text: vurdering fandt retten ikke, at sagsøgeren havde godtgjort, at indsætningerne på hans konto stammede fra skattefrie eller allerede beskattede midler. I denne vurdering indgik, at sagsøgeren ikke alene ved at henvise til nogle efterfølgende udarbejdede låneerklæringer havde godtgjort, at han var ydet private lån.Retten fandt heller ikke, at de skønsmæssige ansættelser var åbenbart urimelige eller hvilede på et forkert grundlag, og Skatteministeriet blev derfor frifundet.Indholdsfortegnelse Dom: Skatteyders døgnplejeaktivitet - selvstændig erhvervsvirksomhed - henvist til landsrettenSKM2017.119.HRVedrører: Retsplejeloven § 226, stk. 1. Kildeskattelovens § 43, stk. 1Sagen angik, om skatteyderens døgnplejevirksomhed kunne anses for selvstændig erhvervsvirksomhed.På Skatteministeriets anmodning havde byretten i medfør af retsplejelovens § 226, stk. 1, henvist sagen til behandling ved Østre Landsret.Landsretten sendte sagen tilbage til byretten til fortsat behandling. Landsretten henviste til, at vurderingen af, om, hvorvidt skatteyderen drev selvstændig erhvervsvirksomhed måtte antages at skulle ske på baggrund af en skønsmæssig afvejning af en række momenter, som var nærmere fastlagt i retspraksis mv.Højesteret anførte, at sagen rejste et principielt spørgsmål om afvejning af de momenter, som skal til lægges vægt ved fastlæggelsen af, om døgnplejere skal anses for lønmodtagere eller selvstændigt erhvervsdrivende. Afklaringen af dette spørgsmål måtte antages at kunne have betydning for mange døgnplejeres retsstilling. På den baggrund fandt Højesteret, at sagen havde en sådan generel betydning for retsanvendelsen, at betingelserne i retsplejelovens § 226, stk. 1, for henvisning til behandling ved landsretten var opfyldt.Indholdsfortegnelse Dom: Fradrag for købsmoms - indeholdelse af A-skat og arbejdsmarkedsbidragSKM2017.117.ØLRVedrører: Momsloven § 37, stk. 2, nr. 1. Momsbekendtgørelsen § 40, stk. 1 (dagældende). Kildeskatteloven § 46, stk. 1 og § 69, stk. 1Sagen drejede sig om et selskab, der udførte distributionsarbejde med omdeling af reklamer m.v. for en større kunde. Det var ubestridt, at skatteyderen havde udført et væsentligt arbejde med omdeling af reklamer for denne kunde. Skattemyndighederne havde nægtet skatteyderen fradrag for købsmoms for en række fakturaer, der var udstedt af selskaber, som skatteyderen gjorde gældende, alle havde fungeret som underleverandører til skatteyderen. Da skattemyndighederne ikke fandt det dokumenteret, at skatteyderen havde anvendt underleverandører til udførelse af det arbejde, der ubestridt var udført, havde skattemyndighederne endvidere anset skatteyderen for indeholdelsespligtig af A-skat og arbejdsmarkedsbidrag for lønnet personale udover det selvangivne.Skatteyderen gjorde under sagen gældende, at det var dokumenteret, at det udførte arbejde var udført af underleverandører, som skatteyderen havde betalt kontant. Som følge heraf anså skatteyderen sig for berettiget til fradrag for købsmoms for fakturaerne udstedt af disse underleverandører. Skatteyderen gjorde endvidere gældende, at da det udførte arbejde var udført af underleverandører, var der ikke grundlag for at anse skatteyderen for indeholdelsespligtig af A-skat og arbejdsmarkedsbidrag for lønnet personale udover det selvangivne.Heri fik skatteyderen ikke medhold. Blandt andet med henvisning til, at samtlige fakturaer skulle være betalt kontant, samt at der forelå en række usædvanlige omstændigheder vedrørende de samarbejdsaftaler, som skatteyderen havde gjort gældende var indgået med underleverandørerne, fandt landsretten ikke, at det var godtgjort, at underleverandørerne havde leveret momspligtige ydelser til skatteyderen. Fradrag for købsmoms blev derfor nægtet.Da skatteyderen ikke havde godtgjort, at skatteyderen havde anvendt underleverandører, fandt landsretten endvidere,


text: at skatteyderen måtte have haft lønnet personale udover det selvangivne til at udføre det arbejde, der ubestridt var udført. Da skatteyderen ikke havde godtgjort, at skatteyderen ikke havde udvist forsømmelighed, fandt landsretten, at skatteyderen var ansvarlig over for det offentlige for manglende betaling af A-skat og arbejdsmarkedsbidrag for dette personale.Landsretten stadfæstede herefter byrettens dom af 15. oktober 2015 ( SKM2015.786.BR ), hvorved Skatteministeriet blev frifundet.Indholdsfortegnelse Nye straffesagerSKM2017.127.ØLR Straf – momssvig – dokumentfalsk overfor SKATVedrører: Momslovens § 81, stk. 3, stk. 1, nr. 1. Straffelovens § 171T var tiltalt for grov momssvig ved som direktør og hovedanpartshaver i et selskab for perioden 01.07.2011 til den 30.09.2011 at have indberettet 219.666 kr. for meget i købsmoms. T var tillige tiltalt for dokumentfalsk ved pr. mail at have fremsendt en falsk faktura til SKAT der skulle bruges som dokumentation for købsmomsen. Han havde derved unddraget for 219.666 kr. i moms.T forklarede at han alene agerede som stråmand for sin revisor. Det var hans revisor, der havde foretaget indberetningen via Tast Selv. Fakturaen var den første aktivitet i virksomheden og vedrørte en lagerhal. Lagerhallen skulle betales ved udstedelse af et gældsbrev. Det var hans revisor, der skulle tage sig af det. Pengene til betaling af gældsbrevet skulle skaffes ved udlejning af lagerhallen og pengene, virksomheden fik i momsrefusion, skulle bruges til at dele lagerhallen op, så den var bedre egnet til udlejning. Det var alt noget som revisor skulle stå for. T har aldrig betalt fakturaen. Revisoren sagde, at det ikke var aktuelt, når det hele alligevel var gået i vasken. Det er hans revisor, der har sendt mailen til SKAT.Byretten fandt T skyldig i momssvig og dokumentfalsk. Retten tillagde det blandt andet vægt, at det på gerningstidspunktet alene var T, der kunne disponere over den konto, som selskabet havde i banken. T's forklaring om kun at have været stråmand tilsidesattes som utroværdig. T idømtes 40 dages betinget fængsel samt en tillægsbøde på 370.000 kr.Landsretten stadfæstede byretsdommen.SKM2017.124.VLR Straf – registreringsafgift – grov uagtsomhedVedrører: Registreringsafgiftslovens § 27, stk. 1, nr. 3T var tiltalt for groft uagtsomt at have anvendt et køretøj registreret på tyske nummerplader, til kørsel i Danmark, selvom bilen ikke var afgiftsberigtiget og indregistreret i Danmark, T var tilmeldt folkeregisteret i Danmark og T ikke havde tilladelse fra SKAT til at anvende bilen på trods heraf. T havde derved unddraget for 190.921 kr. i registreringsafgift.T forklarede at han anvendte bilen i Danmark i god tro, idet han 8-10 år tidligere anvendte en anden bil, der heller ikke var afgiftsberigtiget og indregistreret i Danmark, på tilsvarende måde, og at dette skete efter rådgivning fra hans tyske revisor og med SKATs accept. Han var direktør og eneaktionær i det tyske selskab, der ejede bilen og som havde driftssted i Tyskland. Den overvejende del af virksomhedskørslen fandt sted i Tyskland. Han kørte dog også på kundebesøg i Danmark i bilen. Det skete i ny og næ, at han kørte hjem til sin privatbolig i den. I samme periode havde han også en dansk indregistreret bil, som

type: other


text: han også anvendte til virksomhedskørsel både i Danmark og i Tyskland.Byretten fandt T skyldig i tiltalen. T havde ikke forsøgt at underbygge sin forklaring med dokument- eller vidnebevis og eventuel rådgivning som den påståede fritog ikke T fra hos SKAT at søge oplysninger om de gældende regler for anvendelse af udenlandske køretøjer i Danmark i forbindelse med anskaffelse af bilen. T idømtes en bøde på 85.000 kr.Landsretten stadfæstede byretsdommen.Indholdsfortegnelse Ikke offentliggjorte afgørelserJournalnr: 15/0216896Ekstraordinær genoptagelse af skatteansættelsenSKAT har givet afslag på anmodning om ekstraordinær genoptagelse af indkomstansættelsen for indkomståret 2010. Landsskatteretten stadfæster afgørelsen.Afsagt: 16-12-2016Journalnr: 12/0250201Genoptagelse af afgørelseSKAT har ikke imødekommet anmodning om genoptagelse af SKATs tidligere trufne afgørelse af 21. januar 2011. Landsskatteretten pålægger SKAT at genoptage afgørelsen.Afsagt: 21-11-2016Journalnr: 13/0157445Maskeret udbytteSKAT har imødekommet en anmodning om genoptagelse af skatteansættelsen for indkomstår 2010, hvor udbyttebeskatning er uændret, men hvor udbyttet - hvori der ikke er indeholdt udbytteskat - er ændret fra at angå felt 316 til at angå felt 312. Klagen angår, at udbyttebeskatningen er opretholdt. Landsskatteretten ændrer maskeret udbytte (medregnet under felt 312) fra 125.000 kr. til 0 kr.Afsagt: 21-11-2016Journalnr: 15/2156182Ansættelse af lønKlagen vedrører ansættelse af løn mv. til nul. Landsskatteretten stadfæster afgørelsen.Afsagt: 15-12-2016Journalnr: 13/5719118Ekstraordinær genoptagelse af skatteansættelsenKlagen vedrører nægtet ekstraordinær genoptagelse af skatteansættelsen i indkomståret 2006 under henvisning til skatteforvaltningslovens § 27, stk. 1, nr. 8 og § 27, stk. 2. Landsskatteretten stadfæster afgørelsen.Afsagt: 23-11-2016Journalnr: 16/0192478Ekstraordinær genoptagelse af skatteansættelsenKlagen vedrører nægtet ekstraordinær genoptagelse af skatteansættelsen. Landsskatteretten stadfæster afgørelsen.Afsagt: 23-12-2016Journalnr: 13/5789625Erhvervesmæssig drift af virksomhedKlagen vedrører ikke godkendt fradrag for underskud af virksomhed, idet klageren ikke er anset for at drive erhvervsmæssig virksomhed. Landsskatteretten stadfæster afgørelsen.Afsagt: 23-11-2016Journalnr: 13/5997012Erhvervesmæssig drift af virksomhedKlagen vedrører ikke godkendt fradrag for underskud af virksomhed idet klageren ikke er anset for at drive erhvervsmæssig virksomhed og konsekvenser heraf. Landsskatteretten stadfæster skatteankenævnets afgørelse.Afsagt: 16-12-2016Journalnr: 15/3184975Fradrag - ligningslovens § 9DKlagen vedrører afslag på anmodning om ekstraordinær genoptagelse efter skatteforvaltningslovens § 27, stk. 1, nr. 8, vedrørende glemte fradrag efter ligningslovens § 9 D og ikke godkendt befordringsfradrag efter samme. Landsskatteretten stadfæster afgørelsen.Afsagt: 24-01-2017Journalnr: 13/3274927Fradrag for renteudgifterKlagen vedrører nægtet fradrag for renteudgifter og brug af VSO. Landsskatteretten godkender fradraget og brug af VSO.Afsagt: 26-01-2017Journalnr: 15/3061855GaveafgiftKlagen vedrører beregning af gaveafgift. Landsskatteretten stadfæster afgørelsen.Afsagt: 26-01-2017Journalnr: 13/6656825Genoptagelse af skatteansættelsenKlagen vedrører nægtet genoptagelse af skatteansættelsen. Landsskatteretten stadfæster afgørelsen.Afsagt: 23-11-2016Journalnr: 15/2241593Genoptagelse af skatteansættelsenKlagen vedrører nægtet genoptagelse af skatteansættelsen. Landsskatteretten hjemviser sagen.Afsagt: 24-01-2017Journalnr: 15/2146945IndberetningspligtKlagen skyldes, at SKAT har pålagt efterskolen til Indkomstregisteret (eIndkomst) at indberette skattepligtig værdi af fri bolig med forskellen mellem markedslejen reduceret med 10 % og opkrævet husleje for ansatte lærere, der bebor skolens boliger. Landsskatteretten stadfæster afgørelsen.Afsagt: 28-11-2016Journalnr: 15/0524178IndeholdelsespligtSKAT har anset selskabet for indeholdelsespligtigt af A-skat m.v. i forbindelse med udbetaling af vederlag til udenlandsk arbejdskraft. Landsskatteretten stadfæster afgørelsen.Afsagt: 02-02-2017Journalnr: 15/1674124Indsættelser på kontiKlagen vedrører forhøjelse af personlig indkomst på baggrund af indsætninger på bankkonti. Landsskatteretten stadfæster afgørelsen.Afsagt: 23-11-2016Journalnr: 14/2341958Indsættelser på kontiKlagen skyldes, at indsættelser af beløb på selskabets konto er anset for skattepligtige. Landsskatteretten stadfæster afgørelsen.Afsagt: 22-12-2016Journalnr: 15/0724894LegaterKlagen vedrører beskatning af modtagne legater. Landsskatteretten nedsætter forhøjelsen til nul.Afsagt: 26-01-2017Journalnr: 15/1537697LejeforholdKlagen vedrører bindende svar


