
 44. I § 871, stk. 2, nr. 3, ændres


text:
»jf. § 209,« til: »jf. § 207,«.
 I lov om Domstolsstyrelsen, jf. lov nr. 401 af 26. juni 1998, som ændret senest ved § 2 i lov nr. 1266 af 16. december 2009, foretages følgende ændring:
 I lov nr. 447 af 9. juni 2004 om ændring af retsplejeloven, konkursloven, lov om skifte af dødsboer og lov om skifte af fællesbo m.v. (Digital kommunikation i retsplejen, kendelser med begrænset sagsfremstilling, regler om vidneforvarede m.v.), som ændret ved lov nr. 594 af 14. juni 2011 og § 4 i lov nr. 1242 af 18. december 2012, foretages følgende ændring:
 Stk. 3. § 1, nr. 2, 38, 39 og 44, finder anvendelse på sager, der er anlagt, appelleret eller henvist før lovens ikrafttræden.
 Stk. 6. Retten kan beslutte, at en sag, som er anlagt før lo?vens ikrafttræden eller behandles efter de hidtil gældende regler, jf. stk. 4, 2. pkt., skal behandles efter reglerne i denne lov. Beslutningen kan ikke uden Procesbevillingsnævnets tilladelse indbringes for højere ret. Procesbevillingsnævnet kan dog meddele tilladelse til kære, hvis beslutningen angår spørgsmål af væsentlig betydning for sagens forløb eller af afgørende betydning for den, der ansøger om kæretilladelse, og der i øvrigt er anledning til at lade afgørelsen prøve af en højere ret. Ansøgning om kæretilladelse skal indgives til Procesbevillingsnævnet inden 2 uger efter at beslutningen er truffet.
 Stk. 2. Lovens § 2 kan ved kongelig anordning sættes i kraft for Færøerne og Grønland med de ændringer, som de færøske og grønlandske forhold tilsiger.
 2. Lovforslagets baggrund og hovedindhold
 3.1. Persondatabeskyttelse
 4. Hovedpunkterne i lovforslaget
 4.2. Den foreslåede ordning
 4.2.1. Hjælp og vejledning til brugerne af domstolenes sagsportal
 4.2.2. Parter mv., der ikke kan anvende domstolenes sagsportal
 4.2.3. Andre tilfælde, hvor domstolenes sagsportal ikke skal anvendes
 4.2.4. Oprettelse af en domsdatabase
 4.2.5. Konsekvensændringer mv.
 Formålet med lovforslaget er at indføre hjemmel til at stille krav om, at retten og parterne i borgerlige retssager gradvist fra begyndelsen af 2016 skal anvende et digitalt sagsbehandlingssystem (en sagsportal på internettet) ved anlæggelse og behandling af disse retssager.
 Det foreslås, at sagsbehandlingssystemet tages i brug gradvist således, at der i en pilotperiode, som løber fra lovens ikrafttræden, alene vil blive stillet krav til brugerne om digital sagsbehandling ved Retten i Horsens og Vestre Landsret. Efter denne pilotperiode vil sagsbehandlingssystemet i løbet af nogle måneder blive taget i brug ved landets øvrige domstole. Det forventes, at alle landets domstole omkring den 1. januar 2017 vil være i stand til digitalt at behandle de borgerlige sager, der er omfattet af lovforslaget.
 Lovforslaget indebærer, at papirbilag og brevpost i borgerlige retssager udfases fra 2016.
 Målet hermed er at effektivisere behandlingen af sager i den borgerlige retspleje ved at sikre en bedre ressourceudnyttelse samtidig med, at parterne og øvrige aktører i sagerne oplever en bedre service.
 Der skal tages hensyn til parter i borgerlige retssager, som for eksempel ikke har mulighed for at tilegne sig it-kompetencer, samt parter med særlige behov, herunder ældre, udviklingshæmmede, demente og socialt udsatte samt udenlandske borgere og virksomheder i Danmark og


text:
personer og virksomheder med adresse i udlandet. Der skal endvidere tages hensyn til parter, der ikke kan anvende de digitale selvbetjeningsløsninger, eksempelvis fordi de ikke kan få en digital signatur.
 Det foreslås endvidere med lovforslaget, at der gennemføres de lovændringer, som er nødvendige for at oprette en digital domsdatabase med det formål at gøre domme offentligt tilgængelige og gratis for enhver.
 Med etableringen af domsdatabasen skabes således mere åbenhed og øget indsigt i domstolenes afgørelser for både borgere og mere professionelle brugere såsom Folketinget, advokater, universiteter og medier mv.
 Samfundet bliver stadigt mere digitalt, og de fleste danskeres brug af it er kraftigt stigende samtidigt med, at en overvejende del af forvaltningsorganernes systemer er blevet eller snart bliver fuldt digitale. På den baggrund må det forventes, at mange af domstolenes brugere vil stille krav om tidssvarende og effektive it-løsninger på retternes område.
 Domstolsstyrelsens bestyrelse har på den baggrund i februar 2014 vedtaget Danmarks Domstoles digitaliseringsstrategi 2014-2018, som er udmøntet i Den digitale retsproces – civil, der indeholder planerne for et nyt sagsbehandlingssystem, hvor domstolene i borgerlige sager får mulighed for at behandle hele sagsforløbet digitalt. Domstolene skal udvikle en selvbetjeningsportal, hvor sagen anlægges, og hvor retten og brugerne kan kommunikere med hinanden. Herudover etableres et digitalt betalingsmodul, hvor brugerne kan betale retsafgifter online, og et tekstbibliotek med nye standardtekster, koncepter og vejledninger.
 Det nye digitale system omfatter i første omgang borgerlige retssager og sager om optagelse af bevis om borgerlige krav ved byretterne, Sø- og Handelsretten, landsretterne og Højesteret. Tinglysningsretten, Den Særlige Klageret, Procesbevillingsnævnet, Retten på Færøerne og retterne i Grønland er indtil videre ikke omfattet.
 Digitaliseringsstrategien skal ses i sammenhæng med flere nylige love, der har haft en målsætning om, at al kommunikation mellem borgere, virksomheder og det offentlige skal foregå digitalt inden udgangen af 2015. Ifølge § 3 i lov nr. 528 af 11. juni 2012 om offentlig digital post, jf. § 2 i bekendtgørelse nr. 1535 af 18. december 2013, skal alle perso?ner over 15 år fra den 1. november 2014 være tilsluttet Offentlig Digital Post.
 Persondataloven finder som udgangspunkt anvendelse på alle domstolenes sagsområder. Dog finder bestemmelserne i lovens kapitel 8 og 9 og §§ 35-37 og § 39 ikke anvendelse på behandling, der foretages for domstolene inden for det strafferetlige område.
 Loven gælder blandt andet for behandling af personoplysninger, som helt eller delvist foretages ved hjælp af elektronisk databehandling. Persondataloven omfatter enhver form for information om en identificeret eller identificerbar fysisk person. Retterne vil, som det også er tilfældet i dag, skulle iagttage persondataloven ved deres virke og håndtering af oplysninger samt ved udvikling og implementering af digitale selvbetjeningsløsninger.
 Persondataloven og regler udstedt i medfør heraf skal tillige iagttages af retterne, når de eksempelvis stiller en computer eller anden digital platform til rådighed for borgerne.
 I medfør af persondatalovens § 41, stk. 5, har Justitsministeriet udstedt bekendtgørelse nr. 535 af 15. juni 2000 om sikkerhedsforanstaltninger til beskyttelse af personoplysninger, som behandles for domstolene. Persondatalovens sikkerhedskrav er uddybet i bekendtgørelsen. Efter bekendtgørelsens § 14 må eksterne


