text:
tredjedel af jorden til brug for udstykning. Nogle majorater forblødte af den kur.
 Den midterste del af bogen er en smuk samling af fotografier af de majorater, som eksisterede dengang. Der var i alt 76 majorater med jord: 21 grevskaber, 14 baronier, 31 stamhuse og 8 fideikommisgodser og slægtsgodser.
 Lovens vedtagelse medførte et efter nutidens målestok beskedent bureaukrati og embedsværk. Der oprettedes et Lensnævn og en Lenskontrol. Til formand for nævnet og leder af kontrollen udnævntes kontorchef Lauritz Ingerslev. I dette afsnit gennemgås nævnets etablering og arbejdsgang, med to godser som eksempler. Lauritz Ingerslev blev rost for sin administration af lensafløsningen. Også af majoratsbesidderne som opfattede ham som en fair modstander i sagerne.
 I et kort afsnit ser forfatterne på resultatet af lensafløsningen set fra husmændenes side. Jord blev udstykket efter bonitet, små ejendomme blev bygget efter datidens byggeskik. Det radikale venstre havde fået gennemført sin politik. Men som allerede nævnt ændrede de landspolitiske og økonomiske forhold sig meget hurtigt og brugene viste sig at være for små.
 Et område, som ikke har været gjort til genstand for så megen omtale som selve jordfordelingen, er spørgsmålet om, hvad der skulle ske med godsernes og gårdenes indbo og løsøre. Som følge af lovens § 1 skulle dette som udgangspunkt indgå i vurderingen af majoratets værdi og overgå til fri ejendom, når loven blev vedtaget. Men i følge lovens § 6 skal ”genstande af kunstnerisk eller historisk værdi, der har almindelig interesse ... forblive her i landet og kan, forsaavidt de udgør en samling, gøres tilgængelige for almenheden efter regler, der fastsættes af nævnet...”. Ved salg af sådanne genstande skulle der betales afgift som af det øvrige gods, og staten havde forkøbsret til en vurdering fastsat af... undervisningsministeren!
 Til at vurdere genstandene og forhandle med majoratsbesidderne om hvilke genstande, der var af almindelig interesse antog man lederen af Frederiksborgmuseet, inspektør Otto Andrup. Det var måske ikke et klogt valg, men i hvert fald for nutiden et meget underholdende valg. Andrup viste sig at være en hæmningsløs samler og krejler. Han indgik underhåndsaftaler med majoratsbesidderne, hvis de havde genstande, han gerne ville have til sit museum, eller som han mente, at andre museer gerne ville have i deres samlinger. Somme tider sagde disse nej tak! Andrup måtte flere gange stille til ”kammeratlig samtale” hos Ingerslev, han fik skrevne forholdsordrer, han blev genstand for skandaleberetninger i dagbladene, han ragede især til sig til sit eget museum og ikke mindst: han var 100 % inhabil! Ét af Andrups esser var, at hvis han udnævnte nogle genstande (mønter, bøger, medaljer, håndskrifter m.m.) til samlinger, skulle der være adgang for almenheden til at komme og se dem. Oh skræk! At få almenheden rendende for at se på samlingerne? Nej tak!
 Ikke desto mindre var nogle af hans modparter tilsyneladende tilfredse med, at de kunne ”handle” med Andrup om vurderingerne og om, hvilke genstande de skulle aflevere til museerne eller frede.
 Resultatet var, at nogle store samlinger og omkring 200 kunstværker af forskellig slags blev afleveret til forskellige


text:
museer.
 Det er på én gang et meget underholdende og et meget sørgeligt kapitel i bogen. Der redegøres fint og grundigt for hele processen og Andrups krumspring og meritter. Og den lille grimme djævel på venstre skulder hvisker, at det måske var godt, at nogle uvurderlige kunstgenstande blev bevaret i Danmark, at de blev offentligt tilgængelige og at de bliver vedligeholdt på bedste vis. Men sig det ikke højt, hvis der er en majoratsbesidder eller en efterkommer i nærheden.
 Bogens indledende afsnit kaldes ouverturen. Det sidste kaldes slutspillet. Her resumerer, vurderer og filosoferer de to forfattere frit over hele sagen og dens resultat uden binding af historiskfaglige principper. Nogle af deres tanker er medtaget ovenfor.
 Men ville højesteret i 2014 have bestemt anderledes? Næppe. –
 Ville Menneskerettighedsdomstolen? Måske. – Hvad ville der være sket, hvis højesteret havde stemt anderledes? Voldelig revolution?
 Bogen har flere bilag, som underbygger, udvider og forklarer. Syv bilag gengiver de omhandlede love, oversigter over majoraterne før og efter afløsningen m.m.
 Herudover er der en ordliste med definitioner på de faglige begreber, bibliografi, litteratur og kilder.
 Endelig er der et register over personer og ét over stednavne.
 Professor dr.jur. Knud Illum stillede under en forelæsning om ejendomsrettens grænser et retorisk spørgsmål til de studerende. En ung student indledte sit svar med ”Jeg mener...”, men han blev straks afbrudt af professor Illum: ”Når De er blevet dr. jur. og har været professor i 30 år, vil Deres personlige mening MÅSKE være af interesse. Indtil da bør De holde Dem til den anerkendte retsvidenskab.” – Hvormed professor Illum mente hans egen lærebog.
 Det fremgår, at de to forfattere til denne bog begge er lærde og kloge. Og de må meget gerne fremkomme med dels deres eksakte og dokumenterede historiske, kunsthistoriske og juridiske viden dels deres helt klare personlige holdninger til sagen eller rettere: de mange forskellige sider af sagen. Forfatterne har vores fulde interesse.
 Bogen er udgivet med støtte til forskningen af Augustinus Fonden, medens bogens trykning er bekostet af Margot og Thorvald Dreyers Fond. Det er en meget smuk bog
 Året er stadig ungt, men denne bog bør være med i opløbet til kåring af årets bedste historiske bog. Læs den – nyd den!

type: other


text:
Retten i Næstved, BS-9211/2019-NAE
 Sagen angik, om en skatteyders indkomst, tjent ombord på to cypriotiske skibe i 2013, var omfattet af artikel 14, stk. 3, i dobbeltbeskatningsoverenskomsten mellem Danmark og Cypern, og dermed om det var Danmark eller Cypern, som havde beskatningsretten til lønindkomsten.
 På denne baggrund fandt retten, at skatteyders vederlag for sit arbejde ombord på de to cypriotiske skibe ikke var omfattet af artikel 14, stk. 3, i dobbeltbeskatningsoverenskomsten mellem Danmark og Cypern. Skatteyderen var således fuldt skattepligtig til Danmark af sin indkomst optjent på de cypriotiske skibe i indkomstårene 2013.
 (v/advokat Simon Bernard Clark)
 Christian Ankerstjerne Rønneberg
 Sagen er anlagt den 28. februar 2019.
 Sagen vedrører spørgsmålet om, hvorvidt Cypern eller Danmark har beskatningsretten til arbejde optjent under arbejde på 2 Cypern indregisrerede skibe i 2013.
 Sagsøgte, Skatteministeriet, skal anerkende, at sagsøgers løn i 2013 optjent under arbejde og ophold på skibene Skib-1 og Skib-2 er omfattet af artikel 14, stk. 3, i dobbeltbeskatningsoverenskomsten mellem Danmark og Cypern, således at beskatningsretten til lønindkomsten tilkommer Cypern.
 Af Skatteankenævn Sydvestsjællands afgørelse af 4. december 2018 fremgår blandt andet følgende:
 SKAT har ved skatteberegningen for indkomståret 2013 ikke anset klageren for berettiget til exemptionslempelse i henhold til artikel 21, stk. 2, jf. artikel 14, stk. 3, i dobbeltbeskatningsoverenskomsten af 11. oktober 2010 mellem Danmark og Cypern, idet skibet ikke kan anses for at have været i international trafik, mens klageren arbejdede ombord.
 Der har været afholdt møde mellem klageren og Skatteankestyrelsens sagsbehandler. Repræsentanten har yderligere udtalt sig for Skatteankenævnet.
 Klageren blev ansat den 3. juli 2013 i det cypriotiske selskab G1, på vegne af det danske selskab G2. G2 er førende leverandør af turbine- og fundamentinstallationsservice til offshore vindindustrien. G2 ejer skibene Skib-1 og Skib-2, som klageren arbejdede på. Skibene er registreret som offshore service vessels, og er udstyret med et 6-bens design, der gør det muligt for fartøjerne at stå sikkert i tilfælde af usikkert vejr.
 De tekniske specifikationer og billeder af skibene kan se på G2s hjemmeside:
 Skibene har i årene 2013 - 2015 bl.a. været involveret i opsætningen af 80 G8 vindmøller i havvindmølleprojektet G3 beliggende i den Y10-landske del af Nordsøen. Transporten og montagen af vindmøllerne har været varetaget af skibene, der har opereret mellem basishavnen Y2-By og byggepladsen til søs med op til 12 vindmøller ombord ad gangen. Endvidere har skibene været chartret til opsætningen af havvindmølleparkerne Y3-Adresse og Y4-Adresse i Nordsøen.
 "Vi har ændret din skat SKAT har ændret grundlaget for din skat for 2013 sådan:
 Søfradrag efter SØ § 3 kan ikke godkendes idet du sejler med en entreprenørrig der ikke udelukkende sejler transport og der ikke er tale om kulbrinteudvinding. 105.000 kr.
 Du har i øvrigt bedt om at få ændret grundlaget for din skat for 2013.
 SKAT har gennemgået din ansøgning, og vi mener, at grundlaget i øvrigt for din skat ikke kan ændres.
 Du bor i Danmark og er fuldt skattepligtig til Danmark jf. kildeskattelovens § 1 stk. 1 nr. 1, hvilket betyder at du jf. statsskattelovens § 4 skal


text:
medregne alle dine indkomster uanset hvorfra i verden disse stammer, det følger af globalindkomstprincippet.
 Det er oplyst at du er ansat på søsterskibene Skibe-1 og Skib-2, der er registreret på Cypern, af et rederi som er hjemmehørende på Cypern og skibet ejes af et selskab i Y5-Land.
 Du og din revisor gør gældende at skibet sejler i international trafik, hvilket betyder at jf. dobbeltbeskatningsoverenskomsten mellem Danmark og Cypern artikel 14 stk. 3, er beskatningsretten hos Cypern, og Danmark vil herefter skulle lempe med exemption jf. artikel 21.
 Det er oplyst at du har udført arbejdet i blandt andet Y5-Land, Y6-Land, Y7-Land, Y8-Land, Y9-Land og Danmark.
 SKAT anser skibene for at være et entreprenørskibe, som har egenskaber der gør at de kan opsætte vindmøller. Skibene er også i stand til at fragte vindmølledele med sig til opgaverne. Det er tydeligt specialindrettet til opsætning af vindmøller og har blandt andet store fødder som kan sænkes ned, og en kran til at løfte fx vingerne til vindmøllehovedet.
 Skibene sejler således ikke traditionel søtransport, SKAT anser ikke skibene for at sejle i international trafik. Som man ser det i SKM2009.99.HR, anses trafik for at være rederivirksomhed i sproglig forståelse, som transport af passagerer eller gods mellem forskellige destinationer.
 I den juridiske vejledning anses fortjeneste ved international trafik, for værende fortjeneste ved transport og gods.
 Det er altså et klart krav at skibet har som hovedformål at transportere.
 I denne sag er skibenes hovedformål at bygge vindmøller, altså udføre egentligt entreprenørarbejde, og anses derfor ikke for værende i trafik.
 Når Skib-1 /Skib-2 transporterer sig, er det typisk for at transportere sig selv til et andet sted for at udføre et arbejde, og ikke for at transportere gods eller passagerer. Når specialskibe i stand til at transportere gods, anses denne transport som en del af det entreprenørarbejde der skal udføres på en given opgave, som typisk også vil foregå fra nærmeste havn til fx en vindmøllepark.
 Det betyder at Danmark skal ind i hvert enkelt af ovennævnte arbejdslandes dobbeltbeskatningsoverenskornst, for at finde ud af hvem der har beskatningsretten. Typisk vil det være sådan at landet hvor arbejdet er udført, vil få beskatningsretten når der er arbejdet mere end 183 dage inden for en 12 måneders periode.
 Det er oplyst at der ikke er nogen andre lande der har påberåbt sig ret til at beskatte din indkomst, hvilket betyder at indkomsten ikke lempes. Cypern har således heller ikke beskattet din.
 Konklusionen er således, at din årsopgørelse for 2013, udover det nu korrigerede søfradrag, anses for at være korrekt."
 Skatteberegningen af den personlige indkomst skal ændres med 610.615.
 Beløbet er ikke skattepligtig i Danmark efter bestemmelser i dobbeltbeskatningsaftalen mellem Danmark og Cypern jf. artikel 14 stk. 3. Der skal derfor ske eksemptionslempelse ifølge artikel 21
 A har i perioden 1. januar til 31. december 2013 været ansat på 2 cypriotiske skibe. Beskrivelse af skibene er vedhæftet. Der henvises også til den tidligere fremsendte kopi af søfartsbog fra Cypern til SKAT. Indtægten på 610.615 fremgår af årsopgørelsen nr. 2