text: om bl.a. fri bolig. Landsskatteretten ændrer besvarelsen af et af spørgsmålene og ændrer formuleringen - men ikke indholdet - af besvarelsen.Afsagt: 21-12-2016Journalnr: 14/5146757LempelseSKAT har truffet afgørelse om, at klageren i indkomstårene 2011 og 2012 ikke er berettiget til skattelempelse af sin lønindkomst fra udlandet efter ligningslovens § 33 A. Landsskatteretten stadfæster afgørelsen.Afsagt: 24-11-2016Journalnr: 13/0230137Manglende lejeindtægtKlagen angår indkomstopgørelsen for ApS, som er sambeskattet med moderselskabet. SKAT har medregnet manglende lejeindtægt jf. statsskattelovens § 4 og ligningslovens § 2. Landsskatteretten nedsætter forhøjelsen.Afsagt: 23-11-2016Journalnr: 14/2341907Maskeret udlodningKlagen vedrører udgifter afholdt af selskab anset som maskeret udlodning. Landsskatteretten stadfæster afgørelsen.Afsagt: 22-12-2016Journalnr: 14/3295742Moms af udeholdt omsætningKlagen vedrører beregning af moms af udeholdt omsætning. Landsskatteretten stadfæster afgørelsen.Afsagt: 14-12-2016Journalnr: 13/6728703Omberegning af lempelseKlageren er engelsk statsborger og er født og opvokset i Nordirland, hvor han fortsat har familie. Klagen vedrører nægtet omberegning af lempelse. Landsskatteretten godkender omberegning.Afsagt: 06-12-2016Journalnr: 14/2728476RatepensionSKAT har ikke imødekommet klagerens anmodning om at indbetaling til ratepension i indkomståret 2013 kan overføres til indkomståret 2014 uden afgiftsmæssige konsekvenser. Landsskatteretten stadfæster afgørelsen.Afsagt: 26-01-2017Journalnr: 14/4270557Rette indkomstmodtagerSKAT har besvaret anmodning om bindende svar på spørgsmål om overdragelse af arbejde til selskab og beregning af goodwill. Landsskatteretten stadfæster afgørelsen.Afsagt: 25-01-2017Journalnr: 14/5256059Skat af fri bilKlagen vedrører beskatning af værdi af fri bil. Landsskatteretten nedsætter forhøjelsen til nul.Afsagt: 07-12-2016Journalnr: 15/2658218Skat af fri boligKlagen vedrører beskatning af værdi af fri bolig. Landsskatteretten nedsætter forhøjelsen.Afsagt: 14-12-2016Journalnr: 14/0008220Skat af godtgørelseKlagen vedrører beskatning af befordringsgodtgørelse. Landsskatteretten stadfæster afgørelsen.Afsagt: 12-12-2016Journalnr: 13/6431709SkatteberegningsmetodeSKAT har givet afslag på anmodning om, at klagerens skatteberegning sker efter personskattelovens § 14, stk. 2. Landsskatteretten stadfæster afgørelsen.Afsagt: 20-01-2017Journalnr: 14/3845559Skattepligt - dødsboSKAT har ændret boets skattemæssige status til at være skattepligtigt efter dødsboskattelovens § 6. Landsskatteretten stadfæster afgørelsen.Afsagt: 30-01-2017Journalnr: 14/4615338Skattepligt til DanmarkSKAT har truffet afgørelse om, at klageren i indkomstårene 2010 og 2011 er fuldt skattepligtig til Danmark i henhold til kildeskattelovens § 1, stk. 1, nr. 1, jf. § 7, stk. 1. SKAT har endvidere truffet afgørelse om, at 75 % af klagerens lønindtægter vedrører arbejde udført i Frankrig, og at klageren for denne del af sin samlede løn er berettiget til lempelse efter ligningslovens § 33 for betalt skat i Frankrig. Landsskatteretten ændrer SKATs afgørelse, således at klageren ikke i indkomstårene 2010 og 2011 er fuldt skattepligtig til Danmark i henhold til kildeskattelovens § 1, stk. 1, nr. 1, jf. § 7, stk. 1, og således at klagerens skatteansættelser for hvert af indkomstårene 2010 og 2011 ansættes til 0 kr.Afsagt: 19-12-2016Journalnr: 12/0261676Skattepligt til DanmarkKlagen vedrører skattepligt til Danmark. Landsskatteretten nedsætter forhøjelsen til nul.Afsagt: 19-12-2016Journalnr: 14/0184932Skattepligt til DanmarkSKAT har truffet afgørelse om, at klageren i indkomståret 2009 er fuldt skattepligtig til Danmark i henhold til kildeskattelovens § 1, stk. 1, nr. 1, jf. § 7, stk. 1. Landsskatteretten ændrer SKATs afgørelse, således at klageren ikke i indkomståret 2009 er fuldt skattepligtig til Danmark i henhold til kildeskattelovens § 1, stk. 1, nr. 1, jf. § 7, stk. 1, og således at klagerens skatteansættelse for indkomståret 2009 ansættes til 0 kr.Afsagt: 19-12-2016Journalnr: 14/1543595Skønsmæssig ansættelse af af overskudKlagen vedrører skønsmæssig ansættelse af overskud af virksomhed. Landsskatteretten stadfæster


text: afgørelsen.Afsagt: 22-12-2016Journalnr: 12/0266495Skønsmæssig ansættelse af virksomhedKlagen vedrører skønsmæssig ansættelse af resultat af virksomhed. Landsskatteretten afviser i alt overvejende grad forhøjelsen.Afsagt: 26-01-2017Journalnr: 13/6532505Tab på fordring mv.Der klages over, at SKAT ikke har godkendt fradrag for tab på en fordring (erstatning) samt over, at SKAT ikke har godkendt fradrag for advokatudgifter i forbindelse med erstatningssagen. Landsskatteretten stadfæster afgørelsen.Afsagt: 05-12-2016Journalnr: 14/0060687UdbytteudlodningKlagen vedrører udbyttelodning, som følge af at klageren har udtaget 6 biler og 1 trailer i selskabet. Landsskatteretten stadfæster afgørelsen.Afsagt: 23-01-2017Journalnr: 15/1955894Værdi af ejendomKlagen vedrører bindende svar om værdiansættelse af ejendom. Landsskatteretten ændrer det bindende svar.Afsagt: 14-12-2016Journalnr: 14/4066310Yderligere løn, moms af privat brug af helikopterKlagen vedrører 2011 nedsættelse af skattepligtig indkomst, yderligere løn til hovedanpartshaver samt moms af ej faktureret værdi af privat brug/lån af helikopter. Landsskatteretten stadfæster afgørelsen.Afsagt: 16-01-2017Journalnr: 16/1186352Ændring af indkomstKlagen vedrører ændring af selskabs indkomst og mulighed for fremførsel af underskud. Landsskatteretten stadfæster afgørelsen.Afsagt: 27-01-2017Journalnr: 16/0625382ForældelseSKAT har ikke anset klagerens gæld vedrørende sagsomkostninger for forældet. Landsskatteretten anser Gælden vedrørende sagsomkostninger for forældet den 1. januar 2011, og SKATs afgørelse ændres i overensstemmelse hermed.Afsagt: 12-01-2017Journalnr: 16/1006259ModregningSKAT har foretaget modregning i klagerens overskydende skat for indkomståret 2015 til dækning af sagsomkostninger til politiet. SKAT har oplyst, at afgørelsen ikke kan påklages jf. straffuldbyrdelseslovens § 111, stk. 2. Spørgsmålet om, hvorvidt Landsskatteretten har kompetence til at behandle klagen er udskilt til forlods behandling. Landsskatteretten har kompetence til at behandle klagen.Afsagt: 12-01-2017Indholdsfortegnelse Nyt fra EU-domstolenRetsliste 06-03-2017 - 04-04-2017Dom C-98/16 Kommissionen mod GrækenlandDato: 04-05-2017Fiskale bestemmelserDet fastslås, at Den Hellenske Republik har tilsidesat sine forpligtelser i henhold til artikel 63 TEUF og artikel 40 i EØS-aftalen, idet den har vedtaget og opretholdt en lovgivning, som fastsætter en gunstig skattesats for donationer til foreninger, der drives uden gevinst for øje, etableret i andre medlemsstater i EU/EØS med forbehold for gensidighed.Tidligere dokument: C-98/16 Kommissionen mod Grækenland - Ny sagIndholdsfortegnelse Nyt fra Skatteministeriet og SKATSystemvejledningereIndkomst: Teknisk vejledningeIndkomst: IndberetningsvejledningNyt fra SkatteministerietAdvokatundersøgelse af udbyttesagen sættes i gangDanmark indgår dobbeltbeskatningsaftale med AzerbaijanIndholdsfortegnelse Nyt fra FolketingetVedtagne lovforslagL 104 Forslag til lov om ændring af lov om kommunal ejendomsskat og lov om kommunal udligning og generelle tilskud til kommuner. (Fastfrysning af grundskylden i 2017 for alle ejendomme).Vedtaget den 2. marts 2017Nye dokumenter vedrørende lovforslagL 137 Forslag til lov om ændring af lov om inddrivelse af gæld til det offentlige og forskellige andre love. (Forenkling af regler om inddrivelse af gæld til det offentlige m.v.).BilagBilag 3Fastsat tidsplan for udvalgets behandling af lovforslagetSpørgsmål og svarSpm. 1Spm. om, hvor mange sager der skal behandles, hvis man skifter fra den positive afgrænsning til den negative afgrænsning af, for hvilke fordringstyper der kan ske inddrivelse ved lønindeholdelse og udpantning (udlæg), til skatteministerenSpm. 2Spm. om ophævelserne af særregler i anden lovgivning vil have betydning for antallet af sager, der skal behandles, til skatteministerenSpm. 3Spm. om der er planer om at øge antallet af medarbejdere, der skal foretage betalingsevnevurderinger, til skatteministerenSpm. 4Spm. om at redegøre for sagsbehandlingstiderne for betalingsevnevurderinger, som de er nu, samt give et bud på, hvordan sagsbehandlingstiderne vil udvikle sig som et resultat af denne lovgivning, til skatteministerenSpm.


text: 5Spm. om ændringerne i dækningsrækkefølgen vil have betydning for antallet af sager, der skal behandles, til skatteministerenSpm. 6Spm. om, hvor stort et beløb ministeren er klar til at afskrive på restancerne m.v., til skatteministerenSpm. 7Spm. om at redegøre for, at det af lovforslaget fremgår, at lovforslaget ikke vurderes til at have økonomiske konsekvenser for det offentlige, især med tanke på dels den sagsbehandlingsopgave, der ligger ift. betalingsevnevurderinger og ift. at ministeren skal fastsætte nærmere regler om retskraftvurderinger i forbindelse med oprydningen efter EFI/DMI, til skatteministerenSpm. 8Spm. om der vil være nogle ændringer i den effektive rente på gæld til det offentlige som et resultat af lovforslaget, til skatteministerenAlmindelig delBilagBilag 131Lovudkast: Forslag til lov om ændring af ligningsloven (Skattefrihed for OL- og PL-præmiebonus)Oversendelsesskrivelse SAU DOK180101388.DOCXLovforslag - Skattefrihed for OL- og PL-præmiebonusResumeBilag 132Dobbeltbeskatningsaftle mellem Danmarks Regering og Republikken Azerbaijans Regering om undgåelse af dobbeltbeskatning og forhindring af skatteunddragelse for så vidt angår indkomstskatterUdkast til oversendelsesbrev til SAU vedr. DBO ml. DK og AZKopi af DK-AZ DBO - som underskrevetBilag 134Orientering om valg af advokatfirma til advokatundersøgelsen af forholdene vedrørende SKATs udbetaling af refusion af udbytteskatBilag 137Lovudkast: Forslag til lov om ændring af ligningsloven (Kvalifikation af selvstændig erhvervsvirksomhed ved deltagelse i et skattemæssigt transparent selskab)Oversendelsesbrev til Folketingets Skatteudvalg - Lovforslag om ændring af ligningslovenHøringsbrev - Lovforslag om ændring af ligningslovenHøringsliste - Lovforslag om ændring af ligningslovenResumé - Lovforslag om ændring af ligningslovenUdkast til Forslag til lov om ændring af ligningslovenBilag 138Det Miljøøkonomiske Råds power point præsentation fra mødet den 1/3-17 om diskussionsoplæg 2017Bilag 139Henvendelse af 2/3-17 fra Peder Kjærsgaard Roulund, Silkeborg vedrørende EFIBilag 140Forslag til grønt kort om beskatning og finansiel gennemsigtighed i EUForslag til grønt kort om beskatning og finansiel gennemsigtighed i EU.DOCGreen card proposal_Taxation and Financial TransparencyEU_EN.PDFSpørgsmål og svarSpm. 195Spm. om at opgøre, hvor meget forskerskatteordningen årligt koster den danske stat, til skatteministerenSvar på SAU alm. del spm. 195Svar på SAU alm. del spm. 195Udvalgsspørgsmål.pdf Svar Spm. 209Spm. om ministeren kan oplyse, hvad provenuet ville være ved en ny model for indkomstskatten, til skatteministerenUdvalgsspørgsmål.pdfSvar på SAU alm. del - spm. 209 Svar Spm. 221Spm. at udarbejde et skøn eller overslag over skatteindtægterne fra boliggevinster i perioden 2010-2016, til skatteministeren Svar Spm. 233Spm. om, hvordan mange selskaber der ifølge ”Skatteoplysninger for selskaber” på SKATs hjemmeside har en angivet skattepligtig indkomst på f.eks. et t...Udvalgsspørgsmål.pdfSvar på SAU alm. del - spm. 233 Svar Spm. 250Spm. om at bekræfte, at den seneste regulering af formidlingsprovision, jf. L 159 (folketingsåret 2016-17), kan medføre, at en dansk investor risikere...Udvalgsspørgsmål.pdfSvar på SAU alm. del - spm. 250-4 Svar Spm. 251Spm. om at oplyse, om det ekstra personale, der bliver allokeret til opgaven vedrørende udbytteskat, er omplaceringer af eksisterende medarbejdere i S...SAU alm. del- svar på spm. 251Udvalgsspørgsmål.pdf Svar Spm. 252Spm. om, hvilke forudsætninger der er lagt ind i regnestykkerne vedrørende skatteudgiften for forskerskatteordning, til skatteministerenUdvalgsspørgsmål.pdfSvar på SAU alm. del spm. 252 Svar Spm. 253Spm. om at opstille et skatteregnskab, der viser, hvad skattebetalingen vil være for en medarbejder, der tjener minimumsniveauet for at kunne være på ...Svar