text:
kommunikationsforbindelser kun etableres, hvis der træffes særlige foranstaltninger for at sikre, at uvedkommende ikke gennem disse forbindelser kan få adgang til personoplysninger.
 Persondataloven opererer i øvrigt med begrebet dataansvarlig og databehandler.
 Den systemansvarlige anses for dataansvarlig i forhold til administration af den digitale sagsportal. Rettens ansvar for og rådighed over en meddelelse mv. ophører ved aflevering til sagsportalen. Det betyder, at brugerne er dataansvarlige for indholdet af deres egne digitale postkasser.
 Domstolsstyrelsen anses for dataansvarlig i forhold til den behandling af personoplysninger, som finder sted i forbindelse med driften af den digitale domsdatabase. Dog er de enkelte retter dataansvarlige for den videregivelse af domme og andre sagsbehandlingsdata, som finder sted i forbindelse hermed.
 Der henvises i øvrigt til bemærkningerne til § 2.
 Der påhviler den dataansvarlige en række forpligtelser over for den registrerede, herunder oplysningspligt i medfør af persondatalovens kapitel 9, ligesom det påhviler den dataan?svarlige at sikre overholdelse af sikkerhedskravene i persondatalovens kapitel 11.
 Lovforslaget ændrer ikke herved.
 Persondataloven vil også skulle iagttages, når domstolene og Domstolsstyrelsen behandler personoplysninger i forbindelse med driften af den digitale domsdatabase.
 Det følger af persondatalovens § 9, stk. 1, at oplysninger som nævnt i lovens § 7, stk. 1, eller § 8 (følsomme oplysninger) må behandles, hvis dette alene sker med henblik på at føre retsinformationssystemer af væsentlig samfundsmæssig betydning, og hvis behandlingen er nødvendig for førelsen af systemerne.
 For så vidt angår ikke-følsomme oplysninger fremgår det af persondatalovens § 6, stk. 1, nr. 5, at behandlingen kun må finde sted, hvis behandlingen er nødvendig af hensyn til udførelsen af en opgave i samfundets interesse.
 Af persondatalovens § 9, stk. 2, følger, at de af stk. 1 omfattede oplysninger ikke senere må behandles i andet øjemed. Det samme gælder behandling af andre oplysninger, som alene foretages med henblik på at føre retsinformationssystemer, jf. persondatalovens § 6.
 Af persondatalovens § 9, stk. 3, følger, at Datatilsynet kan meddele nærmere vilkår for de i stk. 1 nævnte behandlinger. Tilsvarende gælder for de i § 6 nævnte oplysninger, som alene behandles i forbindelse med førelsen af retsinformationssystemer.
 Det følger herudover af persondatalovens § 45, stk. 1, nr. 2, at der forinden iværksættelse af behandling for en offentlig myndighed, der udelukkende finder sted med henblik på at føre retsinformationssystemer, og som er omfattet af anmeldelsespligten i persondatalovens § 43, skal indhentes en udtalelse fra Datatilsynet.
 Det fremgår af retsplejelovens § 148, stk. 1, 2. pkt., at retssager forhandles mundtligt, og at skrift kun anvendes i det omfang, loven særligt bestemmer det. Kravet om skriftlighed i retsplejen fortolkes således, at skriftlige meddelelser og andet skriftligt materiale til og fra retten skal sendes på papir, medmindre der er hjemmel til at sende det digitalt, jf. nedenfor om digital kommunikation med domstolene og digital forkyndelse.
 Ved lov nr. 447 af 9. juni 2004 om ændring af retsplejeloven, konkursloven, lov om skifte af dødsboer og lov om skifte af fællesbo m.v. blev der vedtaget visse regler om digital kommunikation i retsplejen, herunder retsplejelovens § 148 a, hvorefter Domstolsstyrelsen kan fastsætte nærmere


text:
regler om digital kommunikation med domstolene. Justitsministeren kan efter loven fastsætte tidspunktet for ikrafttrædelsen af reglerne, hvilket ikke er sket.
 Ved samme lov blev også vedtaget regler om digital forkyndelse. Bestemmelserne om digital forkyndelse blev delvist ændret ved lov nr. 1242 af 18. december 2012 om ændring af retsplejeloven, straffeloven og lov om elektroniske kommunikationsnet og -tjenester bl.a. med regler om forenklet digital forkyndelse. Disse bestemmelser blev sat i kraft den 1. februar 2015.
 Ved lov nr. 737 af 25. juni 2014 om ændring af retsplejeloven og forskellige andre love blev kravet om original underskrift ophævet pr. 1. januar 2015. Ved denne lov indførtes samtidig adgang til, at Domstolsstyrelsen kan indføre krav om tvungen forsideblanket til stævning og svarskrift.
 Med hensyn til hjælp og vejledning af borgerne kan borgerne i dag henvende sig hos domstolene. Domstolenes hjælp og vejledning skal sikre, at borgerne har mulighed for at føre sager ved domstolene uden professionel repræsentantion. Hjælpen og vejledningen gives både ved sagens påbegyndelse, hvor den som regel ydes af kontorpersonalet, og under sagens forberedelse og hovedforhandling, hvor hjælpen og vejledningen som regel ydes af den dommer, som afholder mødet med borgeren.
 Lovgivningen indeholder ikke i dag bestemmelser om offentlighedens generelle adgang til retsafgørelser, herunder adgang til retsafgørelser med henblik på formidling af retspraksis. Reglerne om adgang til aktindsigt i domme og kendelser mv. og ret til at gennemse en doms konklusion fremgår af retsplejelovens §§ 41-41 g om udskrifter.
 I henhold til retsafgiftslovens § 48, stk. 1, skal der betales en retsafgift for kopier af domme, attester mv., der udfærdiges af retten, mens opslag i og udskrifter fra det digitale tinglysningssystem, der kan tilgås af alle, er gratis, jf. stk. 3. Retsafgiftslovens § 49 indeholder en række undtagelser, hvor rettens udfærdigelse af attester mv. er afgiftsfri.
 Det foreslås, at rettens brugere i borgerlige sager fremover udelukkende skal kommunikere digitalt med retten om konkrete sager via en digital sagsportal, som oprettes af domsto?lene. Brugerne skal indlæse stævninger, svarskrifter, yderligere processkrifter, bilag samt skriftlige anmodninger til retten digitalt på portalen. Retten tilgår herefter dokumenterne i et digitalt sagsbehandlingssystem.
 Dette indebærer, at alle borgerlige retssager fremover som udgangspunkt kun behandles digitalt, og at sagerne hos retterne ikke længere eksisterer på papir. Kravet om, at sagerne skal behandles på domstolenes sagsportal, indebærer, at alle sagsskridt foregår via sagsportalen. Alle processkrifter og dokumenter skal således indleveres på sagsportalen, og anmodninger til retten skal fremsættes på sagsportalen. Anke, kære, anmodning om genoptagelse, anmodning om tilladelse til at appellere en afgørelse efter den ordinære appelfrists udløb (oprejsningsbevilling) og anmodning om ekstraordinær genoptagelse og anke skal ligeledes ske ved anvendelse af domstolenes sagsportal. Det vil ikke være muligt at sende skriftligt materiale på papir til retten, medmindre der er særlig hjemmel til det.
 En del af arbejdet hos domstolene bliver automatiseret, så systemet kommer med forslag, f.eks. til affattelsen af en udeblivelsesdom, som retten så kan godkende eller tilrette. Det forventes, at der fremover vil være væsentligt mindre tastearbejde for retternes sagsbehandlere, der i stedet skal verificere de oplysninger,