text:
for indkomståret 2013.
 Skats opfattelse er at de 2 cypriotiske skibe Skib-1 og Skib-2 udelukkende er entreprenørskibe, til brug for opsætning af vindmøller og sejlads med vindmølledele, og derfor ikke sejler i traditionel søstransport.
 Der henvises til når specialskibe er i stand at transportere gods anses denne transport som en del af det entreprenørarbejde der skal udføres på en given opgave, som typisk vil foregå fra nærmeste havn til f.eks en vindmøllepark.
 Det betyder at Danmark skal anvende hvert enkelt af ovennævnte arbejdslandes dobbeltbeskatningsaftaler, for at finde ud af hvem der har beskatningsretten når der er arbejdet mere end 183 dage inden for 12 måneder.
 A er ansat som sømand efter de bestemmelser som gælder for sømænd. Skibene er motorskibe og ikke specialskibe som betegnes som flydende indretninger, og ikke kan anses som skibe efter tonnageskatteloven. Se beskrivelsen i ligningsvejledningen 2012-1 se 8.3.1.
 Skibene er bygget til at udføre mange forskellige opgaver, og ikke specielt til brug for opsætning af vindmøller.
 Skibene anvendes også til andre opgaver såsom transport af boreplatforme, godstransport og kan sejle med container. Der er udført sejads til bl.a. i Y5-Land, Y6-Land, Y7-Land, Y8-Land, Y9-Land og Danmark.
 A oplyser endvidere, at kollegaer bosat i Y10-land, Y7-Land og Y9-Land alle har fået godkendt skibene som værende omfattet af OECD's modeloverenskomst artikel 3, stk. 1, litra e fra de enkelte landes skattemyndigheder.
 DBO Cypern
 Det fremgår af artikel 14 stk. 3, at vederlag for personligt arbejde som udføres om bord på et skib eller et fly, der anvendes i international trafik af et foretagende i en kontraherende stat, kun beskattes i denne stat.
 Det anføres at uanset de foregående bestemmelser i denne artikel kan vederlag for personligt arbejde, som udføres om bord på et skib eller et fly, der anvendes i international trafik af et foretagende i en kontraherende stat, kun beskattes i denne stat.
 Begrebet international trafik
 Se modeloverenskomstens artikel 3, stk, 1, litra e.
 "International trafik" omfatter transport med ethvert transportmiddel.
 Efter OECD's modeloverenskomst betyder udtrykket" international transport" enhver transport med et skib eller luftfartøj der anvendes af et foretagende, der har sin virkelige ledelse i den ene stat (bortset fra tilfælde, hvor skibet eller luftfartøjet udelukkende anvendes mellem pladser i den anden stat)
 OECD's modeloverenskomst til art. 3 nævner, at et foretagende ikke altid har en virkelig ledelse i den stat, hvor det er hjemmehørende. Bemærkningerne har derfor en alternativ definition, som stater kan anvende, hvis de lægger vægt på, hvor foretagendet er hjemmehørende. Der henvises endvidere til den juridisk vejledning C.F. 8.2.2.3.1.5.
 Det afvises, at de nævnte skibe udfører entreprenøropgaver der begrænser muligheden for at være omfattet af begrebet international trafik. Der henvises bl.a. til Ligningsvejledningen 20121 S.C.8.3.1 der beskriver afgrænsning af skibe over for en række flydende indretninger m.v. Ligeledes afvises til at skibene ikke udføre søtransport omfattet af dobbeltbeskatningsaftalen mellem Danmark og Cypern jf. artikel 14 stk. 3. Jeg står til rådighed for yderligere oplysninger.
 A ønsker inden en afgørelse træffes et møde hvor han kan redegøre nærmere for de ovennævnte skibes


text:
indretning m.m."
 Klagerens repræsentant har på et møde med Skatteankestyrelsens sagsbehandler bl.a. anført, at klageren arbejdede på skibe, hvor der er transporteret skrot og møller mellem havne. Der har ikke været tale om arbejdsskibe. Der er tale om transportskibe.
 Skib-2 transporterede vindmøller og skrot og skrot i contamere. Det var skibets hovedopgave og formål i 2013, og det var det, som skibet var hyret til. Skrottet eller vindmøllerne blev hentet i forskellige havne og blev læsset af ude på pladserne, dvs. i de forskellige parker, for så vidt angår vindmøllerne.
 Skrottet har f.eks. været gamle gas buster, der stod i tysk farvand, som blev sejlet til Y11-Land for en Y11-Land kunde.
 Klageren vurderede, at fordelingen mellem transporteret skrot og vindmøller var 50 - 50. Han oplyste videre, at der også blev for sejlet for "G3" projektet i 2013.
 Der var tale om et skib med en besætning, hvor han indgik. Der var ikke tale om en platform.
 Skibet kunne være brugt til meget, men det blev hovedsageligt brugt til transport af vindmøller og skrot. Det har sejlet i mange lande, men der blev hovedsageligt sejlet til havne i Europa.
 Han var ansat i et cypriotisk selskab. Transporterne var for en andens regning. Det kunne f.eks. være for G7 eller det Y11-Landske skrotfirma G6 Det kunne også være for G8 eller G5.
 Repræsentanten bemærkede, at der ikke var tale om et konstruktionsskib, som i Højesteretsdommen, men et skib, som var beregnet til at behandle tunge genstande. Der blev sejlet ud, og vindmøllerne blev løftet over på fundamentet. Herefter sejlede skibet igen derfra.
 Klageren tilføjede, at kranen på skibet var for at løfte vindmøller og container, som var meget tunge.
 SKAT har i sit høringssvar udtalt:
 "Vi har følgende kommentarer og tilføjelser: Selvangivelsen er indtastet via TastSelv. Den udenlandske lønindkomst skal medregnes på selvangivelsen, og er således skattepligtig i Danmark, da A er fuld skattepligtig hertil jfr. Kildeskattelovens § 1, stk. 1, nr. 1, og statsskattelovens § 4 (globalindkomsten). Herefter kan det afgøres, om Danmark eller arbejdslandet har beskatningsretten til lønindkomsten, og om der ved skatteberegningen skal gives lempelse og efter hvilken.
 A har arbejdet om bord på Skib-2 i perioden 28/2-28/3, og om bord på Skib-1 i følgende perioder 26/4-23/5, 22/6-18/7, 18/8-12/9, 10/10-7 /11 og 4/12-27/12. I søfartsbogen fremgår det ikke, hvilke lande eller havne skibet har været i nærheden af, da der er påført et sted med navn eller nummer (vindmøllepark).
 I henhold til ansættelseskontrakten er A ansat under: Floating staff service conditions for windfarm installation vessels.
 Ved telefonsamtale i oktober 2015 med G2 er det oplyst hertil, at der er tale om specialskibe, hvor der er landingsplads for helikopter. Besætningen bliver for det meste fløjet til skibet, og der udskiftes som hovedregel 1⁄4 af besætningen hver uge, således at hele besætningen er udskiftet hver 4. uge.
 Revisoren henviser til, at A er sømand på et motorskib, og ikke et specialskib, som ikke kan omfattes af tonnageskatteloven. Skibet kan og anvendes til andre opgaver, såsom transport af gods. Kollegaer i


text:
andre lande omfattes af OECD's modeloverenskomst, artikel 3, stk. 1 litra e.
 Lønindtægten skal behandles efter artikel 14, stk. 3 (international trafik) og lempelse efter artikel 21 med exemption, jfr. overenskomsten med Cypern. Der henvises til, at skibet udfører entreprenøropgave, der ikke begrænses af begrebet international trafik, som udtrykkes med enhver transport med et skib der anvendes af et foretagende, der har sin ledelse i den ene stat.
 Skibet er indrettet til at transportere fundamenter til opsætning af vindmøller, hvortil det er udstyret med store fødder og kran. Der foreligger ikke oplysning om, at det skulle have været anvendt til andet formål. Ifølge kontrakten og foreliggende oplysninger, er hovedopgaven, at transportere eget materiale og mandskab, for at opgaven med opsætning af vindmøller kan udføres.
 Indkomsten er ikke omfattet af lov om beskatning af søfolk, da skibet i henhold til § 2, 2. 3) udelukkende skal anvendes til erhvervsmæssig befordring af passagerer eller gods, som bugser og bjærgningsfartøj eller som kabellægningsfartøj, hvilket også er en betingelse i tonnageskatteloven med hensyn til passagerer og gods. Vi er ikke bundet af, at kollegaer i andre lande skulle have fået godkendt skibet, som værende omfattet af OECD'S modeloverenskomst artikel 3. stk. 1, litra e med hensyn til enhver transport med skib. I samme artikel står der: Begrebet international trafik anvendes bl.a. til, at afgrænse anvendelsesområdet for artikel 8 om fortjeneste ved skibs- og luftfart, og artikel 15, stk. 3, der handler om lønindtægt ved arbejde om bord på skibe og fly.
 International trafik er først og fremmest ved transport af passagerer og gods. Aktiviteterne skal være et sædvanligt led i den almindelige drift af et rederi. Dette skib anses ikke, at kunne omfattes heraf, hvorfor der ved beskatningen af lønindtægten tages hensyn til dobbeltbeskatningsoverenskomsten med Cypern, da skibet er hjemmehørende der. Danmark har beskatningsretten til lønindtægten i henhold til artikel 14, stk. 2, og lemper med credit i henhold til artikel 21.
 A vil ikke kunne påberåbe sig lempelse efter ligningslovens § 33 A, da opholdet i Danmark overstiger 42 dage inden for en hvilken som helst 6-måneders periode. Dersom der kunne være tale om fast driftssted, eller anden aftale i henhold til en dobbeltbeskatningsoverenskomst, kunne det komme på tale, at pågældende land ville have beskatningsretten til lønindkomsten. Der er ikke modtaget oplysninger om betalt udenlandsk skat, hvorfor det antages, at ingen af landene har intern hjemmel til at beskatte lønindkomsten.
 Hvis der kommer yderligere oplysninger fra klager, ønsker SKAT at blive hørt i sagen igen, inden Skatteankestyrelsen træffer afgørelse i sagen."
 Klagerens bemærkninger ved fremmøde
 Klageren anførte bl.a., at det skib, der er omhandlet i Højesteretsdommen og det skib klageren arbejdede på ikke kan sammenlignes. Det fremgår af dommen, at der ikke er tale om et transportskib. Det skib klageren arbejdede på, er specialbygget til at kunne tage vindmølledele og tungt gods i øvrigt. Der blev ligeledes transporteret skrot. Klageren fremviste billede af skibet. Det blev konstateret, at det var magen til det man finder på nettet under det link, som er angivet


text:
under fakta i sagsfremstillingen.
 Skibet sejlede med vindmøller, som blev afleveret / afskibet af klageren, hvorefter der var teknikere fra hhv. G4 og G5 som monterede dem. Klageren arbejdede ikke på selv vindmøllerne, men flyttede dem udelukkende over fra skibet. Der var således tale om arbejde for andres regning.
 Klageren mener, at der bliver lagt for meget vægt på, at skibet har ben, da det reelt er et transportskib til tunge genstande, som ikke kan flyttes, medmindre skibet står stabilt.
 Klageren henviste til et bindende svar som ligger vedr. et skib fra Cypern. Dette er omtalt i en artikel, som fremgår af sagens bilag. Han ville gerne vide om den konkrete afgørelse var fundet. Klageren anførte, at dette svar er sammenligneligt med klagerens situation i modsætning til Højesteretsdommen, som drejer sig om noget helt andet.
 Repræsentanten fremviste en liste over akter, som han har fået tilsendt da han bad om aktindsigt. Han finder ikke denne anvendelig, da det ikke viser ham, hvad Skatteankestyrelsen har af materiale.
 Han finder ligeledes, at der mangler oplysninger og klagepunkter i sagsfremstillingen, ligesom der mangler argumenter imod klagerens synspunkter.
 Det skal præciseres, at skibet sejlede med gods for andres regning. Der er ben på skibet, hvilket Skatteankestyrelsen har lagt for meget vægt på. Klageren bemærkede, at skibet faktisk har sejlet hele vejen fra Y12-Land. Derudover bemærkede han, at skibet fra 1. januar bliver sat på dansk flag og skal sejle under DIS ordningen.
 Et nævnsmedlem spurgte til, om aflæsning fra skibet blev foretaget af b.la. klageren. Dette blev bekræftet. Klageren stod udelukkende for den del som havde med transporten og afskibningen at gøre. Herefter har klageren ikke noget med godset at gøre. Montering foretages af specialister. Så der er tale om et skib og ikke en platform.
 Skatteankenævn Sydvestsjællands afgørelse
 Efter artikel 14, stk. 1, i dobbeltbeskatningsoverenskomsten mellem Danmark og Cypern kan løn eller andet lignende vederlag for personligt arbejde i tjenesteforhold oppebåret af en person, der er hjemmehørende i en kontraherende stat, kun beskattes i denne stat, medmindre arbejdet er udført i en anden kontraherende stat. Dette gælder dog ikke, hvis der er tale om vederlag for arbejde, som udføres om bord på et skib i international trafik. I så fald beskattes vederlaget på Cypern, jf. dobbeltbeskatningsoverenskomstens artikel 14, stk. 3.
 Højesteret har ved dom, (sag 8/2017) dateret den 4. januar 2018, lagt til grund, at begrebet "international trafik" skal fortolkes i lyset af, hvad der forstås ved dette begreb i modeloverenskomsten.
 Såvel artikel 3, stk. 1, litra h, i den nordiske dobbeltbeskatningsoverenskomst som artikel 3, stk. 1, litra e, i modeloverenskomsten, hvor begrebet "international trafik" defineres, gør brug af ordene "transport med skib ... bortset fra [de] tilfælde, hvor skibet ... anvendes mellem pladser". Dette ordvalg må forstås således, at der skal være tale om transport af personer eller gods mellem pladser. Denne forståelse understøttes af OECD's kommentar til modeloverenskomstens artikel 3 og artikel 8 (om beskatning af bl.a. fortjeneste fra skibsvirksomhed i international trafik), hvor der tales om transport af passagerer eller