text: på SAU alm. del spm. 253Udvalgsspørgsmål.pdf Svar Spm. 254Spm. om det er normalt, at personer på forskerskatteordningen indbetaler til pensionsordning med bortseelsesret, til skatteministerenUdvalgsspørgsmål.pdfSvar på SAU alm. del spm. 254 Svar Spm. 255Spm. om, hvad medianindkomsten for personer på forskerskatteordningen er, til skatteministerenSvar på SAU alm. del spm 255Udvalgsspørgsmål.pdf Svar Spm. 256Spm. om, hvor mange af de personer, der er på forskerskatteordningen, befinder sig i jobs, der ikke ville have været i Danmark uden forskerskatteordni...Udvalgsspørgsmål.pdfSvar på SAU alm. del spm. 256 Svar Spm. 257Spm. om, hvordan ministeren vil sikre, at kommunerne får kendskab til og dermed i deres budgetlægning kan tage højde for de krav om tilbagebetaling af...Svar på SAU alm. del spørgsmål 257Udvalgsspørgsmål.pdf Svar Spm. 258Spm. om det er hensigtsmæssigt, at kommuner uforudset skal betale meget store beløb i renter, der tilskrives tilbagebetalingen af for meget betalt eje...Udvalgsspørgsmål.pdfSvar på SAU alm. del spørgsmål 258 Svar Spm. 259Spm. om at redegøre for, hvor ofte SKAT har anmodet politiet om at foretage en ransagning i private haver for at kontrollere for sort arbejde siden ik...Besvarelse af SAU alm. del - spm. 259SAU 181Udvalgsspørgsmål.pdf Svar Spm. 260Spm. om talepapir fra samrådet den 2. marts 2017 om sagsbehandlingstiderne i Skatteankestyrelsen, til skatteministerenUdvalgsspørgsmål.pdfSAU alm. del - svar på spm. 260Talepapir Svar Spm. 261Spm. om at oplyse, hvornår evalueringen af Skatteankestyrelsen forventes at være færdig, til skatteministerenSvar på SAU alm. del - spm. 261Udvalgsspørgsmål.pdf Svar Spm. 262Spm. om at redegøre for den uddannelsesmæssige sammensætning blandt medarbejderne i Skatteankestyrelsen, og beskrive udviklingen heri, til skatteminis...Udvalgsspørgsmål.pdfSvar på SAU alm. del - spm. 262 Svar Spm. 263Spm. om at redegøre for de vurderinger Skatteministeriet lagde til grund for besparelsespotentialerne, da man i sin tid etablerede Skatteankestyrelsen...Svar på SAU alm. del - spm. 263Udvalgsspørgsmål.pdf Svar Spm. 264Spm. om at fremlægge beregning, hvor kapitalindkomst beskattes som arbejdsindkomst med samme progression som i modellen, jf. svar på spm. 209, til ska...Udvalgsspørgsmål.pdfSvar på SAU 264Svar på SAU 209 Svar Spm. 265Spm. om at oplyse, hvilke kriterier Skatteministeriet lagde til grund, da man i foråret 2016 ansøgte om en forlængelse af merbevillingen til Skatteank...Udvalgsspørgsmål.pdfSvar på spm. 265 Svar § 20-spørgsmålSpm. S 779Vil ministeren forholde sig til andelen og omfanget af boliger i København, som har et bundfradrag ved privat udlejning på over 50.000 kr. (grænsen fo... Svar Spm. S 813Mener ministeren, at det er rimeligt, at en boligejer på Lolland vil få en besparelse på 1.600 kr. om året, mens borgere i Rudersdal vil få hele 22.00... Svar Spm. S 814Er ministeren enig med sin regeringskollega erhvervsminister Brian Mikkelsen, som udtaler til Finans den 20. februar 2017: »De ting, som sker i USA og... Svar Spm. S 836Er det korrekt, som det fremgår af TV-Avisen på DR1, kl. 18.30, den 28. februar 2017, at »regeringen til efteråret regner med at være klar med et saml... Svar Spm. US 39Om et boligskattesystem. Svar Husk også vores website dedikeret til Folketingsbilag.Indholdsfortegnelse Oversigt over kurser mm.Dato


text:
Gælder tilpasningsforpligtelsen (også) over for forældre til handicappede børn? | Horten
 Gælder tilpasningsforpligtelsen (også) over for forældre til handicappede børn?
 Højesteret tog ikke stilling til det principielle spørgsmål, om hvorvidt den særlige beskyttelse mod forskelsbehandling af forældre til handicappede børn også gælder ved indirekte forskelsbehandling, men udtalte alene, at spørgsmålet var uafklaret. Højesteret valgte af afgøre den forelagte sag konkret. Indtil videre er retstilstanden derfor uafklaret.
 Forældre er beskyttet
 EU-Domstolen slog for flere år siden fast, at beskyttelsen mod forskelsbehandling på grund af handicap også kan gælde for andre ikke-handicappede personer, der er "bærere af beskyttelseskriteriet". EU-Domstolen udtalte, at en forældre til et handicappet barn, der yder hovedparten af den pleje, som barnet har brug for, er beskyttet mod direkte forskelsbehandling på grund af handicap.
 Dagplejer opsagt under plejeorlov
 En kommunalt ansat dagplejer blev sygemeldt fra sit arbejde i forbindelse med sønnens psykiske problemer og fik senere bevilget plejeorlov for at passe sønnen. Kommunen var på grund af et faldende antal dagplejebørn nødsaget til at reducere antallet af dagplejere. Dagplejeren blev derfor opsagt for at udsætte børnene for mindst muligt miljøskift, hvilket i højere grad fandt sted på grund af dagplejerens høje sygefravær.
 Dagplejeren sagsøgte kommunen med krav om godtgørelse. Det principielle spørgsmål i sagen var, om indirekte forskelsbehandling på grund af et barns handicap kan være i strid med forskelsbehandlingsloven på lige fod med direkte forskelsbehandling. En følge heraf vil bl.a. være, at der gælder en tilpasningsforpligtelse over for forældre med handicappede børn (og andre bærere af beskyttelseskriteriet).
 Ikke tale om forskelsbehandling i den konkrete sag
 Højesteret fastslog, at opsigelsen af dagplejeren ikke var udtryk for direkte forskelsbehandling, da opsigelsen var begrundet i dagplejerens sygefravær. Højesteret fandt heller ikke, at kommunen havde udøvet indirekte forskelsbehandling i forbindelse med opsigelsen, da formålet, at dagplejebørnene skulle udsættes for mindst muligt miljøskift, var sagligt, og opsigelsen af dagplejeren var et proportionalt middel til at nå dette formål.
 Tilpasningsforpligtelse over for forældre til handicappede børn?
 Højesteret tog således ikke stilling til, om indirekte forskelsbehandling af forældre på grund barnets handicap, indebærer en forpligtelse for arbejdsgiveren til at træffe passende og nødvendige foranstaltninger, men helt usædvanligt udtalte Højesteret, at spørgsmålet, om der gælder en tilpasningsforpligtelse for forældre til handicappede børn, er uafklaret i EU-Domstolens retspraksis, og at en afklaring af spørgsmålet vil kræve, at spørgsmålet forelægges EU-Domstolen.
 Højesteret udtalte også, at både forskelsbehandlingslovens og beskæftigelsesdirektivets ordlyd kan pege på, at beskyttelsen mod indirekte forskelsbehandling kun gælder "personer" med et handicap. På den anden side taler beskæftigelsesdirektivets formål (at bekæmpe forskelsbehandling) ifølge Højesteret for også at lade beskyttelsen mod indirekte forskelsbehandling omfatte "bærere af beskyttelseskriteriet".
 Disse udtalelser, der ikke var nødvendige for at afgøre sagen, må ses som en klar opfordring fra Højesteret til, at spørgsmålet bliver forelagt EU-Domstolen. Og indtil videre er retstilstanden uafklaret.


text:
Skat.dk: Overdragelse af fast ejendom mellem interesseforbundne parter - offentlig ejendomsvurdering
 09 Feb 2019 22:16
 04 Jan 2019 21:04
 BS-13444/2018-HJR
 Armslængdeprincippet, seneste offentlige ejendomsvurdering, skønsmæssigt fastsat handelsværdi, interesseforbundne parter, bevisbyrde
 Et selskab ønskede at overdrage et sommerhus til selskabets hovedanpartshaver til den senest offentliggjorte ejendomsvurdering.
 Der var enighed om, at hovedanpartshaveren og selskabet var interesseforbundne parter omfattet af ligningslovens § 2. Efter administrativ praksis kunne ved bedømmelsen af, om et salg var sket i overensstemmelse med armslængdeprincippet, som udgangspunkt anvendes den seneste offentlige ejendomsvurdering, men hverken skattemyndighederne eller parterne var bundet af denne vurdering, hvis den ikke gav et retvisende udtryk for handelsværdien ved aftalens indgåelse. Det var den part, der gjorde gældende, at den offentlige ejendomsvurdering ikke gav et retvisende udtryk for handelsværdien, som havde bevisbyrden fordette.
 Den offentlige vurdering af sommerhuset var ikke blot baseret på handelspriser i det grundværdiområde, i hvilket sommerhuset var beliggende, og som kun omfattede ejendomme i første række til havet, men inddrog også salgspriser for ejendomme i andre grundværdiområder, som ikke lå i første række. Grundlaget for vurderingen gjorde det dermed i sig selv usikkert, om den offentlige ejendomsvurdering var et retvisende udtryk for handelsprisen.
 Hertil kom, at de oplysninger vedrørende fire ejendomme i samme grundværdiområde, som SKAT havde lagt vægt på, viste salgs- og udbudspriser med betydeligt højere kvadratmeterpriser end den kvadratmeterpris, som den offentlige ejendomsvurdering medførte, ligesom priserne lå en del højere end den kvadratmeterpris, som fulgte af en vurdering, som SKATs Ejendomsvurdering havde foretaget. De yderligere oplysninger om andre ejendomme, som var fremlagt for domstolene, underbyggede yderligere, at en værdiansættelse baseret på den offentlige ejendomsvurdering, ikke svarede til, hvad handelsprisen for sommerhuset måtte antages at være.
 Skatteministeriet havde herefter godtgjort, at den senest offentliggjorte ejendomsvurdering ikke var et retvisende udtryk for sommerhusets handelsværdi. En overdragelse til den offentlige ejendomsvurdering var derfor ikke i overensstemmelse med armslængdeprincippet.
 Da den offentlige ejendomsvurdering ikke var retvisende, havde SKAT været berettiget til skønsmæssigt at ansætte ejendommens handelsværdi. Højesteret fandt, at der ikke af selskabet var godtgjort et grundlag for at tilsidesætte SKATs skøn over handelsværdien.
 Den Juridiske Vejledning 2014-1, C.B.3.5.4.3 (dagældende)
 Tidligere instans: Landsrettens dom, SKM2017.714.ØLR
 Tidligere instans: Byrettens dom, SKM2017.34.BR
 Tidligere instans: Landsskatterettens afgørelse, j.nr. 14-3027040
 H1-anpartsselskab
 (v/advokat Søren Lehmann Nielsen)
 (v/Kammeradvokaten/v. advokat Per Lunde Nielsen)
 Poul Dahl Jensen, Henrik Waaben, Michael Rekling, Jens Kruse Mikkelsen og Anne Louise Bormann.
 Appellanten, H1-anpartsselskab, har nedlagt følgende påstande:
 Indstævnte, Skatteministeriet, skal anerkende, at ejendommen Y1-adresse, indtil den 29. juli 2015 kunne overdrages til A for 5 mio. kr., subsidiært at ejendommen indtil den 29. juli 2015 kunne overdrages til PS for en af Højesteret nærmere fastsat pris, der er lavere end 10 mio. kr., og mere subsidiært, at sagen hjemvises til fornyet behandling hos Skattestyrelsen.
 Skatteministeriet skal betale 269.543,92 kr. med procesrente fra den 30. oktober 2017, subsidiært fra den 10. april 2018, til H1-anpartsselskab.
 Påstand 2 angår tilbagebetaling af de sagsomkostninger, som H1-anpartsselskab har betalt for byret og landsret.
 H1-anpartsselskab har for Højesteret frafaldet påstanden om, at der ved opgørelsen af ejendommens handelsværdi skal