text:
brugerne har indtastet, samt efter behov reagere herpå i samarbejde med dommerne.
 Rettens domme, kendelser og meddelelser skal på tilsvarende vis tilgå brugerne digitalt.
 Det foreslås, at en digital meddelelse anses for at være kommet frem til retten på det tidspunkt, hvor den er tilgængelig for retten. Det vil sige på det tidspunkt, hvor meddelelsen kan behandles eller læses af retten. Det er uden betydning, om retten faktisk læser eller behandler meddelelsen.
 Domstolene skal yde hjælp og vejledning til de borgere, som ikke kan eller har vanskeligheder ved at bruge domstolenes sagsportal. Det forudsættes, at Domstolsstyrelsen sikrer, at domstolenes sagsportal er brugervenlig og tilgængelig, så stadigt flere borgere kan anvende og blive fortrolige med den.
 Hvor den hjælp og vejledning, kontorpersonalet i dag yder, i høj grad tager sigte på at gøre borgeren i stand til at udfylde en svarskriftsblanket eller at informere borgeren om sagens gang, vil borgeren fremtidigt endvidere have behov for hjælp og vejledning til at anvende domstolenes sagsportal. Der forventes at blive behov for, at retterne, med undtagelse af Højesteret, hvor parterne mv. som regel er repræsenteret ved advokat, giver borgeren mulighed for at tilgå sagen fra en computer i retsbygningen og for at få sine dokumenter scannet og indlæst på sagen. Retterne skal i den forbindelse yde den nødvendige hjælp og vejledning.
 På den måde bliver også de mindre it-kyndige borgere efterhånden mere digitalt selvhjulpne. Hjælp til digital selvbetjening ligger i forlængelse af den almindelige vejledningsopgave over for borgerne, som domstolene i forvejen varetager.
 Domstolsstyrelsen vil udarbejde vejledninger, som tager sigte på at gøre borgerne bedre i stand til at anvende domstolenes sagsportal. Disse vejledninger vil være tilgængelige for enhver over internettet, og når borgeren er logget på sagsportalen, vil der være adgang til vejledning om, hvordan man skal gå frem. Hvis denne vejledning ikke er tilstrækkelig, kan borgeren ringe til retten og få hjælp fra en medarbejder til at udfylde sine oplysninger, ligesom borgeren kan kommunikere digitalt med retten om at anvende portalen.
 Visse borgere vil selv med hjælp og vejledning fra retten være i en situation, hvor det ikke vil være muligt for dem at anvende en digital selvbetjeningsportal. For de borgere, som ikke kan bruge domstolenes sagsportal, vil det også i fremtiden være muligt at få betjening på anden vis og om nødvendigt få mulighed for at indlevere processkrifter, oplysninger og bilag på en anden måde end digitalt.
 Det foreslås, at når der konkret foreligger særlige forhold, der indebærer, at en part eller andre, der er involveret i en retssag (herunder f.eks. en skønsmand, biintervenient mv.), ikke vil kunne anvende domstolenes sagsportal, skal retten undtage vedkommende fra anvendelse af sagsportalen, såle?des at denne i stedet kan indlevere processkrifter, bilag mv. i papirudgave eller på e-mail, og således at retten på e-mail eller ved postforsendelse forsyner den pågældende med sagens dokumenter, breve mv. Dette indebærer, at retten skal fravige kravet om digital selvbetjening for parter, skønsmænd mv., der enten ikke kan eller må forventes ikke at kunne benytte domstolenes sagsportal.
 Hvis en part


text:
tillades at indlevere et processkrift og bilag på papir, kan retten, sådan som det også er i dag, pålægge parten også at sende en kopi til modparten.
 Det vil afhænge af en konkret vurdering, hvilken hjælp den enkelte vurderes at have brug for, og om denne ved vejledning vil kunne bringes i stand til at anvende sagsportalen. Hvis vedkommende mener sig ude af stand til at føre sin sag digitalt, må retten afklare og vurdere, om der foreligger sådanne særlige forhold, at den pågældende må forventes ikke at kunne anvende sagsportalen.
 Den digitale sagsportal forudsætter anvendelse af personnummer og NemID eller tilsvarende løsning. Forudsætningerne for at få udstedt NemID er, at borgeren er fyldt 15 år, at borgeren har et dansk personnummer, og at borgeren kan legitimere sig fyldestgørende. Hvis en borger ikke har mulighed for at få NemID, og den pågældende ikke kan eller bør lade sig repræsentere af en anden, bør borgeren fritages fra at anvende sagsportalen. Hvis borgeren derimod opfylder betingelserne for at få NemID, men bare aldrig har fået det, kan dette ikke i sig selv begrunde fritagelse. Retten skal i så fald vejlede borgeren om at anskaffe sig NemID.
 En part, som har en partsrepræsentant, der er i stand til at behandle sagen digitalt, vil ikke kunne fritages fra kravet om brug af sagsportalen.
 Det forventes, at alle professionelle repræsentanter, såsom advokater, inkassoselskaber mv., vil være i stand til at anvende domstolenes sagsportal. Det forventes ligeledes, at virksomheder, som fører sag ved domstolene, vil være i stand til at anvende portalen eller lade sig repræsentere af en, som kan anvende portalen. Professionelle parter og aktører forventes derfor ikke at kunne opfylde betingelserne for at blive fritaget fra kravet om digitalisering, medmindre de er hjemmehørende i udlandet, eller andre ganske særlige forhold gør sig gældende.
 Retten kan i helt ekstraordinære situationer, navnlig hvor hensynet til statens sikkerhed eller hensynet til personers liv eller helbred tilsiger det, eller hvor rettens sagsportal ikke er egnet til at håndtere en bestemt situation, træffe afgørelse om, at en sag ikke skal behandles digitalt, at visse dokumenter ikke skal indlæses digitalt, eller at en sag kan anlægges på anden måde end på domstolenes sagsportal.
 Hvis systemet af tekniske årsager i en periode ikke kan håndtere rettens sager eller visse af sagerne, kan retspræsidenten beslutte, at sagerne ikke skal behandles på portalen i en begrænset periode, indtil de tekniske problemer er løst.
 Efter længere tids efterspørgsel fra brugerne traf Domstolsstyrelsens bestyrelse i februar 2014 beslutning om oprettelse af en domsdatabase. Domstolsstyrelsen nedsatte i forlængelse af bestyrelsens beslutning en arbejdsgruppe med den opgave at udarbejde en redegørelse med forslag til det nærmere indhold af domsdatabasen.
 Arbejdsgruppens redegørelse blev færdig i foråret 2015 og indeholdt en række forslag, som lovforslaget i vid udstrækning bygger på.
 Med forslaget gennemføres de lovændringer, der er nødvendige for at oprette en digital domsdatabase med det formål at gøre domme offentligt og gratis tilgængelige i en digital database. Det forventes, at domsdatabasen på kortere sigt vil komme til at