text:
gods. Det fremgår endvidere af OECD's kommentar til modeloverenskomstens artikel 8, at den fortjeneste, som kan beskattes efter bestemmelsen, også dækker aktiviteter, som ikke er direkte forbundet med den internationale skibsvirksomhed, men som kan betegnes som virksomhed af hjælpende karakter.
 Det er på den anførte baggrund Højesterets opfattelse, at udtrykket "international trafik" i den nordiske dobbeltbeskatningsoverenskomsts artikel 3, stk. 1, litra h, skal fortolkes således, at et skib er i international trafik, når dets hovedopgave efter en helhedsvurdering er at transportere personer eller gods for en andens regning mellem pladser.
 Det lægges til grund, at klageren i det påklagede indkomstår arbejdede på de cypriotisk indregistrerede skibe Skib-2 og Skib-1 (herefter skibene).
 Klagerens arbejdssted foregår på skibe, som er ledet af G2 (herefter selskabet). Selskabet er en førende leverandør af turbine- og fundamentinstallationsservice til offshore vindindustrien. Skibene er registreret som offshore service vessels, og er udstyret med et 6-bens design, der gør det muligt for fartøjerne at stå sikkert i tilfælde af usikkert vejr. Nævnet anser dermed ikke skibene for at være traditionelle transportskibe.
 Skatteankenævnet finder herefter, at skibene er specialindrettede entreprenør skibe, hvis hovedformål er opsætning af bl.a. offshore vindmøller.
 Det er således nævnets opfattelse, at skibene ikke kan anses for at have været i international trafik, mens klageren arbejdede ombord, idet skibenes hovedopgave efter en helhedsvurdering ikke er transport af personer eller gods mellem pladser.
 Skatteankenævnet stadfæster herefter SKATs afgørelse. Der er i sagen alene taget stilling til det påklagede spørgsmål omkring begrebet "international trafik".
 Der er afgivet forklaring af sagsøger, A, PH og NT.
 Sagsøger, A har forklaret, at han var ansat på skibene i 2013. Han betjente kranen og hjalp ved ankomst og afgang til med fortøjning og lignende. Han løftede gods til og fra skibet. Der er kun én person ad gangen i kranen. De var 2 kranførere, da arbejdet foregik både nat og dag. Det arbejde, der er blevet vist på video fra Skib-2, var han ikke med på. Han var på Skib-2 2 gange i 2013. Det var et helt nyt skib. Han var med på anden udmønstring, hvor de sejlede ud til PROJEKTET-1-platformen. Platformen var klargjort til at blive pillet ned - så meget som man nu kunne gøre. De kom til og huggede kranen fast i det, som de ville have løftet. G6s folk kom ombord på Skib-2 og boede der. G6s folk sejlede med ud til stedet. De gik over på platformen og skar tingene fra, og det blev så losset ombord. Skibets besætning var ikke ovre på platformen. Det tog fra Y2-By nok ca. 10 timer at sejle derud. De lå derude meget længe, da det var en stor og kompleks opgave, som tog lang tid. Det kan tage timer, fra man tager fat i et modul, og til det er skåret fri til løft. Han mønstrede og afmønstrede selv derude ved anvendelse af helikopter. G6s folk havde selv deres værktøj med. Det blev løftet over. Der var tale om en lille kran, boremaskiner og skærebrænderflasker. Det lå i en


text:
container, der blev løftet over på platformen. Da de var færdige med lastningen, sejlede de op til Y13-By i Y11-Land, hvor G6 har en genvindingsplads. Det tog ca. 30 til 35 timer at sejle derop. De gik til kaj. G6s folk forberedte så losningen. Besætningen gik ikke i land. Alt, hvad der foregår under krogen, er charterens folks ansvar. De har ikke selv værktøj med. Der var tale om såkaldt "decommissioning". De sætter ikke skibets ben på grunden hver gang. Det er kun, når de er ude på havet. De må ikke i havn, da der i så fald skal betales store garantisummer. Benene nedsættes i Nordsøen, idet skibet ellers ville bevæge sig for meget. Det er mere sikkert, men hvis vejret er til det, kan der godt lastes uden anvendelse af benene.
 Skib-1 overtog i 2013 Projektet-1 efter Skib-2, der skulle sejle til andre opgaver. Skib-1 færdiggjorde PROJEKTET-1 til Y13-By i Y11-Land. Han var ikke i 2013 på Projektet-2. G7 havde flere år i forvejen planlagt fjernelsen af PROJEKTET-1. Al elektricitet var afmonteret, inden de kom. Noget af det første, som de gjorde, var at løfte PROJEKTET-1’s kran over på Skib-2. Skib-1 tog senere de fleste af de store moduler. Han arbejdede indtil midten af juli 2013 på Projektet-1, først på Skib-2 og siden på Skib-1. Skib-1 fragtede alle charterens ting fra Y11-Land til PROJEKTET-1. Blandt andet en gravemaskine, som G6 folk brugte ombord på skibet for at skære modulerne i stykker og putte delene i containere, så de ikke fyldte så meget. Gravemaskinen blev sat tilbage i land, da de kom tilbage til Y11-Land. Han mønstrede den 15. august i det irske hav. De sejlede fra Y14-By i en lodsbåd ud til skibet og gik ombord. Skib-1 havde gearkasser til vindmøller ombord. De tog den gamle gearkasser ud af én mølle ad gangen og satte de nye ind i møllen og sejlede så videre til næste mølle. G8s folk havde forinden været ude at løsgøre de gamle gearkasser. Operationen pr. mølle tager nok 10 timer. En gearkasse vejer over 30 tons. Møllen skal derefter have samlet ledninger og kabler, så den kan køre igen. Disse teknikere er ikke ombord på Skib-1. Der var nogle G8-folk ombord, som var ovre ved møllerne for at fastgøre det mest nødvendige med det samme. Fra 10. oktober til 7. november var de i Y2-By. Y15-Adresse var ikke klar til at modtage møllerne, så de ventede på afgang. De var vist ikke ude på windfarmen. De kom ikke i gang med transporten under denne møsntring. Skibet lå blot i Y2-By. Arbejdet bestod derfor mestendels af vedligeholdelse af skibet, mest kranen. Sidste mønstring bestod af transport af gods og materialer til transformer. De sejlede gods ud til en ikke færdigbygget transformer. De sejlede skærebrænder, værktøj og materialer ud til transformeren. De transporterede overlevelsesudstyr samt sele- og klatreudstyr. Der var G8-folk derude. Y15-Adresses folk var med på Skib-1 og de gik over på transformeren og arbejdede. Her fungerede skibet som et slags hotelskib, hvor de


text:
arbejdede på transformeren om dagen og spiste og sov på skibet om natten. Gods blev ikke sejlet ud til dem på andre skibe. Det transporterede de selv. Vedrørende dataoversigt over skibspositionerne i 2013 for skibet Skibe-1 forklarede han, at Y16-Adresse er en ankerplads - på det tidspunkt var han ikke ombord. Han har været på Y17-Adresse. Da de var færdige med PROJEKTET-1, sejlede skibet til Y18-By i Y7-Land og lastede en konstruktion - et fundament med fire ben - som de sejlede til Y17-Adresse, hvor han dog ikke var ombord. Han var på Y17-Adresse fra 10. til 18. juli. Den 28. juli til 2. august, hvor skibet var på Y17-Adresse, var han ikke ombord. Når man losser en stålkonstruktion direkte på havbunden, løftes konstruktion og nedsættes. G9s folk satte konstruktionen fast på kranen. Skibet har ikke folk til dette, da de ikke er uddannet til det. Skibet sejlede under internationale Bimcokontrakter, som han ikke har set. Han har prøvet at fremskaffe kontrakterne, men dem vil G2 ikke udlevere. I Y19-By hentede de nogle vinger til nogle få møller. De løftede gamle vinger ned og satte nye op. De lå i efteråret stille i Y2-By, men når der blev lastet, var de klar. Der skulle opsættes hele møller, som de sejlede derud. De hele møller lossede de over på fundamentet og satte vingerne på. Herefter kom der folk fra land, der installerede al den teknik, som der var brug for. Dette havde de ikke noget med at gøre på skibet.
 PH har forklaret, at han har arbejdet på begge skibe fra begyndelsen af 2013 til midt i 2015, heraf 1 år på Skib-2 og lidt over halvandet år på Skib-1. Han arbejdede som matros og arbejdsmand på Skib-2 og på Skib-1 som bådsmand, hvilket er en form for sjakbajs. Som matros var han underlagt bådsmanden. Arbejdet bestod af blandt andet af maling, rengøring og vedligeholdelse. Som bådsmand skulle han delegere arbejdet og lave jobbeskrivelser. Han har været med til skrotning på PROJEKTET-2 og PROJEKTET-1. Der var tale om skrotning af to gasboosterstationer, der ikke længere skulle bruges. De var blevet brugt til at opretholde tryk i tidligere gasledninger. Skibet leverer blot. De sejlede de store skrottede dele til Y13-By. Han husker ikke de eksakte datoer for projekterne. PROJEKTET-1 var en platform. Der gik folk ovre på platformen og skar små og store ting i stykker. Det var kundens folk, der gjorde det. Det var G6s folk. På det tidspunkt var han på Skib-2. De var derude ad 2 eller 3 omgange. Der var ikke folk derude i forvejen. De medbragte alle folk og tog alle med igen. De transporterede også værktøj derud. Det var kundens eget værktøj. Nogle skrotdele blev ført over på skibet og andre dele på en supplybåd. Det var op til kunden, hvordan delene skulle fordeles mellem skibet og supplybåden. Ombord på Skib-1 var han med til Projektet-2. Det var et lignende projekt. Der var dette projekt heller ingen fra deres besætning, der gik over og skar ting


text:
i stykker. Der findes ikke sådanne medarbejdere ombord på skibet. Han mønstrede hovedsageligt i havn, men enkelte gange med helikopter. Han har også været med til reparation af vindmøller og opførelse af windfarme. Det største var et vindmølleprojekt i Y7-Land, Y19-By. Skibet bliver hyret, og det forberedes til fragt af kundens ting. De laster og sejler ud til vindmøllefarmen, men det er kundens folk, der varetager det. Skibets fremdrift og sikkerhed er derimod deres ansvar. Når der skal leveres vindmøllearm, parkeres skibet i nærheden af vindmøllen. Skibets kran løfter vindmøllearmen op til vindmøllen. En vindmølletekniker fra charteren/kunden, skruer den derpå fast. Så sejler man væk igen. Herefter kommer der teknikere ud til endelig installation - dette har skibet ikke noget med at gøre. Reservedele til vindmøllerne transporteres normalt derud med skibet. Det sejles kun særskilt derud, hvis der er tale om en akut situation. Han var størstedelen af 2013 på Skib-2. Han blev udnævnt til bådsmand i slutningen af 2013 og påbegyndte dette arbejde på Skib-1 i begyndelsen af 2014. De ved ikke mere om skibets egentlige opgaver end det, som ledelsen fortæller. Som menige bliver de ikke informeret om særlig meget. Ved vindmølleparker kan det både være fundamenter eller møller, som de sætter op. Det er normalt kun én af delene, som man forestår.
 NT har forklaret, at han har været ombord på Skib-2, hvor han har været ansat fra 2013 og til nu. Han har været cateringofficer og dermed haft ansvar for hoteldriften og for at få messen og kabyssen til at fungere. Y15-Adresse, G8 og G4 er deres normale kunder. De kommer normalt mellem 40 og 70 mand. Alle, der har med driften og sikkerheden ombord at gøre, er skibets egen besætning. Sikkerhedsbesætningen er på ca. 22 mand og driftsbesætningen på 41 mand. Sikkerhedsbesætningen bliver større, hvis der er er mange folk ombord. Besætningen er i alt på 41 mand. Hans rul var 28 dage på arbejde og 28 dages efterfølgende frihed. I 2013 var Skib-2 involveret i et projekt i Y9-Land og i Y10-land. Projektet i Y9-Land var Y3-adresse, en windfarm. Her var G4 kunden. Først blev der indgået en Bimcokontrakt. Herefter overtog G4 skibet. Så sejledes der i havn. Der lastedes så vindmøledele, som skete efter G4s anvisninger. Så sejledes der ud til stedet efter G4s anvisninger. I havn lastedes endvidere containere med cement og kalk og måske andre småting. Hertil kom proviant og bunkerolie til brug for skibets drift og vedligeholdelse. Som udgangspunkt ved han ikke, om der blev lastet maskiner, men selvfølgelig blev der lastet værktøj. Han ved dog som cater ikke meget om det. Skibet er hyret til transport. Når godset er losset på anvist plads, transporteres kundens medarbejdere over til platformen for at skrue bolte i eller lignende. Montørerne arbejder ikke på Skib-2, men på platformen. En mulighed for at få dem over på platformen er, at der kommer en lille båd ud til dem. En anden mulighed er, at der sættes en landgang fra Skib-2 til platformen, hvis vejret er