text:
tages højde for den tinglyste deklaration om brugsret for PS.
 Skatteministeriet har over for påstand 1 påstået stadfæstelse, subsidiært frifindelse og mere subsidiært hjemvisning til fornyet behandling hos Skattestyrelsen. Over for påstand 2 har Skatteministeriet påstået frifindelse.
 Denne sag angår, om H1-anpartsselskab i skattemæssig henseende var berettiget til at sælge ejendommen Y1-adresse til PS for 5 mio. kr. svarende til den seneste offentlige ejendomsvurdering.
 Efter ligningslovens § 2 skal der ved transaktioner mellem interesseforbundne parter ved opgørelsen af den skattepligtige indkomst anvendes priser og vilkår i overensstemmelse med, hvad der kunne være opnået, hvis transaktionen var afsluttet mellem uafhængige parter (armslængdeprincippet). Der er enighed om, at PS og H1-anpartsselskab er interesseforbundne parter omfattet af ligningslovens § 2.
 Efter administrativ praksis, jf. SKATs dagældende juridiske vejledning 2014-1, afsnit C,B.3.5.4.3, anvendes ved bedømmelsen af, om et salg er sket i overensstemmelse med armslængdeprincippet, som udgangspunkt den seneste offentlige ejendomsvurdering som udtryk for handelsværdien, men hverken skattemyndighederne eller parterne er bundet af denne vurdering, hvis den ikke giver et retvisende udtryk for handelsværdien ved aftalens indgåelse.
 Højesteret finder, at den part, der gør gældende, at den offentlige ejendomsvurdering ikke giver et retvisende udtryk for handelsværdien, har bevisbyrden for dette. Landsskatteretten har i sin afgørelse vurderet, at SKAT ikke havde løftet denne bevisbyrde. Som anført af landsretten indebærer dette ikke, at Landsskatteretten har foretaget en skønsmæssig ansættelse af ejendommens værdi. Sagen angår således også for Højesteret i første række, om Skatteministeriet har løftet bevisbyrden for, at den offentlige ejendomsvurdering ikke var retvisende for handelsværdien.
 Højesteret tiltræder af de grunde, som landsretten har anført, at Skatteministeriet har godtgjort, at den seneste offentlige ejendomsvurdering for ejendommen Y1-adresse ikke var et retvisende udtryk for ejendommens handelsværdi. Overdragelse af ejendommen til PS for 5 mio. kr. var derfor ikke i overensstemmelse med armslængdeprincippet.
 Da den offentlige ejendomsvurdering ikke var retvisende, har SKAT været berettiget til skønsmæssigt at ansætte ejendommens handelsværdi. Af de grunde, som landsretten har anført, tiltræder Højesteret, at der ikke er grundlag for at tilsidesætte SKATs skøn, hvorefter handelsværdien af ejendommen i 2014 var 10 mio. kr. Overdragelse til PS til en pris, der er mindre end 10 mio. kr. er således heller ikke i overensstemmelse med armslængdeprincippet.
 Højesteret stadfæster herefter dommen, således at Skatteministeriet frifindes for H1-anpartsselskabs påstand 1, herunder den subsidiære og den mere subsidiære påstand.
 Efter sagens udfald, og da Højesteret ikke finder grundlag for at fravige udgangspunktet om, at den tabende part skal betale sagsomkostninger, frifindes Skatteministeriet endvidere for H1- anpartsselskabs påstand 2 om tilbagebetaling af sagsomkostninger.
 Skatteministeriet frifindes for H1-anpartsselskabs påstand 2.
 I sagsomkostninger for Højesteret skal H1- anpartsselskab betale 125.000 kr. til Skatteministeriet. Beløbet skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
Kold krig i Højesteret. Om Jørgen Dragsdahl, Bent Jensen og KGB
  Kold krig i Højesteret
 Forlaget Vandkunsten 2017. 216 sider ill. 250 kr.
 Bogen er advokat René Offersens (født 1964) personlige beretning om journalist Jørgen Dragsdahls injuriesag mod professor Bent Jensen. En sag, der var startet for en halv snes år siden med en stort opsat artikel i Jyllands-Posten, hvori Jensen havde beskyldt Dragsdahl for at have været KGB-agent under den såkaldte fodnotepolitik i 1980erne. Offersen repræsenterede Dragsdahl i Højesteret, som med dommen over Bent Jensen satte det endelige (danske) punktum for en sag, der havde varet næsten ti år. Dragsdahl havde vundet injuriesagen ved byretten i Svendborg, tabt den i landsretten og endelig vundet sagen ved den ultimative danske instans, Højesteret.
 Offersen kalder selv sin bog et partsindlæg. Og det er den naturligvis også i udgangspunktet. Til gengæld er den et af de væsentlige af slagsen – i og med, at bogen sideløbende indeholder så meget andet. Om retsmaskineriet, specielt i forhold til Højesteret, om Offersens egen karriere, hans tabte og vundne sager, hans præferencer. Og i særdeleshed om den helt særlige atmosfære, der ligger omkring højesteretsdommerne og omkring Højesteret. Oprettet 1661 af Frederik 3. i forlængelse af enevældens gennemførelse året før. I dag beliggende i Prins Jørgens Gård ved siden af den lovgivende og udøvende magt på Christiansborg.
 En lille pudsig detalje. Bogen er udgivet på Forlaget Vandkunsten, hvis direktør Søren Møller Christensen også var formand for støttekomiteen for Dragsdahl. Man hjælper vel sine egne. Til gengæld var valget af Offersen som journalistens advokat ved Højesteret overraskende. Både for ham selv og offentligheden. Dragsdahls advokat ved byret og landsret - den legendariske og farverige Henrik Holm-Nielsen - var gået på pension, men indvilligede nødtvunget i at være behjælpelig fra kulissen. Offersen havde som privatperson været aktiv hos de konservative samt stadig aktivt medlem i Ronald Reagan Selskabet. Men man er vel professionel. Han beretter i bogen om et selskabeligt arrangement før domsafsigelsen i Højesteret. Et sammenstød mellem to kulturer i selskabslivet. Og et arrangement, der ikke helt svarede til, hvad advokaten var vant til i sine konservative cirkler:
 ”Det var nok her, jeg under sagen oplevede den største kulturforskel mellem det udprægede socialistiske miljø fra 1970 ́erne, der udgjorde tyngden omkring Jørgen Dragsdahl, og så middagene hos Højesteretsskranken og De Konservative. Det var ikke kun det, at der var buffet, ingen dug på bordene og vine fra den nye verden. Det var det hele”, (side 127).
 Offersen fortæller i bogen – ved siden af at berette om sagens forløb – løbende om sagens mere bizarre sideeffekter. Som da Bent Jensens russisk-fødte ægtefælle på vej ud efter domsafsigelsen, men stadig i Højesterets højfornemme og højloftede korridorgang, skreg ”svin” efter Jørgen Dragsdahl. Et sprog, der var ganske ukendt i Højesteret. På hovedtrappen foran Højesteret lod såvel advokat som sejrherre sig fotografere med hver sit sovjetflag med hammer og segl i hånden. Flag, som fotografen Jacob Holdt – efter advokatens mening en kende upassende - havde medbragt til lejligheden. Og


text:
som hurtigt og forventeligt endte på Trykkefrihedsselskabets hjemmeside og i Den Korte Avis. Det er ikke et optrin, som den ellers altid korrekte advokat mindes med stolthed.
 Samtidig med dommens offentliggørelse dukkede der kronikker og klummer op i aviserne, der søgte at forklare, at Højesteret helt havde misforstået sagen, og hvad der var gældende ret. Og der blev ikke lagt fingre imellem. Den ellers borgerligt orienterede Offersen undrer sig højlydt over ”hvor mange borgerlige der i deres ellers højstemte respekt for retsstaten og lov er lov, og lov skal holdes, alligevel ikke mente, at det kunne gælde i dette tilfælde. Endda i en overordentlig faktumtung og kompleks sag, som de dybest set ikke vidste noget om, men blot ud fra generelle synspunkter om den sikkerhedspolitiske debat i 1980 ́erne havde stærke meninger om”, (side 137).
 Hele denne mudrede sag, dommen samt ikke mindst debatten om begge dele bringer denne anmelder tilbage til sin specialevejleder i historie fra midten af 196erne, professor C.O. Bøggild-Andersen. Denne hædersmand havde den faste overbevisning, at der ikke skulle være noget, der hed samtidshistorie. Dette fænomen var en anomali, fordi samtidshistoriens mennesker stadig var i live, og der derfor uvægerligt ville komme historien uvedkommende faktorer i spil. Problemet opstod konkret for Bøggild, da Københavns Universitet i begyndelsen af 1950erne opslog et professorat i den nyeste historie. Et embede, der i øvrigt blev besat af Sven Henningsen. Forskning i samtidshistorie må i et retssamfund nødvendigvis være underlagt de retspolitiske principper, der er gældende i samfundet. Alt andet risikerer at åbne Helvedes porte og en Pandoras æske.
 Offersen ønsker med bogen for det første at dokumentere, hvordan Jensen med konsorter i kølvandet på Højesterets dom iværksatte en desinformationskampagne, tilsyneladende med den hensigt at så tvivl om dømmekraften hos landets øverste retsinstans. Med det formål at fastholde mistænkeliggørelsen af Dragsdahl for KGB- agentvirksomhed under den kolde krig i 1980erne. Endvidere ønsker bogen at dokumentere, at sagen i Højesteret i realiteten slet ikke drejede sig om, hvorvidt Dragsdahl havde været agent for KGB. Men derimod om, hvor groft urigtige udsagn, Bent Jensen i sin egenskab af forsker kunne fremsætte uden derved at overskride den udvidede ytringsfrihed, han som forsker havde fået ved sin adgang til PET ́s arkiver.
 Jensen var blevet leder af det koldkrigs-center, hvis finansiering angiveligt havde været VK-regeringens pris for at opnå Dansk Folkepartis accept af finansloven for 2007. Bogen vil derfor for det tredje dokumentere Jensens brud på den tavshedspligt, han overfor statsministeren havde accepteret for at få adgang til arkiverne. Endelig ønsker bogen at dokumentere, hvordan Jensen i tobindsværket Ulve, Får og Vogtere ikke tager højde for domstolenes afgørelse i sin beskrivelse af Dragsdahl. Værket blev som bekendt af flere af Jensens faghistoriske kolleger voldsomt kritiseret for brud på elementære metodiske læresætninger inden for historievidenskaben. I det førende danske Historisk Tidsskrift skrev en norsk koldkrigsekspert i sin anmeldelse af værket blandt andet følgende svada: ”Som vejleder for en master- eller doktorgradsstudent ville jeg ha sagt, slik bør du ikke skrive om du vil bli historiker”.


text:
I sandhed eine grausame Salbe fra en faghistorisk kollega.
 Ovenstående nøgterne beskrivelse af bogens indhold skal imidlertid ikke forklejne, at forfatteren også har andre hensigter med den. Undervejs inviterer han på en sjælden visit ind bag Højesterets tykke mure. Vi får som læsere et velkomment indblik i arbejdet ved landets øverste domstol. Baseret på dens historie og på regelsættet for dens arbejde. Men vi får som læsere også forfatterens fornøjelige beskrivelse af egne oplevelser, bommerter og triumfer. Offersen afslører sig i disse afsnit som en overmåde lun fætter – i besiddelse af udpræget fortællesans, med en god portion humor samt ikke mindst med en sund og befriende selvironi.
 Forfatteren kommer undervejs fortjenstfuldt også ind på sine principelle betragtninger vedrørende den konkrete højesteretsdom samt på vigtige tids-aktuelle retspolitiske spørgsmål. Herunder forholdet til internationale konventioner. Samt konventionernes vigtighed i en tid, hvor en bedaget Grundlov ikke længere altid slår til, og hvor de internationale konventioner er kommet under pres. Ikke mindst, fordi det er blevet politisk god tone at stille spørgsmålstegn ved dem – i visse kredse endog at ringeagte dem.
 Højesterets-dommen havde – til forskel fra de tidligere instanser - understreget, at Bent Jensen i sin egenskab af historieprofessor burde have iagttaget noget så fint som due diligence, der bedst kan oversættes som behørig omhu. Offersen vier emnet et helt kapitel.
 ”Jeg ramte --- lige midt i bulls eye, da jeg i Højesteret kritiserede landsretten for at have bedømt Bent Jensen efter normen for en gymnasieelev i stedet for en historieprofessor”, (side 173).
 Som en bonus pater familias burde Jensen i sin journalistiske virksomhed have udvist en adfærd, der gav Dragsdahl kredit for, at hans ganske omfattende journalistik ikke på noget tidspunkt havde vist tegn på KGB-aftryk. For det andet, at dobbeltagenten Gordijevskij kun havde haft andenhåndsviden, da han karakteriserede Dragsdahl som agent. Samt at PET offentligt havde afvist, at Dragsdahl havde været agent. For det tredje, at KGB-officerers indberetninger om agenthvervning ofte var behæftet med fejl. Og endelig som det fjerde, at der aldrig havde været rejst blot sigtelse mod Dragsdahl for at være agent. Alt det burde Jensen i sin position som forsker og professor have taget med i sine forhåndsovervejelser.
 I hovedtrækkene lever bogen helt op til de mål, som forfatteren har opstillet. Den er yderst velskrevet, den er fuld af lune og personlige indfaldsvinkler. Som partsindlæg er den noget så sjældent som alsidig. Som læser bliver man både gjort klogere og samtidig underholdt. Når det er sagt, tilgiver man næsten, men også kun næsten, at Offersen konsekvent staver sit lærested Aarhus Universitet med bolle-å.
 Anmeldelsen er oprettet den 08/02 2017
 De røde flertal