text:
indeholde hovedparten af de afsagte domme i borgerlige sager, og på længere sigt forventes domsdatabasen også at komme til at indeholde straffesager. Domsdatabasen vil til at begynde med ikke indeholde kendelser og beslutninger. Afgørelser truffet af fogedretterne, skifteretterne og Tinglysningsretten vil ikke blive offentliggjort i domsdatabasen. Afgørelser fra Den Særlige Klageret, retterne i Grønland og på Færøerne vil heller ikke blive offentliggjort i domsdatabasen.
 Domsdatabasen vil være tilgængelig for enhver, herunder borgere, erhvervsdrivende og offentlige myndigheder.
 Det foreslås endvidere, at brugernes opslag i og udskrifter fra domsdatabasen skal være afgiftsfri.
 Domsdatabasen forudsættes etableret inden for rammerne af persondataloven samt forvaltningslovens og straffelovens regler om tavshedspligt. Dette indebærer bl.a., at der i en række sager skal ske en anonymisering af fortrolige oplysninger eller oplysninger om rent private forhold mv.
 Ved en lovteknisk fejl blev adgangen i retsplejelovens § 20, stk. 2, 2. pkt., til, at der under landsrettens behandling af kæresager om midlertidige afgørelser om forbud eller påbud, der er afgjort ved byretten eller Sø- og Handelsretten i 1. instans under medvirken af sagkyndige, kan medvirke sagkyndige, ophævet i forbindelse med lov nr. 84 af 28. januar 2014. Det foreslås med lovforslaget, at denne adgang indsættes på ny.
 Lovforslaget indeholder herudover en række konsekvensændringer i retsplejeloven, som Justitsministeriet er blevet opmærksom på ikke er blevet gennemført i forbindelse med tidligere lovændringer.
 Forslaget forudsætter afholdelse af udgifter til etablering af en digital sagsportal samt udgifter til etablering og drift af en domsdatabase.
 Den digitale sagsportal er et delelement i indførelsen af et nyt it-system til understøttelse af sagsbehandlingen i borgerlige sager ved domstolene. Der er afsat midler til det nye it-system, herunder de elementer, der vedrører sagsportalen, ved aktstykker i 2009, 2013 og 2014.
 Etablering af en domsdatabase vil medføre merudgifter for domstolene til etablering og drift af databasen. De nærmere udgifter til drift vil bl.a. afhænge af it-driftsomkostningerne og af antallet og omfanget af de domme, der skal offentliggøres. Der er på finansloven for 2015 afsat i alt 14,9 mio. kr. i 2015-2018 til udgifter i forbindelse med domsdatabasen.
 Etablering af en digital sagsportal vil endvidere have mindre administrative konsekvenser, idet overgangen til digital kommunikation indebærer en omlægning af arbejdsgangene i borgerlige sager og tilpasning af domstolenes betjening af og kommunikation med borgere. Samlet set vurderes forslaget imidlertid at medføre en bedre og mere effektiv behandling af borgerlige sager ved domstolene.
 Forslaget vurderes ikke umiddelbart at have økonomiske og administrative konsekvenser for erhvervslivet mv.
 Lovforslaget får begrænsede administrative konsekvenser for borgerne.
 Lovforslaget indebærer en begrænsning i borgernes mulighed for at vælge, hvordan de henvender sig til domstolene. En stor del af borgerne anvender allerede i dag digital selvbetjening. Digital selvbetjening indebærer lettelser og mere fleksibel borgerbetjening for de borgere, der allerede har digitale kompetencer. De borgere, der ikke jævnligt anvender it, vil få hjælp og vil således som hidtil få den fornødne vejledning og service fra retterne. Det må dog forventes, at visse borgere i en overgangsperiode skal bruge tid på at indrette sig på de nye sagsgange.
 Med etableringen af


text:
en domsdatabase vil offentligheden i al almindelighed få en mere umiddelbar og bedre adgang til dommene, når de er afsagt.
 Lovforslaget kan forventes at indebære en reduktion i anvendelse af papir i borgerlige retssager, hvilket på længere sigt kan have en positiv indflydelse på miljøet.
 Det bemærkes, at det EU-retlige effektivitetsprincip betyder, at nationale regler ikke i praksis må gøre det umuligt eller uforholdsmæssigt vanskeligt at udøve rettigheder, der følger af EU-retten. Det betyder, at EU-/EØS-borgere og -virksomheder ikke kan pålægges obligatorisk selvbetjening, før den teknologiske udvikling muliggør dette.
 Der vil således ikke kunne stilles krav om anvendelse af digital signatur som eksempelvis NemID, hvis en EU-/EØS-borger ikke kan få NemID eller anden relevant digital signatur. Der vil ligeledes ikke kunne stilles krav om anvendelse af den digitale sagsportal, hvis en borger eller virksomhed fra et andet EU-/EØS-land i praksis ikke vil kunne anvende sagsportalen.
 Efter Europa-Parlamentet og Rådets direktiv 95/46/EF af 24. oktober 1995 om beskyttelse af fysiske personer i forbindelse med behandling af personoplysninger og om fri udveksling af sådanne oplysninger (persondatadirektivet), artikel 7, kan der ske databehandling, hvis behandlingen er nødvendig af hensyn til offentlig myndighedsudøvelse.
 Det er forventningen, at domsdatabasen vil blive opbygget således, at alle domme, der offentliggøres i domsdatabasen, vil være forsynet med en entydig identifikation i overensstemmelse med EU’s standarder (ECLI).
 Et udkast til lovforslag har været i en generel høring i perioden fra den 24. august 2015 til den 21. september 2015. Udkastet er den 16.-17. september 2015 sendt til en række høringsparter, som ved en fejl ikke havde modtaget høringen i forbindelse med den generelle høring, med en høringsfrist til den 1. oktober 2015. Høringen har omfattet følgende myndigheder og organisationer mv.:
 Højesteret, Østre Landsret, Vestre Landsret, Sø- og Handelsretten, samtlige byretter, Tinglysningsretten, Procesbevillingsnævnet, Domstolsstyrelsen, Den Danske Dommerforening, Dommerfuldmægtigforeningen, HK-Landsklubben Danmarks Domstole, Domstolenes Tjenestemandsforening, Rigsadvokaten, Rigspolitiet, ADIPA, Advokatrådet, Akademikernes Centralorganisation, Danmarks Jurist- og Økonomforbund, Dansk Journalistforbund, Danske Advokater, Danske Medier, Danske Regioner, Danske Handicaporganisationer, Det Centrale Handicapråd, Danmarks Rederiforening, Dansk Arbejdsgiverforening, Dansk Byggeri, Dansk Ejendomsmæglerforening, Dansk Erhverv, Dansk Industri (DI), Dansk InkassoBrancheforening, Dansk Pantebrevsforening, Danske Speditører, Voldgiftsinstituttet, Fagligt Fælles Forbund 3F, Finansrådet, Finans og Leasing, FOA – Fag og Arbejde, Forbrugerrådet, Forbrugerombudsmanden, Forenede Danske Motorejere (FDM), Foreningen af Statsforvaltningsjurister, Forsikring & Pension, FSR – danske revisorer, HK/Danmark, HK/kommunal, Håndværksrådet, Institut for Menneskerettigheder, Kuratorforeningen, Københavns Retshjælp, Københavns Universitet, Landsforeningen af Forsvarsadvokater, Landsorganisationen i Danmark (LO), Realkreditforeningen, Realkreditrådet, Dansk Retspolitisk Forening, Syddansk Universitet, TEKNIQ - Installatørernes Organisation, Voldgiftsnævnet for Bygge- og Anlægsvirksomhed, Aalborg Universitet, Aarhus Retshjælp, Aarhus Universitet, Børn og Familier, Børnesagens Fællesråd, Børne- og kulturchefforeningen, Børns Vilkår, Børnerådet, Dansk Børne- og Ungdomspsykiatrisk Selskab, Dansk Socialrådgiverforening, Dansk Psykologforening, Fabu, Foreningen af Danske Døgninstitutioner, Foreningen af Socialchefer i Danmark, ForældreLANDSforeningen (FBU), Kristelig Forening til Bistand for Børn og Unge, Landsforeningen Bopam, LOS – De private sociale tilbud, Landsforeningen af Socialpædagoger, Plejefamiliernes Landsforening, Red Barnet, Socialpædagogernes Landsforbund, Danske Insolvensadvokater, Foreningen af Offentlige Anklagere, Foreningen af Statsadvokater, Kommunernes Landsforening, Politiforbundet i Danmark, Politidirektørforeningen, Datatilsynet, Dansk Kredit Råd, Dansk Told & Skatteforbund, Dansk IT, Danske Arveretsadvokater, Danske