text:
godt. Montørerne sejles ud til platformen på Skib-2. Driften og ansvaret for møllerne overgår til charteren, når man er ved platformen. Når man kommer ud med en vindmølle eller en eller flere dele, skal montørerne installere vindmøllerne eller vindmølledelene. Når man er færdig med opgaven, overgår ansvaret for skibet til rederiet igen, og man sætter skibet i vandet og sejler videre. Møllerne er døde, når man sejler derfra, og andre skal derud for at gøre møllerne færdige. Dele er i hans tid ikke blevet leveret offshore. Alt gods er blevet lastet i havnen. Mønstring og afmønstring sker typisk i havn, da det er billigst. Nogle gange sker det dog ved sejlads med båd eller ved helikopter. Han er i runde tal af- og påmønstret 6 gange i 2013. Det skete i havn eller i båd og 1 gang ved helikopter. Skibet har i 2013 kun været på de to projekter i Y9-Land og Y10-land. Skib-2 er også blevet hyret til at fragte dele af en gammel platform til Y13-By i Y11-Land. Det var projekt PROJEKTET-1 for G6. Skib-2 blev charteret. De sejlede til platformen. Charterede folk fra et andet firma kom og skar platformen i stykker. De var med Skib-2 derud. Den faste besætning har ingen adgang til platformene. Når delene er skåret i stykker, lastes de på Skib-2 og sejles til Y11-Land. Han kan ikke huske, hvor lang tid sejladsen varede. Alt værktøjet var G6. Det blev lastet i havn og sejlet med derud. Deres værktøj blev også losset i Y13-By. Der var ikke andre projekter i 2013. Skibet har seks ben som øger fleksibiliteten og kapaciteten. Det kan stå på ben, indtil det ikke har mere olie ombord. Normalt står skibet på benene i 12 til 14 timer ad gangen. Man går normalt i havn en gang om ugen eller hver tiende dag afhængig af vind og vejr. Han har været med på Y3-adresse og Y4-adresse og på PROJEKTET-1. De transporterer aldrig hele vindmøller. Det er altid dele. Hele møller er for uhåndterbare. Skib-2 skal ikke installere noget. Det er chartrerne der står for installationen. Han har ikke været en del af kontraktsforhandlingerne. Der er tale om Supply time 2005 organisationen hedder Bimco, som har specialiseret sig i at lave kontrakter til den maritime verden. Han havde del i opgaverne i form af, at han var en del af sikkerhedsbesætningen, og så lavede han mad. Han har ikke været med til nogen konstruktioner eller lignende. Det tog de sig ikke af.
 Nærværende sag er en prøvelse af Sydvestsjællands afgørelse af den 4. december 2018 vedrørende sagsøgers skatteansættelse for indkomståret 2013 for retten i medfør af skatteforvaltningslovens § 48. Afgørelsen er fremlagt som bilag 1.
 Sagen drejer sig om, hvorvidt sagsøgers indkomst i 2013 er omfattet af artikel 14, stk. 3, i dobbeltbeskatningsoverenskomsten mellem Danmark og Cypern.
 Såfremt dette er tilfældet, tilkommer beskatningsretten til lønindkomsten Cypern.
 Bestemmelsen angår "Indkomst fra personligt arbejde i ansættelsesforhold".
 Det fremgår af artikel 14, stk. 3, at
 "Uanset de foregående bestemmelser i denne artikel


text:
kan vederlag for personligt arbejde, som udføres om bord på et skib eller et fly, der anvendes i international trafik af et foretagende i en kontraherende stat, kun beskattes i denne stat. "
 Det afgørende er således, om sagsøger har udført arbejde på et skib, der er i "international trafik".
 Skatteyder er i øvrigt fuld skattepligtig i Danmark i den pågældende periode.
 Sagens omstændigheder er nærmere følgende:
 Sagsøger har været ansat i 2013 hos rederiet G2, og han har i 2013 udført arbejde på skibet Skib-1.
 Som sagens bilag 2 og bilag 4 er fremlagt kopi af ansættelseskontrakt for sagsøger, og som sagens bilag 3 er fremlagt kopi af søfartsbog for det omhandlede år, således at man kan se, på hvilke datoer sagsøger har været på skibet.
 Sagsøger var ansat som sømand på skibet, og sagsøger har i 2013 udført arbejde blandt andet i Y7-Land, Y8-Land, Y9-Land og Danmark også.
 Skibet er et særligt transportskib beregnet til transport af eksempelvis vindmøller, skrot, elementer til platforme, udtjente moduler og andre store emner og mandskab. Skibet har oftest haft til opgaver at hente platformelementer, skrot, vindmøller fra en havn og sejle disse til installation på forskellige destinationer. Samtidig er der også flere gange samlet skrot op fra forskellige destinationer, som er transporteret til bortskaffelse.
 Hele skibet bliver sommetider chartret eksempelvis af G8 og medtager både G8-medarbejdere og skibets faste besætning til installation af vindmøller.
 Skibet returnerer derefter til havnen for at medtage nye vindmøller og eventuelt nyt mandskab. Skibet er på søen og i havn med skiftende varighed. Oftest sejles der 10 - 12 timer ud til en destination, hvorefter installation af vindmøller går i gang.
 Ved de ture, hvor der er hentet skrot, udtjente moduler, platforme mv., transporter skibet disse til eksempelvis bortskaffelse på fastlandet.
 Derudover er fremlagt som sagens bilag 5 en af sagsøger udarbejdet oversigt over tidspunkter, hvor han har udført arbejdet på skibet Skib-1. Der er således udarbejdet en samlet oversigt over alle påmønstringer og afmønstringer foretaget i 2013.
 Som sagens bilag 6 er fremlagt derudover komplet oversigt over alle dage i 2013 med angivelse af positioner for skibet.
 Ved at sammenholde positionerne angivet i bilag 6 med den af sagsøger udarbejdede oversigt i bilag 5 opnås således et fuldstændigt billede af, hvor skibet Skib-1 har opholdt sig på alle tidspunkter i løbet af 2013.
 Derudover er fremlagt til belysning af sagen som nyt bilag 7, print fra G2s hjemmeside taget 16. juli 2019, hvoraf det fremgår, at Skib-1 er tilgængelig i Y2-By Havn. Som det fremgår heraf, er der tale om "a unique opportunity for accommodation and odd size transportation". Det betyder således, at Skib-1 er tilgængelig for ophold og transport af elementer af ukurante størrelser.
 Som bilag 8 er fremlagt 3 links til filmklip vedrørende skibets transportarbejde på PROJEKTET-2 projektet og PROJEKTET-1-projekt.
 Som nyt bilag 9 i sagen er fremlagt CSR-dokument vedrørende skibet Skib-1 udstedt den 15. januar 2013 og med virkning fra den 27. december 2012.
 Som bilag 10 er fremlagt CSR-dokument vedrørende skibet Skib-1


text:
udstedt den 27. februar 2014 og med virkning fra den 8. januar 2014.
 Som nyt bilag 11 er fremlagt CSR-dokument vedrørende Skib-1 udstedt den 20. december 2018.
 Herudover er fremlagt som bilag 12 CSR-dokument for Skib-2 udstedt den 10. januar 2019.
 Om det faktiske udførte arbejde ombord på skibet skal det oplyses, at der har været udført arbejde på PROJEKTET-1 platformen i moduler. Dette sker ved, at skibets kran laster skibet, hvilket kan tage lang tid. Dette vil kunne ses af de fremsendte filmklip (bilag 8).
 Skibet befinder sig ca. 40 dage i position, medens der lastes, og derefter sejles. Selve lastning af skibet er en del af transportbegrebet, eller en naturlig sproglig fortolkning. Der foretages udlosning, der grundet de mange og store og tunge moduler tager ca. 6-7 dage.
 Når skibet har været beskæftiget med transport af møller, foretages arbejdet ved, at møllerne lastes i havn om bord på skibet ved hjælp af skibets kran, og derefter sejles til en position på havet, hvor skibet losser mølledelen over på fundamentet.
 Derefter sejler skibet videre til næste position, og der foretages transport af mandskab, hvorefter skibet er klart til at losse næste mølle. Når skibet er udlosset, vender det tilbage til havnen, hvor havnearbejderne laster skibet igen.
 Sagsøger vil forklare yderligere om de konkrete opgaver under hovedforhandlingen.
 Som bilag 13 er fremlagt erklæring fra vidnet NT. NT ønskes afhørt telefonisk.
 Endelig er som bilag 14 fremlagt en samlet oversigt over skibspositioner for Skib-1 i 2013. Der er således tale om en slags ekstrakt af data i bilag 6.
 Det gøres gældende, at sagsøger i 2013 har været ansat og udført arbejde på skibet Skib-1, hvor han har optjent løn, der er omfattet af artikel 14, stk. 3, i dobbeltbeskatningsoverenskomsten mellem Danmark og Cypern.
 Skibets primære funktion var transport af personer og gods, og der er således tale om, at sagsøgers indkomst er optjent ved arbejde på skib i international trafik.
 Skibet har ganske som en del af dets virke haft det formål at transportere elementer og opsætte havvindemøller, idet skibet dog også har transporteret skrot, elementer til platforme, udtjente moduler og andre store emner, således at opgaverne også og navnlig har bestået i transport af disse ting fra platforme tilbage til havnen, uden at de pågældende moduler skal indgå i installationer og opsætning af vindmøller.
 Skibet har således oftest haft til opgave at hente platformselementer, skrot og vindmøller fra en havn og sejle disse til installation på forskellige destinationer. Skrot er ligeledes samlet op på forskellige destinationer, som derefter er transporteret til bortskaffelse, uden at der har været nogen form for installation af skrot.
 På denne baggrund gøres det således gældende, at hovedformålet med skibets sejlads i årene 2014 og 2015 har været transport af mandskab og materiel, hvorfor der således også må være tale om "international trafik" med henvisning til Højesterets præmisser i dommen U2018.1385H.
 Det afgørende er således, at hovedformålet med skibets arbejde er transport af mandskab og materiel.
 Der kan her blandt andet henvises til afgørelsen refereret


text:
i SKM2009.99.HR, hvorefter trafik i sproglig forståelse anses som transport af passagerer eller gods mellem forskellige destinationer.
 Skibets faktiske udførte opgaver understreger således tydeligt, at der er tale om almindelig og sædvanlig sejlads samtidig med, at dette naturligt må forstås, hvorfor skibet har været i international trafik.
 Skatteministeriet gør overordnet gældende, at dobbeltbeskatningsoverenskomsten ikke afskærer Danmark fra at beskatte A i indkomst 2013. Der foreligger dansk beskatningsret, da der ikke er tale om skibe i international trafik i henhold til dobbeltbeskatningsoverenskomstens artikel 3, stk. 1, litra h, jf. artikel 14, stk. 3.
 Det er dermed korrekt, at skattemyndighederne har beskattet A indkomst for arbejde på skibene Skib-1 og Skib-2 i 2013.
 Dette gælder dog ikke, hvis der er tale om vederlag for arbejde, som udføres om bord på bl.a. et cypriotisk indregistreret skib i "international trafik". I så fald beskattes vederlaget i Cypern, jf. dobbeltbeskatningsoverenskomstens artikel 14, stk. 3.
 Efter artikel 3, stk. 1, litra h, i dobbeltbeskatningsoverenskomsten mellem Cypern og Danmark defineres begrebet "international trafik" som "... enhver transport med skib eller fly, der anvendes af et foretagende i en kontraherende stat, og et foretagende, som drives af en person, der er hjemmehørende i den anden kontraherende stat".
 Det fremgår af forarbejderne til lov nr. 377 af 2. maj 2011 (LFF nr. 131 af 9. februar 2011), som gennemførte dobbeltbeskatningsoverenskomsten mellem Cypern og Danmark i dansk ret, at overenskomsten baserer sig på OECD ́s modeldobbeltbeskatningsoverenskomst, jf. lovforslagets almindelige bemærkninger. Begrebet "international trafik" må derfor fortolkes i lyset af, hvad der forstås ved dette begreb i modeloverenskomsten, jf. også U.2018.1385H.
 "Såvel artikel 3, stk. 1, litra h, i den nordiske dobbeltbeskatningsoverenskomst som artikel 3, stk. 1, litra e, i modeloverenskomsten, hvor begrebet »international trafik« defineres, gør brug af ordene »transport med skib ... bortset fra [de] tilfælde, hvor skibet... anvendes mellem pladser«. Dette ordvalg må forstås således, at der skal være tale om transport af personer eller gods mellem pladser. Denne forståelse understøttes af OECD's kommentar til modeloverenskomstens artikel 3 og artikel 8 (om beskatning af bl.a. fortjeneste fra skibsvirksomhed i international trafik), hvor der tales om transport af passagerer eller gods. Det fremgår endvidere af OECD's kommentar til modeloverenskomstens artikel 8, at den fortjeneste, som kan beskattes efter bestemmelsen, også dækker aktiviteter, som ikke er direkte forbundet med den internationale skibsvirksomhed, men som kan betegnes som virksomhed af hjælpende karakter.
 Skib-3 var i 2012 efter det oplyste lejet af først G10 og dernæst G11 med det formål, at skibet skulle fungere som arbejdsskib i forbindelse med disse virksomheders inspektion, vedligeholdelse, reparation og udbygning af og på olieinstallationer på havbunden inden for områderne blok 18 og 31.
 Efter bevisførelsen lægger Højesteret til grund, at Skib-3 i langt den overvejende del af 2012 har befundet sig inden for de to blokke, og dér rent faktisk har fungeret som arbejdsskib for henholdsvis G10 og G11. Det lægges endvidere til grund, at Skib-3 i 2012 har haft 19 havneanløb i Y21-Land, og at skibet i forbindelse hermed har transporteret personel og gods for