text:
To ejere, som havde fået eksproprieret deres ejendomme havde anlagt sag ved landsretten mod Miljøministeriet v/Skov- og Naturstyrelsen, med påstand om forhøjelse af den erstatning, som de var blevet tilkendt for ekspropriation af dele af en landbrugsejendom til fordel for opførelse af en prøvestation med vindmøller, og som bl.a. omfattede erstatning for forringede jagtmuligheder på respektive ejeres restejendom under og efter opførelsen af vindmøllerne. Efter indhentelse af sagkyndige erklæringer om bl.a. jagtforholdene opgav de to ejere dog sagen, men dette fik Miljøministeriet v/Skov- og Naturstyrelsen til at nedlægge påstand om, at den af Overtaksationskommissionen udmålte erstatning var for høj, og at en del af erstatningen – altså den fulde erstatning for forringet jagt – derfor skulle tilbagebetales. Landsretten gav på baggrund af erklæringerne Miljøministeriet v/Skov- og Naturstyrelsen medhold i påstanden om tilbagebetaling af den udbetalte erstatning for forringet jagt.
 Ejerne ankede sagen til Højesteret med påstand om frifindelse. For Højesteret blev der indhentet nye erklæringer om jagtforholdene, og ud fra en konkret vurdering fandt Højesteret ikke grundlag for at fastslå, at ejerne havde lidt et tab som følge af forringelse af jagten, efter at prøvestationen var opstillet. Højesteret fandt heller ikke, at ejerne havde påvist at have lidt et tab for midlertidig forringelse af jagten under opførelsen af prøvestationen. Højesteret stadfæstede dermed landsrettens dom.
 Sagen er et eksempel på at sagkyndige erklæringer kan vende op og ned på en sag. I denne sag begyndte Miljøministeriet v/Skov- og Naturstyrelsen som den sagsøgte, men endte med at være sagsøger. De to ejere må sige ikke at kunne løfte bevisbyrden for, at det var vindmøllerne, som var skyld i forringelsen af deres jagt. Som så meget andet i naturen, kan det være alle andre mulige forhold, som kan være svære at forklare.
 Fast ejendom, Jagt
 Højesteret gav forbruger medhold i, at hans elforbrug ikke kunne være så stort som måleren viste


text:
Bedømmelser af autoværkstedet Sand BilCentrum ApS - Autobutler.dk
 Læs mere Salg af biler
 Syn/omsyn/synstjek , Opel Agila 2008
 Kobling , VW 1.6 TDI 2010
 Hej Bilal, vi fra Sand BilCentrum takker for din fine bedømmelse & håber at se dig igen. Det betyder en stor del at modtage disse bedømmelser. Vi arbejder hele tiden på at blive bedre. HUSK, spørgsmål er du/i altid velkommen til at ringe.
 Tandrem/kæde , Toyota Avensis 2002
 Hej Michael, vi fra Sand BilCentrum takker for din fine bedømmelse & håber at se dig igen. Det betyder en stor del at modtage disse bedømmelser. Vi arbejder hele tiden på at blive bedre. HUSK, spørgsmål er du/i altid velkommen til at ringe.
 Aircondition , Mitsubishi Colt 2009
 Rigtig fin service 👍
 Hej John, vi fra Sand BilCentrum takker for din fine bedømmelse & håber at se dig igen. Det betyder en stor del at modtage disse bedømmelser. Vi arbejder hele tiden på at blive bedre. HUSK, spørgsmål er du/i altid velkommen til at ringe.
 Andre opgaver , Land Rover Range Rover 2011
 Ford Fiesta 2013
 God, venlig service. Alt som aftalt
 Hej Thomas, vi fra Sand BilCentrum takker for din fine bedømmelse & håber at se dig igen. Det betyder en stor del at modtage disse bedømmelser. Vi arbejder hele tiden på at blive bedre. HUSK, spørgsmål er du/i altid velkommen til at ringe.
 Dæk , Opel Astra 2016
 Synes at selvom jeg kom med dæk og de ikke kunne bruges til min bil, har jeg virkelig fået en god og ærlig behandling, som gør at jeg godt vil bruge stedet igen. Der var ingen begrænsninger i forhold til at aflevere bilen dagen før. Klart et værksted der kan anbefales.
 Hej Kasper, vi fra Sand BilCentrum takker for din fine bedømmelse & håber at se dig igen. Det betyder en stor del at modtage disse bedømmelser. Vi arbejder hele tiden på at blive bedre. HUSK, spørgsmål er du/i altid velkommen til at ringe.
 Service , Mercedes Sprinter 213 2013
 OK arbejde til aftalt pris. Værkstedet havde bilen hele dagen, hvilket man godt kunne have oplyst.
 Opdager dagen efter bilen bremser skævt, det kunne man let have opdaget ved
 en prøvekørsel. Derfor 4 stjerner. Sand BilCentrum ApS
 Hej Søren, vi fra Sand BilCentrum takker for din fine bedømmelse & håber at se dig igen. Det betyder en stor del at modtage disse bedømmelser. Vi arbejder hele tiden på at blive bedre. HUSK, spørgsmål er du/i altid velkommen til at ringe.
 Aircondition , Skoda Fabia 2012
 Hej Trine, vi fra Sand BilCentrum takker for din fine bedømmelse & håber at se dig igen. Det betyder en stor del at modtage disse bedømmelser. Vi arbejder hele tiden på at blive bedre. HUSK, spørgsmål er du/i altid velkommen til at ringe.
 Hjulskift og skift til vinterdæk , Skoda Fabia 2009
 Hej Niels, vi fra Sand BilCentrum takker for din fine bedømmelse & håber at se dig igen. Det betyder en stor del at modtage disse bedømmelser. Vi arbejder hele tiden på


text:
at blive bedre. HUSK, spørgsmål er du/i altid velkommen til at ringe.
 Forrige 1 2 3 4 5 6 7 8 9 ... 89 90 Næste
 Hvis du som kunde er interesseret i at købe en bil, skal du blot sige til.
 Det kan være en vi har stående i rækken eller noget bestemt du søger, så prøver vi at finde den helt rette bil til dig.
 HUSK, at køber du bil hos Sand BilCentrum får du den ALTID leveret med fuld tank.
 Her kan du se vores almindelige lejevilkår.
 1*Brugerbetingelser*.
 Vi gør lejer opmærksom på, at ved indgåelse af denne lejekontrakt handler man lejen hos Sand BilCentrum ApS og forsikringen af IF Skadeforsikring A/S. Såfremt lejer kan dokumentere, at lejer er dækket af egen forsikring (f.eks. ved kreditkort eller lignende), skal dette oplyses personalet ved afhentning af bil.
 Lejeperioden strækker sig fra tidsrummet 09.00 – 08.00 næste dag. Bilen kan godt afleveres udenfor butikkens åbningstider dog for eget ansvar. Undladelse af at aflevere køretøjet til aftalt tid og sted falder ind under straffelovens § 293 (tyveri af køretøjet).
 Ved udlandskørsel er der 100 fri km pr. døgn uanset biltypen, og der betales kr. 3,00 pr. ekstra kørt kilometer.
 Hvis bilen bliver kørt til udlandet uden udlandsforsikring, betales der et overvågningsgebyr på 500,- udover, at forsikringen bliver opkrævet.
 Bilen må kun føres af lejeren og medlejere, som er påført lejekontrakten med kørekorts data.
 Alle køretøjer er inddelt i bilgrupper. En reservation kan kun bekræftes inden for de viste grupper – enkelte tilbud omfatter kun udvalgte bilgrupper. De nævnte bilmodeller er kun eksempler på bilens størrelse, motortype og udstyr. Der er således forskellige modeller inden for hver bilgruppe.
 Ved udlejning til firma skal fremvises CVR-bevis
 Brændstofmåleren er på fuld tank ved lejens start og skal også være dette ved returnering. Hvis en advarselslampe lyser, skal personalet have besked om dette med det samme.
 Lejer fylder selv brændstoftanken op på bilen.
 Lejer er informeret om, at køretøjet skal udskiftes på forespørgsel fra udlejer. Dette giver ikke ret til kompensation for ulejlighed samt ekstra kørte kilometer. Idet lejer modtager en forespørgsel fra udlejer, skal køretøjet udskiftes indenfor 7 dage eller efter nærmere aftale. Såfremt denne frist overskrides, pålægges et gebyr svarende til DKK 250 pr. dag, inkl. moms, eller udlejers omkostning i forbindelse med udeblivelsen foruden lejen indtil aflevering.
 I tilfælde af motorstop eller andre tekniske problemer kontaktes udlejer på tel: +45 51 877 778. Uden for åbningstid vil telefonsvareren modtagen en besked som besvares kort efter vores åbningstid.
 2*Misligholdelse*.
 1. Til person- eller godstransport mod betaling, hverken direkte eller indirekte medmindre lejer har de nødvendige tilladelser.
 2. Udenfor asfalteret vej.
 3. Til nogen form for motorsportsarrangementer, kørekursus eller testkørsel.
 4. Til kørsel med gods, der medfører lugtgener eller usædvanligt slid.
 5. Til transport af hunde eller andre husdyr.
 6. Af personer som er påvirket af spiritus, narkotika eller medicin.
 I tilfælde af lejers misligholdelse af nærværende lejekontrakt kan udlejer udøve sædvanlige misligholdelsesbeføjelser efter dansk rets almindelige regler herom, herunder hæve kontrakten, foretage


text:
modregning og kræve erstatning, jf. litra 7.
 Ved aflevering i ikke rengjort stand eller med mangelfuld optankning opkræves et gebyr på minimum kr. 350. Gebyret fratrækkes i det indbetalte depositum.
 Udlejer har ret til eventuelt med fogedrettens og politiets hjælp – at foranledige tilbagetagelse af køretøjet ved konstateret misbrug i lejeperioden.
 3*Betalingsbetingelser*.
 Forudbetaling af lejebeløb og depositum finder senest sted ved køretøjets afhentning. Betaling sker kontant eller med Dankort.
 Lejer giver ved underskrift udlejer ret til at debitere lejers debet-/kreditkort for misligholdelse jf. litra 2 og i forhold hvor lejer har fået p-bøder eller afleveret bilen retur i ikke rengjort stand. Kvittering sendes til oplyste adresse.
 4*Forsikringsforhold*.
 1. Uden forsinkelse at underrette udlejer om enhver opstået skade.
 2. Skaffe navne og adresser på alle implicerede parter samt på eventuelle vidner.
 3. Undlade at anerkende ansvar eller skyld.
 4. Undlade at forlade køretøjet uden at der er truffet tilstrækkelige sikkerhedsforanstaltninger.
 5. Underrette politiet omgående såfremt en anden parts skyld skal fastslås, eller hvis der er tale om personskade.
 6. Udfylde og aflevere skadesanmeldelse omgående på udlejers forespørgsel.
 Såfremt tredjemand har været fører af bilen gælder INGEN forsikringsdækning i skadestilfælde og lejer og evt. medlejere hæfter solidarisk.
 Ved ulykke er lejer forpligtet til at kontakte udlejer omgående på tel: 0045 51 877 778.
 Hvis gældende færdselsregler ikke er overholdt, opkræves den maksimale selvrisiko uanset evt. tegnede forsikringer.
 Ved misligholdelse af billejeaftalen herunder ulovlig erhvervskørsel, ikke-anmeldte skader, kørsel uden gyldig billejeaftale osv. vil dette medføre at evt. ekstra forsikring bortfalder under billejeperioden.
 5*Selvrisiko*.
 Lejer og evt. medlejere hæfter solidarisk for selvrisikoen på 6.000 kr. for enhver skade på det lejede. Beløbet kr. 6.000 indbetales straks på kontoret. Modregning af det indbetalte vil ske, så snart skadens omfang er opgjort af forsikringsselskabet.
 Dette gælder hvad enten skaden kan tilregnes lejer og eller medlejere eller tredjemand. Hæftelsen omfatter enhver anden aktivering af selvrisikoen, f.eks. skade på andre køretøjer/trafikanter, tyveri, anden overlast m.v.
 6*Depositum*.
 Hvis depositum skal tilbagebetales via konto skal dette oplyses ved afhentning af bil i butikken, eller skriftligt på mail efterfølgende.
 Udlejer er endvidere berettiget til at foretage modregning i det indbetalte depositum i forbindelse med beskadigelser, opkrævning af gebyrer m.v., jf. i øvrigt litra 2 og 3.
 7*Erstatning*.
 Lejer er ansvarlig for skader m.v. efter almindelige erstatningsretlige regler, jf. Færdsels- og Erstatningsansvarsloven. I forholdet mellem lejer og udlejer har udlejer tilbageholdsret i det indbetalte depositum samt ret til at hæve selvrisikoen på 6.000 kr. på lejers kreditkort indtil en endelig ansvarsplacering er fastlagt, jf. især Færdselslovens §§ 104 og 108. Lejer er endvidere ansvarlig for udlejers avance- og driftstab, herunder afsavnserstatning. Udlejer er ikke ansvarlig for evt. tab, som lejer måtte få som følge af nedbrud eller forsinkelser opstået pga. stop.
 8*Lovgrundlag og lovvalg*.
 9*Betaling*.
 Der kan betales kontant eller med betalingskort i butikken.
 Kære kunder, vi holder ferielukket fra & med Fredag d. 24-06-2016 & åbner igen d. 04-07-2016 kl. 08.00.
 Gør som 338.170 andre bilejere og få tilbud fra 3 værksteder. Nemt og hurtigt.
 Gør som 338.170 bilejere og få