text:
Familieadvokater, Danske Bedemænd, Ejendomsforeningen Danmark, Finanssektorens Arbejdsgiverforening, Foreningen Danske Inkassoadvokater, FDHI – Foreningen for Dansk Internet Handel, Grundejernes Landsorganisation, Handelshøjskolen i København, Handelshøjskolen i Århus, HK Politiet, IT-Branchen, Kommunale Tjenestemænd og Overenskomstansatte, Kriminalforsorgsforeningen, Kristelig Arbejdsgiverforening, Kristelig Fagbevægelse, Kvinderådet, Landbrug og Fødevarer, Lejernes Landsorganisation, Lønmodtagernes Garantifond, Rådet for Digital Sikkerhed, Teknologisk Institut, TR Kollegiet Kriminalforsorgen, Ældre Sagen, Danske Boligadvokater, Danske Medier, Foreningen af Advokater og Advokatfuldmægtige, Amnesty International, Kriminalpolitisk Forening (KRIM), Copenhagen Business School, Frederiksberg Kommune, FTF, Københavns Kommune, Foreningen af beskikkede advokater og Landsforeningen af Forsvarsadvokater.
 Økonomiske konsekvenser for stat, kommuner og regioner Ingen Forslaget forudsætter afholdelse af engangsudgifter til etablering af sagsportal samt etablering og drift af en domsdatabase. Der er afsat midler til forslaget, jf. afsnit 4 ovenfor.
 Miljømæssige konsekvenser Lovforslaget vurderes at kunne have positiv indflydelse på miljøet i form af en mindre reduktion i retternes anvendelse af papir. Ingen
 Administrative konsekvenser for borgerne Lovforslaget får begrænsede administrative konsekvenser for borgerne. En stor del af borgerne anvender allerede i dag digital selvbetjening. Lovforslaget indebærer en begrænsning i borgernes mulighed for at vælge, hvordan de henvender sig til retterne.Det må forventes, at visse borgere i en overgangsperiode skal bruge tid på at indrette sig på de nye sagsgange.
 Til nr. 1 (§ 19, stk. 3, 1. pkt.)
 Det foreslås, at der indføres hjemmel til, at præsidenterne for byretterne og Sø- og Handelsretten kan bemyndige kontorpersonale til at træffe afgørelse om, at personer undtages fra kravet om anvendelse af domstolenes sagsportal. En sådan afgørelse kan træffes efter anmodning, eller når det på forhånd må anses for forventeligt, at den pågældende ikke vil være i stand til at føre en sag over sagsportalen, og vedkommende ikke er repræsenteret af en person, som kan benytte sagsportalen. Det vil ikke altid være nødvendigt at høre den pågældende, forinden afgørelsen træffes.
 Bemyndigelsen vedrører kun adgangen til at beslutte, at en person skal fritages fra at anvende domstolenes sagsportal. En person med bemyndigelse efter retsplejelovens § 19, stk. 3, skal derimod ikke kunne give afslag på fritagelse. En sådan afgørelse må i stedet træffes af en dommer eller fuldmægtig efter § 19, stk. 1. Det forudsættes, at de fleste afgørelser om pligt til eller undtagelse fra at anvende sagsportalen vil blive truffet i byretten eller Sø- og Handelsretten, og at en sådan afgørelse som udgangspunkt vil have retsvirkning for behandlingen under appel eller efter henvisning. Den ret, hvortil sagen er appelleret eller henvist, kan ændre beslutningen, hvis der viser sig at være grundlag for det.
 Bemyndigelsesadgangen til kontorpersonalet gælder ikke for landsretterne og Højesteret.
 Der henvises i øvrigt til bemærkningerne til § 1, nr. 5.
 Til nr. 2 (§ 20, stk. 2, 2. pkt.)
 Det følger af retsplejelovens § 20, stk. 2, at retten i ankesager i landsretten kan bestemme, at retten under hovedforhandlingen skal tiltrædes af sagkyndige medlemmer.
 Det foreslås, at der på ny som 2. pkt. i § 20, stk. 2, indsættes en adgang til, at der under landsrettens behandling af kæresager om midlertidige afgørelser om forbud eller påbud, der er afgjort