text:
henholdsvis G10 og G11 ud til områderne. Efter bevisførelsen må personel og gods dog anses for i vid udstrækning også at være blevet transporteret ud til Skib-3 med andre skibe eller med helikopter.
 Højesteret finder på den anførte baggrund, at Skib-3's hovedopgave i 2012 må anses for at have angået inspektion, vedligeholdelse, reparation og udbygning af og på olieinstallationer på havbunden inden for blokkene 18 og 31, og at skibet således ikke kan anses for at have været i international trafik, mens A arbejdede om bord. Det bemærkes herved, at dette heller ikke har været opfattelsen hos As norske arbejdsgiver, der som nævnt har indberettet hans lønindtægt til de norske skattemyndigheder som ikke-skattepligtig indkomst i Norge.
 As vederlag for arbejdet om bord på Skib-3 er herefter ikke omfattet af artikel 15, stk. 3, i den nordiske dobbeltbeskatningsoverenskomst, og Danmark har derfor efter overenskomstens artikel 15, stk. 1, beskatningsretten vedrørende vederlaget." (Mine understregninger).
 Højesteret lægger særligt vægt på skibets karakter, hvad skibet er lejet ud til, og hvilke opgaver skibet konkret udførte i de relevante indkomstår.
 A har ikke dokumenteret, at skibene efter en helhedsvurdering har sejlet i international trafik, dvs. transporteret personer eller gods mellem pladser i årene 2013.
 De elementer, som Højesteret lægger vægt på, viser entydigt - overført til nærværende sag - at skibene ikke har sejlet i international trafik i 2013.
 Skibene Skib-1 og Skib-2 har karakter af installations- og konstruktionsskibe.
 Skibene er offshore installationsskibe, som er bygget til blandt andet at løse opgaver med installation af vindmøller, jf. blandt andet bilag B, bilag F og G.
 På G2s hjemmeside står følgende om skibenes formål (bilag B):
 With their 1.425T (Skib-1) and 1,200T (Skib-2) crane, large clear deck area, working water depth of 60m and 2.5m Hs limit for jacking, these vessels are designed to meet both the current and future needs of the offshore industry."
 Skibene er udstyret med kraner, der gør det muligt at løfte vindmøllekonstruktionerne fra skibet og til den placering, hvor vindmøllen skal "installeres" på havbunden. Skibene har endvidere seks ben, som gør det muligt for skibene at stå fast på havbunden, når skibene udfører sine installationsopgaver. Se blandt andet bilag F og G og billede, som er fremlagt ved bilag E.
 Der er dermed ikke tale om skibe, der er tiltænkt en rolle som transportskibe, men derimod skibe som kan stå fast på havbunden og udføre installations-, reparations- og andre konstruktionsopgaver på åbent hav.
 Skibene blev også i 2013 - i overensstemmelse med deres formål og konstruktion - lejet ud til at udføre installations- og konstruktionsopgaver vedrørende vindmøller på åbent hav.
 Af bilag C fremgår et “Project summery" af projektet “Y3-Adresse" udarbejdet af G4. Det fremgår heraf, at installations- og konstruktionsarbejdet foregik i 2013 (bilag C, s. 3.), og at skibet Skib-2 spillede en afgørende rolle i dette arbejde (bilag C, s. 4):
 “The Project benefited from using two of the world’s largest and most advanced installation vessels, which allowed work to continue offshore during one of the worst winters in recent


text:
history for storm force winds. Working in tandem, the Skib-2 and the Sea Installer vessels were used to install all of the foundations and the turbine components. The Skib-2 is the world’s largest offshore wind farm installation vessel with a length of 161m, a breadth of 49m and a depth of 10.4m. The Project also used the first custom built offshore wind farm installation harbour in Belfast."
 I løbet af 2013 var skibet Skib-1 hyret af Y15-Adresse (Y20-Land statsejet elektricitetsselskab) til at installere 80 G8 3,6 MW turbiner ved G3 vindmøllepark i Nordsøen (bilag D, s. 2, første afsnit). At skibene lejes ud til installations- og konstruktionsopgaver understøttes af hjemmesidens forside, som er fremlagt som bilag E, hvor følgende tekst fremgår: "THE GLOBAL OFFSHORE WIND, CONSTRUCTION AND DECOMMISSIONING PARTER".
 Skibene markedsføres dermed som installations- og konstruktionsskibe og ikke som transportskibe, der anvendes til at transportere passagerer eller gods fra havn til havn.
 3. SKIBENES ARBEJDSOPGAVER I 2013
 Skibene Skib-1s og Skib-2s hovedopgaver i 2013 var ikke transport af passagerer eller gods, men konstruktions- og installationsopgaver på åbent hav, jf. bilag C, D og I.
 De foreliggende oplysninger i sagen viser, at konstruktionsskibene i 2013 og i årene omkring 2013 har været involveret i opsætningen af 80 G8-vindmøller i havvindmølleprojektet G3, chartret til opsætningen af havvindmølleparkerne Y3-Adresse og Y4-adresse i Nordsøen (bilag 1, s. 2, bilag C og bilag D). Det kan dermed konstateres, at skibene har fungeret som installations- og konstruktionsskibe i 2013.
 At skibene ikke havde transport som deres hovedopgave i 2013, understøttes også af den fremlagte ansættelseskontrakt, hvor A underskriver “FLOATING STAFF SERVICE CONDITI-ONS FOR WINDFARM INSTALLATION VESSELS (WIV)" (bilag 4, side 4).
 Det underbygges tillige ved, at 1⁄4 af skibenes besætning skiftes en gang om ugen grundet skibenes arbejdsopgaver, hvorfor der også er helikopterlandingsplads på skibene, da skibene ikke lægger til havn ofte nok til, at besætningen kan skriftes i havn, jf. bilag H.
 A har fremlagt oversigter - udarbejdet af A selv - der viser data fra søfartsbøgerne (bilag 5), uden at fremlægge de egentlige søfartsbøger (logbøger). Derudover har A fremlagt en oversigt over koordinationerne for Skib-1 i hele 2013 (bilag 6), samt en tilhørende datooversigt udarbejdet i word (bilag 14). Der er dog ikke fremlagt en lignende oversigt over koordinaterne for Skib-2, som A også arbejdede på.
 Oplysningerne, som fremgår af de forskellige oversigter (bilag 5, bilag 6 og bilag 14), viser dog, at mønstringen på både Skib-1 og Skib-2 i 2013 ofte sker offshore.
 Eksempelvis ses det i As egen oversigt, der er fremlagt som bilag 14, at skibet Skib-1 i lange perioder befinder sig offshore på en "windfarm". Eksempelvis befinder skibet sig fra d. 3. juni 2013 til den 2. juli 2013 offshore på "PROJEKTET-1 Platform". Fra d. 10. juli 2013 til den 27. juli 2013 befinder skibet sig offshore på Y17-Adresse, og fra d. 6. december 2013 til d. 16. december 2013 befinder skibet sig offshore på "G3 WF". Dette er blot er par af de eksempler, som fremgår af bilag 14.


text:
Dette underbygger, at skibene som deres primære arbejdsopgave i 2013 faktisk har udført offshore installations- og konstruktionsarbejde på åbent hav, hvilket er modstridende med As påstand om, at skibene Skib-1 og Skib-2 primært har transporteret gods og passagerer mellem pladser.
 Skibene har ikke som sine primære opgave fragtet gods mellem pladser, hvor godset er blevet læsset og aflæsset, som et klassisk fragtskib i international trafik, men derimod har skibene opholdt sig i længere perioder på de destinationer, hvor vindmølleparkerne skulle installeres på havbunden, da det naturligvis har været nødvendigt for at fuldføre installationsopgaven.
 I svarskriftet blev A opfordret til at fremlægge; dokumentation for, at skibenes hovedopgave var transportopgaver for andres regning (opfordring 3), dokumentation for hvad der blev transporteret ved udførelsen af disse transportopgaver (opfordring 4), dokumentation for i hvilket omfang materiel/udstyr/personel er blevet fragtet ud til skibene ved hjælp af andre skibe eller med helikopter (opfordring 6), samt at fremlægge logbog for både Skib-1 og Skib-2 (opfordring 5). A har ikke besvaret opfordringerne.
 A har i replikken s. 2 anført, at skibene Skib-1 og Skib-2 primært havde til formål at transportere mandskab og materiel.
 Idet A ikke har fremlagt den manglende relevante dokumentation - trods gentagne opfordringer herom - må det tillægge A processuel skadevirkning, jf. retsplejelovens § 344, stk. 2, med den konsekvens, at retten ved sagens pådømmelse lægger til grund, at hovedformålet med skibenes virke er i overensstemmelse med Skatteministeriets fremlagte bilag, dvs. at skibenes primære formål er at udføre installations- og konstruktionsopgaver.
 Hvis artikel 14, stk. 3 sammenholdt med definitionen i artikel 3, stk. 1, litra h skulle fortolkes således som A lægger op til, ville konsekvensen være, at hans indkomst i 2013 på 610.615 kr. hverken blev beskattet i Danmark eller i Cypern, dvs. A ville opnå skattefrihed.
 I replikken, s. 2, tredje afsnit, anfører A: "... at Højesterets dom U2018.1385H på nogen måde generelt har taget stilling til spørgsmålet om forståelsen af begrebet international trafik". Skatteministeriet bestrider dette.
 Nærværende sag er en prøvelse af Skatteankenævn Sydvestsjællands afgørelse af 4. december 2018 vedrørende skatteansættelsen for sagsøgeren, A, for indkomståret 2013.
 Retten lægger som ubestridt til grund, at A i indkomståret 2013 var fuldt skattepligtig til Danmark samt, at hans vederlag i samme år på 610.615 kr. for arbejdet ombord på de cypriotisk ejede og indregistrerede skibe Skib-1 og Skib-2, som udførte opgaver for det danske selskab G2, ikke er blevet beskattet i Cypern.
 Sagen angår nærmere spørgsmålet om, hvorvidt, Danmark i medfør af artikel 14, stk. 3 i dobbeltbeskatningsoverenskomsten mellem Cypern og Danmark, jf. § 1 i den danske gennemførelseslov (Lov nr. 377 af 2. maj 2011), er afskåret fra at beskatte A for det nævnte vederlag, idet beskatningsretten i givet fald vil tilkomme Cypern.
 Det afgørende for spørgsmålet om, hvorvidt beskatningsretten tilkommer Cypern i stedet for Danmark, er, om A har udført arbejde ombord på skibe, der er i "international trafik".
 Højesteret har i dommen U 2018 1385 H fastslået, at udtrykket "international trafik" i den nordiske dobbeltbeskatningsoverenskomsts artikel 3, stk. 1, litra h,


text:
skal fortolkes således, at et skib er i international trafik, når dets hovedopgave efter en helhedsvurdering er at transportere personer eller gods for en andens regning mellem pladser.
 Parterne er enige om, at den omhandlede bestemmelse i dobbeltbeskatningsoverenskomsten mellem Cypern og Danmark skal fortolkes som den tilsvarende bestemmelse i den nordiske dobbeltbeskatningsoverenskomst.
 Det centrale spørgsmål i sagen for at afgøre, om skibene var i international trafik, er herefter, om hovedopgaven for skibene Skib-1 og Skib-2 i 2013 efter en helhedsvurdering var at transportere personer eller gods for en andens regning mellem pladser.
 Skibene er efter de fremlagte oplysninger bygget som specialskibe, der kan udføre opgaver af konstruktionsmæssig og installationsmæssig karakter på åbent hav. Skibene er forsynede med ben, så de kan stå stille, forankret på havbunden, medens de udfører kranopgaver.
 I en artikel om de 2 skibe har G2s direktør LL udtalt om skibenes formål, at de er designede til at installere offshore turbiner på åbent hav med op til 60 meter dybt vand. Det fremgår endvidere af As ansættelseskontrakt fremgår, at han har underskrevet "FLOATING STAFF SERVICE CONDITIONS FOR WINDFARM INSTALLATION WESSELS (WIV).
 Efter det oplyste om skibenes faktiske anvendelse, er de blevet brugt til nedsætning af fundamenter, installation af vindmøller og nedtagning af boosterplatform. Der sker endvidere til tider mønstring ombord og ikke kun i havn. Retten finder at denne anvendelse er kendetegnende for et arbejdsskib. Efter den vurdering, der er anlagt af højesteret i U 2018 1385 H, har det i forhold til bedømmelsen af anvendelse ikke betydning, at det ikke er skibenes egne besætninger, der har udført installationsopgaverne, ej heller at kundens mandskab, materialer og værktøj er blevet befordret med skibene ud til arbejdsstedet.
 På baggrund af ovenstående finder retten ud fra en helhedsvurdering af skibenes art, formål og faktiske anvendelse, at deres hovedopgave ikke var at transportere personer eller gods for en andens regning mellem pladser, hvorfor der ikke var tale om skibe i international trafik.
 Det forhold, at arbejdsstederne har ligget langt væk, og at der derfor har skullet sejles langt med mandskab og materialer, kan efter rettens opfattelse ikke i sig selv medføre, at der var tale om skibe i international trafik.
 Endvidere kan det oplyste om, at der også er blevet sejlet skrot til Y13-By i Y11-Land ikke medføre, at helhedsvurderingen af skibenes hovedopgave ændres.
 Som følge af, at der ikke er tale om skibe i international trafik, skal A svare skat til Danmark, hvorfor Skatteministeriet frifindes.
 Sagsomkostningerne er efter sagens værdi, forløb og udfald fastsat til dækning af advokatudgift med 47.500 kr. inklusive moms og af retsafgift med 4.000 kr., i alt 51.500 kr. Skatteministeriet er ikke momsregistreret.
 Sagsøger, A, skal til sagsøgte, Skatteministeriet, inden 14 dage betale sagsomkostninger med 51.500 kr.