text:
Skat.dk: Transfer Pricing - transfer pricing-dokumentation – rettidig - markedsføringsaktiviteter
 SKM2019.136.HR
 Selskab, armslængde-honorering, markedsføringsaktiviteter, koncernintern, kontrakt, mangelfuld, skønsmæssig, dokumentation
 Sagen angik, om et dansk selskab i indkomstårene 2004-07 havde modtaget en armslængde-honorering for de markedsføringsaktiviteter, som selskabet havde påtaget sig og udført i henhold til en koncernintern aftale med et irsk selskab.
 Højesteret fandt, at der ikke er holdepunkter for en forståelse, hvorefter det tidspunkt, hvor der kan foretages skønsmæssig ansættelse af indkomsten, hvis transfer pricing-dokumentationen ikke foreligger, er et andet end ansættelsestidspunktet.
 Endvidere fandt Højesteret, at en transfer pricing-dokumentation, der i så væsentligt omfang er mangelfuld, at den ikke giver skattemyndighederne et tilstrækkeligt grundlag for at vurdere, om armslængdeprincippet er overholdt, må sidestilles med manglende dokumentation.
 Skattemyndighederne havde modtaget selskabets transfer pricing-dokumentation på tidspunktet for ansættelsen, og Højesteret fandt, at denne dokumentation ikke var mangelfuld i et sådant omfang, at den kunne sidestilles med manglende dokumentation.
 Selskabets indkomst kunne derfor ikke ansættes skønsmæssigt i medfør af den dagældende skattekontrollovs § 3 B, stk. 8 (tidligere stk. 5), jf. § 5, stk. 3.
 Spørgsmålet var herefter, om Skatteministeriet havde godtgjort, at honoreringen af selskabets markedsføringsaktiviteter ikke skete på armslængdevilkår. Dette fandt Højesterets flertal ikke godtgjort.
 Skattekontrollovens § 3 B, stk. 8 (tidligere stk. 5)
 Den Juridiske Vejledning 2019-1, C.D.11.13
 Tidligere instans: Landsrettens dom, SKM2018.416.ØLR
 (v/Kammeradvokaten v/adv. Steffen Sværke og adv. Per Lunde Nielsen)
 Marianne Højgaard Pedersen, Poul Dahl Jensen, Henrik Waaben, Jens Kruse Mikkelsen og Anne Louise Bormann.
 I tidligere instans er afsagt dom af Østre Landsrets 1. afdeling den 28. marts 2018 (SKM2018.416.ØLR).
 Appellanten, Skatteministeriet, har endvidere nedlagt påstand om, at H1 skal betale 1,5 mio. kr. med procesrente fra den 25. april 2018, som Skatteministeriet har betalt til opfyldelse af landsrettens omkostningsafgørelse.
 H1 har påstået frifindelse for påstanden om tilbagebetaling af sagsomkostninger.
 Skatteministeriet har for Højesteret fremlagt en række annoncer og artikler fra computermagasiner hovedsageligt fra 2007, som indeholder markedsføring af programmer, herunder navnlig styresystemet X-styresystem.
 Der er bl.a. fremlagt Magasinet ”Blad 1” fra marts 2007, der er udgivet af H1 og omdelt til 400.000 husstande. Magasinet indeholder bl.a. en omtale af X-styresystem, hvoraf fremgår bl.a.:
 ””Blad 1” nok til hele familien
 X-styresystem er her – mere avanceret, mere kraftfuldt og endnu smukkere.
 Med flere og bedre muligheder for at få glæde af film og musik, spil og fotos, tv, og internet. (For ikke at nævne hjemmearbejde og privatøkonomi). ...”
 Endvidere er fremlagt hæftet ”product – Få et overblik over det nye og forbedrede i produkt”. Det er efter det oplyste udgivet i 2005 og målrettet beslutningstagerne hos erhvervskunder. Hæftet indeholder bl.a. en sammenligning af de forskellige versioner af software-pakker, herunder i form af både pakkelicenser og OEM-licenser (Original Equipment Manufacturer-licenser).
 Der er også fremlagt flere annoncer fra multinationale computerproducenter, herunder G29, hvori produkter anbefales. Ifølge samarbejdsaftale af 1. august 2003 mellem G4 og G29 fik G29 rabat ved køb af produkter, hvis selskabet anbefalede produkterne i forbindelse med selskabets markedsføring.
 Endelig er der fremlagt korrespondance mellem SKAT, H1 og dets revisionsselskab, R1, fra årene 2006-2010, der indeholder


text:
SKATs anmodninger om, herunder rykkere for, transfer pricing-dokumentation og om supplerende oplysninger til vurdering af H1s prisfastsættelse og overholdelse af armslængdeprincippet.
 Skatteministeriet har supplerende anført bl.a., at landsrettens fortolkning af Market Development Agreement (MDA-aftalen) mellem H1 og G1 ltd er forkert. Det er således forkert, når landsretten fortolker henvisningen til ”software Products” i MDA-aftalens artikel 3 som de produkter, G1 LTD har ret til at sælge eller pligt til at markedsføre, idet en sådan fortolkning forudsætter, at der er tale om en aftale indgået mellem uafhængige parter. Dette er ikke tilfældet. koncernen har selvsagt interesse i, at der på det danske marked ikke blot sælges de licenser, som G1 LTD måtte have rettighederne til, men også andre OEM-licenser (Original Equipment Manufacturer-licenser). Landsretten har ved sin fortolkning af MDA-aftalens artikel 3 set bort fra definitionen i aftalens artikel 1, hvorefter der med ”software Products” menes alle produkter, der distribueres fra koncernen.
 Det forhold, at koncernen alene havde ét markedsføringsselskab i Danmark, nemlig H1, understøtter, at dette selskab havde til opgave at varetage markedsføringen af samtlige produkter i Danmark. H1’s faktiske markedsføringsaktiviteter har, som det fremgår af det fremlagte markedsføringsmateriale, da også været rettet mod og haft effekt på det samlede salg af produkter på det danske marked.
 Det er uden betydning for den foretagne beskatning, om H1 har arbejdet for det irske selskab G1 LTD eller et eller flere andre selskaber i koncernen. Hvis arbejdet er udført for andre selskaber end G1 LTD, skal H1 også have forøget sin indkomst efter ligningslovens § 2. Det er derfor unødvendigt at tage stilling til, om det er G1 LTD, der har rettighederne til salg af OEM-licenser til multinationale computerproducenter (MNA OEM).
 En meget betydelig del af de slutbrugere, som selskabet direkte eller indirekte reklamerede overfor, havde en computer, der ikke var i stand til af afvikle den nye version af (X-styresystem), som markedsføringen vedrørte. Hvis slutbrugerne på baggrund af selskabets markedsføringsindsats blev ”fristet” af en ny styre-version, forudsatte købet heraf dermed også et køb af en ny computer, herunder en computer, hvorpå styre-versionen var præinstalleret af en af de multinationale computerproducenter, f.eks. G29. Det må i lyset af de foreliggende omstændigheder påhvile H1 at påvise, at selskabets generelle markedsføringsaktiviteter nøje kan afgrænses, sådan at markedsføringsaktiviteterne ikke har haft en effekt på OEM-licenssalget via de multinationale computerproducenter. Selskabet har ikke ført bevis, der afkræfter formodningen om, at markedsføringen har haft denne effekt.
 H1s transfer pricing-dokumentation forelå ikke på selvangivelsestidspunktet og er derfor udarbejdet for sent. Retsvirkningen af en for sent udarbejdet eller mangelfuld transfer pricing-dokumentation er, at skattemyndighederne kan foretage skatteansættelsen skønsmæssigt, jf. skattekontrollovens § 3 B, stk. 8 (tidligere stk. 5), jf. § 5, stk. 3. Der er ikke grundlag for, som landsretten har gjort, at opstille yderligere betingelser om, at skattemyndighederne skal have rykket for dokumentationen, varslet tvangsbøder eller udstedt bødeforelæg, før skatteansættelsen kan fastsættes skønsmæssigt. Det er i øvrigt faktuelt forkert, når landsretten anfører, at skattemyndighederne ikke anmodede om (rykkede for) den pågældende dokumentation. Skattemyndighederne havde heller ikke – som ellers


text:
anført af landsretten – adgang til at varsle tvangsbøder efter skattekontrollovens § 5, stk. 2, eller grundlag for at udstede bødeforelæg efter lovens § 17, stk. 3, idet denne bestemmelse ikke fandt anvendelse for indkomståret 2004-2006, og idet H1 indsendte transfer pricing-dokumentationen for 2007 inden for den frist, som skattemyndighederne fastsatte. Hertil kommer, at der først med virkning fra 1. januar 2009 blev indført en hjemmel i skattekontrolloven (§ 18) til at straffe juridiske personer, jf. lov nr. 1344 af 19. december 2008.
 H1s transfer pricing-dokumentation er – selv hvis den var udarbejdet rettidigt – så mangelfuld, at den ikke sætter skattemyndighederne i stand til at vurdere, om priser og vilkår er fastsat i overensstemmelse med armslængdeprincippet, hvorfor dokumentationskravet i skattekontrollovens § 3 B også af denne grund ikke er opfyldt. Skatteansættelsen kan derfor fastsættes skønsmæssigt. Det er faktuelt forkert, når landsretten anfører, at skattemyndighederne i løbet af skattekontrollen ikke havde anmodet om supplerende oplysninger eller materiale fra H1.
 H1 har supplerende anført bl.a., at landsrettens fortolkning af MDA-aftalen er korrekt, idet H1 ikke efter aftalen er kontraktligt forpligtet til at markedsføre MNA OEM-licenser over for multinationale computerproducenter. Aftalens parter har da heller aldrig fortolket aftalen på en måde, der svarer til den, som Skatteministeriet gør gældende.
 Skatteministeriet har ikke dokumenteret, at H1s faktiske markedsføring – på grund af en afledt markedsføringseffekt – kan begrunde en skønsmæssig forhøjelse af selskabets skatteansættelse, og ministeriet har ikke nærmere redegjort for, hvordan de fremlagte annoncer og magasiner støtter ministeriets synspunkt.
 Det bestrides, at H1’s transfer pricing-dokumentation er udarbejdet for sent. Selv hvis dette var tilfældet, ville der ikke være grundlag for en skønsmæssig skatteansættelse. SKAT havde ingen indsigelser over for kvaliteten af H1s transfer pricingdokumentation, da SKAT traf afgørelse i sagen – bortset fra nogle indsigelser over for de frivilligt tilvejebragte databaseundersøgelser, som R1 havde udarbejdet for selskabet. SKATs indsigelser mod databaseundersøgelserne blev allerede tilbagevist under sagens behandling for Landsskatteretten, og de har i øvrigt ingen selvstændig betydning, idet den beregningsnøgle for honorering af H1, der følger af MDA-aftalen, ubestridt er på armslængdevilkår.
 Det bestrides, at H1s transfer pricing-dokumentation er mangelfuld. Det følger i øvrigt af forarbejderne til skattekontrollovens § 3 B, at selv hvis dette var tilfældet, ville SKAT ikke uden videre kunne fastsætte skatteansættelsen skønsmæssigt. I tilfælde, hvor SKAT mener, at den modtagne dokumentation er mangelfuld, er SKAT forpligtet til at rette henvendelse til skatteyderen, og først herefter kan SKAT, hvis dokumentationen fortsat er mangelfuld, være nødsaget til at skønne. Der skal således foreligge kvalificeret dokumentationsnød, før SKAT kan fastsætte skatteansættelsen skønsmæssigt. En sådan dokumentationsnød har ikke foreligget.
 Bekendtgørelse nr. 42 af 24. januar 2006 om dokumentation af prisfastsættelsen af kontrollerede transaktioner trådte i kraft den 4. februar 2006, og der er enighed mellem parterne om, at bekendtgørelsen alene finder anvendelse for indkomståret 2007. Forud for bekendtgørelsens ikrafttræden var minimumskravet, at selskabet efter selvangivelse på begæring skulle kunne redegøre for, hvorledes priser og vilkår for kontrollerede transaktioner var fastsat, jf. den dagældende skattekontrollovs § 3 B, stk. 4, og forarbejderne hertil.


text:
Det var – som det fremgår af forarbejderne – som udgangspunkt overladt til den skattepligtige at vurdere, hvilken dokumentation der var nødvendig. H1 har som dokumenteret udfærdiget og opbevaret skriftlig dokumentation for priser og vilkår for koncerninterne transaktioner (markedsføring), og selskabet har allerede ved MDA-aftalen opfyldt det minimumskrav for dokumentation, der var gældende for indkomstårene 2004-2006. H1 har i tillæg til den påkrævede dokumentation endvidere bl.a. udarbejdet meget udførlig transfer pricing-dokumentation for 2004-2006, herunder via R1 tilkøbt sig adgang til databaser med sammenlignelige data. Selskabet har således i meget betydeligt omfang overopfyldt de dagældende dokumentationskrav.
 H1 har under sagens behandling ved skattemyndighederne besvaret SKATs supplerende spørgsmål og anmodninger om dokumentation. De eneste oplysninger, som SKAT har efterspurgt under revisionen, som H1 ikke har været i stand til at dokumentere, vedrører multinationale computerproducenter, f.eks. G29’s, salg i Danmark til danske slutbrugere. Dette salg er imidlertid ikke omfattet af skattekontrollovens § 3 B, der angår ”kontrollerede transaktioner”. SKAT kan selvsagt ikke stille krav om, at H1 skal kunne dokumentere tredjemands salg til slutbrugere i Danmark.
 H1 har overholdt de tidsmæssige krav til udarbejdelse af transfer pricing-dokumentation, idet MDA-aftalen regulerede, hvordan selskabets honorering skulle udmåles, idet der er enighed mellem parterne om, at honorarbestemmelsen er på armslængdevilkår, og idet der var udarbejdet halvårlige beregninger i henhold til MDA-aftalens artikel 6.2. H1 har overholdt den 60-dages frist for indlevering af dokumentation, der i medfør af § 2, stk. 4, i bekendtgørelse nr. 42 af 24. januar 2006 var gældende for indkomståret 2007.
 SKAT har på intet tidspunkt under SKATs revision problematiseret, at selskabets transfer pricing-dokumentation ikke var dateret, ligesom dette heller ikke blev tillagt betydning i SKATs afgørelser. Dokumenternes datering er i øvrigt uden betydning for skattemyndighedernes mulighed for at efterprøve de vilkår og den pris, der er fastsat i MDA-aftalen. Skatteministeriets synspunkt om, at dokumenternes manglende datering medfører, at skatteansættelsen kan fastsættes skønsmæssigt, er i strid med vejledning af 6. februar 2006 om transfer pricing, kontrollerede transaktioner og dokumentationspligt, idet det følger heraf, at dokumentationen kan sammenskrives i et dokument, der løbende opdateres, eller at oplysningerne kan sammenskrives i forbindelse med SKATs anmodning.
 De tidsmæssige og indholdsmæssige krav til transfer pricing-dokumentation (dagældende skattekontrollovs § 3 B)
 Den dagældende bestemmelse i skattekontrollovens § 3 B blev indført ved lov nr. 131 af 25. februar 1998 om ændring af skattekontrolloven og skattestyrelsesloven. Af det lovforslag, der lå til grund for lovændringen, fremgår bl.a. følgende af de specielle bemærkninger til bestemmelsen (Folketingstidende 1997-1998 (1. samling), tillæg A, lovforslag nr. L 84, s.1907):
 ”Beregning af de interne afregningspriser vil formentlig allerede i dag ikke afvige nævneværdigt fra de angivne retningslinjer. I fremtiden skal beregningen således blot nedskrives. Det er – som udgangspunkt – ikke nødvendigt for virksomhederne at udarbejde en større analyse eller købe sig adgang til databaser med sammenlignelige data. Virksomhederne bør selv være i stand til at udforme den tilstrækkelige dokumentation, idet der ikke kræves en dokumentation af samme omfang som der eksempelvis kræves af skattemyndighederne i U.S.A.”
 Bekendtgørelse nr. 42 af 24. januar 2006