text:
ved byretten eller Sø- og Handelsretten i 1. instans under medvirken af sagkyndige, kan medvirke sagkyndige.
 Ved lov nr. 84 af 28. januar 2014 om ændring af retsplejeloven, lov om retsafgifter, konkursloven og lov om fuldbyrdelse af straf m.v. (Sagstilgangen til Højesteret) blev 2. pkt. i § 20 ved en lovteknisk fejl ophævet i forbindelse med en nyaffattelse. Dermed udgik muligheden for, at landsretten kunne lade sagkyndige medvirke i kæresager om midlertidige afgørelser om forbud eller påbud.
 Denne mulighed blev indsat i § 20, stk. 2, 2. pkt., ved lov nr. 1387 af 23. december 2012 om ændring af retsplejeloven, lov om retsafgifter, designloven, varemærkeloven, markedsføringsloven og lov om forbud til beskyttelse af forbrugerens interesser (Midlertidige afgørelser om forbud og påbud). Der henvises til pkt. 2.1 i de almindelige bemærkninger og til de specielle bemærkninger til lovforslag nr. L 47 af 1. november 2012.
 § 20, stk. 2, 1. pkt., var på det tidspunkt affattet således, at retten i ankesager i landsretten, der i 1. instans var behandlet under medvirken af sagkyndige, kunne bestemme, at retten under hovedforhandlingen skal tiltrædes af 2 sagkyndige medlemmer. Denne bestemmelse fandt efter § 20, stk. 2, 2. pkt., også anvendelse i kæresager om midlertidige afgørelser om forbud eller påbud.
 § 20, stk. 2, blev som nævnt ændret ved lov nr. 84 af 28. januar 2014 om ændring af retsplejeloven, lov om retsafgifter, konkursloven og lov om fuldbyrdelse af straf m.v. (Sagstilgangen til Højesteret). Bestemmelsen er senest ændret ved lov nr. 737 af 26. juni 2014, således at retten i ankesager i landsretten kan bestemme, at retten under hovedforhandlingen skal tiltrædes af sagkyndige medlemmer. Formålet var at give mulighed for en mere fleksibel brug af sagkyndige dommere, ligesom antallet af sagkyndige dommere ikke længere er reguleret i bestemmelsen. Det var imidlertid ikke i den forbindelse tilsigtet, at 2. pkt. om brug af sagkyndige dommere under landsrettens behandling af kæresager om midlertidige afgørelser om forbud eller påbud ikke skulle finde anvendelse.
 Det foreslås på den baggrund, at adgangen på ny indsættes, således at der igen kan medvirke sagkyndige under landsrettens behandling af kæresager om midlertidige afgørelser om forbud eller påbud, der er afgjort ved byretten eller Sø- og Handelsretten i 1. instans under medvirken af sagkyndige.
 Til nr. 3 (§ 38 og § 39, stk. 1, 2. og 3. pkt.)
 Det foreslås, at § 38 om, at retterne skal forsyne fremlagte dokumenter med fremlæggelsespåtegning, ophæves. Behovet for at forsyne dokumenter med fremlæggelsesstempel knytter sig til ældre retspleje, hvor dokumenter blev fremlagt under et retsmøde. I dag registreres modtagelse af dokumenter i retternes sagsbehandlingssystemer, og i de sager, som fremover foreslås behandlet digitalt på domstolenes sagsportal, hvor dokumenter ikke vil blive fremlagt i retten, vil digitale dokumenter dermed ikke blive forsynet med et stempel eller anden fremlæggelsespåtegning. Bestemmelsen vil derfor ikke længere have praktisk betydning.
 Det foreslås endvidere, at § 39, stk. 1, 1. og 2. pkt., ophæves. Forslaget er en konsekvensændring som følge af, at borgerlige sager ikke længere vil eksistere på papir, men kun digitalt.


text:
Arkivpligten i borgerlige sager, som behandles på domstolenes sagsportal, vil fremover alene vedrøre de digitale dokumenter. Retten vil i disse sager ikke længere opbevare dokumenter, som retten modtager i papirformat, men retten vil i stedet indscanne sådanne dokumenter eller anmode om at modtage dokumenterne digitalt.
 Til nr. 4 (§ 124 c, stk. 2, 2. pkt.)
 Der er tale om en konsekvensændring som følge af, at regle?rne om indløsning af aktier som tidligere fremgik af aktieselskabsloven nu fremgår af selskabsloven (lovbekendtgørelse nr. 610 af 28. april 2015 om aktie- og anpartsselskaber med senere ændringer).
 Til nr. 5 (§ 148 a)
 Det foreslås i stk. 1, at alle borgerlige retssager og sager om optagelse af bevis vedrørende borgerlige krav skal anlægges og behandles på en digital sagsportal. Ved en sagsportal forstås en digital indgang på internettet, hvor brugerne og retterne kan tilgå de enkelte sager, sende og oprette dokumenter. Dette indebærer, at alle borgerlige retssager fremover kun behandles digitalt, og at sagerne hos retterne ikke længere eksisterer på papir. Kravet om, at sagerne skal behandles på domstolenes sagsportal, indebærer, at alle sagsskridt foregår på sagsportalen, herunder indlevering af stævning, svarskrift, anke, kære, anmodning om genoptagelse, ansøgning om oprejsningsbevilling og anmodning om ekstraordinær genoptagelse og anke, jf. retsplejelovens § 399, og andre anmodninger til retten. Alle processkrifter og dokumenter skal ligeledes indleveres på sagsportalen.
 Bestemmelsen omfatter alle borgerlige retssager omfattet af retsplejeloven og dermed også sager om mindre krav efter retsplejelovens kapitel 39, sager om midlertidige afgørelser om forbud og påbud efter kapitel 40, sager om ægteskab eller forældremyndighed efter kapitel 42, sager om faderskab og medmoderskab efter kapitel 42 a, værgemålssager efter kapitel 43, sager om prøvelse af administrativt bestemt frihedsberøvelse efter kapitel 43 a, sager om prøvelse af adoption uden samtykke efter kapitel 43 b og sager om mortifikation eller ejendomsdom efter kapitel 44. Bestemmelsen omfatter også sager, som efter anden lovgivning behandles som borgerlige retssager, eller som i øvrigt behandles efter retsplejelovens regler om den borgerlige retspleje, således eksempelvis også sager som behandles af boligretten, sager efter straffuldbyrdelseslovens §§ 113 og 114, tvangsfjerne?lsessager efter serviceloven og sager, som efter dødsboskiftelovens § 98, ægtefælleskiftelovens § 2, stk. 4, og konkurslovens § 243 behandles efter den borgerlige retspleje. Sager om optagelse af bevis vedrørende borgerlige krav kan eksempelvis være bevisoptagelse efter retsplejelovens § 343, udenlandsk bevisoptagelse efter retsplejelovens § 347, anmodninger om pålæg efter retsplejelovens § 306, og anmodninger om edition og søforklaringer efter søloven. Bestemmelsen omfatter ikke den bevissikring, der foretages af fogedretten.
 Bestemmelsen omfatter ikke straffesager, fogedsager, tin?glysningssager eller de skiftesager, som ikke behandles efter den borgerlige retspleje. Kære af afgørelser, der træffes i disse sager, behandles derfor heller ikke på domstolenes sagsportal. Bestemmelsen omfatter heller ikke Den Særlige Klageret eller Procesbevillingsnævnet. Henvendelser til Den Særlige Klageret og ansøgninger til Procesbevillingsnævnet kan derfor ikke indleveres over domstolenes sagsportal, men skal indleveres som hidtil, og på tilsvarende måde vil anke og kære af afgørelser fra Den Særlige Klageret ikke blive behandlet på sagsportalen.
 Forpligtelsen til at anlægge og behandle sagerne på