text:
Skat.dk: Elafgift - drift af leaset belysningsanlæg mv. i andelsboligforening
 18 Feb 2008 09:28
 22 Jan 2008 15:54
 SKM2008.160.SR
 08-023423
 Elafgift, godtgørelse, lys, forening, leasing
 Skatterådet bekræfter, at en elinstallationsvirksomhed som udgangspunkt er berettiget til at få godtgjort elafgift på el indkøbt til drift af belysningsanlæg og elinstallationer hos en andelsboligforening som følge af en drifts- og leasingaftale indgået med foreningen.
 Skatterådet finder dog, at adgangen til godtgørelse kun omfatter afgift af el til belysning m.v. i de lokaliteter i andelsboligforeningen, hvor der er adgang for offentligheden foruden elinstallationsvirksomheden og beboere eller viceværter, dvs. udendørs belysning og trappeopgange. På de lokaliteter, hvor der ikke er offentlig adgang, fx fælles pulterrum, cykelrum og kældre, kan aftalen ikke sidestilles med det tilfælde, som Højesteret tog stilling til ved sin dom af 16. september 2005, hvor en virksomhed leverede vejbelysning til en kommune.
 Punktafgiftsvejledningen 2008-1 F.6.2.1
 1. Kan spørgeren, X A/S, få godtgjort elafgiften efter elafgiftslovens § 11, stk. 1, nr. 1, på el indkøbt til drift af belysningsanlæg, ventilation og elinstallationer på adressen Y gade, Y by, som følge af en påtænkt indgåelse af en leasing- og driftsaftale med A Andelsboligforening?
 Hvis svaret på spørgsmål 1 er nej, er der følgende spørgsmål til den ovenfor nævnte aftale:
 2. Kan spørgeren, X A/S, få godtgjort elafgiften efter elafgiftslovens § 11, stk. 1, nr. 1, på el indkøbt til drift af udendørs belysning (Benævnt A i aftalen).
 3. Kan spørgeren, X A/S, få godtgjort elafgiften efter elafgiftslovens § 11, stk. 1, nr. 1, på el indkøbt til drift af ventilation og tekniske anlæg (Benævnt B i aftalen).
 4. Kan spørgeren, X A/S, få godtgjort elafgiften efter elafgiftslovens § 11, stk. 1, nr. 1, på el indkøbt til drift af belysning i trappeopgang (Benævnt C i aftalen).
 5. Kan spørgeren, X A/S, få godtgjort elafgiften efter elafgiftslovens § 11, stk. 1, nr. 1, på el indkøbt til drift af belysning i gange og rum, hvor der er adgang for boligforeningens beboere (Benævnt D i aftalen).
 6. Kan spørgeren, X A/S, få godtgjort elafgiften efter elafgiftslovens § 11, stk. 1, nr. 1, på el indkøbt til drift af belysningsanlæg mv., hvor der er adgang for viceværter m.v. (Benævnt E i aftalen).
 Spørgsmål 1, 3, 5 og 6: Nej, se sagsfremstilling og begrundelse.
 Spørgsmål 2 og 4: Ja.
 Spørgeren aut. elinstallatør X A/S arbejder bl.a. med:
 - Salg af hårde hvidevarer, belysning og elapparater.
 - Reparation af hårde hvidevarer.
 - Installationsarbejde hos private og virksomheder.
 - Salg og installation af centralstøvsugere.
 - Varme og ventilation.
 Spørgeren ønsker at indgå en leasing- og driftsaftale for eldrevne installationer og anlæg på adressen Y gade, Y by.
 Aftalen indgås med: A Andelsboligforening, Afdeling x.
 A Andelsboligforening er en almen boligorganisation, der er organiseret som en boligforening. Foreningen har til formål at opføre, udleje, administrere, vedligeholde og modernisere boliger. Foreningen råder over 1500 boliger.
 Hvilke anlæg og installationer der nærmere er omfattet, fremgår af udkastet til aftalen med bilag.
 X A/S har gennem flere år haft en løbende aftale om at


text:
skulle udføre forefaldende elarbejde, reparationer og vedligeholdelse hos A Andelsboligforening.
 Spørgeren planlægger som et led i den eksisterende elinstallationsvirksomhed at udvide dette samarbejde ved at indgå en leasing- og driftsaftale med A Andelsboligforening.
 Indholdet af den påtænkte disposition er, at spørgeren ifølge aftalen
 Leaser de eldrevne installationer og anlæg og får fuld råderet over anlægget
 skal afholde samtlige udgifter til abonnement, markeds-el, netbetaling, PSO samt afgifter og moms
 skal modtage anmeldelser af fejl, skader og lignende på de eldrevne installationer og anlæg
 skal udbedre fejl og mangler inden for en fast tidsramme
 skal anvende de til enhver tid godkendte materialer m.v.
 Det årlige bidrag til drift af de i aftalen omhandlede eldrevne installationer og anlæg er aftalt til at udgøre kr. xxxxx (dvs. et fast årligt beløb) excl. moms. Det årlige bidrag til drift reguleres en gang årligt på baggrund af det af Danmarks Statistik offentliggjorte Byggeomkostningsindekset for boliger - Elarbejdet i alt.
 Hvis det samlede kWh-forbrug ændres med mere end 5 pct., er både driftsyder og -modtager desuden berettiget til at kræve regulering.
 For så vidt angår råderetten kan driftsyder X A/S ikke forringe de aftalte ydelser, herunder ændre funktionstiderne for de eldrevne installationer og anlæg, uden at driftsmodtager har accepteret dette.
 Driftsaftalen løber i 3 år fra idriftsættelsestidspunktet uopsigelig for begge parter.
 Driftsyder betaler en leasingafgift til driftsmodtager for brugsretten til de eldrevne installationer og anlæg. Den årlige leasingafgift beregnes som 7 pct. af den i et bilag opgjorte nedskrevne værdi (handelsværdi), svarende til 7 pct. af 282.960 kr. eller 19.807 kr. ekskl. moms.
 Baggrunden for dispositionen er, at X A/S ønsker at udvide sin virksomhed ved at drive og vedligeholde elinstallationer og elektriske anlæg.
 Spørgeren ønsker ved et bindende afgiftssvar at få bekræftet, at selskabet efter den påtænkte disposition og nærværende leasing- og driftsaftale kan få godtgjort elafgiften efter elafgiftslovens § 11, stk. 1, nr. 1.
 Bemærkninger til de enkelte spørgsmål.
 Spørgsmål 1: X A/S leaser hele anlægget og sørger for belysning og ventilation til de elektriske installationer. I alle tilfælde er det alene X A/S, der har ret til og mulighed for at reparere og servicere anlæggene. X A/S og A Andelsboligforening ønsker at indgå en praktisk aftale, hvor X A/S leaser alle elektriske installationer og forpligtiger sig til at holde disse installationer i driftsmæssig god stand.
 Spørgsmål 2: I de områder, hvor der er udendørs belysning (punkt A i aftalen), er der fuld adgang for både beboere og offentligheden, idet alle kan benytte arealerne omkring boligenhederne. X A/S er den eneste, der har adgang til installationerne.
 Spørgsmål 3: Ventilation til bygningerne og tekniske anlæg er i drift hele døgnet (punkt B i aftalen). X A/S skal sørge for, at ventilationen er driftsklar, og er den eneste, der har adgang til installationerne og skal sørge for, at disse kører upåklageligt.
 Spørgsmål 4: I de områder, hvor der er belysning i trappeopgange (punkt C i aftalen), er der fri adgang for beboere og offentligheden, idet alle kan benytte trappeopgangene. X A/S er den eneste, der har adgang


text:
til installationerne.
 Spørgsmål 5: I de områder, der er nævnt i punkt D i aftalen, har beboerne ud over X A/S adgang til lokalerne. Det er stadig X A/S, der står for drift af belysningsanlæggene samt reparation mv. Det drejer sig nærmere om pulterrum, cykelrum, barnevognsrum, garage og kælderlokaler. De lokaler, der er med i aftalen, er lokaler, som alle beboerne i en afdeling og boligforeningens ansatte har adgang til.
 Spørgsmål 6: I de områder, der er nævnt i punkt E i aftalen, er der adgang for viceværter i de områder, hvor X A/S har drift af belysningskilderne. Det er områder som affaldsskakter, værksted, visse garagerum og loftsrum.
 Spørger mener, at de stillede spørgsmål bør besvares således:
 2. Hvis spørgsmål 1 besvares med et nej, ønskes svaret ja.
 3. Hvis spørgsmål 1 besvares med et nej, ønskes svaret ja.
 4. Hvis spørgsmål 1 besvares med et nej, ønskes svaret ja.
 5. Hvis spørgsmål 1 besvares med et nej, ønskes svaret ja.
 6. Hvis spørgsmål 1 besvares med et nej, ønskes svaret ja.
 Vedr. spørgsmål 1-6.
 Elafgiftslovens § 11, stk. 1, nr. 1, har følgende ordlyd:
 "Virksomheder, der er registreret efter merværdiafgiftsloven, kan bortset fra de i stk. 2 nævnte tilfælde, få tilbagebetalt afgiften efter nærværende lov med undtagelse af 1 øre pr. kWh,
 1) af den af virksomheden forbrugte afgiftspligtige elektricitet".
 Spørgeren kan få godtgjort elafgiften, idet virksomheden er registreret efter momsloven, og idet den afgiftspligtige elektricitet, der bruges til driften af eldrevne installationer og anlæg, er betalt og forbrugt af virksomheden.
 Det fremgår endvidere af SKAT-meddelelse SKM2006.137.SKAT vedrørende Højesterets dom af 16. september 2005 (SKM2005.394.HR), at:
 "Højesteret fastslår, at i de tilfælde, hvor en momsregistreret virksomhed, der efter aftale med en kommune mod betaling leverer vejbelysning på den momsregistrerede virksomheds eget vejbelysningsanlæg, kan den el, der er forbrugt til at producere vejbelysning, betragtes som forbrugt af den momsregistrerede virksomhed i produktionen. Dette elforbrug er omfattet af elafgiftslovens § 11, stk. 1, nr. 1, og virksomheden er dermed berettiget til afgiftsgodtgørelse af elafgift i samme omfang, som virksomheden har fradrag for momsen af elforbruget, jf. elafgiftslovens § 11, stk. 16.".
 I meddelelsen kommer SKAT ind på den videre rækkevidde af dommen. Heraf fremgår det, at en virksomhed kan få godtgjort elafgiften i de tilfælde, hvor følgende betingelser er opfyldt:
 Virksomheden, der varetager driften af et vejbelysningsanlæg, skal have et selvstændigt erhvervsmæssigt indhold og dermed være forretningsmæssigt begrundet.
 Virksomheden skal være driftsmæssig ansvarlig og have fuld råderet over vejbelysningsanlægget, og kunne foretage egne dispositioner.
 Driften af vejbelysningsanlægget skal ske for den pågældende virksomheds egen regning og risiko med det formål at få et økonomisk udbytte. Virksomheden skal løbe en reel økonomisk risiko også i forhold til prisen på elektricitet, som virksomheden køber til drift af vejbelysningsanlægget.
 Det er ikke en betingelse, at der er sket en overdragelse af ejendomsretten til anlæggene.
 En serviceaftale vil ifølge SKAT ikke opfylde betingelserne.
 Ad 1. X A/S er en selvstændig autoriseret elinstallatørvirksomhed, og virksomheden har som sådan et selvstændigt erhvervsmæssigt indhold. Desuden er aftalen med