text:
om dokumentation af prisfastsættelsen af kontrollerede transaktioner indeholder, ud over de bestemmelser der er citeret i landsrettens dom, i §§ 4-8 følgende bestemmelser:
 ”§ 4. Dokumentationen skal indeholde en beskrivelse, som giver told- og skatteforvaltningen et overblik over koncernen og de forretningsmæssige aktiviteter.
 En beskrivelse af koncernens juridiske struktur, herunder angivelse af koncernenhedernes geografiske placering.
 En beskrivelse af den organisatoriske struktur, herunder angivelse af den primære forretningsmæssige aktivitet for den skattepligtige og for de forbundne parter, som den skattepligtige har haft kontrollerede transaktioner med.
 En oversigt der viser de seneste 3 års omsætning og resultat af den primære drift for den skattepligtige og for de forbundne parter, som den skattepligtige har haft kontrollerede transaktioner med.
 En kort historisk beskrivelse af koncernen og virksomheden, en beskrivelse af eventuelle omstruktureringer og skift i væsentlige funktioner og risici, samt en forklaring på eventuelle underskud.
 En kort beskrivelse af branchemæssige forhold for koncernen, herunder angivelse af de væsentligste konkurrencemæssige parametre.
 Produkters (varer, tjenesteydelser, aktiver, immaterielle aktiver mv.) egenskaber.
 En funktionsanalyse (funktioner, aktiver og risici )
 Kontraktsvilkår.
 Økonomiske omstændigheder.
 Stk. 2. Dokumentationen skal endvidere indeholde kopi af eventuelle skriftlige aftaler, som den skattepligtige eller forbundne parter har indgået med myndigheder i andre lande vedrørende kontrollerede transaktioner. Dette gælder både aftaler med bagudrettet og fremadrettet virkning. 1. og 2. pkt. finder ikke anvendelse for skriftlige aftaler som de danske skattemyndigheder er part i.”
 Af SKATs vejledning af 6. februar 2006 om transfer pricing, kontrollerede transaktioner og dokumentationspligt fremgår bl.a. følgende:
 ”9. Ajourføring og opbevaring af dokumentationsmaterialet
 SKAT kan i princippet påbegynde en skattekontrol af et indkomstår, når selvangivelsesfristen for dette indkomstår udløber, og materialet for det pågældende indkomstår skal således foreligge i en sådan form, at det kan sammenstykkes til en egentlig sammenhængende dokumentationspakke, der kan indsendes inden 60 dage.”
 Adgangen til skønsmæssig ansættelse af indkomsten (dagældende skattekontrollovs § 5, stk. 3)
 Den dagældende bestemmelse i skattekontrollovens § 5, stk. 3, der blev indført ved lov nr. 1104 af 20. december 1995, lyder således:
 ”Stk. 3. Foreligger en selvangivelse ikke på ansættelsestidspunktet, kan den skattepligtige indkomst og formue ansættes skønsmæssigt.”
 Af det lovforslag, der lå til grund for lovændringen, fremgår bl.a. følgende (Folketingstidende 1995-96, tillæg A, lovforslag nr. L 104, s. 2573 og 2576):
 ”Foreligger det skattemæssige årsregnskab m.v. ikke på ansættelsestidspunktet, kan den skattepligtige indkomst og formue efter gældende ret – ligesom i tilfælde af manglende selvangivelse – opgøres skønsmæssigt. Denne sanktion fastholdes efter forslaget, jf. forslaget under § 1, nr. 2, til § 5, stk. 3, i skattekontrolloven.
 Til § 5, stk. 3:
 Det foreslås, at skattemyndighederne – ligesom efter gældende ret – skal kunne skatteansætte en skattepligtig af en skønsmæssigt opgjort skattepligtig indkomst eller formue, hvis den skattepligtige ikke har selvangivet indkomsten eller formuen på ansættelsestidspunktet, eller en bogførings- eller regnskabspligtig ikke har indgivet årsregnskab på dette tidspunkt.
 Dette gælder også tilfælde, hvor ”en selvangivelse eller et skattemæssigt årsregnskab” er så mangelfuldt, at de ikke kan sidestilles med henholdsvis en selvangivelse eller et skattemæssigt årsregnskab, jf. § 1 og 3.
 Efter de almindelige


text:
principper for bevisførelse påhviler det i sådanne tilfælde som udgangspunkt skattemyndigheden at sandsynliggøre, at den skønnede opgørelse ikke er mindre sandsynlig end andre opgørelser – set i lyset af de oplysninger, som skattemyndighederne er i besiddelse af.”
 Denne sag angår, om den honorering, som H1 modtog for sit arbejde med at markedsføre produkter i Danmark i henhold til en aftale med det koncernforbundne selskab G1 ltd i Irland, var i overensstemmelse med, hvad der kunne være opnået, hvis transaktionerne var afsluttet mellem uafhængige parter (armslængdeprincippet), jf. ligningslovens § 2.
 I henhold til Market Development Agreement (MDA-aftalen) indgået mellem H1 og G1 LTD med virkning fra den 1. juli 2003 modtog H1 i indkomstårene 2004-2007 som vederlag for sin markedsføringsindsats det største beløb af enten en kommission på 25 %, 20 % eller 18 % afhængig af omfanget af det salg, som G1 LTD havde faktureret i Danmark, eller de omkostninger H1 havde ved markedsføringen med tillæg af 15 %.
 Det salg, som H1 modtog kommission af i henhold til aftalen, var dels G1 LTD’s salg af programpakker (pakkelicenser) til slutbrugere i Danmark, dels G1 LTD’s salg af OEM-licenser (Original Equipment Manufacturer-licenser) til små og mellemstore computerproducenter i Danmark. Skatteministeriet har ikke anfægtet de satser, hvormed kommissionen blev beregnet i henhold til aftalen. Det er Skatteministeriets opfattelse, at kommissionen ikke udgjorde en honorering på armslængdevilkår, fordi H1’s kommission ikke tog højde for det salg af produkter, der skete gennem multinationale computerproducenters salg af computere med præinstalleret software til slutbrugere i Danmark.
 H1’s transfer pricing-dokumentation
 Højesteret finder på den anførte baggrund, at H1’s indkomst ikke kunne ansættes skønsmæssigt i medfør af den dagældende skattekontrollovs § 3 B, stk. 8 (tidligere stk. 5), jf. § 5, stk. 3.
 Honoreringen af H1’s markedsføringsindsats
 Spørgsmålet er herefter, om Skatteministeriet har godtgjort, at honoreringen af H1’s markedsføringsaktiviteter ikke skete på armslængdevilkår.
 Tre dommere – Henrik Waaben, Jens Kruse Mikkelsen og Anne Louise Bormann – udtaler:
 Ved afgørelsen af, om H1’s betaling for selskabets markedsføringsindsats var på armslængdevilkår, finder vi det ikke afgørende, om denne markedsføringsindsats var til gavn for G1 LTD eller for andre selskaber i koncernen. Vi har derfor ikke anledning til at tage stilling til, om og i givet fald i hvilket omfang rettighederne til MNA OEM-licenser var overdraget til G1 LTD.
 MDA-aftalen omfatter efter sin ordlyd en forpligtelse til at maksimere markedet for alle produkter, jf. herved aftalens pkt. 3.2.1. I lyset af det geografiske område, som aftalen dækkede, og i sammenhæng med honoreringsbestemmelsen, hvorefter H1 modtog betaling ud fra det salg, som G1 LTD fakturerede i Danmark, finder vi som landsretten, at aftalen må forstås sådan, at H1 skulle markedsføre de produkter, hvor salget skete direkte i Danmark, dvs. pakkelicenser og salg af OEM-licenser til danske computerproducenter. Denne forståelse er ikke i strid med MDA-aftalens ordlyd. Vi finder derfor, at aftalen ikke indebar en forpligtelse til at markedsføre salg af computere med præinstalleret software, hvor salget af OEM-licenser til multinationale computerproducenter blev foretaget af selskaber i USA og andre lande uden for


text:
Danmark, og hvor andre selskaber ydede tilskud til disse computerproducenters markedsføring af programmer over for slutbrugerne.
 Skatteministeriets forhøjelser af H1s indkomst bygger på den antagelse, at H1s markedsføring har haft betydning for efterspørgslen i Danmark af computere med præinstallerede programmer, hvilket har medført en øget efterspørgsel af OEM-licenser fra de multinationale computerproducenter i bl.a. USA, hvilket er kommet andre selskaber i koncernen til gode. Efter Skatteministeriets opfattelse ville en uafhængig tredjepart ikke acceptere en honoreringsaftale, hvor denne del af markedsføringsindsatsen ikke blev vederlagt.
 Vi finder ikke at kunne afvise, at H1s markedsføring kan have haft en vis afledet effekt navnlig i perioden omkring lanceringen i 2007 af styresystemet X-styresystem, som stillede højere krav til computerne. På den anden side må det antages, at også de anbefalinger af produkter, som de multinationale computerproducenter foretog i henhold til aftaler mellem bl.a. G29 og H1s amerikanske moderselskab, der som modydelse gav rabatter til computerproducenterne, kan have haft en effekt på bl.a. salget af pakkelicenser i Danmark, hvorved H1 ved sin honorering fik gavn af denne markedsføringsindsats. Den nærmere betydning af de forskellige selskabers markedsføringsindsats og samspillet imellem dem er ikke belyst under sagen, og vi finder det ikke sandsynliggjort, at H1s markedsføring havde en effekt på salget af MNA OEM-licenser i USA og andre lande uden for Danmark, som oversteg den betydning, som computerproducenternes markedsføring havde for salg af bl.a. pakkelicenser, som indgik i grundlaget for honoreringen af H1.
 Ved at fastsætte honoreringen af H1 ud fra det salg, som skete i Danmark, har parterne i MDA-aftalen valgt en honoreringsmetode, hvor betalingerne til H1 på en enkel måde kunne opgøres. Den valgte honoreringsmetode, hvorefter H1 mindst var berettiget til at få dækket markedsføringsomkostningerne med tillæg af 15 %, sikrede, at det danske selskab fik en fortjeneste ved denne aktivitet samtidig med, at selskabet ikke bar risikoen ved salget, som G1 LTD stod for.
 Vi bemærker endvidere, at det må anses for usandsynligt, at et uafhængigt markedsføringsselskab, som forudsat i de beregninger, Skatteministeriet har foretaget, og som danner grundlag for forhøjelserne af indkomsten, ville kunne opnå vederlag ikke kun for salg af OEM-licenser til danske computerproducenter, som det danske selskab formidlede, men også for salg af OEM-licenser til multinationale computerproducenter i USA og andre lande uden for Danmark, hvor salget skete uden det danske selskabs medvirken.
 På den anførte baggrund finder vi det ikke godtgjort, at H1’s honorering for selskabets markedsføringsindsats ikke var i overensstemmelse med armslængdeprincippet.
 Dommerne Marianne Højgaard Pedersen og Poul Dahl Jensen udtaler:
 Som anført ovenfor har H1 ikke fået honorar af salg af OEM-licenser, der er sket til slutbrugere i Danmark, når de har købt en computer fra en multinational computerproducent, der har præinstalleret produkter på computeren (MNA OEM).
 Hovedspørgsmålet i sagen er, om H1 for så vidt angår dette salg af OEM-licenser har ydet en markedsføringsindsats, som ville være blevet honoreret, hvis der havde været tale om transaktioner mellem uafhængige parter.
 En OEM-licens indebærer, at den pågældende computerproducent i henhold til aftale med et selskab har ret til at