text:
domstolenes sagsportal indebærer, at en retssag skal anlægges digitalt på den måde, som foreskrives på domstolenes sagsport?al. Det vil således ikke længere være muligt at sende en stævning eller bilag med brev eller e-mail eller at aflevere en stævning eller bilag på rettens adresse. Det vil være en forudsætning for at anlægge sag, at sagsøgeren i forbindelse med sagens anlæg udfylder en række af de oplysninger, som fremgår af den gældende retsplejelovs § 348, stk. 2, samt oplysninger, som fremgår af lovforslagets § 1, nr. 13, direkte på sagsportalen. Det forudsættes fastsat ved bekendtgørelse, at sagsøgeren vil have mulighed for i felter at udfylde alle de oplysninger, som er nødvendige for at danne en stævning, men sagsøgeren vil også fortsat have mulighed for at indlæse et processkrift som supplement til de udfyldte oplysninger. På tilsvarende vis vil sagsøgte skulle svare på sagsportalen, og alle oplysninger om sagen vil herefter skulle udveksles via sagsportalen. De dokumenter, som parterne påberåber sig, skal indlæses hver for sig på domstolenes sagsportal. Parterne skal i den forbindelse udfylde oplysninger om hvert dokument, som svarer til dem, som parterne hidtil har anført i processkriftets bilagsfortegnelse, jf. retsplejelovens § 348, stk. 2, nr. 5, og § 351, stk. 2, nr. 4. Parterne skal forsyne hvert dokument med titel, dokumentdato og dokumenttype. På baggrund af parternes indtastede oplysninger om dokumenterne vil der på sagsportalen blive dannet en oversigt over sagens dokumenter, som svarer til processkriftets bilagsfortegnelse.
 De udfyldte oplysninger vil blive brugt i forbindelse med rettens efterfølgende behandling af sagen, og retten vil i givet fald foretage de ændringer i det udfyldte, som er nødvendige for, at retten kan anvende oplysningerne. I de tilfælde, hvor en ændring af de indtastede oplysninger indebærer en judiciel afgørelse over for parten, eksempelvis en indholdsmæssig ændring af partens påstand, sagens værdi eller værneting, skal dette ligesom nu ske efter forudgående høring af parten, hvilket følger af det almindelige kontradikti?onsprincip. I de tilfælde, hvor en ændring ikke er udtryk for en judiciel afgørelse, og det ikke kan forventes, at ændringen kan have betydning for parten, eksempelvis ændring af en valgt sagstype eller af partens korte beskrivelse af sagen, jf. lovforslagets § 1, nr. 13, kan ændringen foretages af retten uden forudgående høring, så parten blot underrettes om ændringen, når den foretages. Ændringer i partens påstand, som ikke har indholdsmæssig karakter, kan tilsvarende foretages af retten uden forudgående høring af parten. Det kan for eksempel være, hvis parten har formuleret sin påstand med en ordstilling, som ikke normalt anvendes i en dom. Hvis parten måtte mene, at en ændring har indholdsmæssig betydning, kan parten kontakte retten om dette.
 Kravet om, at sagen skal behandles digitalt på sagsportalen, indebærer, at alle sagens deltagere skal benytte sagsportalen, hvor de får adgang til sagens dokumenter, og hvor de kan udveksle oplysninger i sagen. Der vil derfor, bortset fra hvor vedkommende er fritaget fra at anvende domstolenes sagsportal, ikke længere være grundlag for at sende dokumenter pr. brev eller e-mail til retten, modparter eller andre involverede i sagen,


text:
f.eks. skønsmænd, biintervenienter eller lægdommere. Alle processkrifter, breve og andre dokumenter skal i stedet indlæses på sagsportalen, hvor andre sagsdeltagere får adgang til dem. Således vil også en skønsmand få adgang til de dokumenter, skønsmanden skal kunne læse, og det samme gælder, når boligdommere eller sagkyndige medvirker i en sag.
 Når der i retsplejeloven står, at en part skal sende eller indlevere et dokument til retten, må det fremover i sager, som behandles på domstolenes sagsportal, forstås således, at parten skal indlevere det digitale dokument på domstolenes sagsportal, hvor retten tilgår det. Når der i retsplejeloven står kopi, må dette fremover i sager, som behandles på domstolenes sagsportal, forstås således, at der er tale om en digital kopi.
 Den pligt, som efter gældende ret påhviler en part, til at sende kopi af sit processkrift eller dokumenter til en modpart eller andre sagsdeltagere, foreslås istedet afløst af en pligt for retten til at gøre modparten og andre sagsdeltagere bekendt med sådanne dokumenter. Dette vil ske ved, at dokumenterne bliver publiceret på sagsportalen og ved, at sagsdeltagerne samtidig fra sagsportalen modtager advisering om, at der er sket noget nyt i sagen. For så vidt angår de borgere, som ikke har pligt til at anvende domstolenes sagsport?al, henvises til bemærkningerne til § 1, nr. 6 og 7.
 Rettens meddelelser, retsbøger og domme vil på tilsvarende vis ikke længere blive sendt til sagens deltagere, men vil blive publiceret på sagsportalen. Retsbøger og domme vil ikke fremover blive underskrevet, men parterne kan efter behov rekvirere en underskrevet kopi hos retten. Domme kan efter praksis fuldbyrdes af fogedretten uden at være underskrevet.
 I de sager, hvor det ikke er parten selv, men en myndighed, som indbringer sagen for retten, skal denne myndighed på samme vis indbringe sagen for retten på domstolenes sagsportal. Når det i loven fremgår, at den pågældende myndighed skal indbringe sagen for retten, skal dette for fremtiden forstås således, at sagen skal indbringes på domstolenes sagsportal, hvor retten tilgår sagen. Myndigheden vil fra sagsportalen kunne modtage underretning om den afgørelse, som retten træffer i sagen. På tilsvarende vis skal anke ved meddelelse til byretten i disse sager fremover forstås sådan, at anke skal ske skriftligt til den pågældende byret på domstolenes sagsportal. I de tilfælde, hvor det efter loven er muligt at anke mundtligt til retsbogen, vil dette fortsat være muligt. Tilsvarende gælder for kære.
 Efter forslaget skal borgerlige sager anlægges og behandles på domstolenes sagsportal, og enhver skriftlig henvendelse i en borgerlig retssag skal ske på sagsportalen. Dette indebærer, at når en sag er anlagt, er en henvendelse til retten på anden måde end på domstolenes sagsportal uden retsvirkning. En sådan henvendelse, uanset om der måtte være tale om et svarskrift, andet processkrift, dokumenter eller anden henvendelse, vil således ikke have fristafbrydende virkning. For så vidt angår indlevering af stævning uden om domsto?lenes sagsportal henvises til retsplejelovens § 349 som ændret ved dette forslags § 1, nr. 16.
 Hvis retten modtager et svarskrift, andet processkrift, dokumenter eller anden henvendelse om en konkret