text:
A Andelsboligforening forretningsmæssigt begrundet, idet X A/S' bevæggrund for at drive forretning og dermed indgå aftalen er at opnå en fortjeneste.
 Ad 2. Det fremgår af leasing- og driftsaftalen, at:
 "Driftsyder har i hele leasing- og driftsaftalens periode fuld råde- og brugsret over samtlige eldrevne installationer og anlæg, og kan på den baggrund foretage egne dispositioner".
 "Driftsyder betaler en leasingafgift til driftsmodtager for brugsretten til de eldrevne installationer og anlæg."
 Betingelsen om råderet er således opfyldt.
 Ad 3. Ligeledes fremgår det af aftalen, at:
 "Driftsyder afholder samtlige udgifter til abonnement, markeds-el, netbetaling, PSO samt afgifter og moms vedrørende nedenstående installationsnumre. Det står i øvrigt driftsyder frit selv at vælge den el-leverandør, der måtte ønskes."
 Det fremgår vedrørende betalingen for driftsaftalen, at der er tale om et fast årligt bidrag, der forfalder til betaling 3 gange årligt.
 Prisen er ikke afhængig af, hvilke udgifter driftsyder måtte have. Eventuelle prisstigninger på elektricitet og andre uforudsete udgifter er på X A/S' egen risiko og regning.
 X A/S har som følge heraf den økonomiske risiko vedrørende sine dispositioner, også i forhold til prisen på elektricitet.
 Ad 5. Det skal understreges, at leasing- og driftsaftalen ikke er en service-aftale, idet aftalen ud over vedligeholdelse og eftersyn indebærer yderligere forpligtelser såsom levering af belysning og varetagelse af driftsansvaret vedrørende de eldrevne anlæg.
 Aftalen indebærer, at X A/S skal varetage hele driften af belysningsanlægget og andre eldrevne installationer på adressen Y gade, Y by. X A/S skal ligeledes betale en årlig leasingafgift.
 X A/S skal levere belysning og funktionsdygtige eldrevne installationer på fællesarealer. Beboerne og A Andelsboligforening kan ikke selv fysisk tænde og slukke for lyset på fællesarealerne, idet der er installeret tænd/sluk ure og bevægelsessensorer, som kun X A/S har adgang til. Beboerne og A Andelsboligforening kan således ikke disponere over de eldrevne anlæg omfattet af aftalen.
 Anlæg i de enkelte lejligheder er ikke omfattet af aftalen. Tilsvarende gælder andre lokaliteter, hvor det alene er en konkret lejer/lejere, der har adgang.
 Repræsentantens konklusion er herefter, at X A/S ved leasing- og driftsaftalen opfylder de betingelser, SKAT har opstillet, for at en virksomhed, der varetager driften af belysningsanlæg, kan få godtgjort elafgiften, jf. elafgiftslovens § 11, stk. 1, nr. 1.
 Endvidere vil den el, der skal indkøbes til driften af de eldrevne installationer og anlæg, blive forbrugt af virksomheden til at levere den aftalte ydelse, som er belysning, således som § 11, stk. 1, nr. 1, foreskriver.
 Det er repræsentantens vurdering, at leasing- og driftsaftalen på ingen måde kan karakteriseres som en serviceaftale.
 X A/S vil derfor være berettiget til at få godtgjort elafgiften, og repræsentanten mener, at svaret på baggrund af ovenstående bør være et ja til spørgsmål 1, herunder ja til spørgsmål 2-6.
 Ifølge lovens § 11, stk. 16, 1. pkt., er virksomheden berettiget til godtgørelse af elafgiften i samme omfang, som virksomheden har fradrag for momsen af det indkøbte forbrug af elektricitet til belysning.
 For så vidt angår fortolkningen af disse bestemmelser har Højesteret som nævnt ovenfor afsagt dom den 16. september 2005 (SKM2005.394.HR)


text:
i en sag, hvor en kommune havde overdraget sit vejbelysningsanlæg til et af kommunen ejet selskab, der havde videreoverdraget anlægget til et datterselskab. Sidstnævnte selskab skulle drive og vedligeholde vejbelysningen i kommunen mod betaling. Efter aftalen skulle kommunen for levering af lys betale et samlet årligt pristalsreguleret vederlag.
 Med hensyn til dommens rækkevidde er det ifølge den af repræsentanten nævnte SKAT-meddelelse (SKM2006.137.SKAT) SKATs opfattelse, at det ikke nødvendigvis er en betingelse, at der er sket en overdragelse af ejendomsretten.
 Spørger nævner i sin omtale af SKM2006.137.SKAT de betingelser, som virksomheden efter SKATs opfattelse skal opfylde, for at den brugte elektricitet kan anses som forbrugt af virksomheden og dermed gøre virksomheden berettiget til godtgørelse. Virksomheden skal således have et selvstændigt erhvervsmæssigt indhold, være driftsmæssigt ansvarlig, have fuld råderet over vejbelysningsanlægget og løbe en reel økonomisk risiko m.v.
 Et leasingforhold, der opfylder disse betingelser, vil kunne sidestilles med det tilfælde, som Højesteret tog stilling til ved dommen af 16. september 2005, jf. også Skatterådets afgørelse SKM2007.218.SR, hvor en virksomhed leverede gadelys på et af kommunen lejet anlæg. Det beror dog på en konkret vurdering/analyse af forholdene i det enkelte tilfælde.
 I det foreliggende tilfælde må virksomheden med den påtænkte leasing- og driftsaftale som udgangspunkt anses for at opfylde ovennævnte betingelser.
 Det er dog nødvendigt at se nærmere på de lokaliteter, der er omfattet af aftalen.
 I Højesterets dom var der tale om anlæg til almen belysning af kommunale veje, stier, torve m.v., dvs. belysning af lokaliteter med offentlig adgang. Af samme grund omhandler SKAT-meddelelsen vedrørende dommen kun gadelysydelser.
 Det er SKATs opfattelse, at Højesterets dom ikke kan udstrækkes til belysning af lokaliteter, hvor der ikke er offentlig adgang, men kun adgang for f.eks. beboerne i en bestemt andelsboligforening eller en afdeling af denne. Her må beboerne betragtes som den endelige forbruger, ligesom det er tilfældet for de enkelte lejligheder. Tilsvarende gælder lokaliteter, hvor kun andelsboligforeningens viceværter har adgang.
 Det skal bemærkes, at ifølge praksis vedrørende udlejningsvirksomhed (SKM2004.500.LSR) kan energi brugt på fællesarealer og til fællesfaciliteter (elevatorer, ventilationsanlæg m.v.) i en udlejningsejendom, som er frivillig momsregistreret, anses som forbrugt af udlejeren. I den pågældende sag blev energien anset som anvendt som en integreret del af udlejningsvirksomheden, som ikke kunne afgrænses til alene at være de lokaliteter, hvorfra administrationen af udlejningen foregik, men tillige måtte omfatte selve de udlejede ejendomme. Sagen vedrørte ikke forbrug i lokaliteter, hvor der var tillagt den enkelte lejer en eksklusiv brugsret. Ingen del af det pågældende energiforbrug var viderefaktureret til lejerne.
 Efter SKATs opfattelse er denne praksis ikke relevant for nærværende sag, hvor der ikke er tale om en udlejer, der kan siges at anvende el, som forbruges i lejernes fællesrum, og som ikke viderefaktureres, som led i sin udlejningsvirksomhed.
 Der er i stedet tale om en elinstallationsvirksomhed, som bliver betalt et årligt beløb af en andelsboligforening for at levere el til foreningens ejendomme og drive anlæggene i disse.
 På baggrund heraf er det SKATs opfattelse, at X A/S kun vil være berettiget til at få godtgjort elafgiften efter


text:
elafgiftslovens § 11, stk. 1, nr. 1, på el indkøbt til drift af belysningsanlæg og elinstallationer på de lokaliteter, hvor der er fuld adgang for både beboere og offentligheden.
 For så vidt angår spørgsmål 3 bemærkes, at ventilationen til bygningerne og tekniske anlæg (cirkulationspumper, varmerum m.v.) må antages i betydeligt omfang at vedrøre de lokaliteter, hvor der ikke er offentlig adgang.
 Der tages i denne forbindelse ikke stilling til, hvorvidt nogle af de tekniske anlæg måtte være omfattet af reglerne i elafgiftslovens § 11 vedrørende ikke-godtgørelsesberettiget energi til rumvarme.
 Det indstilles følgelig, at spørgsmål 1, 3, 5 og 6 besvares med et nej, mens spørgsmål 2 og 4, der vedrører den udendørs belysning og trappeopgange med adgang for offentligheden, besvares med et ja.
 Repræsentantens bemærkninger af 21. december 2007 til SKATs indstilling og begrundelse
 Repræsentanten fremhæver følgende omkring de faktiske forhold:
 Tekniske installationer, herunder ventilation mv. - punkt B i aftalen
 X A/S både styrer disse installationer og har ligeledes adgang til de rum, hvor installationerne er. Derudover har viceværter adgang.
 Belysning i pulterrum, kældre mv. og garager - punkt D i aftalen
 X A/S både styrer driften af denne belysning og har ligeledes adgang til pulterrum, kældre m.v. og garager. Derudover har beboerne adgang til pulterrum m.v. og garager, og viceværter har adgang til kældre.
 Belysning i affaldsskakter og værksted - punkt E i aftalen
 X A/S både styrer driften af denne belysning og har ligeledes adgang til affaldsskakter og værksted. Derudover har viceværter adgang hertil.
 Repræsentanten anfører endvidere, at Højesteret i ovenfor omtalte dom (SKM2005.394.HR) fastslog, at i de tilfælde, hvor en momsregistreret virksomhed efter aftale med en kommune mod betaling leverer vejbelysning, kan den el, der er forbrugt til at producere vejbelysning, betragtes som forbrugt af den momsregistrerede virksomhed i produktionen.
 Højesteret fandt ligeledes, at der ikke i bestemmelsernes ordlyd, forarbejder eller formål er holdepunkter for at begrænse retten til tilbagebetaling til elforbrug, der foregår som led i en særligt kvalificeret produktionsproces.
 X A/S er ligeledes en momsregistreret virksomhed, der efter aftale med en andelsboligforening mod betaling leverer belysning og ventilation. Den elektricitet, som er forbrugt til at producere belysning og ventilation er naturligvis forbrugt af den momsregistrerede virksomhed X A/S.
 Det er repræsentantens klare opfattelse, at Højesteret slår fast, at den el, der er forbrugt til at producere belysning, skal betragtes som forbrugt af den momsregistrerede virksomhed.
 Endelige forbruger
 Repræsentanten peger på, at beboerne eller viceværter efter SKATs opfattelse må betragtes som den endelige forbruger af belysning, hvor der ikke er offentlig adgang, men kun adgang for f.eks. beboere i en bestemt andelsboligforening eller en afdeling af denne. Tilsvarende gælder lokaliteter, hvor kun andelsboligforeningens viceværter har adgang.
 Repræsentanten hævder, at dette er en total misforståelse af de faktiske forhold, idet X A/S også har adgang, hvilket er en forudsætning for driften af dennes momspligtige virksomhed.
 Det er klart, at den endelige forbruger af belysningen som udgangspunkt er beboerne. Dette argument brugte Landsretten også i sin dom i samme sag, SKM2004.109.VLR, hvor retten hævdede, at kommunens borgere


text:
måtte anses for de egentlige forbrugere af elektriciteten.
 Det samme gør sig ifølge repræsentanten gældende i denne sag, hvor det er irrelevant at se på slutbrugeren af belysningen. X A/S er at sidestille med selskabet i højesteretsdommen, som forbruger elektriciteten til at producere belysning/ventilation mv. til beboerne/boligforeningen. Virksomheden leverer en momspligtig vare i form af belysning og drift af ventilation og forbruger som led heri elektriciteten.
 Højesteret har underkendt denne begrundelse og præciseret, at der udelukkende skal ses på den momspligtige virksomheds forhold.
 Hos mange virksomheder anvendes lyset (ikke elektriciteten) af andre. Hvis man ser ind ad vinduerne i en forretning eller er i en forretning, bruges lyset i høj grad af kunderne, selvom det er indehaveren af forretningen, der køber elektriciteten samt får godtgjort afgiften på elektriciteten.
 Hvorfor kan X A/S få godtgjort elafgift
 Ud fra nedenstående mener repræsentanten, at X A/S også er berettiget til at få godtgjort elafgiften af elektricitet til belysning og ventilation:
 Ifølge praksis
 Selskabet indkøbte elektricitet
 X A/S køber og bruger elektricitet
 Selskabet leverede mod betaling belysning til kommunen
 X A/S leverer mod betaling belysning/ventilation til andelsboligforeningen
 Selskabet var en momsregistreret virksomhed
 X A/S er en momsregistreret virksomhed
 Det var uden betydning, at kommunens borgere var slutbrugere af belysningen
 Det er uden betydning, at andelsboligforeningens beboere og viceværter er slutbrugere af belysningen
 Krav om offentlig adgang
 Repræsentanten mener heller ikke, at der i bestemmelsernes ordlyd, forarbejder eller formål er holdepunkter for at begrænse retten til tilbagebetaling til elforbrug i lokaler, der er til rådighed for offentligheden.
 Til sammenligning kan nævnes f.eks. en produktionsvirksomhed, som anvender el til at producere varer i virksomhedens lokaler. Disse lokaler er heller ikke tilgængelige for offentligheden, hvilket heller ikke er en betingelse for godtgørelse af elafgiften.
 Hovedbetingelsen for godtgørelse er alene, at virksomheden er momspligtig, og elektriciteten ikke anvendes til rumvarme og varmt vand. Der er ingen tvivl om, virksomheden er forbruger af elektriciteten, også selv om det er virksomhedens ansatte, der bruger denne, og der ikke er adgang for offentligheden i virksomhedens lokaler.
 Det samme er tilfældet for X A/S, idet X A/S forbruger el til at producere belysning, ventilation mv. som led i den momsregistrerede virksomhed. X A/S har adgang til samtlige lokaliteter, hvor elektriciteten bruges som led i momspligtig levering af belysning m.v.
 Det er korrekt, at højesteretsdommen vedrører belysning på offentlig vej, men det er ingen steder i dommen nævnt, at adgangen til godtgørelse alene gælder for offentlig belysning.
 X A/S er således berettiget til at få godtgjort elafgiften af hele den forbrugte elektricitet, fordi:
 X A/S er en momspligtig virksomhed
 X A/S køber elektricitet
 X A/S leverer mod betaling belysning og ventilation
 X A/S har adgang og bestyrer de anlæg, som producerer belysning og ventilation.
 X A/S er forbruger af elektriciteten.
 SKATs bemærkninger til repræsentantens indlæg af 21. december 2007:
 For så vidt angår bemærkningerne om de faktiske forhold er det afgørende efter SKATs opfattelse ikke, at X A/S også har adgang til installationer, pulterrum, affaldsskakter m.v. med henblik på styringen og driften af