text:
installere det pågældende produkt på computeren og overdrage det til den slutbruger, der køber computeren. Ved en OEM-licens sælges det pågældende produkt (f.eks. styresystemet X og Z) således til slutbrugeren i præinstalleret form gennem producenten af computeren som mellemmand.
 H1’s markedsføring af produkter er i den relevante periode sket i henhold til en ændret og tilpasset markedsudviklingsaftale (MDA-aftalen) med det irske selskab G1 ltd.
 Efter punkt 3.1 i MDA-aftalen får H1 en ikke-eksklusiv ret til at markedsføre produkter i Danmark. Ved produkter forstås ”alle produkter, der generelt stilles til rådighed af G50 [det amerikanske moderselskab] eller associerede selskaber til distribution over hele verden, herunder men ikke begrænset til Detailsalg, Online, Nye forretningsområder, Marketing-programmer og OEM”, jf. punkt 1. Efter aftalens punkt 3.2 skal H1 efter bedste evne fremme G1 LTD’s interesser og maksimere markederne for produkter i Danmark.
 Vi finder, at aftalen i overensstemmelse med dens ordlyd må forstås således, at den for så vidt angår OEM-licenser ikke er begrænset til OEM-licenser, der sælges af G1 LTD til små og mellemstore computerproducenter her i landet, men at den også omfatter OEM-licenser, der ved køb af computere med præinstallerede produkter erhverves af slutbrugere her i landet. Denne forståelse støttes også af, at H1 er koncernens eneste markedsføringsselskab i Danmark. Et produkt ophører således ikke med at være et produkt i MDA-aftalens forstand ved at blive præinstalleret og videresolgt til slutbrugeren gennem den pågældende computerproducent som mellemmand.
 Den anførte forståelse indebærer, at H1’s pligt til efter bedste evne at maksimere markederne for produkter i Danmark bl.a. omfatter en pligt til at fremme salget i Danmark af produkter, der er præinstalleret i computere fra multinationale computerproducenter.
 Det markedsføringsmateriale, der er fremlagt under sagen, viser efter vores opfattelse, at H1 også rent faktisk har udført markedsføringsaktiviteter i overensstemmelse med den angivne forståelse af aftalen. Når H1 f.eks. reklamerer for styresystemet X-styresystem, gælder omtalen af fordelene ved selve produktet uafhængigt af, om produktet erhverves i form af en pakkelicens, hvor slutbrugeren selv installerer produktet, eller om det erhverves ved købet af en computer i form af en OEM-licens, hvor produktet er præinstalleret på computeren. Det er grundlæggende det samme produkt, der reklameres for, uanset om slutbrugeren erhverver det gennem en computerproducent (OEM-licens) eller direkte fra et selskab (pakkelicens). Det er kun installationsmåden, der er forskellig. Der er da også markedsføringsmateriale fra H1, hvor de præinstallerede versioner af produktet omtales side om side med pakkeversionerne.
 På den baggrund finder vi det godtgjort, at H1 har udført markedsføringsaktiviteter, som også omfatter præinstallerede produkter, der erhverves af slutbrugeren i form af en OEM-licens.
 Salget i Danmark af disse OEM-licenser indgår ikke i grundlaget for beregningen af selskabets vederlag efter MDA-aftalens punkt 6.2.1, og vi finder, at der ved en aftale mellem uafhængige parter ville være tillagt det samlede salg af produkter her i landet betydning, uanset om produkterne sælges i form af pakkelicenser eller som OEM-licenser.
 Aflønningen af H1 for dets markedsføring af produkter i Danmark er herefter ikke sket i overensstemmelse med, hvad der kunne være opnået,


text:
hvis transaktionerne var afsluttet mellem uafhængige parter, jf. ligningslovens § 2.
 SKAT har forhøjet selskabets skattepligtige indkomst for årene 2004-2007 med henholdsvis ca. 36 mio. kr., 66 mio. kr., 113 mio. kr. og 91 mio. kr. Om grundlaget for forhøjelserne skal vi bemærke følgende:
 Det fremgår bl.a., at størrelsen af salget af OEM-licenser til danske slutbrugere er fastsat skønsmæssigt, idet H1 ikke har bidraget til at belyse, hvor mange OEM-licenser der er videresolgt til danske slutbrugere. Vi finder ikke grundlag for at tilsidesætte skønnet over størrelsen af salget.
 SKAT har herefter opgjort størrelsen af selskabets merhonorar i overensstemmelse med MDA-aftalens punkt 6.2.1. SKAT har således forudsat, at uafhængige parter ville have aftalt samme honorar for markedsføring af produkterne ved salg gennem computerproducenterne (OEM-licenser) som for markedsføring af produkterne ved salg direkte til slutbrugeren (pakkelicenser).
 Efter vores opfattelse kan en sådan forudsætning ikke lægges til grund. Den tager bl.a. ikke højde for den markedsføring, som computerproducenten har udført over for slutbrugeren, og som også må tillægges betydning for slutbrugerens beslutning om at købe den pågældende computer med medfølgende OEM-licens.
 På den baggrund stemmer vi for, at ansættelsen af H1s skattepligtige indkomst for indkomstårene 2004, 2005, 2006 og 2007 hjemvises til fornyet behandling ved Skattestyrelsen.
 Højesteret stadfæster herefter dommen. Som følge af sagens udfald frifindes H1 for Skatteministeriets påstand om tilbagebetaling af sagsomkostninger.
 H1 frifindes for påstanden om tilbagebetaling af sagsomkostninger.
 I sagsomkostninger for Højesteret skal Skatteministeriet betale 1,5 mio. kr. til H1. Beløbet skal betales inden 14 dage efter denne højesteretsdoms afsigelse og forrentes efter rentelovens § 8 a.


text:
Skat.dk: Ejendomsavanceskat
 01 Mar 2001 16:57
 SKM2001.15.HR
 I 421/1999
 Skattefri fusion, Overdragelse, Fast ejendom
 Ikke grundlag for antagelse om skattefri fusion (succession) i forbindelse med overdragelse af en fast ejendom. Ikke grundlag for fravigelse fra parternes aftale ved avanceopgørelsen.
 Østre Landsrets dom af 6. september 1999
 Appellanten,A A/S, har gentaget sine påstande.
 Det er ubestridt, at omdannelsen i 1985 af C G/S til A A/S ikke var omfattet af den dagældende lov om beskatning ved fusion af aktieselskaber m.v., jf. lovbekendtgørelse nr. 495 af 24. september 1981.
 For Højesteret er der tilvejebragt yderligere oplysninger.
 Ved den ekstraordinære generalforsamling i C G/S den 23. januar 1985 blev det besluttet at overdrage selskabets virksomhed som indskud i det nystiftede A A/S. Beslutningen blev bekræftet ved den ekstraordinære generalforsamling den 20. maj 1985. I overensstemmelse hermed skulle alle selskabets aktiver overdrages til A A/S. Som modydelse for overdragelsen af selskabets aktiver modtog C G/S de tegnede aktier i A A/S. Overdragelsen blev for ejendommen xx-vej x's vedkommende gennemført ved skøde af 8. november 1985. C G/S' aktiepost i A A/S blev ombyttet med aktier i D A/S, og herefter blev C G/S likvideret og aktierne i D udloddet til medlemmerne.
 Højesteret finder ikke grundlag for at antage, at der før 1967 var en almindelig ulovbestemt adgang til skattefri succession for selskaber eller foreninger, hvor det ophørende selskab m.v. blev likvideret. Ved lov nr. 143 af 2. maj 1967 om beskatning af sammenslutning af aktieselskaber m.v. blev der skabt adgang til, at sammenslutning af nærmere angivne typer af selskaber og foreninger skattemæssigt kunne behandles efter et successionsprincip. Sammenslutninger, der ikke udtrykkeligt var omfattet af loven, skulle "behandles efter de hidtil gældende regler" (Folketingstidende 1966/67, 2. samling, tillæg A, spalte 1551). Ved lovændringer i 1972, 1975 og 1976 blev yderligere nogle typer af foreninger og sammenslutningsformer inddraget, men først ved lov nr. 362 af 6. juni 1991 om ændring af forskellige skattelove blev der indført lovhjemmel for skattefri omdannelse af gensidige forsikringsforeninger til aktieselskaber. På denne baggrund var der ikke i 1985 grundlag for at lade omdannelsen af C G/S til aktieselskab og den hertil hørende ejendomsoverdragelse behandle efter et ulovbestemt successionsprincip.
 Højesteret tiltræder, at skattemyndighedernes afgørelser om stempel-, børsstempel- og realrenteafgift i forbindelse med den samlede selskabsomdannelse ikke indebærer anerkendelse af, at omdannelsen af det gensidige forsikringsselskab til et aktieselskab skal bedømmes med udgangspunkt i et skatteretligt successionsprincip. Disse afgørelser kan allerede af denne grund ikke medføre, at ejendommen skal anses for erhvervet på tidspunktet for det gensidige selskabs erhvervelse af ejendommen i 1974. Forsikringsselskabets erhvervelse i 1985 kan heller ikke - som hævdet af Forsikringsselskabet - frakendes betydning ud fra et skatteretligt realitetsprincip.
 Højesteret tiltræder herefter, at A A/S' erhvervelse af ejendommen er sket i 1985. Idet bemærkes, at § 6 i ejendomsavancebeskatningsloven også findes at omfatte et tilfælde som det foreliggende, hvor erhvervelsen er sket i form af indskud i selskabet til opfyldelse af en tegningsforpligtelse, tiltræder Højesteret, at selskabet efter afståelsen i 1987 er skattepligtigt af den fulde fortjeneste, og at


text:
Arkivalieronline - Retsvæsen: Højesteret, Landsting og landsretter
 Retsvæsen: Højesteret, Landsting og landsretter
 Bornholms Landsting Justitsprotokol (1671 - 1813)
 Bornholms Landsting Register til justitsprotokol (1765 - 1813)
 Fynbo Landsting Hovedgårdsregister til skøde- og panteprotokol nr. 7-27 (1676 - 1805)
 Fynbo Landsting Justitsprotokol (1671 - 1805)
 Fynbo Landsting Navneregister til justitsprotokol (1687 - 1805)
 Fynbo Landsting Register til skøde- og panteprotokol (1646 - 1805)
 Fynbo Landsting Skøde- og panteprotokol (1646 - 1805)
 Højesteret Domprotokol (1662 - 1950)
 Højesteret Register til domprotokol (1662 - 1699)
 Højesteret Register til stævningsbog (1662 - 1800)
 Højesteret Register til voteringsprotokol (1678 - 1936)
 Højesteret Registratur over Højesterets domssager (1794 - 1900)
 Højesteret Seddelregistratur 21: Specialregistratur over dokumenter og akter vedkommende diverse retssager 1663-1750 (1663 - 1750)
 Højesteret Voteringsprotokol (1661 - 1919)
 Københavns Byret Tinglysningsafdeling, Pante- og Brevskriverkontorets 1. Afdeling Afkaldsprotokol (1775 - 1855)
 Lolland-Falsters Landsting Falsters landstingsbog (1664 - 1683)
 Lolland-Falsters Landsting Justitsprotokol (1697 - 1805)
 Lolland-Falsters Landsting Lollandsfars landstingsbog (1665 - 1675)
 Lolland-Falsters Landsting Register til skøde- og panteprotokol (1684 - 1761)
 Lolland-Falsters Landsting Skøde- og panteprotokol (1673 - 1805)
 Sjællandsfar Landsting "Real Apohabet register over Sjællandsfar landstings panteprotokoller fra året 1684 dets begyndelse. Med fliid opsat og forfærdiget af P.B. Mylius" (1669 - 1744)
 Sjællandsfar Landsting Arkivregistratur, Landsting og Kommissionsdomstole (1600 - 1953)
 Sjællandsfar Landsting Justitsprotokol (1676 - 1805)
 Sjællandsfar Landsting Panteprotokol (1632 - 1805)
 Sjællandsfar Landsting Register over panteprotokollerne (1684 - 1798)
 Sjællandsfar Landsting Register til justitsprotokol (1685 - 1805)
 Sjællandsfar Landsting Register til skødeprotokol (1672 - 1805)
 Sjællandsfar Landsting Skødeprotokol (1630 - 1805)
 Viborg Landsoverret Justitsprotokol (1805 - 1860)
 Viborg Landsoverret Sagliste (1807 - 1866)
 Viborg Landsting Dombog (1569 - 1805)
 Viborg Landsting Dombog A (1608 - 1661)
 Viborg Landsting Dombog B (1616 - 1664)
 Viborg Landsting Dombog C (1616 - 1656)
 Viborg Landsting Fragmenter af justitsprotokoller (1629 - 1656)
 Viborg Landsting Justitsprotokol for landstingshøreren (1682 - 1805)
 Viborg Landsting Kopier af protokollerede breve (1665 - 1785)
 Viborg Landsting Navneregister til Viborg Landstings skøde- og panteprotokoller (1656 - 1805)
 Viborg Landsting Register til skøde- og panteprotokoller (1690 - 1805)
 Viborg Landsting Skøde- og panteprotokol (1624 - 1805)
 Viborg Landsting Stednavneregister til Viborg Landstings dombøger (1477 - 1805)
 Viborg Landsting Stednavneregister til Viborg Landstings skøde- og panteprotokoller (1660 - 1690)
 Viborg Landsting Stednavneregister til Viborg Landstings ting- og justitsprotokoller (1619 - 1719)
 Viborg Landsting Tingbog (1567 - 1675)
 Højesteret blev oprettet i 1661 som afløser for Kongens Retterting, der hidtil havde været Danmarks og Norges øverste domstol. For Norges vedkommende havde Højesteret denne funktion indtil 1814. Formelt var kongen leder af Højesteret indtil 1850, men allerede i 1674 blev der etableret et embede som justitiarius, dvs. leder af retten. Siden retsplejelovens ikrafttræden i 1919 har denne person været betegnet som præsident. De øvrige dommere blev indtil 1919 tituleret som assessorer. I 1600-tallet fungerede Højesteret i visse sager som både første og sidste retsinstans, men siden har domstolen udelukkende virket som appelinstans. Højesteret har kompetence til at behandle alle typer af retssager, men i 1919 blev retten afskåret fra bevisbedømmelse i nævningesager, og i 1936