text:
sag uden om sagsportalen, skal retten vejlede den pågældende om at anvende sagsportalen og om muligheden for at søge om at blive fritaget fra at anvende sagsportalen. Retten opbevarer ikke processkrifter og dokumenter, som retten måtte modtage uden om domstolenes sagsportal, medmindre retten har truffet eller samtidig træffer afgørelse om at fritage parten, skønsmanden mv. fra at anvende sagsportalen. Hvis retten f.eks. fra en part, der ikke fritages fra at anvende domstolenes sagsportal, modtager svarskrift, andet processkrift eller dokumenter på papir, skal retten returnere disse til den pågældende part og vejlede den pågældende om at anvende sagsportalen.
 Bestemmelsen finder også anvendelse for så vidt angår ankestævning, kæreskrift, anmodning om genoptagelse, ansøgning om oprejsningsbevilling og ekstraordinær genoptagelse og anke.
 Modtager retten uden om sagsportalen inden udløbet af en frist for svarskrift eller andet processkrift en henvendelse fra en part, kan retten samtidig med vejledningen om at tilgå sagen på sagsportalen efter omstændighederne meddele parten en kortere udsættelse af fristen for processkriftet efter de almindelige regler i retsplejeloven, således at parten reelt har mulighed for at indlevere sit svarskrift eller processkrift på sagsportalen. Hvad angår ankestævning og kæreskrift mv. har den ret, hvis afgørelse appelleres, dog ingen kompetence til at meddele udsættelse af fristen.
 Det følger af den foreslåede formulering af stk. 2, at en digital meddelelse anses for at være kommet frem til retten på det tidspunkt, hvor retten er i stand til at behandle eller læse meddelelsen. Det er således uden betydning, om eller hvornår retten faktisk gør sig bekendt med indholdet af medde?lelsen. Dette indebærer, at en digital meddelelse, der er modtaget på domstolenes sagsportal eller af retten på e-mail kl. 23.59 den 30. november, anses for at være kommet frem den 30. november, uanset at dette tidspunkt er uden for rettens almindelige kontortid.
 Forslaget til stk. 2 ændrer retsplejelovens § 148 a, stk. 3, som er affattet ved lov nr. 447 af 9. juni 2004, som ikke er sat i kraft.
 Der tilsigtes ingen ændring for så vidt angår situationer, hvor retten modtager henvendelser på papir. I disse tilfælde vil henvendelsen fortsat skulle ske inden for almindelig kontortid for at kunne anses for at være rettidig. Dette skyldes i det væsentlige praktiske hensyn, da en indlevering til retten i papirform efter almindelig kontortid ikke vil blive registreret af rettens personale før næste dag uden mulighed for at fastslå, om indleveringen har fundet sted før eller efter midnat.
 I de tilfælde, hvor retten har behov for at modtage et processkrift inden et bestemt tidspunkt, må der fastsættes en tidsfrist, der indeholder såvel en dato som et præcist klokkeslæt for, hvornår processkriftet skal være indgivet for at være rettidigt.
 Modtagelsestidspunktet vil normalt blive registreret automatisk i rettens e-mailsystem eller på domstolenes sagsportal. Kan modtagelsestidspunktet for en digital meddelelse ikke fastlægges som følge af problemer med rettens it-system eller andre lignende problemer, må meddelelsen anses for at være kommet frem på det tidspunkt, hvor meddelelsen blev afsendt, hvis der kan fremskaffes pålidelige oplysninger om afsendelsestidspunktet.
 Lignende bestemmelser om, hvornår en digital


text:
meddelelse anses for at være kommet frem, er blandt andet fastsat i skatteforvaltningslovens § 35, stk. 5, der blev indført ved lov nr. 545 af 26. maj 2010 om ændring af skatteforvaltningsloven, lov om registrering af køretøjer og registreringsafgiftsloven, lov nr. 341 af 27. april 2011 om obligatorisk digital kommunikation mellem virksomheder og det offentlige m.v., lov nr. 622 af 12. juni 2013 om ændring af forskellige lovbestemmelser om ansøgninger, anmeldelser, anmodninger, meddelelser og erklæringer til offentlige myndigheder og lov nr. 552 af 2. juni 2014 om ændring af forskellige lovbestemmelser om ansøgninger, anmeldelser, meddelelser, anmodninger og erklæringer til offentlige myndigheder.
 Det foreslås i stk. 3, at visse sager ikke skal behandles på domstolenes sagsportal.
 Sager i medfør af udlændingeloven kan have en sådan karakter, at domstolenes sagsportal ikke indledningsvis er egnet til behandling af disse sager. Sådanne sager behandles i dag, uagtet at visse af disse sager er borgerlige sager, i byretternes straffesagssystem, og sagerne omfattes derfor ikke af sagsportalen. Sager vedrørende udlændingeloven, som anlægges og behandles i medfør af grundlovens § 63, skal dog behandles på domstolenes sagsportal.
 Betalingspåkrav og indsigelser mod betalingspåkrav skal efter forslaget fortsat indleveres til fogedretten og indleveres derfor ikke på domstolenes sagsportal, jf. dog stk. 8. Når der rettidigt fremkommer indsigelser mod betalingspåkravet, eller når fogedretten træffer afgørelse om genoptagelse, og fordringshaveren har anmodet om, at retssagsbehandling indledes uden indlevering af stævning, vil sagen efter retsplejelovens § 477 f overgå til behandling som en almindelig borgerlig sag, og sagen skal derefter behandles på domstolenes sagsportal. Det vil påhvile den byret, som behandler betalingspåkravet, at digitalisere betalingspåkravet og indsigelsen, mens yderligere processkrifter og bilag, som parterne måtte indlevere, skal indleveres på sagsportalen.
 Sager, der behandles af Tinglysningsretten og fogedretten, behandles ikke på domstolenes sagsportal. Kære af disse afgørelser skal derfor heller ikke indleveres eller behandles på sagsportalen. Fogedrettens sager er i øvrigt ikke digitaliseret, ligesom der ikke er etableret en systemteknisk løsning, som muliggør overførelse af Tinglysningsrettens sager. Sådanne kæresager vil derfor ikke blive overført til domstolenes sagsportal under appel, jf. dog stk. 8.
 De afgørelser, som efter dødsboskiftelovens § 98, ægtefælleskiftelovens § 2, stk. 4, og konkurslovens § 243 behandles efter den borgerlige retspleje, er borgerlige retssager, som anlægges og behandles på domstolenes sagsportal, jf. forslagets § 1, nr. 5. Øvrige afgørelser, der træffes af skifteretten, er derimod ikke borgerlige retssager og behandles i skifteretternes skiftesagssystemer, og disse sager er ikke omfattet af digitaliseringen af domstolenes sager. Kære af disse øvrige afgørelser skal derfor heller ikke indleveres eller behandles på domstolenes sagsportal.
 Forslaget til stk. 4 regulerer, hvem der kan fritages fra digital behandling. Bestemmelsen har et indhold, der svarer til, hvad der er gennemført i lov nr. 622 af 12. juni 2013 om ændring af forskellige lovbestemmelser om ansøgninger, anmeldelser, anmodninger, meddelelser og erklæringer til offentlige myndigheder, lov nr. 552 af 2. juni 2014 om ændring af forskellige lovbestemmelser om ansøgninger, anmeldelser, meddelelser, anmodninger og erklæringer til offentlige myndigheder og lov nr. 742 af 1. juni 2015 om ændring af forskellige lovbestemmelser