text:
de leasede installationer og anlæg.
 Det afgørende er, at der ikke er adgang for personer udefra, dvs. for offentligheden, til de nævnte lokaliteter.
 Herved adskiller sagen sig fra situationen i Højesterets dom, hvor der som nævnt var tale om belysning af kommunale veje m.v. med offentlig adgang.
 Det er korrekt, at Højesteret ikke fulgte landsrettens argument om, at kommunens borgere måtte anses som de egentlige forbrugere af elektriciteten til brug for vejbelysningen. Højesteret kommenterede imidlertid ikke eksplicit dette argument ud over at anføre, at det er uden betydning, om der ved beregning af vederlag for levering af vejbelysning er sket overvæltning på aftageren.
 Efter SKATs opfattelse skal Højesterets dom ses på baggrund af, at det på veje og andre steder med adgang for alle ikke er muligt eller er vanskeligt at henføre elforbruget til bestemte slutbrugere, der kan nyde godt af belysningen.
 Tilsvarende er det ikke muligt at henføre brug af lys i en forretning, hvor der også er adgang for alle, til kunder og forbipasserende. Det er forretningen, der er godtgørelsesberettiget.
 I nærværende sag er det imidlertid muligt at henføre den forbrugte elektricitet til nogle bestemte slutbrugere, dvs. andelsboligforeningens beboere/ andelsboligforeningen for så vidt angår de lokaliteter, hvor der, foruden X A/S' ansatte med henblik på driften af anlæggene i rummene, kun er adgang for beboere og viceværter på vegne af andelsboligforeningen.
 Skatterådet har på sit møde den 22. januar 2008 tiltrådt SKATs indstilling.


text:
XL Insurance tillagt fuld erstatning i sag om defekte børnesikre låg
 Advokat Torben Bondrop har for Sø- og Handelsretten og Højesteret repræsenteret XL Insurance (på vegne af Gerresheimer Vaerloese A/S, det tidligere Superfos Pharma Pack A/S) i en regressag inden for den farmaceutiske industri. Det lykkedes Torben Bondrop at få Højesteret til om omgøre Sø- og Handelsrettens dom, således at XL Insurance blev tillagt fuld erstatning hos Emballator Växjöplast AB.
 I år 2000 leverede Emballator Växjöplast millioner af børnesikre låg til det daværende Superfos Pharma Pack A/S til emballering af blandt andet Novo Nordisks diabetes 2 medicin, Prandin. Som følge af en fejlagtigt indstillet nyindkøbt lågsamlemaskine hos Emballator Växjöplast AB var 10% af lågene beskadigede, og ca. 1,5% af disse var så beskadigede, at det ville være meget vanskeligt eller umuligt at åbne emballagen på sædvanlig måde.
 XL Insurance betalte erstatning til Novo Nordisk for udgifter til ompakning, idet fejlen blev opdaget inden emballagerne blev frigivet til salg på primært det amerikanske marked. Emballator Växjöplast AB og selskabets ansvarsforsikringsselskab, Zürich Forsikring, var imidlertid af den opfattelse, at der ikke var noget at bebrejde Emballator Växjöplast AB. De ville derfor ikke erstatte XL Insurance det beløb, der var betalt i erstatning til Novo Nordisk.
 Sø- og Handelsretten fandt, at der på trods af den fejlindstillede lågsamlemaskine ikke var mangler ved de leverede låg, fordi der efter Sø- og Handelsrettens opfattelse ikke var tilstrækkeligt klare aftaler mellem parterne om, hvad acceptkriteriet var for fejl ved låg.
 Højesteret ændrer dom fra Sø- og Handelsretten
 Højesteret fastslog derimod, at uanset at kvalitetsaftalen mellem det daværende Superfos Pharma Pack A/S og Novo Nordisk, der var tiltrådt af Emballator Växjöplast AB, ikke fastsatte udtrykkelige kvalitetskrav, var lågene behæftet med en fejl af en sådan karakter, og i et sådant omfang, at der kunne kræves erstatning, jf. købelovens § 43, stk. 3. Højesteret tillagde det i den forbindelse også vægt, at der var tale om produktion af emballage til medicinalindustrien. Indsigelser om, at det daværende Superfos Pharma Pack A/S ikke havde reklameret rettidigt og ikke havde undersøgt pre-delivery samples tilstrækkeligt, blev afvist. Endvidere fandt Højesteret ikke, at det daværende Superfos Pharma Pack A/S havde tilsidesat sin tabsbegrænsningspligt, og hele det rejste erstatningskrav blev derfor imødekommet.
 Ellevte sejr i Højesteret
 Torben Bondrop er en af Plesners meget erfarne procedører, og det er 11. gang i træk, at Torben Bondrop vinder en sag ved Højesteret.
 Hvis der er spørgsmål til sagen, kan henvendelse rettes til advokat Torben Bondrop, gerne på tbo@plesner.com eller tlf. 33 12 11 33.


text:
Skrevet af Jørgen Nørgaard
 Den første højesteretsdom om ugifte samlevendes formueforhold.
 UfR 1980, 480 H
 Også i år 2002 er smilene på avisernes bryllupsbilleder præget af forventning, men måske ikke helt så meget som på billederne fra tiden omkring 1960 – for bare 40 år siden. Dengang blev dørene til et samliv slået op på bryllupsdagen; i dag vies par, som har valgt at forene brylluppet med det første – eller andet eller tredje – barns dåb. Forventningerne må være lidt mere kuldslåede – realistiske – end da vi blev gift i min generation.
 Som antydet med de første linjer er det at leve sammen som ægtefæller uden at være gift – leve “på polsk”, som det hed – en moderne foreteelse i Danmark.
 Det forekom også i min barndom i 1940’erne – selv i Herning – men det var et fænomen; noget andre gjorde, noget man talte om. Det var først i slutningen af 1960’erne, det blev en bevægelse – men så gik det hurtigt. 10 år senere, i slutningen af 1970’erne, var der ca. 370.000 ugifte samlevende personer. I dag er tallet mere end 580.000, 22 % af alle samlevende. Det var en udvikling, der tog samfundet “på sengen”. Ingen havde tænkt på lovgivning eller anden retlig regulering vedrørende ugifte samlevende personer – de var så få og så outsideragtige, at man med god samvittighed havde ladet stå til. Hvorledes formuen skulle fordeles, hvis samlivsforholdet blev opløst, var der ikke noget bud på – heller ikke familieformueretligt talte de ugifte samlevende med.
 Det var på et hængende hår, at man nåede at give det ægteskabsudvalg, der blev nedsat i 1969, mulighed for at beskæftige sig med – også – de ugifte samlevendes retsforhold, men man nåede det. Det hedder i kommissoriet:
 “Udvalget skal overveje, i hvilket omfang der på baggrund af de ændrede samfundsforhold, ændringen af kvindens stilling i samfundet og de heraf følgende ændringer af opfattelsen af ægteskabsinstitutionen er behov for revision af reglerne om ægteskabs indgåelse og opløsning, herunder reglerne om fremgangsmåden ved separation og skilsmisse, samt reglerne om ægteskabets retsvirkninger og om børnenes retsstilling under ægteskabet og efter separation eller skilsmisse.
 Udvalget skal samtidig overveje, om der i tilknytning hertil er behov for ændring af regler i den øvrige lovgivning, der har forbindelse med ægteskabslovgivningen, og om nogle af de bestemmelser i lovgivningen, der knytter retsvirkninger til ægteskabet, bør kunne anvendes på visse ægteskabslignende forhold [kursiveringen er foretaget her]”.
 Det videregående sameje
 Ægteskabsudvalget havde mange opgaver, og ingen forventede, at udvalget hurtigt ville komme med en lovskitse vedrørende formueforholdene ved samlivsforholds ophør. Det bidrog til de beherskede forventninger, at udvalget havde mange medlemmer (18), at halvdelen af udvalget var folketingsmedlemmer, og at det var velkendt, at den politiske uenighed om en ny ægteskabslovgivning var meget betydelig. En lovskitse forelå da også først i udvalgets betænkning nr. 8 “Samliv uden ægteskab I” – betænkning nr. 915/1980 s. 123 f. Lovskitsen vil blive omtalt nedenfor i afsnit 6.
 Uenige politikere kan udveksle synspunkter i årevis. Det kan


text:
uenige parter i et samlivsforhold for så vidt også, men de slider hårdere på hinanden, og før eller siden vil et samlivsforhold af denne karakter udvikle sig sådan, at der bliver behov for en retlig afgørelse vedrørende formueforholdene ved samlivets ophør. Det blev i tur og orden byretterne og skifteretterne og siden landsretterne, der måtte opfylde dette behov.
 I bogen “Papirløse samlivsforhold” fra 1976 gennemgik Inger Margrete Pedersen en lang række utrykte afgørelser fra byretterne, skifteretterne og landsretterne fra de nærmest forudgående år. Gennemgangen illustrerede, at uenighedens genstand typisk var den faste ejendom, som de samlevende havde boet i, og at domstolene i betydeligt omfang valgte at løse konflikten ved at statuere sameje.
 Samejeløsningen blev valgt også i tilfælde, hvor det var utvivlsomt, at der ikke forelå sameje ud fra traditionelle formueretlige kriterier, og hvor det var lige så utvivlsomt, at der ikke måtte statueres sameje som følge af sammenblanding (en situation, der kun yderst sjældent vil forekomme i relation til fast ejendom, men som kan være aktuel ved bohave). Inger Margrete Pedersen introducerede betegnelserne det snævrere (traditionelle) samejebegreb og det videre samejebegreb. Det videregående sameje karakteriserede Inger Margrete Pedersen med ordene:
 “Det, der har interesse, er sameje som en mulighed for at opnå en deling – en økonomisk udligning [i opløsningssituationen], ikke retsstillingen under samlivet” (bogens s. 197).
 I årene 1976-1980 fulgte udviklingen i retspraksis det samme spor, jf. betænkning nr. 915/1980 s. 103 ff. Mange afgørelser kan belyse retstilstanden, tydeligst formentlig dommen U 1979.225 ØLD.
 U 1979.225 ØLD som “symbol” på det videregående sameje
 Den mandlige part i samlivsforholdet (M) og den kvindelige part (K) flyttede sammen i september 1971. M var født i 1932, K i 1941. De fik ingen fællesbørn, men M medbragte 1 barn og K 2 børn, der alle boede hos dem under samlivet. Samlivet blev ophævet i april 1976 – efter altså at have varet i godt 41⁄2 år.
 Familien boede i de første måneder i K’s lejlighed, men i juli 1972 erhvervedes – med M som skødehaver – en byggegrund for 76.000 kr., hvoraf 5.000 kr., som betaltes kontant, blev fremskaffet ved lån. På grunden opførtes et såkaldt medbyggerhus, som familien flyttede ind i og boede i indtil samlivsforholdets ophør.
 Pr. 1. oktober 1976 – altså et halvt år efter ophøret – solgte M ejendommen med et salgsprovenu på knap 138.000 kr. M, der var programmør, havde haft heltidsbeskæftigelse uden for hjemmet under hele samlivet og havde i årene 1972-75 haft en samlet bruttoindtægt på ca. 376.000 kr. K havde haft halvtidsbeskæftigelse uden for hjemmet indtil slutningen af 1972, fra hvilket tidspunkt hun efter aftale med M blev “hjemmegående” – dog således, at hun som kommunal dagplejemor havde 3-4 børn i dagpleje. I årene 1972-75 havde K haft en samlet bruttoindtægt på 119.000 kr. De 5.000 kr. til udbetalingen på byggegrunden var efter K’s forklaring tilvejebragt ved et lån fra hendes tidligere ægtefælle, men M bestred dette udsagn. M havde utvivlsomt deltaget aktivt i “medbyggeriet”. K forklarede, at hun havde deltaget i